о

Происходит от ??

лингв. о (аналогично русскому слову)

о (аналогично русскому слову)


метафора

лингв. метафора


юс

лингв. юс [1]


акцент

акце́нт (nominative singular)
акце́нти (nominative plural)
акце́нту (genitive singular)
акце́нтів (genitive plural)
акце́нтові (dative singular)
акце́нту (dative singular)
акце́нтам (dative plural)
акце́нт (accusative singular)
акце́нти (accusative plural)
акце́нтом (instrumental singular)
акце́нтами (instrumental plural)
акце́нті (locative singular)
акце́нтах (locative plural)
акце́нту* (vocative singular)
акце́нти* (vocative plural)

Происходит от лат. accentus «повышение голоса», далее из ad «к, на», далее из праиндоевр. *ad- «к, у; около» + cantus «пение», далее из canere «петь», далее из праиндоевр. *kan- «петь».

лингв. акцент (аналог. русск. акцент [1])

акцент (аналог. русск. акцент [1])


час

ча́с (nominative singular)
часи́ (nominative plural)
ча́су (genitive singular)
часі́в (genitive plural)
ча́сові, ча́су (dative singular)
часа́м (dative plural)
ча́с (accusative singular)
часи́ (accusative plural)
ча́сом (instrumental singular)
часа́ми (instrumental plural)
ча́сі (locative singular)
часа́х (locative plural)
ча́су* (vocative singular)
часи́* (vocative plural)

От праслав. *časъ, от кот. в числе прочего произошли: др.-русск. часъ, ст.-слав. часъ (ὥρα; Супр.), укр. час «время; погода», укр. ча́сом «иногда», белор. час «время», белор. ча́сом «иногда», болг. час «час», сербохорв. ча̏с «мгновение», сербохорв. ча̏сом «мгновенно», словенск. čàs род. п. čásа «время», чешск., словацк. čаs, польск. сzаs, в.-луж. čаs, н.-луж. саs. Праслав. *časъ (из индоевр. *kēs-) родственно др.-прусск. kīsman вин. п. ед. ч. «время; минута» (из *kēsman), алб. kоhё (*kēsā) «время; погода». Далее пытались связать с ча́ять. Сближают с сербохорв. ка̏сати, словенск. kasati «бежать», латышск. k̨uôst, k̨uošu «спешить», нем. hasten «торопиться», нем. Наst «поспешность», а также с чеса́ть. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

часовий

Ближайшее родство

прилагательные

вчасний

Ближайшее родство

прилагательные

позачасовий

Ближайшее родство

прилагательные

сучасний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. время

Час — граматична категорія дієслова.

Время — грамматическая категория глагола.


жаргон

Происходит от франц. jargon, далее из ст.-франц. gargon; изначально звукоподражательное.

лингв. жаргон [1]


дифтонг

дифто́нг (nominative singular)
дифто́нги (nominative plural)
дифто́нга (genitive singular)
дифто́нгів (genitive plural)
дифто́нгові (dative singular)
дифто́нгу (dative singular)
дифто́нгам (dative plural)
дифто́нг (accusative singular)
дифто́нги (accusative plural)
дифто́нгом (instrumental singular)
дифто́нгами (instrumental plural)
дифто́нгу (locative singular)
дифто́нгах (locative plural)
дифто́нгу* (vocative singular)
дифто́нги* (vocative plural)

Происходит от др.-греч. δίφθογγον (δίφθογγος) «двоезвучие, дифтонг», далее из δι- «дву-», из δίς «дважды» + φθόγγος «звук; голос», далее из неустановленной формы.

дифтонгізація

Ближайшее родство

существительные

дифтонгічний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. дифтонг (аналогично русскому слову)

дифтонг (аналогично русскому слову)


аблатив

аблати́в (nominative singular)
аблати́ви (nominative plural)
аблати́ва (genitive singular)
аблати́вів (genitive plural)
аблати́вові (dative singular)
аблати́ву (dative singular)
аблати́вам (dative plural)
аблати́в (accusative singular)
аблати́ви (accusative plural)
аблати́вом (instrumental singular)
аблати́вами (instrumental plural)
аблати́ві (locative singular)
аблати́ву (locative singular)
аблати́вах (locative plural)
аблати́ву* (vocative singular)
аблати́ви* (vocative plural)

Происходит от лат. ablativus, далее от лат. auferre «уносить, убирать», далее из a (варианты: ab, abs) «от, из» + ferre «носить», из праиндоевр. *bher- «брать, носить».

лингв., грам. аблатив (аналогично русскому слову)

аблатив (аналогично русскому слову)


слово

сло́во (nominative singular)
слова́ (nominative plural)
сло́ва (genitive singular)
слів (genitive plural)
сло́ву (dative singular)
слова́м (dative plural)
сло́во (accusative singular)
слова́ (accusative plural)
сло́вом (instrumental singular)
слова́ми (instrumental plural)
сло́ві (locative singular)
слова́х (locative plural)
сло́во (vocative singular)
слова́ (vocative plural)

Происходит от праслав. *slovo, от кот. в числе прочего произошли: др.-русск., ст.-слав. слово (род. п. словесе; др.-греч. λόγος, ῥῆμα), русск., укр. слово, белор. слово, болг. слово, сербохорв. слово «буква», словенск. slovô (род. п. -esа) «прощание», slóvo (род. п. -а) «буква, слово», slòv (род. п. slóvа) «зов, имя», чешск. slovo «слово», sloveso «глагол», словацк. slovo «слово», польск. słowo, в.-луж., н.-луж. słowo «слово», полабск. slüvǘ (связано чередованием гласных со слава, слыть). Праслав. *slovo (основа на -еs-) родственно латышск. slava, slave «молва; репутация; похвала, слава», вост.-лит. šla͂ve ж. «честь, почесть, слава», šla͂vinti «славить, почитать», др.-инд. çrávas «слава, похвала, уважение, зов», авест. sravah- «слово, учение, изречение», греч. κλέος «слава», др.-ирл. clú «слава». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

слівце

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы

словенько

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы

словечко

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы

словинка

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы

словонько

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы

словеса

Ближайшее родство

уничиж. формы

словар

Ближайшее родство

существительные

словесник

Ближайшее родство

существительные

словесність

Ближайшее родство

существительные

словини

Ближайшее родство

существительные

словник

Ближайшее родство

существительные

словникар

Ближайшее родство

существительные

словникарство

Ближайшее родство

существительные

словниця

Ближайшее родство

существительные

словце

Ближайшее родство

существительные

вислів

Ближайшее родство

существительные

висловлення

Ближайшее родство

существительные

висловлювання

Ближайшее родство

существительные

дослівник

Ближайшее родство

существительные

засловина

Ближайшее родство

существительные

засловок

Ближайшее родство

существительные

ословлення

Ближайшее родство

существительные

передслово

Ближайшее родство

существительные

послів'є

Ближайшее родство

существительные

пословиця

Ближайшее родство

существительные

пословник

Ближайшее родство

существительные

прислівка

Ближайшее родство

существительные

прислів’я

Ближайшее родство

существительные

услів'є

Ближайшее родство

существительные

услова

Ближайшее родство

существительные

условина

Ближайшее родство

существительные

услово

Ближайшее родство

существительные

словарний

Ближайшее родство

прилагательные

словесний

Ближайшее родство

прилагательные

словний

Ближайшее родство

прилагательные

безслівний

Ближайшее родство

прилагательные

безсловесний

Ближайшее родство

прилагательные

дослівний

Ближайшее родство

прилагательные

невисловний

Ближайшее родство

прилагательные

послівний

Ближайшее родство

прилагательные

условний

Ближайшее родство

прилагательные

ословити

Ближайшее родство

условити

Ближайшее родство

словно

Ближайшее родство

словнісенько

Ближайшее родство

лингв. слово


евфемізм

Из др.-греч. ευφήμη «благоречие», из др.-греч. ευ «хорошо» + др.-греч. φήμη «речь».

евфемістичний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. эвфемизм


елатив

От лат. elativus «превосходная степень», от elatus «возвышенный, высокий», из ex «из, вне», из праиндоевр. *eghs «вне», + latus «отнесённый» (супплетивн. форма причастия к fero), далее из праиндоевр. *tel- «нести, переносить, терпеть».

лингв. элатив (отделительный падеж)

элатив (отделительный падеж)

лингв. элятив (форма имени прилагательного, обозначающая безотносительно высокую степень)


відмінок

відмі́нок (nominative singular)
відмі́нки (nominative plural)
відмі́нка (genitive singular)
відмі́нків (genitive plural)
відмі́нкові, відмі́нку (dative singular)
відмі́нкам (dative plural)
відмі́нок (accusative singular)
відмі́нки (accusative plural)
відмі́нком (instrumental singular)
відмі́нками (instrumental plural)
відмі́нку (locative singular)
відмі́нках (locative plural)
відмі́нку* (vocative singular)
відмі́нки* (vocative plural)

Происходит от ??

відміна

Ближайшее родство

существительные

відмінювання

Ближайшее родство

существительные

відмінковий

Ближайшее родство

прилагательные

відмінювати

Ближайшее родство

лингв. падеж


іменник

іме́нник (nominative singular)
іме́нники (nominative plural)
іме́нника (genitive singular)
іме́нників (genitive plural)
іме́нникові (dative singular)
іме́ннику (dative singular)
іме́нникам (dative plural)
іме́нник (accusative singular)
іме́нники (accusative plural)
іме́нником (instrumental singular)
іме́нниками (instrumental plural)
іме́ннику (locative singular)
іме́нниках (locative plural)
іме́ннику* (vocative singular)
іме́нники* (vocative plural)

Суффиксальное производное от сущ. укр. ім'я, далее из праслав. *jьmę, от кот. в числе прочего произошли: др.-русск. имѧ, ст.-слав. имѧ, русск. имя, укр. ім'я, iмени, белор. імя, болг. име, Shop. и̏мē (род. п. и̏мена), словенск. imȇ (род. п. imȇna), др.-чешск. jmě, чешск. jméno, словацк. mеnо, польск. imię (род. п. imienia), польск. miano (из *jьměn-), в.-луж. mjeno, н.-луж. ḿě (род. п. ḿеńа), полабск. jeimą. Праслав. *jьmę, *jьmene — из *ьnmen-. Родственно др.-прусск. emmens (род. п. еmnеs) «имя», ирл. ainm, алб. еmёn, тоскск. еmёr, греч. ὄνομα, армянск. անուն (anun), др.-инд. nā́ma, ср. р., аварск. nāman-, др.-перс. nāman-, лат. nōmen, готск. namō, ср.-в.-нем. be-nuomen «назвать», тохарск. А ñоm «имя», В ñеm — то же, хетт. lāman. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

ім'я

Ближайшее родство

существительные

іменниковий

Ближайшее родство

прилагательные

лингв., грам. имя существительное, существительное

имя существительное, существительное


кома

От др.-греч. κῶμα «сон, дремота», далее из неустановленной формы.

