вибракування

ви́бракування (nominative singular)
ви́бракування (nominative plural)
ви́бракування (genitive singular)
ви́бракувань (genitive plural)
ви́бракуванню (dative singular)
ви́бракуванням (dative plural)
ви́бракування (accusative singular)
ви́бракування (accusative plural)
ви́бракуванням (instrumental singular)
ви́бракуваннями (instrumental plural)
ви́бракуванні, ви́бракуванню (locative singular)
ви́бракуваннях (locative plural)
ви́бракування* (vocative singular)
ви́бракування* (vocative plural)

Происходит от гл. вибракувати, далее из ви- + бракувати, далее от сущ. брак, из ср.-н.-нем. brak, далее из прагерм. формы *brekan, от которой в числе прочего произошли: др.-англ. brecan и англ. break, др.-фризск. breka, нидерл. breken, др.-в.-нем. brehhan, нем. brechen, готск. brikan; восходит к праиндоевр. *bhreg- «ломать».

вибракуваний

Ближайшее родство

прилагательные

вибраковувати

Ближайшее родство

вибраковуватися

Ближайшее родство

вибракувати

Ближайшее родство

техн. выбраковка


відмінювання

відмі́нювання (nominative singular)
відмі́нювання (nominative plural)
відмі́нювання (genitive singular)
відмі́нювань (genitive plural)
відмі́нюванню (dative singular)
відмі́нюванням (dative plural)
відмі́нювання (accusative singular)
відмі́нювання (accusative plural)
відмі́нюванням (instrumental singular)
відмі́нюваннями (instrumental plural)
відмі́нюванні, відмі́нюванню (locative singular)
відмі́нюваннях (locative plural)
відмі́нювання* (vocative singular)
відмі́нювання* (vocative plural)

Происходит от гл. відмінювати??

відмінок

Ближайшее родство

существительные

відмінювати

Ближайшее родство

відмінюватися

Ближайшее родство

лингв. склонение


вигоряння

вигоря́ння (nominative singular)
вигоря́ння (nominative plural)
вигоря́ння (genitive singular)
вигоря́нь (genitive plural)
вигоря́нню (dative singular)
вигоря́нням (dative plural)
вигоря́ння (accusative singular)
вигоря́ння (accusative plural)
вигоря́нням (instrumental singular)
вигоря́ннями (instrumental plural)
вигоря́нні, вигоря́нню (locative singular)
вигоря́ннях (locative plural)
вигоря́ння* (vocative singular)
вигоря́ння* (vocative plural)

Происходит от ??


вигризання

вигриза́ння (nominative singular)
вигриза́ння (nominative plural)
вигриза́ння (genitive singular)
вигриза́нь (genitive plural)
вигриза́нню (dative singular)
вигриза́нням (dative plural)
вигриза́ння (accusative singular)
вигриза́ння (accusative plural)
вигриза́нням (instrumental singular)
вигриза́ннями (instrumental plural)
вигриза́нні, вигриза́нню (locative singular)
вигриза́ннях (locative plural)
вигриза́ння* (vocative singular)
вигриза́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. вигризати, далее из ??

вигризати

Ближайшее родство

выгрызание, выгладывание

Дірчасте вигризання: у листі вигризають отвори (гусениці капустяної совки, жуки конюшинового довгоносика — Насіннєїди).


видання

вида́ння (nominative singular)
вида́ння (nominative plural)
вида́ння (genitive singular)
вида́нь (genitive plural)
вида́нню (dative singular)
вида́нням (dative plural)
вида́ння (accusative singular)
вида́ння (accusative plural)
вида́нням (instrumental singular)
вида́ннями (instrumental plural)
вида́нні, вида́нню (locative singular)
вида́ннях (locative plural)
вида́ння* (vocative singular)
вида́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. видати, из ви- + дати, далее от праслав. *dā́tī; *dājā́tī; *dāvā́tī, от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. дати (греч. διδόναι), русск. дать, давать, укр. дати, белор. даць, сербохорв. да̏ти, словенск. dáti, чешск. dát, польск., в.-луж. dać, н.-луж. daś. Восходит к праиндоевр. *do-. Родственно лит. dúoti, 1 л. ед. dúomi, dúodu «даю», греч. δίδωμι, др.-инд. dádāti «даёт», авест. dadāiti «даёт», алб. аор. dhashë «я дал», алб.-тоск. dhënë ж., гег. dhąnë ж. «дар». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