лингв. запятая


аблаут

лингв. аблаут, апофония

аблаут, апофония


морфема

От др.-греч. μορφή «вид, наружность, форма», далее из неустановленной формы, предполагают догреческое происхождение. + -μα (суффикс, обознач. следствие, результат действия), далее из праиндоевр. *-mn̥-

лингв. морфема


артикль

Происходит от ??

лингв. артикль


дієприкметник

дієприкме́тник (nominative singular)
дієприкме́тники (nominative plural)
дієприкме́тника (genitive singular)
дієприкме́тників (genitive plural)
дієприкме́тникові (dative singular)
дієприкме́тнику (dative singular)
дієприкме́тникам (dative plural)
дієприкме́тник (accusative singular)
дієприкме́тники (accusative plural)
дієприкме́тником (instrumental singular)
дієприкме́тниками (instrumental plural)
дієприкме́тнику (locative singular)
дієприкме́тниках (locative plural)
дієприкме́тнику* (vocative singular)
дієприкме́тники* (vocative plural)

Происходит от ??

лингв. причастие (часть речи)

причастие (часть речи)


вокабула

вока́була (nominative singular)
вока́були (nominative plural)
вока́були (genitive singular)
вока́бул (genitive plural)
вока́булі (dative singular)
вока́булам (dative plural)
вока́булу (accusative singular)
вока́були (accusative plural)
вока́булою (instrumental singular)
вока́булами (instrumental plural)
вока́булі (locative singular)
вока́булах (locative plural)
вока́було* (vocative singular)
вока́були* (vocative plural)

Происходит от лат. vocabulum «наименование; слово», далее из vocāre «звать», от vōx (gen. vōcis) «голос» (восходит к праиндоевр. *wek- «произносить, говорить»).

лингв. вокабула (аналогично русскому слову)

вокабула (аналогично русскому слову)


частка

ча́стка (nominative singular)
частки́ (nominative plural)
ча́стки (genitive singular)
часто́к (genitive plural)
ча́стці (dative singular)
частка́м (dative plural)
ча́стку (accusative singular)
частки́ (accusative plural)
ча́сткою (instrumental singular)
частка́ми (instrumental plural)
ча́стці (locative singular)
частка́х (locative plural)
ча́стко* (vocative singular)
частки́* (vocative plural)

Происходит от праслав. *čęstь, от кот. в числе прочего произошли: др.-русск. часть «доля, земельный участок, наследство», ст.-слав. чѧсть (др.-греч. μέρος), русск., укр. часть, белор. часць, болг. чест ж. «часть, доля, счастье», сербохорв. че̑ст ж., чешск. část, стар. čiest ж. «часть», словацк. čаsť, польск. część, в.-луж. časć; связано чередованием гласных с kǫsъ. Ср. кусо́к), польск. kądek «кусок» (из *kǫdъkъ), лит. kándu, ką́sti «кусать», kañdis «укус», латышск. kuôst, kuožu «кусать». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

частина

Ближайшее родство

существительные

частинка

Ближайшее родство

существительные

частковість

Ближайшее родство

существительные

частковий

Ближайшее родство

прилагательные

частками

Ближайшее родство

лингв. частица


фонема

лингв. фонема


лексема

лексе́ма (nominative singular)
лексе́ми (nominative plural)
лексе́ми (genitive singular)
лексе́м (genitive plural)
лексе́мі (dative singular)
лексе́мам (dative plural)
лексе́му (accusative singular)
лексе́ми (accusative plural)
лексе́мою (instrumental singular)
лексе́мами (instrumental plural)
лексе́мі (locative singular)
лексе́мах (locative plural)
лексе́мо* (vocative singular)
лексе́ми* (vocative plural)

Происходит от др.-греч. λέξις «слово», далее из λέγω «собирать; выбирать, набирать», далее из праиндоевр. *leg- «собирать».

лексемний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. лексема (аналогично русскому слову)

лексема (аналогично русскому слову)


числівник

числі́вник (nominative singular)
числі́вники (nominative plural)
числі́вника (genitive singular)
числі́вників (genitive plural)
числі́вникові (dative singular)
числі́внику (dative singular)
числі́вникам (dative plural)
числі́вник (accusative singular)
числі́вники (accusative plural)
числі́вником (instrumental singular)
числі́вниками (instrumental plural)
числі́внику (locative singular)
числі́вниках (locative plural)
числі́внику* (vocative singular)
числі́вники* (vocative plural)

Суффиксное производное от существительного число, далее от праслав. *čit-slo, от кот. в числе прочего произошли: др.-русск. число, ст.-слав. число (др.-греч. ἀριθμός), русск., укр. число́, сербохорв. чи́сло — то же, стар., словенск. číslo, чешск. číslo, словацк. číslo, др.-польск. сzуsłо, в.-луж. čisło, н.-луж. суsłо. Праслав. *čit-slo родств. чита́ть, честь. Наряду с этим — др.-русск. чисмѧ, мн. чисмена, ст.-слав. чисмѩ (ἀριθμός). Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

число

Ближайшее родство

существительные

численність

Ближайшее родство

существительные

чисельність

Ближайшее родство

существительные

числення

Ближайшее родство

существительные

чисельник

Ближайшее родство

существительные

числовий

Ближайшее родство

прилагательные

чисельний

Ближайшее родство

прилагательные

численний

Ближайшее родство

прилагательные

числівниковий

Ближайшее родство

прилагательные

числити

Ближайшее родство

числитися

Ближайшее родство

чисельно

Ближайшее родство

численно

Ближайшее родство

грам., лингв. числительное, имя числительное

числительное, имя числительное

Числівник означає кількість предметів чи осіб або їх порядок при лічбі.

Числительное означает количество предметов или лиц или их порядок при счете.


аорист

Происходит от др.-греч. ἀόριστος «неограниченный».

лингв. аорист (аналогично русскому слову)

аорист (аналогично русскому слову)


дискурс

дис́курс (nominative singular)
дис́курси (nominative plural)
дис́курсу (genitive singular)
дис́курсів (genitive plural)
дис́курсові (dative singular)
дис́курсу (dative singular)
дис́курсам (dative plural)
дис́курс (accusative singular)
дис́курси (accusative plural)
дис́курсом (instrumental singular)
дис́курсами (instrumental plural)
дис́курсі (locative singular)
дис́курсах (locative plural)
дис́курсу* (vocative singular)
дис́курси* (vocative plural)

Происходит от ??

лингв. дискурс (аналогично русскому слову)

дискурс (аналогично русскому слову)


монолог

моноло́г (nominative singular)
моноло́ги (nominative plural)
моноло́гу (genitive singular)
моноло́гів (genitive plural)
моноло́гові (dative singular)
моноло́гу (dative singular)
моноло́гам (dative plural)
моноло́г (accusative singular)
моноло́ги (accusative plural)
моноло́гом (instrumental singular)
моноло́гами (instrumental plural)
моноло́гі (locative singular)
моноло́гах (locative plural)
моноло́гу* (vocative singular)
моноло́ги* (vocative plural)

Происходит от ??

лингв. монолог (аналогично русскому слову)

монолог (аналогично русскому слову)


предикат

Происходит от лат. praedicāre «провозглашать, объявлять во всеуслышанье», из prae- «перед» (восходит к праиндоевр. *prai-) + dicere «говорить, произносить», из праиндоевр. *deik- «указывать».

лингв. предикат (аналог. русск. предикат [1])

предикат (аналог. русск. предикат [1])


синтаксис

Происходит от др.-греч. σύνταξις «синтаксис», далее из σύν (вариант: σύμ; первоначально ξύν) «с, вместе, совместно» + τάξις «построение, расположение», далее из τάσσω «строить, располагать», из праиндоевр. *tag-.

лингв. синтаксис (аналогично русскому слову)

синтаксис (аналогично русскому слову)


трифтонг

лингв. трифтонг


аглютинативний

Происходит от ??

лингв. агглютинативный

агглютинативный


ад'єктивування

Происходит от ??

лингв. адъективирование

адъективирование


адвербіальний

адвербіа́льний (singular masculine nominative)
адвербіа́льне (singular neuter nominative)
адвербіа́льна (singular feminine nominative)
адвербіа́льні (plural nominative)
адвербіа́льного (singular masculine)
адвербіа́льного (singular neuter)
адвербіа́льної (singular feminine)
адвербіа́льних (plural)
адвербіа́льному (singular masculine)
адвербіа́льному (singular neuter)
адвербіа́льній (singular feminine)
адвербіа́льним (plural)
адвербіа́льного (singular masculine animate)
адвербіа́льне (singular neuter animate)
адвербіа́льну (singular feminine animate)
адвербіа́льних (plural animate)
адвербіа́льний (singular masculine inanimate)
адвербіа́льні (plural inanimate)
адвербіа́льним (singular masculine instrumental)
адвербіа́льним (singular neuter instrumental)
адвербіа́льною (singular feminine instrumental)
адвербіа́льними (plural instrumental)
адвербіа́льному (singular masculine masculine)
адвербіа́льнім (singular masculine masculine)
адвербіа́льному (singular neuter masculine)
адвербіа́льнім (singular neuter masculine)
адвербіа́льній (singular feminine masculine)
адвербіа́льних (plural masculine)

Происходит от ??

лингв. адвербиальный

адвербиальный


ад'єктивація

Происходит от ??

лингв. адъективация

адъективация


акання

Происходит от ??

лингв. аканье, акание

аканье, акание


акомодація

Происходит от ??

акомодаційний

Ближайшее родство

прилагательные

мед., лингв. аккомодация


акомодаційний

акомодаці́йний (singular masculine nominative)
акомодаці́йне (singular neuter nominative)
акомодаці́йна (singular feminine nominative)
акомодаці́йні (plural nominative)
акомодаці́йного (singular masculine)
акомодаці́йного (singular neuter)
акомодаці́йної (singular feminine)
акомодаці́йних (plural)
акомодаці́йному (singular masculine)
акомодаці́йному (singular neuter)
акомодаці́йній (singular feminine)
акомодаці́йним (plural)
акомодаці́йного (singular masculine animate)
акомодаці́йне (singular neuter animate)
акомодаці́йну (singular feminine animate)
акомодаці́йних (plural animate)
акомодаці́йний (singular masculine inanimate)
акомодаці́йні (plural inanimate)
акомодаці́йним (singular masculine instrumental)
акомодаці́йним (singular neuter instrumental)
акомодаці́йною (singular feminine instrumental)
акомодаці́йними (plural instrumental)
акомодаці́йному (singular masculine masculine)
акомодаці́йнім (singular masculine masculine)
акомодаці́йному (singular neuter masculine)
акомодаці́йнім (singular neuter masculine)
акомодаці́йній (singular feminine masculine)
акомодаці́йних (plural masculine)

Происходит от ??

акомодація

Ближайшее родство

существительные

мед., лингв. аккомодационный

аккомодационный


акрофонія

Происходит от ??

лингв. акрофония


акцентологія

лингв. акцентология

акцентология


акцентологічний

акцентологі́чний (singular masculine nominative)
акцентологі́чне (singular neuter nominative)
акцентологі́чна (singular feminine nominative)
акцентологі́чні (plural nominative)
акцентологі́чного (singular masculine)
акцентологі́чного (singular neuter)
акцентологі́чної (singular feminine)
акцентологі́чних (plural)
акцентологі́чному (singular masculine)
акцентологі́чному (singular neuter)
акцентологі́чній (singular feminine)
акцентологі́чним (plural)
акцентологі́чного (singular masculine animate)
акцентологі́чне (singular neuter animate)
акцентологі́чну (singular feminine animate)
акцентологі́чних (plural animate)
акцентологі́чний (singular masculine inanimate)
акцентологі́чні (plural inanimate)
акцентологі́чним (singular masculine instrumental)
акцентологі́чним (singular neuter instrumental)
акцентологі́чною (singular feminine instrumental)
акцентологі́чними (plural instrumental)
акцентологі́чному (singular masculine masculine)
акцентологі́чнім (singular masculine masculine)
акцентологі́чному (singular neuter masculine)
акцентологі́чнім (singular neuter masculine)
акцентологі́чній (singular feminine masculine)
акцентологі́чних (plural masculine)

От сущ. акцентологія, далее из ??

акцентолог

Ближайшее родство

существительные

акцентологія

Ближайшее родство

существительные

лингв. акцентологический

акцентологический


акцентний

акце́нтний (singular masculine nominative)
акце́нтне (singular neuter nominative)
акце́нтна (singular feminine nominative)
акце́нтні (plural nominative)
акце́нтного (singular masculine)
акце́нтного (singular neuter)
акце́нтної (singular feminine)
акце́нтних (plural)
акце́нтному (singular masculine)
акце́нтному (singular neuter)
акце́нтній (singular feminine)
акце́нтним (plural)
акце́нтного (singular masculine animate)
акце́нтне (singular neuter animate)
акце́нтну (singular feminine animate)
акце́нтних (plural animate)
акце́нтний (singular masculine inanimate)
акце́нтні (plural inanimate)
акце́нтним (singular masculine instrumental)
акце́нтним (singular neuter instrumental)
акце́нтною (singular feminine instrumental)
акце́нтними (plural instrumental)
акце́нтному (singular masculine masculine)
акце́нтнім (singular masculine masculine)
акце́нтному (singular neuter masculine)
акце́нтнім (singular neuter masculine)
акце́нтній (singular feminine masculine)
акце́нтних (plural masculine)

Происходит от сущ. акцент, далее из лат. accentus «повышение голоса», далее из ad «к, на», далее из праиндоевр. *ad- «к, у; около» + cantus «пение», далее из canere «петь», далее из праиндоевр. *kan- «петь».

акцент

Ближайшее родство

существительные

лингв. акцентный


альтернація

альтерна́ція (nominative singular)
альтерна́ції (nominative plural)
альтерна́ції (genitive singular)
альтерна́цій (genitive plural)
альтерна́ції (dative singular)
альтерна́ціям (dative plural)
альтерна́цію (accusative singular)
альтерна́ції (accusative plural)
альтерна́цією (instrumental singular)
альтерна́ціями (instrumental plural)
альтерна́ції (locative singular)
альтерна́ціях (locative plural)
альтерна́ціє* (vocative singular)
альтерна́ції* (vocative plural)

Происходит от ??

лингв. альтернация


альтернаційний

альтернаці́йний (singular masculine nominative)
альтернаці́йне (singular neuter nominative)
альтернаці́йна (singular feminine nominative)
альтернаці́йні (plural nominative)
альтернаці́йного (singular masculine)
альтернаці́йного (singular neuter)
альтернаці́йної (singular feminine)
альтернаці́йних (plural)
альтернаці́йному (singular masculine)
альтернаці́йному (singular neuter)
альтернаці́йній (singular feminine)
альтернаці́йним (plural)
альтернаці́йного (singular masculine animate)
альтернаці́йне (singular neuter animate)
альтернаці́йну (singular feminine animate)
альтернаці́йних (plural animate)
альтернаці́йний (singular masculine inanimate)
альтернаці́йні (plural inanimate)
альтернаці́йним (singular masculine instrumental)
альтернаці́йним (singular neuter instrumental)
альтернаці́йною (singular feminine instrumental)
альтернаці́йними (plural instrumental)
альтернаці́йному (singular masculine masculine)
альтернаці́йнім (singular masculine masculine)
альтернаці́йному (singular neuter masculine)
альтернаці́йнім (singular neuter masculine)
альтернаці́йній (singular feminine masculine)
альтернаці́йних (plural masculine)

Происходит от сущ. альтернація, далее из лат. alternatio «чередование, смена», далее из alternare «чередовать, перемежать; колебаться», из alter «другой из двух», из праиндоевр. *al- «вне, за» .

альтернація

Ближайшее родство

существительные

лингв. альтернационный

альтернационный


антонімія

антонімі́я (nominative singular)
антонімі́ї (nominative plural)
антонімі́ї (genitive singular)
антонімі́й (genitive plural)
антонімі́ї (dative singular)
антонімі́ям (dative plural)
антонімі́ю (accusative singular)
антонімі́ї (accusative plural)
антонімі́єю (instrumental singular)
антонімі́ями (instrumental plural)
антонімі́ї (locative singular)
антонімі́ях (locative plural)
антонімі́є* (vocative singular)
антонімі́ї* (vocative plural)

Происходит от ??

антонім

Ближайшее родство

существительные

антонімічність

Ближайшее родство

существительные

антонімічний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. антонимия


антонім

анто́нім (nominative singular)
анто́німи (nominative plural)
анто́німа (genitive singular)
анто́німів (genitive plural)
анто́німові (dative singular)
анто́німу (dative singular)
анто́німам (dative plural)
анто́нім (accusative singular)
анто́німи (accusative plural)
анто́німом (instrumental singular)
анто́німами (instrumental plural)
анто́німі (locative singular)
анто́німу (locative singular)
анто́німах (locative plural)
анто́німу* (vocative singular)
анто́німи* (vocative plural)
анто́нім (perfective)

Происходит от др.-греч. ἄντα (ἀντί) «против, напротив», из праиндоевр. *anti «против, напротив» + ὄνυμα (эол. вариант ὄνομα) «имя» (термин сконструирован в 1860-х по аналогии с термином синоним и в противоположность ему).

лингв. антоним

Підбери антонім до слова «ледачий».

Подбериантоним к слову «ленивый».


апокопа

апо́копа (nominative singular)
апо́копи (nominative plural)
апо́копи (genitive singular)
апо́коп (genitive plural)
апо́копі (dative singular)
апо́копам (dative plural)
апо́копу (accusative singular)
апо́копи (accusative plural)
апо́копою (instrumental singular)
апо́копами (instrumental plural)
апо́копі (locative singular)
апо́копах (locative plural)
апо́копо* (vocative singular)
апо́копи* (vocative plural)

Происходит от лат. apocopa, от др.-греч. ἀποκοπή «отсечение, отрубание» (apokopḗ), от ἀποκόπτω «отрезать» (apokóptō).

лингв. апокопа

Унаслідок сінкопи й апокопи більшості двоскладових слів перетворилися в односкладові.

Вследствие синкопы иапокопы большая часть двусложных слов превратилась в односложные.

(цитата из Википедии, см. Список литературы)


ауслаут

Происходит от ??

лингв. ауслаут (аналогично русскому слову)

ауслаут (аналогично русскому слову)


безприсудковий

Происходит от ??

лингв. бессказуемный

бессказуемный


безприйменниковий

Происходит от ??

лингв. беспредложный

беспредложный


безпрефіксний

безпре́фіксний (singular masculine nominative)
безпре́фіксне (singular neuter nominative)
безпре́фіксна (singular feminine nominative)
безпре́фіксні (plural nominative)
безпре́фіксного (singular masculine)
безпре́фіксного (singular neuter)
безпре́фіксної (singular feminine)
безпре́фіксних (plural)
безпре́фіксному (singular masculine)
безпре́фіксному (singular neuter)
безпре́фіксній (singular feminine)
безпре́фіксним (plural)
безпре́фіксного (singular masculine animate)
безпре́фіксне (singular neuter animate)
безпре́фіксну (singular feminine animate)
безпре́фіксних (plural animate)
безпре́фіксний (singular masculine inanimate)
безпре́фіксні (plural inanimate)
безпре́фіксним (singular masculine instrumental)
безпре́фіксним (singular neuter instrumental)
безпре́фіксною (singular feminine instrumental)
безпре́фіксними (plural instrumental)
безпре́фіксному (singular masculine masculine)
безпре́фікснім (singular masculine masculine)
безпре́фіксному (singular neuter masculine)
безпре́фікснім (singular neuter masculine)
безпре́фіксній (singular feminine masculine)
безпре́фіксних (plural masculine)

лингв. беспрефиксный

беспрефиксный


безсуфіксний

Происходит от ??

лингв. бессуффиксный

бессуффиксный


білабіальний

білабіа́льний (singular masculine nominative)
білабіа́льне (singular neuter nominative)
білабіа́льна (singular feminine nominative)
білабіа́льні (plural nominative)
білабіа́льного (singular masculine)
білабіа́льного (singular neuter)
білабіа́льної (singular feminine)
білабіа́льних (plural)
білабіа́льному (singular masculine)
білабіа́льному (singular neuter)
білабіа́льній (singular feminine)
білабіа́льним (plural)
білабіа́льного (singular masculine animate)
білабіа́льне (singular neuter animate)
білабіа́льну (singular feminine animate)
білабіа́льних (plural animate)
білабіа́льний (singular masculine inanimate)
білабіа́льні (plural inanimate)
білабіа́льним (singular masculine instrumental)
білабіа́льним (singular neuter instrumental)
білабіа́льною (singular feminine instrumental)
білабіа́льними (plural instrumental)
білабіа́льному (singular masculine masculine)
білабіа́льнім (singular masculine masculine)
білабіа́льному (singular neuter masculine)
білабіа́льнім (singular neuter masculine)
білабіа́льній (singular feminine masculine)
білабіа́льних (plural masculine)

Происходит от ??