видати

Ближайшее родство


виляскування

виля́скування (nominative singular)
виля́скування (nominative plural)
виля́скування (genitive singular)
виля́скувань (genitive plural)
виля́скуванню (dative singular)
виля́скуванням (dative plural)
виля́скування (accusative singular)
виля́скування (accusative plural)
виля́скуванням (instrumental singular)
виля́скуваннями (instrumental plural)
виля́скуванні, виля́скуванню (locative singular)
виля́скуваннях (locative plural)
виля́скування* (vocative singular)
виля́скування* (vocative plural)

Происходит от ??

ляск

Ближайшее родство

существительные

ляскання

Ближайшее родство

существительные

ляскотня

Ближайшее родство

существительные

виляскувати

Ближайшее родство

ляскати

Ближайшее родство

ляснути

Ближайшее родство

хлопанье, щёлканье


вибілювання

вибі́лювання (nominative singular)
вибі́лювання (nominative plural)
вибі́лювання (genitive singular)
вибі́лювань (genitive plural)
вибі́люванню (dative singular)
вибі́люванням (dative plural)
вибі́лювання (accusative singular)
вибі́лювання (accusative plural)
вибі́люванням (instrumental singular)
вибі́люваннями (instrumental plural)
вибі́люванні, вибі́люванню (locative singular)
вибі́люваннях (locative plural)
вибі́лювання* (vocative singular)
вибі́лювання* (vocative plural)

Происходит от гл. вибі́лювати от ви- + білити от бі́лий, далее от праслав. *bělъ, от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. бѣлъ, русск. белый, укр. білий (русин. білый), бел. белы, болг. бял, макед. бел, сербохорв. би̏о, биjѐла, словен. bel, чеш. bílý, словац. biely, польск. biały, кашуб. biôłi, силез. bioły, полаб. b́olĕ, н.-луж., в.-луж. běły. Исконнородственно др.-инд. bhālam «блеск», bhāti «светит, сияет», греч. πεφήσεται «явиться» (от φαίνω из *φάνι̯ω), πέφη ̇ ἐφάνη (Гесихий), лит. boiúoti «отливать белым, белеть», латышск. bãls «бледный, блеклый», лит. balas «белый», греч. φαλός λευκός (Гесихий), φάλιος «светлый, белый», кимрск. bal «белолицый», алб. ballë «лоб», др.-исл. báI «огонь», далее лит. balà «болото», báltas «белый». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

вибі́лювати

Ближайшее родство

спец. выбелка, отбелка

выбелка, отбелка


виокремлення

виокре́млення (nominative singular)
виокре́млення (nominative plural)
виокре́млення (genitive singular)
виокре́млень (genitive plural)
виокре́мленню (dative singular)
виокре́мленням (dative plural)
виокре́млення (accusative singular)
виокре́млення (accusative plural)
виокре́мленням (instrumental singular)
виокре́мленнями (instrumental plural)
виокре́мленні, виокре́мленню (locative singular)
виокре́мленнях (locative plural)
виокре́млення* (vocative singular)
виокре́млення* (vocative plural)

Происходит от ??

виокремлювання

Ближайшее родство

существительные

виокремлюваний

Ближайшее родство

прилагательные

виокремити

Ближайшее родство

виокремитися

Ближайшее родство

виокремлювати

Ближайшее родство

виокремлюватися

Ближайшее родство


випарування

ви́парування (nominative singular)
ви́парування (nominative plural)
ви́парування (genitive singular)
ви́парувань (genitive plural)
ви́паруванню (dative singular)
ви́паруванням (dative plural)
ви́парування (accusative singular)
ви́парування (accusative plural)
ви́паруванням (instrumental singular)
ви́паруваннями (instrumental plural)
ви́паруванні, ви́паруванню (locative singular)
ви́паруваннях (locative plural)
ви́парування* (vocative singular)
ви́парування* (vocative plural)

Происходит от ??