лингв. билабиальный

билабиальный


відмінювання

відмі́нювання (nominative singular)
відмі́нювання (nominative plural)
відмі́нювання (genitive singular)
відмі́нювань (genitive plural)
відмі́нюванню (dative singular)
відмі́нюванням (dative plural)
відмі́нювання (accusative singular)
відмі́нювання (accusative plural)
відмі́нюванням (instrumental singular)
відмі́нюваннями (instrumental plural)
відмі́нюванні, відмі́нюванню (locative singular)
відмі́нюваннях (locative plural)
відмі́нювання* (vocative singular)
відмі́нювання* (vocative plural)

Происходит от гл. відмінювати??

відмінок

Ближайшее родство

существительные

відмінювати

Ближайшее родство

відмінюватися

Ближайшее родство

лингв. склонение


вигук

ви́гук (nominative singular)
ви́гуки (nominative plural)
ви́гука (genitive singular)
ви́гуків (genitive plural)
ви́гукові (dative singular)
ви́гуку (dative singular)
ви́гукам (dative plural)
ви́гук (accusative singular)
ви́гуки (accusative plural)
ви́гуком (instrumental singular)
ви́гуками (instrumental plural)
ви́гуку (locative singular)
ви́гуках (locative plural)
ви́гуку* (vocative singular)
ви́гуки* (vocative plural)

Происходит от приставки ви- + сущ. гук (шум, крик, звук), далее из ??

вигукування

Ближайшее родство

существительные

вигукнений

Ближайшее родство

прилагательные

вигукнутий

Ближайшее родство

прилагательные

вигукувати

Ближайшее родство

вигукнути

Ближайшее родство

грам., лингв. междометие


відмінковий

Происходит от сущ. відмінок, далее из ??

відмінок

Ближайшее родство

существительные

лингв. падежный


відміна

Uk-відміна.ogg

відмі́на (nominative singular)
відмі́ни (nominative plural)
відмі́ни (genitive singular)
відмі́н (genitive plural)
відмі́ні (dative singular)
відмі́нам (dative plural)
відмі́ну (accusative singular)
відмі́ни (accusative plural)
відмі́ною (instrumental singular)
відмі́нами (instrumental plural)
відмі́ні (locative singular)
відмі́нах (locative plural)
відмі́но* (vocative singular)
відмі́ни* (vocative plural)

Происходит от сущ. міна, далее от ??

відмінність

Ближайшее родство

существительные

міна

Ближайшее родство

существительные

відмінний

Ближайшее родство

прилагательные

міняти

Ближайшее родство

відміняти

Ближайшее родство

лингв. склонение


голосний

голосни́й (singular masculine nominative)
голосне́ (singular neuter nominative)
голосна́ (singular feminine nominative)
голосні́ (plural nominative)
голосно́го (singular masculine)
голосно́го (singular neuter)
голосно́ї (singular feminine)
голосни́х (plural)
голосно́му (singular masculine)
голосно́му (singular neuter)
голосні́й (singular feminine)
голосни́м (plural)
голосно́го (singular masculine animate)
голосне́ (singular neuter animate)
голосну́ (singular feminine animate)
голосни́х (plural animate)
голосни́й (singular masculine inanimate)
голосні́ (plural inanimate)
голосни́м (singular masculine instrumental)
голосни́м (singular neuter instrumental)
голосно́ю (singular feminine instrumental)
голосни́ми (plural instrumental)
голосно́му (singular masculine masculine)
голосні́м (singular masculine masculine)
голосно́му (singular neuter masculine)
голосні́м (singular neuter masculine)
голосні́й (singular feminine masculine)
голосни́х (plural masculine)

Происходит от ??

лингв. гласный


дисиміляція

дисиміля́ція (nominative singular)
дисиміля́ції (nominative plural)
дисиміля́ції (genitive singular)
дисиміля́цій (genitive plural)
дисиміля́ції (dative singular)
дисиміля́ціям (dative plural)
дисиміля́цію (accusative singular)
дисиміля́ції (accusative plural)
дисиміля́цією (instrumental singular)
дисиміля́ціями (instrumental plural)
дисиміля́ції (locative singular)
дисиміля́ціях (locative plural)
дисиміля́ціє* (vocative singular)
дисиміля́ції* (vocative plural)

Происходит от ??

дисимілятивний

Ближайшее родство

прилагательные

дисимілюватися

Ближайшее родство

лингв. диссимиляция (изменение в словах)

диссимиляция (изменение в словах)


діалектний

лингв. диалектный, диалектальный

диалектный, диалектальный


дериватор

лингв. дериватор (аналогично русскому слову)

дериватор (аналогично русскому слову)


дієвідмінювання

Происходит от ??

лингв. спряжение


дієвідмінювати

лингв. спрягать


дієприслівник

Происходит от ??

лингв. деепричастие

деепричастие


дієслово

Uk-дієслово.ogg

дієсло́во (nominative singular)
дієслова́ (nominative plural)
дієсло́ва (genitive singular)
дієслі́в (genitive plural)
дієсло́ву (dative singular)
дієслова́м (dative plural)
дієсло́во (accusative singular)
дієслова́ (accusative plural)
дієсло́вом (instrumental singular)
дієслова́ми (instrumental plural)
дієсло́ві (locative singular)
дієслова́х (locative plural)
дієсло́во (vocative singular)
дієслова́ (vocative plural)

Происходит от дія (действие) + слово

дієслівний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. глагол


додаток

Происходит от ??

додача

Ближайшее родство

существительные

додавати

Ближайшее родство

додати

Ближайшее родство

лингв. дополнение


етимологізувати

Происходит от ??

етимологія

Ближайшее родство

существительные

етимологізація

Ближайшее родство

существительные

етимологічний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. этимологизировать

этимологизировать


жаргонізм

лингв. жаргонизм


етимон

Происходит от др.-греч. ἔτυμον «правда, истина; этимон», далее из ??.

лингв. этимон


етимологія

етимоло́гія (nominative singular)
етимоло́гії (nominative plural)
етимоло́гії (genitive singular)
етимоло́гій (genitive plural)
етимоло́гії (dative singular)
етимоло́гіям (dative plural)
етимоло́гію (accusative singular)
етимоло́гії (accusative plural)
етимоло́гією (instrumental singular)
етимоло́гіями (instrumental plural)
етимоло́гії (locative singular)
етимоло́гіях (locative plural)
етимоло́гіє* (vocative singular)
етимоло́гії* (vocative plural)

Происходит от лат. etymologia, далее из др.-греч. ἐτυμολογία, от др.-греч. ἔτυμος «истина, правда; истинное значение слов» + λογία «сбор пожертвований, подаяний» от др.-греч. λέγω «говорю; сообщаю; рассказываю»; родств. λόγος «слово; речь; разум; мнение; учение»; восходит к праиндоевр. *leg- «собирать, подбирать, выбирать слова (при составлении речи) > говорить, тщательно выбирая слова».

етимологізація

Ближайшее родство

существительные

етимологічний

Ближайшее родство

прилагательные

етимологізувати

Ближайшее родство

лингв. этимология


етимологічний

етимологі́чний (singular masculine nominative)
етимологі́чне (singular neuter nominative)
етимологі́чна (singular feminine nominative)
етимологі́чні (plural nominative)
етимологі́чного (singular masculine)
етимологі́чного (singular neuter)
етимологі́чної (singular feminine)
етимологі́чних (plural)
етимологі́чному (singular masculine)
етимологі́чному (singular neuter)
етимологі́чній (singular feminine)
етимологі́чним (plural)
етимологі́чного (singular masculine animate)
етимологі́чне (singular neuter animate)
етимологі́чну (singular feminine animate)
етимологі́чних (plural animate)
етимологі́чний (singular masculine inanimate)
етимологі́чні (plural inanimate)
етимологі́чним (singular masculine instrumental)
етимологі́чним (singular neuter instrumental)
етимологі́чною (singular feminine instrumental)
етимологі́чними (plural instrumental)
етимологі́чному (singular masculine masculine)
етимологі́чнім (singular masculine masculine)
етимологі́чному (singular neuter masculine)
етимологі́чнім (singular neuter masculine)
етимологі́чній (singular feminine masculine)
етимологі́чних (plural masculine)

Происходит от существительного етимологія, далее от лат. etymologia, далее из др.-греч. ἐτυμολογία, от др.-греч. ἔτυμος «истина, правда; истинное значение слов» + λογία «сбор пожертвований, подаяний» от др.-греч. λέγω «говорю; сообщаю; рассказываю»; родств. λόγος «слово; речь; разум; мнение; учение»; восходит к праиндоевр. *leg- «собирать, подбирать, выбирать слова (при составлении речи) > говорить, тщательно выбирая слова».

етимологія

Ближайшее родство

существительные

етимологізація

Ближайшее родство

существительные

етимологізувати

Ближайшее родство

лингв. этимологический

этимологический


ергатив

ергативний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. эргатив


задньоязиковий

задньоязико́вий (singular masculine nominative)
задньоязико́ве (singular neuter nominative)
задньоязико́ва (singular feminine nominative)
задньоязико́ві (plural nominative)
задньоязико́вого (singular masculine)
задньоязико́вого (singular neuter)
задньоязико́вої (singular feminine)
задньоязико́вих (plural)
задньоязико́вому (singular masculine)
задньоязико́вому (singular neuter)
задньоязико́вій (singular feminine)
задньоязико́вим (plural)
задньоязико́вого (singular masculine animate)
задньоязико́ве (singular neuter animate)
задньоязико́ву (singular feminine animate)
задньоязико́вих (plural animate)
задньоязико́вий (singular masculine inanimate)
задньоязико́ві (plural inanimate)
задньоязико́вим (singular masculine instrumental)
задньоязико́вим (singular neuter instrumental)
задньоязико́вою (singular feminine instrumental)
задньоязико́вими (plural instrumental)
задньоязико́вому (singular masculine masculine)
задньоязико́вім (singular masculine masculine)
задньоязико́вому (singular neuter masculine)
задньоязико́вім (singular neuter masculine)
задньоязико́вій (singular feminine masculine)
задньоязико́вих (plural masculine)

Происходит от ??

лингв. заднеязычный

заднеязычный


займенник

zɑ̽i̯ˈmɛnːɪ̞k

zɑ̽i̯ˈmɛnːɪ̞kɪ̞

займе́нник (nominative singular)
займе́нники (nominative plural)
займе́нника (genitive singular)
займе́нників (genitive plural)
займе́нникові (dative singular)
займе́ннику (dative singular)
займе́нникам (dative plural)
займе́нник (accusative singular)
займе́нники (accusative plural)
займе́нником (instrumental singular)
займе́нниками (instrumental plural)
займе́ннику (locative singular)
займе́нниках (locative plural)
займе́ннику* (vocative singular)
займе́нники* (vocative plural)

Происходит от ??

займенниковий

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. местоимение


звуконаслідування

лингв. звукоподражание; ономатопея

звукоподражание; ономатопея


ідеографія

лингв. идеография


ідіоматизм

лингв. идиоматизм


ідіолект

Происходит от ??

лингв. идиолект


ідіома

ідіо́ма (nominative singular)
ідіо́ми (nominative plural)
ідіо́ми (genitive singular)
ідіо́м (genitive plural)
ідіо́мі (dative singular)
ідіо́мам (dative plural)
ідіо́му (accusative singular)
ідіо́ми (accusative plural)
ідіо́мою (instrumental singular)
ідіо́мами (instrumental plural)
ідіо́мі (locative singular)
ідіо́мах (locative plural)
ідіо́мо* (vocative singular)
ідіо́ми* (vocative plural)

Происходит от ??

ідіоматизм

Ближайшее родство

существительные

ідіоматика

Ближайшее родство

существительные

ідіоматичний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. идиома


ідіоматика

От сущ. ідіома, далее из др.-греч. ἰδίωμα «особенность, своеобразие; особый оборот, идиома», из ἴδιος «свой, собственный; особенный», далее из праиндоевр. *swe- «свой; себя».

ідіом

Ближайшее родство

существительные

ідіома

Ближайшее родство

существительные

ідіоматичний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. идиоматика


ієрогліф

Uk-ієрогліф.ogg

ієро́гліф (nominative singular)
ієро́гліфи (nominative plural)
ієро́гліфа (genitive singular)
ієро́гліфів (genitive plural)
ієро́гліфові (dative singular)
ієро́гліфу (dative singular)
ієро́гліфам (dative plural)
ієро́гліф (accusative singular)
ієро́гліфи (accusative plural)
ієро́гліфом (instrumental singular)
ієро́гліфами (instrumental plural)
ієро́гліфі (locative singular)
ієро́гліфах (locative plural)
ієро́гліфу* (vocative singular)
ієро́гліфи* (vocative plural)

Происходит от др.-греч. ἱερογλυφικὰ (γράμματα), из ἱερός «священный» + γλυφή «резьба»; от γλύφω «выдалбливаю, вырезаю».

ієрогліфіка

Ближайшее родство

существительные

ієрогліфічний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв., филол. иероглиф


індоєвропейський

лингв. индоевропейский

индоевропейский


інтервокальний

інтервока́льний (singular masculine nominative)
інтервока́льне (singular neuter nominative)
інтервока́льна (singular feminine nominative)
інтервока́льні (plural nominative)
інтервока́льного (singular masculine)
інтервока́льного (singular neuter)
інтервока́льної (singular feminine)
інтервока́льних (plural)
інтервока́льному (singular masculine)
інтервока́льному (singular neuter)
інтервока́льній (singular feminine)
інтервока́льним (plural)
інтервока́льного (singular masculine animate)
інтервока́льне (singular neuter animate)
інтервока́льну (singular feminine animate)
інтервока́льних (plural animate)
інтервока́льний (singular masculine inanimate)
інтервока́льні (plural inanimate)
інтервока́льним (singular masculine instrumental)
інтервока́льним (singular neuter instrumental)
інтервока́льною (singular feminine instrumental)
інтервока́льними (plural instrumental)
інтервока́льному (singular masculine masculine)
інтервока́льнім (singular masculine masculine)
інтервока́льному (singular neuter masculine)
інтервока́льнім (singular neuter masculine)
інтервока́льній (singular feminine masculine)
інтервока́льних (plural masculine)

Происходит от ??

лингв. интервокальный

интервокальный


інфінітив

інфініти́в (nominative singular)
інфініти́ви (nominative plural)
інфініти́ва (genitive singular)
інфініти́вів (genitive plural)
інфініти́вові (dative singular)
інфініти́ву (dative singular)
інфініти́вам (dative plural)
інфініти́в (accusative singular)
інфініти́ви (accusative plural)
інфініти́вом (instrumental singular)
інфініти́вами (instrumental plural)
інфініти́ві (locative singular)
інфініти́ву (locative singular)
інфініти́вах (locative plural)
інфініти́ву* (vocative singular)
інфініти́ви* (vocative plural)

Происходит от лат. infinitus.

інфінітивний

Ближайшее родство

прилагательные

грам., лингв. инфинитив


йотувати

лингв. йотировать


йотування

лингв. йотация, йотирование

йотация, йотирование


крапка

лингв. точка


лабіалізувати

лингв. лабиализовать

лабиализовать


лабіалізованість

От прил. лабіалізований, далее из ??

лабіалізований

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. лабиализованность

лабиализованность


лабіальність

Происходит от ??

лабіальний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. лабиальность

лабиальность


лабіальний

лабіа́льний (singular masculine nominative)
лабіа́льне (singular neuter nominative)
лабіа́льна (singular feminine nominative)
лабіа́льні (plural nominative)
лабіа́льного (singular masculine)
лабіа́льного (singular neuter)
лабіа́льної (singular feminine)
лабіа́льних (plural)
лабіа́льному (singular masculine)
лабіа́льному (singular neuter)
лабіа́льній (singular feminine)
лабіа́льним (plural)
лабіа́льного (singular masculine animate)
лабіа́льне (singular neuter animate)
лабіа́льну (singular feminine animate)
лабіа́льних (plural animate)
лабіа́льний (singular masculine inanimate)
лабіа́льні (plural inanimate)
лабіа́льним (singular masculine instrumental)
лабіа́льним (singular neuter instrumental)
лабіа́льною (singular feminine instrumental)
лабіа́льними (plural instrumental)
лабіа́льному (singular masculine masculine)
лабіа́льнім (singular masculine masculine)
лабіа́льному (singular neuter masculine)
лабіа́льнім (singular neuter masculine)
лабіа́льній (singular feminine masculine)
лабіа́льних (plural masculine)

Происходит от ??

лабіальність

Ближайшее родство

существительные

лингв. лабиальный, губной

лабиальный, губной


лабіалізація

лабіаліза́ція (nominative singular)
лабіаліза́ції (nominative plural)
лабіаліза́ції (genitive singular)
лабіаліза́цій (genitive plural)
лабіаліза́ції (dative singular)
лабіаліза́ціям (dative plural)
лабіаліза́цію (accusative singular)
лабіаліза́ції (accusative plural)
лабіаліза́цією (instrumental singular)
лабіаліза́ціями (instrumental plural)
лабіаліза́ції (locative singular)
лабіаліза́ціях (locative plural)
лабіаліза́ціє* (vocative singular)
лабіаліза́ції* (vocative plural)

Происходит от ??

лабіалізований

Ближайшее родство

прилагательные

лабіалізувати

Ближайшее родство

лабіалізуватися

Ближайшее родство

лингв. лабиализация

лабиализация


лексикографічний

лингв. лексикографический

лексикографический


літота

Происходит от ??

лингв. литота


логограма

логогра́ма (nominative singular)
логогра́ми (nominative plural)
логогра́ми (genitive singular)
логогра́м (genitive plural)
логогра́мі (dative singular)
логогра́мам (dative plural)
логогра́му (accusative singular)
логогра́ми (accusative plural)
логогра́мою (instrumental singular)
логогра́мами (instrumental plural)
логогра́мі (locative singular)
логогра́мах (locative plural)
логогра́мо* (vocative singular)
логогра́ми* (vocative plural)

Происходит от ??

лингв. логограмма


модальність

лингв. модальность


множина

Происходит от ??

множинність

Ближайшее родство

существительные

множинний

Ближайшее родство

прилагательные

множити

Ближайшее родство

лингв. множественное число

множественное число


морфемний

Происходит от ??

морфема

Ближайшее родство

существительные

лингв. морфемный


наголошування

nəɡɐˈɫoʂʊvənʲ(ː)ə

наголо́шування (nominative singular)
наголо́шування (nominative plural)
наголо́шування (genitive singular)
наголо́шувань (genitive plural)
наголо́шуванню (dative singular)
наголо́шуванням (dative plural)
наголо́шування (accusative singular)
наголо́шування (accusative plural)
наголо́шуванням (instrumental singular)
наголо́шуваннями (instrumental plural)
наголо́шуванні, наголо́шуванню (locative singular)
наголо́шуваннях (locative plural)
наголо́шування* (vocative singular)
наголо́шування* (vocative plural)

Происходит от ??

наголо́шуваність

Ближайшее родство

существительные

наголо́шуваний

Ближайшее родство

прилагательные

наголо́шувати

Ближайшее родство

наголо́шуватися

Ближайшее родство

лингв. ударение


невідмінюваний

лингв. несклоняемый

несклоняемый


неперехідний

неперехідни́й (stressed)

Происходит от ??

лингв. непереходный (о глаголе)

непереходный (о глаголе)


односкладовий

лингв. односложный; моносиллабический

односложный; моносиллабический


орфоепія

лингв. орфоэпия


оптатив

оптати́в (nominative singular)
оптати́ви (nominative plural)
оптати́ва (genitive singular)
оптати́вів (genitive plural)
оптати́вові (dative singular)
оптати́ву (dative singular)
оптати́вам (dative plural)
оптати́в (accusative singular)
оптати́ви (accusative plural)
оптати́вом (instrumental singular)
оптати́вами (instrumental plural)
оптати́ві (locative singular)
оптати́ву (locative singular)
оптати́вах (locative plural)
оптати́ву* (vocative singular)
оптати́ви* (vocative plural)

Происходит от лат. optativus «желательный»лат. optāre «выбирать, избирать; желать», далее из праиндоевр. *op- «выбирать, предпочитать».

грам., лингв. оптатив


передньоязичний

Происходит от ??

лингв. переднеязычный

переднеязычный


передньоязиковий

Происходит от ??

лингв. переднеязычный

переднеязычный


прамовний

лингв. праязыковой


прамова

прамо́ва (nominative singular)
прамо́ви (nominative plural)
прамо́ви (genitive singular)
прамо́в (genitive plural)
прамо́ві (dative singular)
прамо́вам (dative plural)
прамо́ву (accusative singular)
прамо́ви (accusative plural)
прамо́вою (instrumental singular)
прамо́вами (instrumental plural)
прамо́ві (locative singular)
прамо́вах (locative plural)
прамо́во* (vocative singular)
прамо́ви* (vocative plural)

Происходит от ??

лингв. праязык


предикативний

предикати́вний (singular masculine nominative)
предикати́вне (singular neuter nominative)
предикати́вна (singular feminine nominative)
предикати́вні (plural nominative)
предикати́вного (singular masculine)
предикати́вного (singular neuter)
предикати́вної (singular feminine)
предикати́вних (plural)
предикати́вному (singular masculine)
предикати́вному (singular neuter)
предикати́вній (singular feminine)
предикати́вним (plural)
предикати́вного (singular masculine animate)
предикати́вне (singular neuter animate)
предикати́вну (singular feminine animate)
предикати́вних (plural animate)
предикати́вний (singular masculine inanimate)
предикати́вні (plural inanimate)
предикати́вним (singular masculine instrumental)
предикати́вним (singular neuter instrumental)
предикати́вною (singular feminine instrumental)
предикати́вними (plural instrumental)
предикати́вному (singular masculine masculine)
предикати́внім (singular masculine masculine)
предикати́вному (singular neuter masculine)
предикати́внім (singular neuter masculine)
предикати́вній (singular feminine masculine)
предикати́вних (plural masculine)

Происходит от ??