випаровувач

Ближайшее родство

существительные

випаровування

Ближайшее родство

существительные

випаровувати

Ближайшее родство

випаровуватися

Ближайшее родство


випаровування

випаро́вування (nominative singular)
випаро́вування (nominative plural)
випаро́вування (genitive singular)
випаро́вувань (genitive plural)
випаро́вуванню (dative singular)
випаро́вуванням (dative plural)
випаро́вування (accusative singular)
випаро́вування (accusative plural)
випаро́вуванням (instrumental singular)
випаро́вуваннями (instrumental plural)
випаро́вуванні, випаро́вуванню (locative singular)
випаро́вуваннях (locative plural)
випаро́вування* (vocative singular)
випаро́вування* (vocative plural)

Происходит от ??.

випаровувач

Ближайшее родство

существительные

випарник

Ближайшее родство

существительные

випарування

Ближайшее родство

существительные

випаровувати

Ближайшее родство

випаровуватися

Ближайшее родство


випоювання

випо́ювання (nominative singular)
випо́ювання (nominative plural)
випо́ювання (genitive singular)
випо́ювань (genitive plural)
випо́юванню (dative singular)
випо́юванням (dative plural)
випо́ювання (accusative singular)
випо́ювання (accusative plural)
випо́юванням (instrumental singular)
випо́юваннями (instrumental plural)
випо́юванні, випо́юванню (locative singular)
випо́юваннях (locative plural)
випо́ювання* (vocative singular)
випо́ювання* (vocative plural)

Происходит от ??

действие по значению гл. випоювати; вскармливание

выпаивание, отпаивание


виражання

виража́ння (nominative singular)
виража́ння (nominative plural)
виража́ння (genitive singular)
виража́нь (genitive plural)
виража́нню (dative singular)
виража́нням (dative plural)
виража́ння (accusative singular)
виража́ння (accusative plural)
виража́нням (instrumental singular)
виража́ннями (instrumental plural)
виража́нні, виража́нню (locative singular)
виража́ннях (locative plural)
виража́ння* (vocative singular)
виража́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. виражати, из ви- + -ражати, далее от праслав. *razъ «удар», связанное чередованием гласных с ре́зать. Ср.: русск., укр., белор. раз, сербохорв. ра̑з «лопатка для отмеривания зерна», «отвал плуга», словенск. rа̑z «гребок для отмеривания зерна», чешск. ráz «удар, отпечаток, чеканка, тип, характер», словацк. raz «характер, удар», польск. rаz «раз», в.-луж., н.-луж. rаz «раз»; восходит к праиндоевр. *red-. Родственно лит. rúоžаs «полоса, черта», rė́žti «резать, делать черту», латышск. ruo^zа «возвышенность, бугор; полоса, луг, ряд», греч. ῥώξ м., ж. «трещина», ῥήγνῡμι «рву, проламываю», аор. страд. ἐρράγην, перф. ἔρρωγα, ῥῆξις, лесб. ρῆξις ж. «проламывание, разрывание». Кроме того, балт. и слав. слова сравнивались с греч. ῥάσσω, атт. ῥάττω «бью, толкаю», аор. ἔρραξα, ῥᾱχία ж. «прибой», ион. ῥηχίη — то же. См. также рази́ть. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

вираження

Ближайшее родство

существительные

виражати

Ближайшее родство

виражатися

Ближайшее родство

выражение (чувств и т. п.)

выражение (формулировка, высказывание)


вирла

ви́рла (nominative plural)
ви́рл (genitive plural)
ви́рлам (dative plural)
ви́рла (accusative plural)
ви́рлами (instrumental plural)
ви́рлах (locative plural)
ви́рла* (vocative plural)

разг. глазищи, зенки

глазищи, зенки


витвереження

ви́твереження (nominative singular)
ви́твереження (nominative plural)
ви́твереження (genitive singular)
ви́твережень (genitive plural)
ви́твереженню (dative singular)
ви́твереженням (dative plural)
ви́твереження (accusative singular)
ви́твереження (accusative plural)
ви́твереженням (instrumental singular)
ви́твереженнями (instrumental plural)
ви́твереженні, ви́твереженню (locative singular)
ви́твереженнях (locative plural)
ви́твереження* (vocative singular)
ви́твереження* (vocative plural)