лингв. предикативный

предикативный


приголосний

при́голосний (singular masculine nominative)
при́голосне (singular neuter nominative)
при́голосна (singular feminine nominative)
при́голосні (plural nominative)
при́голосного (singular masculine)
при́голосного (singular neuter)
при́голосної (singular feminine)
при́голосних (plural)
при́голосному (singular masculine)
при́голосному (singular neuter)
при́голосній (singular feminine)
при́голосним (plural)
при́голосного (singular masculine animate)
при́голосне (singular neuter animate)
при́голосну (singular feminine animate)
при́голосних (plural animate)
при́голосний (singular masculine inanimate)
при́голосні (plural inanimate)
при́голосним (singular masculine instrumental)
при́голосним (singular neuter instrumental)
при́голосною (singular feminine instrumental)
при́голосними (plural instrumental)
при́голосному (singular masculine masculine)
при́голоснім (singular masculine masculine)
при́голосному (singular neuter masculine)
при́голоснім (singular neuter masculine)
при́голосній (singular feminine masculine)
при́голосних (plural masculine)

Происходит от ??

лингв. согласный


прийменник

Происходит от ??

лингв. предлог


прикметник

прикме́тник (nominative singular)
прикме́тники (nominative plural)
прикме́тника (genitive singular)
прикме́тників (genitive plural)
прикме́тникові (dative singular)
прикме́тнику (dative singular)
прикме́тникам (dative plural)
прикме́тник (accusative singular)
прикме́тники (accusative plural)
прикме́тником (instrumental singular)
прикме́тниками (instrumental plural)
прикме́тнику (locative singular)
прикме́тниках (locative plural)
прикме́тнику* (vocative singular)
прикме́тники* (vocative plural)

Происходит от сущ. прикмета, далее из праслав. *mětiti, от кот. в числе прочего произошли: др.-русск. мѣтити, русск. метить, укр. мітити «метить», болг. мета «примета, родинка», меціць, болг. смя́там «считаю, полагаю», сербохорв. замиjѐтити «заметить». Сравнивают с др.-инд. mātíṣ «мера, правильное познание», abhímātiṣ «преследование, покушение», авест. māta- «измеренный, образованный», лат. mētior, -īrī «мерить, измерять», греч. μῆτις «совет, замысел, смышлёность», μητιάομαι «выдумываю», μητιάω «принимаю решение», др.-инд. mā́ti «мерит», русск. мера. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

прикмета

Ближайшее родство

существительные

прикметний

Ближайшее родство

прилагательные

грам., лингв. прилагательное, имя прилагательное

прилагательное, имя прилагательное

Прикметник — самостійна частина мови, що виражає ознаку предмета.

Прилагательное — самостоятельная часть речи, выражающая признак предмета.

Як і в російській мові, в українській прикметники поділяються на якісні, відносні та присвійні.

Как и в русском языке, в украинском прилагательные делятся на качественные, относительные и притяжательные.


прислівниковий

Происходит от ??

лингв. наречный


прислівник

Uk-прислівник.ogg

prɪˈsʎiu̯nɪkɪ̞

прислі́вник (nominative singular)
прислі́вники (nominative plural)
прислі́вника (genitive singular)
прислі́вників (genitive plural)
прислі́вникові (dative singular)
прислі́внику (dative singular)
прислі́вникам (dative plural)
прислі́вник (accusative singular)
прислі́вники (accusative plural)
прислі́вником (instrumental singular)
прислі́вниками (instrumental plural)
прислі́внику (locative singular)
прислі́вниках (locative plural)
прислі́внику* (vocative singular)
прислі́вники* (vocative plural)

Происходит от ??

прислівниковий

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. наречие


присудковий

присудко́вий (singular masculine nominative)
присудко́ве (singular neuter nominative)
присудко́ва (singular feminine nominative)
присудко́ві (plural nominative)
присудко́вого (singular masculine)
присудко́вого (singular neuter)
присудко́вої (singular feminine)
присудко́вих (plural)
присудко́вому (singular masculine)
присудко́вому (singular neuter)
присудко́вій (singular feminine)
присудко́вим (plural)
присудко́вого (singular masculine animate)
присудко́ве (singular neuter animate)
присудко́ву (singular feminine animate)
присудко́вих (plural animate)
присудко́вий (singular masculine inanimate)
присудко́ві (plural inanimate)
присудко́вим (singular masculine instrumental)
присудко́вим (singular neuter instrumental)
присудко́вою (singular feminine instrumental)
присудко́вими (plural instrumental)
присудко́вому (singular masculine masculine)
присудко́вім (singular masculine masculine)
присудко́вому (singular neuter masculine)
присудко́вім (singular neuter masculine)
присудко́вій (singular feminine masculine)
присудко́вих (plural masculine)

Происходит от ??

присудок

Ближайшее родство

существительные

лингв. сказуемостный, предикативный

сказуемостный, предикативный


присудок

при́судк (nominative singular)
при́судки (nominative plural)
при́судка (genitive singular)
при́судків (genitive plural)
при́судкові (dative singular)
при́судку (dative singular)
при́судкам (dative plural)
при́судк (accusative singular)
при́судки (accusative plural)
при́судком (instrumental singular)
при́судками (instrumental plural)
при́судку (locative singular)
при́судках (locative plural)
при́судку* (vocative singular)
при́судки* (vocative plural)

Происходит от чешск. přisudek «сказуемое», далее из чешск. přisoudit «присудить, приписать» от při- «при-» + soudit «судить», далее от праслав. *sǫdъ, от кот. в числе прочего произошли: др.-русск. сꙋдъ, ср.: ст.-слав. сѫдъ (греч. κρίσις, κρῖμα), русск., укр. суд, белор. суд (род. п. -а́), болг. съдъ́т, сербохорв. су̑д (род. п. су́да), чак. су́д (род. п. суда̏), словенск. sȯ́d «суд, приговор», чешск. soud, словацк. súd, польск. sąd (род. п. sądu), в.-луж., н.-луж. sud . Калька с лат. praedicatum «сказанное». Укр. присудок с 1862 г. Использованы данные Этимологического словаря украинского языка. см. Список литературы.

лингв., грам. сказуемое


просторіччя

Происходит от ??

просторічний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. просторечие


протослов'янський

Происходит от ??

лингв. протославянский

протославянский


семасіолог

лингв. семасиолог


семасіологія

Происходит от ??

семасіолог

Ближайшее родство

существительные

семасіологічний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. семасиология

семасиология


сигніфікат

Происходит от лат. significatus «значение», от гл. significare «обозначать», далее из signum «знак, отметка», из праиндоевр. *sekw- «указывать», + facere «делать, производить» (восходит к праиндоевр. *dhe- «девать, делать»).

лингв. сигнификат


синонімія

синонімі́я (nominative singular)
синонімі́ї (nominative plural)
синонімі́ї (genitive singular)
синонімі́й (genitive plural)
синонімі́ї (dative singular)
синонімі́ям (dative plural)
синонімі́ю (accusative singular)
синонімі́ї (accusative plural)
синонімі́єю (instrumental singular)
синонімі́ями (instrumental plural)
синонімі́ї (locative singular)
синонімі́ях (locative plural)
синонімі́є* (vocative singular)
синонімі́ї* (vocative plural)

Происходит от ??

синонім

Ближайшее родство

существительные

лингв. синонимия


синонімічність

синонімі́чність (nominative singular)
синонімі́чності (nominative plural)
синонімі́чності (genitive singular)
синонімі́чностей (genitive plural)
синонімі́чності (dative singular)
синонімі́чностям (dative plural)
синонімі́чність (accusative singular)
синонімі́чності (accusative plural)
синонімі́чністю (instrumental singular)
синонімі́чностями (instrumental plural)
синонімі́чності (locative singular)
синонімі́чностях (locative plural)
синонімі́чносте* (vocative singular)
синонімі́чності* (vocative plural)

Происходит от ??

синонім

Ближайшее родство

существительные

синоніміка

Ближайшее родство

существительные

синонімія

Ближайшее родство

существительные

синонімічний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. синонимичность

синонимичность


синонім

сино́нім (nominative singular)
сино́німи (nominative plural)
сино́німа (genitive singular)
сино́німів (genitive plural)
сино́німові (dative singular)
сино́німу (dative singular)
сино́німам (dative plural)
сино́нім (accusative singular)
сино́німи (accusative plural)
сино́німом (instrumental singular)
сино́німами (instrumental plural)
сино́німі (locative singular)
сино́німу (locative singular)
сино́німах (locative plural)
сино́німу* (vocative singular)
сино́німи* (vocative plural)

Происходит от др.-греч. συνώνυμος «одноименный», далее из σύν (вариант: σύμ; первоначально ξύν) «с, вместе, совместно» + ὄνυμα (эол. вариант ὄνομα) «имя».

синонімічність

Ближайшее родство

существительные

синонімічний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. синоним


слов'янізм

Происходит от ??

лингв. славянизм


словосполучення

словосполу́чення (nominative singular)
словосполу́чення (nominative plural)
словосполу́чення (genitive singular)
словосполу́чень (genitive plural)
словосполу́ченню (dative singular)
словосполу́ченням (dative plural)
словосполу́чення (accusative singular)
словосполу́чення (accusative plural)
словосполу́ченням (instrumental singular)
словосполу́ченнями (instrumental plural)
словосполу́ченні, словосполу́ченню (locative singular)
словосполу́ченнях (locative plural)
словосполу́чення* (vocative singular)
словосполу́чення* (vocative plural)

Происходит от ??

сполучати

Ближайшее родство

лингв. словосочетание

словосочетание


словосполука

словосполу́ка (nominative singular)
словосполу́ки (nominative plural)
словосполу́ки (genitive singular)
словосполу́к (genitive plural)
словосполу́ці (dative singular)
словосполу́кам (dative plural)
словосполу́ку (accusative singular)
словосполу́ки (accusative plural)
словосполу́кою (instrumental singular)
словосполу́ками (instrumental plural)
словосполу́ці (locative singular)
словосполу́ках (locative plural)
словосполу́ко* (vocative singular)
словосполу́ки* (vocative plural)

Происходит от ??

словосполучення

Ближайшее родство

существительные

лингв. словосочетание

словосочетание

Читаючи словникову статтю, легко можна вибрати певне слово чи словосполуку, які допоможуть якнайточніше передати думку.

Читая словарную статью, можно выбрать определённое слово либословосочетание, которые помогут наиболее точно передать мысль.


соціолінгвістика

соціолінгві́стика (nominative singular)
соціолінгві́стики (nominative plural)
соціолінгві́стики (genitive singular)
соціолінгві́стик (genitive plural)
соціолінгві́стиці (dative singular)
соціолінгві́стикам (dative plural)
соціолінгві́стику (accusative singular)
соціолінгві́стики (accusative plural)
соціолінгві́стикою (instrumental singular)
соціолінгві́стиками (instrumental plural)
соціолінгві́стиці (locative singular)
соціолінгві́стиках (locative plural)
соціолінгві́стико* (vocative singular)
соціолінгві́стики* (vocative plural)

Происходит от ??

соціолінгвіст

Ближайшее родство

существительные

соціолінгвістичний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. социолингвистика

социолингвистика

У цьому контексті фахівці з соціолінгвістики повинні здійснювати лінгвістичний моніторинг мови ЗМІ з метою фіксування власне внутрішньомовних процесів як фактів загального розвитку мови, формування нового функціонування ідеологічного стилю.

Наталія Рудніченко, «Особливості мови ідеології в засобах масової інформації», 2003 г.

Наталія Рудніченко


сполучник

spɔ̝ˈlut͡ʃnɪ̞k

Uk-сполучник.ogg

spɔ̝ˈlut͡ʃnɪ̞kɪ̞

сполу́чник (nominative singular)
сполу́чники (nominative plural)
сполу́чника (genitive singular)
сполу́чників (genitive plural)
сполу́чникові (dative singular)
сполу́чнику (dative singular)
сполу́чникам (dative plural)
сполу́чник (accusative singular)
сполу́чники (accusative plural)
сполу́чником (instrumental singular)
сполу́чниками (instrumental plural)
сполу́чнику (locative singular)
сполу́чниках (locative plural)
сполу́чнику* (vocative singular)
сполу́чники* (vocative plural)

Происходит от ??

сполучання

Ближайшее родство

существительные

сполучення

Ближайшее родство

существительные

сполучність

Ближайшее родство

существительные

сполучуваність

Ближайшее родство

существительные

сполучений

Ближайшее родство

прилагательные

сполучний

Ближайшее родство

прилагательные

сполучуваний

Ближайшее родство

прилагательные

сполучниковий

Ближайшее родство

прилагательные

сполучати

Ближайшее родство

сполучатися

Ближайшее родство

сполучувати

Ближайшее родство

сполучити

Ближайшее родство

сполучитися

Ближайшее родство


суфіксальний

суфікса́льний (singular masculine nominative)
суфікса́льне (singular neuter nominative)
суфікса́льна (singular feminine nominative)
суфікса́льні (plural nominative)
суфікса́льного (singular masculine)
суфікса́льного (singular neuter)
суфікса́льної (singular feminine)
суфікса́льних (plural)
суфікса́льному (singular masculine)
суфікса́льному (singular neuter)
суфікса́льній (singular feminine)
суфікса́льним (plural)
суфікса́льного (singular masculine animate)
суфікса́льне (singular neuter animate)
суфікса́льну (singular feminine animate)
суфікса́льних (plural animate)
суфікса́льний (singular masculine inanimate)
суфікса́льні (plural inanimate)
суфікса́льним (singular masculine instrumental)
суфікса́льним (singular neuter instrumental)
суфікса́льною (singular feminine instrumental)
суфікса́льними (plural instrumental)
суфікса́льному (singular masculine masculine)
суфікса́льнім (singular masculine masculine)
суфікса́льному (singular neuter masculine)
суфікса́льнім (singular neuter masculine)
суфікса́льній (singular feminine masculine)
суфікса́льних (plural masculine)

Происходит от сущ. суфікс, далее из лат. suffixus «прикреплённый», от гл. suffigere «прикреплять, приколачивать», далее из sub- «под, ниже» + figere «вбивать, укреплять» (восходит к праиндоевр. *dhigw-).

суфікс

Ближайшее родство

существительные

лингв. суффиксальный

суффиксальный


суфікс

От лат. suffixus «прикреплённый», от гл. suffigere «прикреплять, приколачивать», далее из sub- «под, ниже» + figere «вбивать, укреплять» (восходит к праиндоевр. *dhigw-).

лингв. суффикс


топоніміка

Происходит от ??

топонім

Ближайшее родство

существительные

топоніміст

Ближайшее родство

существительные

топонімія

Ближайшее родство

существительные

топонімійний

Ближайшее родство

прилагательные

топонімічний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. топонимика, топонимия

топонимика, топонимия


топонімічний

топонімі́чний (singular masculine nominative)
топонімі́чне (singular neuter nominative)
топонімі́чна (singular feminine nominative)
топонімі́чні (plural nominative)
топонімі́чного (singular masculine)
топонімі́чного (singular neuter)
топонімі́чної (singular feminine)
топонімі́чних (plural)
топонімі́чному (singular masculine)
топонімі́чному (singular neuter)
топонімі́чній (singular feminine)
топонімі́чним (plural)
топонімі́чного (singular masculine animate)
топонімі́чне (singular neuter animate)
топонімі́чну (singular feminine animate)
топонімі́чних (plural animate)
топонімі́чний (singular masculine inanimate)
топонімі́чні (plural inanimate)
топонімі́чним (singular masculine instrumental)
топонімі́чним (singular neuter instrumental)
топонімі́чною (singular feminine instrumental)
топонімі́чними (plural instrumental)
топонімі́чному (singular masculine masculine)
топонімі́чнім (singular masculine masculine)
топонімі́чному (singular neuter masculine)
топонімі́чнім (singular neuter masculine)
топонімі́чній (singular feminine masculine)
топонімі́чних (plural masculine)

От сущ. топоніміка, далее из ??

топонім

Ближайшее родство

существительные

топоніміка

Ближайшее родство

существительные

топонімія

Ближайшее родство

существительные

топонімійний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. топонимический

топонимический


транзитивний

лингв. переходный, транзитивный

переходный, транзитивный


транскрибувати

транскрибу́ю (first-person singular present)
транскрибува́в (first-person singular past)
транскрибува́тиму (first-person singular future)
транскрибу́єш (second-person singular present)
транскрибува́в (second-person singular past)
транскрибува́ла (second-person singular past)
транскрибува́тимеш (second-person singular future)
транскрибу́й (second-person singular imperative)
транскрибу́є (third-person singular present)
транскрибува́в (third-person singular past)
транскрибува́ла (third-person singular past)
транскрибува́ло (third-person singular past)
транскрибува́тиме (third-person singular future)
транскрибу́єм(о) (first-person plural present)
транскрибува́ли (first-person plural past)
транскрибува́тимем(о) (first-person plural future)
транскрибу́ймо (first-person plural imperative)
транскрибу́єте (second-person plural present)
транскрибува́ли (second-person plural past)
транскрибува́тимете (second-person plural future)
транскрибу́йте (second-person plural imperative)
транскрибу́ють (third-person plural present)
транскрибува́ли (third-person plural past)
транскрибува́тимуть (third-person plural future)
транскрибу́ючи (adverbial present)
транскрибува́вши (adverbial past)
транскрибува́ний

Происходит от ??

транскрибування

Ближайшее родство

существительные

транскрибуватися

Ближайшее родство

лингв. транскрибировать

транскрибировать


транскрипційний

транскрипційний (singular masculine nominative)
транскрипційне (singular neuter nominative)
транскрипційна (singular feminine nominative)
транскрипційні (plural nominative)
транскрипційного (singular masculine)
транскрипційного (singular neuter)
транскрипційної (singular feminine)
транскрипційних (plural)
транскрипційному (singular masculine)
транскрипційному (singular neuter)
транскрипційній (singular feminine)
транскрипційним (plural)
транскрипційного (singular masculine animate)
транскрипційне (singular neuter animate)
транскрипційну (singular feminine animate)
транскрипційних (plural animate)
транскрипційний (singular masculine inanimate)
транскрипційні (plural inanimate)
транскрипційним (singular masculine instrumental)
транскрипційним (singular neuter instrumental)
транскрипційною (singular feminine instrumental)
транскрипційними (plural instrumental)
транскрипційному (singular masculine masculine)
транскрипційнім (singular masculine masculine)
транскрипційному (singular neuter masculine)
транскрипційнім (singular neuter masculine)
транскрипційній (singular feminine masculine)
транскрипційних (plural masculine)

От сущ. транскрипція, далее от лат. transcriptio «переписывание», от гл. transcribere «переписывать», далее из trans «через, за», далее из праиндоевр. *tra- «переправляться» + scrībere «чертить; писать» (восходит к праиндоевр. *skreibh- «писать» из *sker- «резать, царапать».

транскрипція

Ближайшее родство

существительные

транскрибування

Ближайшее родство

существительные

транскрибований

Ближайшее родство

прилагательные

транскрибувати

Ближайшее родство

лингв. транскрипционный

транскрипционный


тюркізм

Происходит от ??

лингв. тюркизм


фонологія

fɔnɔˈɫɔɦʲijɐ

Происходит от ??.

лингв. фонология


фонемний

фоне́мний (singular masculine nominative)
фоне́мне (singular neuter nominative)
фоне́мна (singular feminine nominative)
фоне́мні (plural nominative)
фоне́много (singular masculine)
фоне́много (singular neuter)
фоне́мної (singular feminine)
фоне́мних (plural)
фоне́мному (singular masculine)
фоне́мному (singular neuter)
фоне́мній (singular feminine)
фоне́мним (plural)
фоне́много (singular masculine animate)
фоне́мне (singular neuter animate)
фоне́мну (singular feminine animate)
фоне́мних (plural animate)
фоне́мний (singular masculine inanimate)
фоне́мні (plural inanimate)
фоне́мним (singular masculine instrumental)
фоне́мним (singular neuter instrumental)
фоне́мною (singular feminine instrumental)
фоне́мними (plural instrumental)
фоне́мному (singular masculine masculine)
фоне́мнім (singular masculine masculine)
фоне́мному (singular neuter masculine)
фоне́мнім (singular neuter masculine)
фоне́мній (singular feminine masculine)
фоне́мних (plural masculine)

От сущ. фонема, далее из др.-греч. φώνημα «звук»

фонема

Ближайшее родство

существительные

лингв. фонемный


формоутворювальний

формоутво́рювальний (singular masculine nominative)
формоутво́рювальне (singular neuter nominative)
формоутво́рювальна (singular feminine nominative)
формоутво́рювальні (plural nominative)
формоутво́рювального (singular masculine)
формоутво́рювального (singular neuter)
формоутво́рювальної (singular feminine)
формоутво́рювальних (plural)
формоутво́рювальному (singular masculine)
формоутво́рювальному (singular neuter)
формоутво́рювальній (singular feminine)
формоутво́рювальним (plural)
формоутво́рювального (singular masculine animate)
формоутво́рювальне (singular neuter animate)
формоутво́рювальну (singular feminine animate)
формоутво́рювальних (plural animate)
формоутво́рювальний (singular masculine inanimate)
формоутво́рювальні (plural inanimate)
формоутво́рювальним (singular masculine instrumental)
формоутво́рювальним (singular neuter instrumental)
формоутво́рювальною (singular feminine instrumental)
формоутво́рювальними (plural instrumental)
формоутво́рювальному (singular masculine masculine)
формоутво́рювальнім (singular masculine masculine)
формоутво́рювальному (singular neuter masculine)
формоутво́рювальнім (singular neuter masculine)
формоутво́рювальній (singular feminine masculine)
формоутво́рювальних (plural masculine)

Из утворення (утворювати) + форма.