Происходит от гл. витвережувати, из ви- + тверезий, далее от праслав. *terzvъ, от кот. в числе прочего произошли: церк.-слав., ст.-слав. трѣзвъ (др.-греч. νήφων), др.-русск. терезвъ — то же, тверезъ, русск. трезвый, укр. твере́зий, диал. тере́звий, белор. цере́звы, болг. тре́звен «трезвый, умеренный», сербохорв. триjѐзан, -зна «трезвый», словенск. trẹ́zǝk, trẹ́zǝn, trẹ́zǝv — то же, чeшск. střízlivý, střízvý, словацк. triezvy, польск. trzeźwy, в.-луж. strózby. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

витвережування

Ближайшее родство

существительные

витверезівка

Ближайшее родство

существительные

витверезник

Ближайшее родство

существительные

витвережувати

Ближайшее родство

витвережуватися

Ближайшее родство

витверезити

Ближайшее родство

витверезитися

Ближайшее родство

До повного витвереження він знаходився в приміщенні залізничної варти на станції.


відгороджування

відгоро́джування (nominative singular)
відгоро́джування (nominative plural)
відгоро́джування (genitive singular)
відгоро́джувань (genitive plural)
відгоро́джуванню (dative singular)
відгоро́джуванням (dative plural)
відгоро́джування (accusative singular)
відгоро́джування (accusative plural)
відгоро́джуванням (instrumental singular)
відгоро́джуваннями (instrumental plural)
відгоро́джуванні, відгоро́джуванню (locative singular)
відгоро́джуваннях (locative plural)
відгоро́джування* (vocative singular)
відгоро́джування* (vocative plural)

Происходит от ??

відгороджувати

Ближайшее родство

відгородити

Ближайшее родство

отгораживание


відкриття

відкриття́ (nominative singular)
відкриття́ (nominative plural)
відкриття́ (genitive singular)
відкритті́в (genitive plural)
відкриттю́ (dative singular)
відкриття́м (dative plural)
відкриття́ (accusative singular)
відкриття́ (accusative plural)
відкриття́м (instrumental singular)
відкриття́ми (instrumental plural)
відкритті́, відкриттю́ (locative singular)
відкриття́х (locative plural)
відкриття́* (vocative singular)
відкриття́* (vocative plural)

Происходит от ??

відкривати

Ближайшее родство

відкрити

Ближайшее родство

действие по значению гл. відкрити; открытие


відлущення

відлу́щення (nominative singular)
відлу́щення (nominative plural)
відлу́щення (genitive singular)
відлу́щень (genitive plural)
відлу́щенню (dative singular)
відлу́щенням (dative plural)
відлу́щення (accusative singular)
відлу́щення (accusative plural)
відлу́щенням (instrumental singular)
відлу́щеннями (instrumental plural)
відлу́щенні, відлу́щенню (locative singular)
відлу́щеннях (locative plural)
відлу́щення* (vocative singular)
відлу́щення* (vocative plural)

Происходит от гл. відлущити, из від- + лущити, далее из праслав., от кот. в числе прочего произошли: русск. лущить, укр. лущи́ти, болг. лющя́, сербохорв. љу́штити «чистить, щипать», словенск. lúščiti — то же, чешск. louštit, louskat, словацк. lúskаť, польск. łuszczyć, в.-луж. łušćić, н.-луж. łušćiś. От луска. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

лущення

Ближайшее родство

существительные

відлущити

Ближайшее родство

відлущитися

Ближайшее родство

відлущувати

Ближайшее родство

відлущуватися

Ближайшее родство

лущити

Ближайшее родство

физ. отслоение, отшелушивание

отслоение, отшелушивание


відпрацювання

відпрацюва́ння (nominative singular)
відпрацюва́ння (nominative plural)
відпрацюва́ння (genitive singular)
відпрацюва́нь (genitive plural)
відпрацюва́нню (dative singular)
відпрацюва́нням (dative plural)
відпрацюва́ння (accusative singular)
відпрацюва́ння (accusative plural)
відпрацюва́нням (instrumental singular)
відпрацюва́ннями (instrumental plural)
відпрацюва́нні, відпрацюва́нню (locative singular)
відпрацюва́ннях (locative plural)
відпрацюва́ння* (vocative singular)
відпрацюва́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. відпрацювати??

відпрацьовування

Ближайшее родство

существительные

відпрацювати

Ближайшее родство

відпрацюватися

Ближайшее родство

відпрацьовувати

Ближайшее родство

відпрацьовуватися

Ближайшее родство

отработка (работа в течение какого-либо времени)

отработка (долга и т. п.)

техн. отработка (доведение до готовности)

отработка (доведение до готовности)


відро

відро́ (nominative singular)
ві́дра (nominative plural)
відра́ (genitive singular)
ві́дер (genitive plural)
відру́ (dative singular)
ві́драм (dative plural)
відро́ (accusative singular)
ві́дра (accusative plural)
відро́м (instrumental singular)
ві́драми (instrumental plural)
відрі́ (locative singular)
ві́драх (locative plural)
відро́* (vocative singular)
ві́дра* (vocative plural)

Происходит от праслав. *vědro, от кот. в числе прочего произошли: др.-русск., ст.-слав. вѣдро (др.-греч. στάμνος), русск. ведро, укр. відро, белор. вядро, болг. ведро́, сербохорв. вjѐдро, словенск. viédrọ̀, чешск. vědro, словацк. vedro, польск. wiadro. Родственно вода́, нем. Wasser, греч. ὕδωρ, др.-инд. udakám «вода», герм. *wēta- «влажный», др.-исл. vátr, англос. vǽt — то же, греч. ὑδρία «ведро для воды». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

відровий

Ближайшее родство

прилагательные


возз'єднання

возз'є́днання (nominative singular)
возз'є́днання (nominative plural)
возз'є́днання (genitive singular)
возз'є́днань (genitive plural)
возз'є́днанню (dative singular)
возз'є́днанням (dative plural)
возз'є́днання (accusative singular)
возз'є́днання (accusative plural)
возз'є́днанням (instrumental singular)
возз'є́днаннями (instrumental plural)
возз'є́днанні, возз'є́днанню (locative singular)
возз'є́днаннях (locative plural)
возз'є́днання* (vocative singular)
возз'є́днання* (vocative plural)

Происходит от ??

возз'єднати

Ближайшее родство

возз'єднатися

Ближайшее родство

возз'єднувати

Ближайшее родство

воссоединение


вписування

впи́сування (nominative singular)
впи́сування (nominative plural)
впи́сування (genitive singular)
впи́сувань (genitive plural)
впи́суванню (dative singular)
впи́суванням (dative plural)
впи́сування (accusative singular)
впи́сування (accusative plural)
впи́суванням (instrumental singular)
впи́суваннями (instrumental plural)
впи́суванні, впи́суванню (locative singular)
впи́суваннях (locative plural)
впи́сування* (vocative singular)
впи́сування* (vocative plural)

Происходит от ??

вписуваний

Ближайшее родство

прилагательные

вписувати

Ближайшее родство

вписуватися

Ближайшее родство

вписывание, записывание


врахування

врахува́ння (nominative singular)
врахува́ння (nominative plural)
врахува́ння (genitive singular)
врахува́нь (genitive plural)
врахува́нню (dative singular)
врахува́нням (dative plural)
врахува́ння (accusative singular)
врахува́ння (accusative plural)
врахува́нням (instrumental singular)
врахува́ннями (instrumental plural)
врахува́нні, врахува́нню (locative singular)
врахува́ннях (locative plural)
врахува́ння* (vocative singular)
врахува́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

то же, что урахування; учёт


впровадження

впрова́дження (nominative singular)
впрова́дження (nominative plural)
впрова́дження (genitive singular)
впрова́джень (genitive plural)
впрова́дженню (dative singular)
впрова́дженням (dative plural)
впрова́дження (accusative singular)
впрова́дження (accusative plural)
впрова́дженням (instrumental singular)
впрова́дженнями (instrumental plural)
впрова́дженні, впрова́дженню (locative singular)
впрова́дженнях (locative plural)
впрова́дження* (vocative singular)
впрова́дження* (vocative plural)

Происходит от ??