формотворення

Ближайшее родство

существительные

формотворчість

Ближайшее родство

существительные

формоутворення

Ближайшее родство

существительные

формоутворюючий

Ближайшее родство

прилагательные

формотворний

Ближайшее родство

прилагательные

формотворчий

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. формообразовательный

формообразовательный


фразеологія

Происходит от ??

лингв. фразеология


фразеологізм

фразеологі́зм (nominative singular)
фразеологі́зми (nominative plural)
фразеологі́зму (genitive singular)
фразеологі́змів (genitive plural)
фразеологі́змові (dative singular)
фразеологі́зму (dative singular)
фразеологі́змам (dative plural)
фразеологі́зм (accusative singular)
фразеологі́зми (accusative plural)
фразеологі́змом (instrumental singular)
фразеологі́змами (instrumental plural)
фразеологі́змі (locative singular)
фразеологі́зму (locative singular)
фразеологі́змах (locative plural)
фразеологі́зму* (vocative singular)
фразеологі́зми* (vocative plural)

Происходит от ??

лингв. фразеологизм

фразеологизм


фразування

фразува́ння (nominative singular)
фразува́ння (nominative plural)
фразува́ння (genitive singular)
фразува́нь (genitive plural)
фразува́нню (dative singular)
фразува́нням (dative plural)
фразува́ння (accusative singular)
фразува́ння (accusative plural)
фразува́нням (instrumental singular)
фразува́ннями (instrumental plural)
фразува́нні, фразува́нню (locative singular)
фразува́ннях (locative plural)
фразува́ння* (vocative singular)
фразува́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

лингв., муз. фразировка

Їхня головна мета — не стільки вдосконалити виконавчу майстерність студентів, скільки відкрити шлях до подолання багатьох виконавсько-педагогічних проблем у роботі над поліфонічними творами, творами великої форми, вирішення питань стилю, артикуляції, фразування, якості звуку тощо.

Т. Медведнікова, Г. Новосьолова, «Музика без меж», 2009 г. [КТУЯ]

Т. Медведнікова, Г. Новосьолова

Музика без меж


циркумфлексовий

циркумфле́ксовий (singular masculine nominative)
циркумфле́ксове (singular neuter nominative)
циркумфле́ксова (singular feminine nominative)
циркумфле́ксові (plural nominative)
циркумфле́ксового (singular masculine)
циркумфле́ксового (singular neuter)
циркумфле́ксової (singular feminine)
циркумфле́ксових (plural)
циркумфле́ксовому (singular masculine)
циркумфле́ксовому (singular neuter)
циркумфле́ксовій (singular feminine)
циркумфле́ксовим (plural)
циркумфле́ксового (singular masculine animate)
циркумфле́ксове (singular neuter animate)
циркумфле́ксову (singular feminine animate)
циркумфле́ксових (plural animate)
циркумфле́ксовий (singular masculine inanimate)
циркумфле́ксові (plural inanimate)
циркумфле́ксовим (singular masculine instrumental)
циркумфле́ксовим (singular neuter instrumental)
циркумфле́ксовою (singular feminine instrumental)
циркумфле́ксовими (plural instrumental)
циркумфле́ксовому (singular masculine masculine)
циркумфле́ксовім (singular masculine masculine)
циркумфле́ксовому (singular neuter masculine)
циркумфле́ксовім (singular neuter masculine)
циркумфле́ксовій (singular feminine masculine)
циркумфле́ксових (plural masculine)

Происходит от ??

лингв. циркумфлексовый

циркумфлексовый


часовість

часо́вість (nominative singular)
часо́вості (nominative plural)
часо́вості (genitive singular)
часо́востей (genitive plural)
часо́вості (dative singular)
часо́востям (dative plural)
часо́вість (accusative singular)
часо́вості (accusative plural)
часо́вістю (instrumental singular)
часо́востями (instrumental plural)
часо́вості (locative singular)
часо́востях (locative plural)
часо́восте* (vocative singular)
часо́вості* (vocative plural)

Происходит от прил. часовий и сущ. час, из праслав. *časъ, от кот. в числе прочего произошли: др.-русск. часъ, ст.-слав. часъ (ὥρα; Супр.), укр. час «время; погода», укр. ча́сом «иногда», белор. час «время», белор. ча́сом «иногда», болг. час «час», сербохорв. ча̏с «мгновение», сербохорв. ча̏сом «мгновенно», словенск. čàs род. п. čásа «время», чешск., словацк. čаs, польск. сzаs, в.-луж. čаs, н.-луж. саs. Праслав. *časъ (из индоевр. *kēs-) родственно др.-прусск. kīsman вин. п. ед. ч. «время; минута» (из *kēsman), алб. kоhё (*kēsā) «время; погода». Далее пытались связать с ча́ять. Сближают с сербохорв. ка̏сати, словенск. kasati «бежать», латышск. k̨uôst, k̨uošu «спешить», нем. hasten «торопиться», нем. Наst «поспешность», а также с чеса́ть. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

час

Ближайшее родство

существительные

часовий

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. временно́е значение, временная категория


післяйменник

лингв. послелог


ономасіологія

лингв. ономасиология

ономасиология


дисфемізм

Происходит от франц. dysphémisme «дисфемизм», далее из δυσ- (приставка, означающая отрицание, затруднённость и т. п.) + φήμη «речь, молва», далее из φημί «говорить, утверждать», далее из праиндоевр. *bha- «говорить». Франц. dysphémisme введено в оборот 1927 г. французским психологом А. Корнуа.

лингв. дисфемизм


гіпонім

Происходит от ὑπό «под, ниже» + ὄνυμα (эол. вариант ὄνομα) «имя».

лингв. гипоним


російська мова

лингв. русский язык

русский язык


частина мови

Происходит от ??

лингв. часть речи


німецька мова

лингв. немецкий язык

немецкий язык


дейксис

де́йксис (nominative singular)
де́йксиси (nominative plural)
де́йксису (genitive singular)
де́йксисів (genitive plural)
де́йксисові (dative singular)
де́йксису (dative singular)
де́йксисам (dative plural)
де́йксис (accusative singular)
де́йксиси (accusative plural)
де́йксисом (instrumental singular)
де́йксисами (instrumental plural)
де́йксисі (locative singular)
де́йксисах (locative plural)
де́йксису* (vocative singular)
де́йксиси* (vocative plural)

Происходит от ??

дейктик

Ближайшее родство

имена собственные

напівдейктик

Ближайшее родство

имена собственные

напівдейктичний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. дейксис (аналогично русскому слову)

дейксис (аналогично русскому слову)


зевгма

зе́вгма (nominative singular)
зе́вгми (nominative plural)
зе́вгми (genitive singular)
зе́вгм (genitive plural)
зе́вгмі (dative singular)
зе́вгмам (dative plural)
зе́вгму (accusative singular)
зе́вгми (accusative plural)
зе́вгмою (instrumental singular)
зе́вгмами (instrumental plural)
зе́вгмі (locative singular)
зе́вгмах (locative plural)
зе́вгмо* (vocative singular)
зе́вгми* (vocative plural)

зевгматичний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. зевгма (аналогично русскому слову)

зевгма (аналогично русскому слову)


майбутній час

лингв., грам. будущее время

будущее время


минулий час

грам., лингв. прошедшее время

прошедшее время


теперішній час

лингв., грам. настоящее время

настоящее время


давньоруська мова

лингв., истор. древнерусский язык

древнерусский язык


двовидовий

лингв. двувидовой


палі

От санскр. पालि (pāli) «строка, текст», далее из ??.


родовий відмінок

лингв. родительный падеж, генетив

родительный падеж, генетив


давальний відмінок

дава́льний відмі́нок

лингв. дательный падеж, датив

дательный падеж, датив

ru-давальний_відмінок-uk-phrase-wJPPHJd1


знахідний відмінок

лингв. винительный падеж, аккузатив

винительный падеж, аккузатив


дієвідмінюваний

лингв. спрягаемый


лексикалізувати

лингв. лексикализовать

лексикализовать


тлумачний словник

лингв. толковый словарь

толковый словарь

Тлумачний словник — одномовний словник, в якому з більшою або меншою повнотою охоплюється загальновживана лексика тієї чи іншої літературної мови, пояснюється значення слів та відтінки їх значень

Толковый словарь - одноязычный словарь, в котором с большей или меньшей полнотой охватывается общеупотребительное лексика того или иного литературного языка, объясняется значения слов и их оттенки

Словник лінгвістичних термінів, 1957 г.

Словник лінгвістичних термінів


лабіалізований

лингв. лабиализованный, лабиальный, губной

лабиализованный, лабиальный, губной


апофонія

лингв. аблаут, апофония

аблаут, апофония


діалектність

лингв. диалектность

диалектность


оронім

лингв. ороним


середньоанглійський

лингв. среднеанглийский

среднеанглийский

ru-середньоанглійський-uk-adj-q5oHg3j7


кличний відмінок

лингв. звательный падеж

звательный падеж


називний відмінок

лингв. именительный падеж

именительный падеж


орудний відмінок

лингв. творительный падеж

творительный падеж


місцевий відмінок

лингв. местный падеж, предложный падеж

местный падеж, предложный падеж


середній рід

грам., лингв. средний род


чоловічий рід

грам., лингв. мужской род


жіночий рід

грам., лингв. женский род


присудкове слово

лингв. предикатив


холонім

лингв. холоним


епонімічний

лингв. эпонимический

эпонимический


дейктичний

лингв. дейктический

дейктический


термінологічно

лингв. терминологически

терминологически


ідіоматично

лингв. идиоматически; идиоматично

идиоматически; идиоматично


складне слово

лингв. сложное слово

сложное слово


креольська мова

лингв. креольский язык

креольский язык


гортанна змичка

лингв. гортанная смычка

гортанная смычка


гамза

Происходит от ??.

лингв. хамза (диакритический знак арабского алфавита, ـٔ)


омофонічний

лингв. омофоничный


атематичний

лингв. атематический

атематический


мовний пуризм

лингв. языковой пуризм

языковой пуризм


неокличний

лингв. невосклицательный

невосклицательный