впроваджування

Ближайшее родство

существительные

впроваджений

Ближайшее родство

прилагательные

впроваджувальний

Ближайшее родство

прилагательные

впроваджувати

Ближайшее родство

впровадити

Ближайшее родство

действие по значению гл. впровадити; внедрение


всмоктування

всмо́ктування (nominative singular)
всмо́ктування (nominative plural)
всмо́ктування (genitive singular)
всмо́ктувань (genitive plural)
всмо́ктуванню (dative singular)
всмо́ктуванням (dative plural)
всмо́ктування (accusative singular)
всмо́ктування (accusative plural)
всмо́ктуванням (instrumental singular)
всмо́ктуваннями (instrumental plural)
всмо́ктуванні, всмо́ктуванню (locative singular)
всмо́ктуваннях (locative plural)
всмо́ктування* (vocative singular)
всмо́ктування* (vocative plural)

Происходит от ??

всмоктувальність

Ближайшее родство

существительные

всмоктуваність

Ближайшее родство

существительные

всмоктувач

Ближайшее родство

существительные

всмоктувальний

Ближайшее родство

прилагательные

всмоктуваний

Ближайшее родство

прилагательные

всмоктуючий

Ближайшее родство

прилагательные

всмоктувати

Ближайшее родство

всмоктуватися

Ближайшее родство

всмоктати

Ближайшее родство

всмоктатися

Ближайшее родство

впитывание, всасывание


воло

во́ло (nominative singular)
во́ла (nominative plural)
во́ла (genitive singular)
вол (genitive plural)
во́лу (dative singular)
во́лам (dative plural)
во́ло (accusative singular)
во́ла (accusative plural)
во́лом (instrumental singular)
во́лами (instrumental plural)
во́лу (locative singular)
во́лах (locative plural)
во́ло* (vocative singular)
во́ла* (vocative plural)

Происходит от ??

зоб (расширенная часть пищевода)

У зерноїдних птахів (курей, голубів) стравохід має розширення — воло, де зерно розм’якшується, перш ніж надійти до шлунку.

Зоологія

мед. зоб (опухолевидное увеличение щитовидной железы)

Майже на груди йому звисав, наче налитий водою пухир, огидний зоб, або.. воло

Ігор Муратов

Буковинська повість

разг. зоб, ожиревший подбородок (у человека)

зоб, ожиревший подбородок (у человека)

Така: воло так і одвисло, товста сама; вигляне з кімнати в канцелярію〈…〉

Такая:подбородок отвис, сама толстая; выглянет из комнат в канцелярию

Архип Тесленко

Кем бы я был?

Л. Нестеренко

Червоні щоки, червоні! Прищурює очі, оддува воло… Я не я.

Щёки багрово-красные. Прищуривает глаза,зоб надувает. Мол, я не я.

Архип Тесленко

Свой брат

Л. Нестеренко

подгрудок (у быка)


вторгнення

вто́ргнення (nominative singular)
вто́ргнення (nominative plural)
вто́ргнення (genitive singular)
вто́ргнень (genitive plural)
вто́ргненню (dative singular)
вто́ргненням (dative plural)
вто́ргнення (accusative singular)
вто́ргнення (accusative plural)
вто́ргненням (instrumental singular)
вто́ргненнями (instrumental plural)
вто́ргненні, вто́ргненню (locative singular)
вто́ргненнях (locative plural)
вто́ргнення* (vocative singular)
вто́ргнення* (vocative plural)

От вторгатися, вторгнутися, из в- + -торгати-, далее из праслав. *tъrgati, от кот. в числе прочего произошли: др.-русск. търгати, ст.-слав. истръгнѫти (др.-греч. ἀναρπάζειν), церк.-слав. тръгнѫти (σπᾶν), укр. то́ргати «дергать, рвать», болг. тъ́ргам, сербохорв. тр̏гати, тр̏га̑м, словенск. tŕgati, tȓgam, чешск. trhati, словацк. trhаt᾽, польск. targać, в.-луж. torhać, н.-луж. tergaś. Связано чередованием гласных с *tьrg- (см. терзать). Ср. др.-инд. tr̥ṇḗḍhi «раздробленный, разбитый», пф. tatarha, прич. пф. страд. tr̥ḍhas. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

вторгатися

Ближайшее родство

вторгнутися

Ближайшее родство


ґаздування

ґаздува́ння (nominative singular)
ґаздува́ння (nominative plural)
ґаздува́ння (genitive singular)
ґаздува́нь (genitive plural)
ґаздува́нню (dative singular)
ґаздува́нням (dative plural)
ґаздува́ння (accusative singular)
ґаздува́ння (accusative plural)
ґаздува́нням (instrumental singular)
ґаздува́ннями (instrumental plural)
ґаздува́нні, ґаздува́нню (locative singular)
ґаздува́ннях (locative plural)
ґаздува́ння* (vocative singular)
ґаздува́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

ґазда

Ближайшее родство

существительные

ґаздувати

Ближайшее родство

диал. хозяйничанье

хозяйничанье


гайкоштампування

гайкоштампува́ння (nominative singular)
гайкоштампува́ння (nominative plural)
гайкоштампува́ння (genitive singular)
гайкоштампува́нь (genitive plural)
гайкоштампува́нню (dative singular)
гайкоштампува́нням (dative plural)
гайкоштампува́ння (accusative singular)
гайкоштампува́ння (accusative plural)
гайкоштампува́нням (instrumental singular)
гайкоштампува́ннями (instrumental plural)
гайкоштампува́нні, гайкоштампува́нню (locative singular)
гайкоштампува́ннях (locative plural)
гайкоштампува́ння* (vocative singular)
гайкоштампува́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

техн. штамповка гаек

штамповка гаек


гайдамацтво

гайдама́цтво (nominative singular)
гайдама́цтва (nominative plural)
гайдама́цтва (genitive singular)
гайдама́цтву (dative singular)
гайдама́цтвам (dative plural)
гайдама́цтво (accusative singular)
гайдама́цтва (accusative plural)
гайдама́цтвом (instrumental singular)
гайдама́цтвами (instrumental plural)
гайдама́цтву (locative singular)
гайдама́цтвах (locative plural)
гайдама́цтво* (vocative singular)
гайдама́цтва* (vocative plural)

Происходит от ??

гайдамака

Ближайшее родство

существительные

гайдамакування

Ближайшее родство

существительные

гайдамачка

Ближайшее родство

существительные

гайдамаччина

Ближайшее родство

существительные

гайдамацький

Ближайшее родство

прилагательные

гайдамачити

Ближайшее родство

истор. гайдамачество

гайдамачество


гаптування

гаптува́ння (nominative singular)
гаптува́ння (nominative plural)
гаптува́ння (genitive singular)
гаптува́нь (genitive plural)
гаптува́нню (dative singular)
гаптува́нням (dative plural)
гаптува́ння (accusative singular)
гаптува́ння (accusative plural)
гаптува́нням (instrumental singular)
гаптува́ннями (instrumental plural)
гаптува́нні, гаптува́нню (locative singular)
гаптува́ннях (locative plural)
гаптува́ння* (vocative singular)
гаптува́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

гаптар

Ближайшее родство

существительные

гаптувати

Ближайшее родство

вышивание, шитьё (золотом, серебром или шёлком)

XVI—XVII століття — доба розквіту українського гаптування — шитва золотними і срібними нитками, виконаного по атласу, оксамиту, парчі із застосуванням перлів та коштовного каміння.

Для гаптування використовували ручно-прядені і фабричні нитки: заполоч, біль, гарус, шовк та інші; металічні золоті й срібні нитки, корали, перли, коштовне каміння, бісер; металеві пластинки — лелітки, ґудзики, намистинки, блискітки, сап'янові стрічки, монети тощо.


глитання

глита́ння (nominative singular)
глита́ння (nominative plural)
глита́ння (genitive singular)
глита́нь (genitive plural)
глита́нню (dative singular)
глита́нням (dative plural)
глита́ння (accusative singular)
глита́ння (accusative plural)
глита́нням (instrumental singular)
глита́ннями (instrumental plural)
глита́нні, глита́нню (locative singular)
глита́ннях (locative plural)
глита́ння* (vocative singular)
глита́ння* (vocative plural)

Происходит от ??


говоріння

говорі́ння (nominative singular)
говорі́ння (nominative plural)
говорі́ння (genitive singular)
говорі́нь (genitive plural)
говорі́нню (dative singular)
говорі́нням (dative plural)
говорі́ння (accusative singular)
говорі́ння (accusative plural)
говорі́нням (instrumental singular)
говорі́ннями (instrumental plural)
говорі́нні, говорі́нню (locative singular)
говорі́ннях (locative plural)
говорі́ння* (vocative singular)
говорі́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. говорити, далее из праслав. *govorъ, от кот. в числе прочего произошли: укр. говорити, болг. го́вор «разговор», гово́ря «говорю», сербохорв. го̏во̑p «речь, разговор», гово́рити «разговаривать», словенск. gȏvor, govoríti, чешск. hovor, hovořit, словацк. hovoriť, кашубск. gævær «голос, язык», в.-луж. howrić «глухо звучать, бушевать». Другая ступень чередования: польск. gwar «шум, говор», gwara «диалект, говор». Родственно также латышск. gaura «болтовня», gaurat, -ãju «свистеть; бушевать», gavilêt, -ẽju «буйно ликовать; петь (о соловье)», лит. gauju, gauti «выть», gaudžiù, gaũsti «звучать», др.-в.-нем. gikewen «звать», англос. cíegan (из *kaujan) — то же, гутнийск. kaum «вой», др.-в.-нем. kûma «жалоба», др.-инд. jṓguvē «издаю звук, кричу», gavatē «звучит», греч. γόος «жалоба», γοάω «жалуюсь, плачу». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

говорильня

Ближайшее родство

существительные

говорун

Ближайшее родство

существительные

говорити

Ближайшее родство

говорение, разговор


гоніння

гоні́ння (nominative singular)
гоні́ння (nominative plural)
гоні́ння (genitive singular)
гоні́нь (genitive plural)
гоні́нню (dative singular)
гоні́нням (dative plural)
гоні́ння (accusative singular)
гоні́ння (accusative plural)
гоні́нням (instrumental singular)
гоні́ннями (instrumental plural)
гоні́нні, гоні́нню (locative singular)
гоні́ннях (locative plural)
гоні́ння* (vocative singular)
гоні́ння* (vocative plural)

гонити

Ближайшее родство

гонение, преследование


говіння

гові́ння (nominative singular)
гові́ння (nominative plural)
гові́ння (genitive singular)
гові́нь (genitive plural)
гові́нню (dative singular)
гові́нням (dative plural)
гові́ння (accusative singular)
гові́ння (accusative plural)
гові́нням (instrumental singular)
гові́ннями (instrumental plural)
гові́нні, гові́нню (locative singular)
гові́ннях (locative plural)
гові́ння* (vocative singular)
гові́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. говіти, из праслав. *gověti, от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. говѣти (εὑλαβεῖσθαι «religiose vereri»), русск. говеть, укр. говiти, болг. гове́я «поститься, хранить почтительное молчание», сербохорв. го̀вjети «obtemperare», словенск. диал. goveti «хмуро молчать», чешск. hovět «проявлять снисхождение, предоставлять, щадить», в.-луж. howić «покровительствовать». Из слав. заимств. лит. gavė́ti, латышск. gavêt. Родственно лат. faveō, -ēre «благоволить, проявлять милость», умбр. foner «faventēs», др.-исл. gá, прош. вр. gáða (из *gawiðō) «уважать, благоговеть». Следует отделить от лит. gausùs «многочисленный» и арм. govem «хвалю». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

говільник

Ближайшее родство

существительные

говільниця

Ближайшее родство

существительные

говіти

Ближайшее родство

религ. говение


горище

гори́ще (nominative singular)
гори́ща (nominative plural)
гори́ща (genitive singular)
гори́щ (genitive plural)
гори́щу (dative singular)
гори́щам (dative plural)
гори́ще (accusative singular)
гори́ща (accusative plural)
гори́щем (instrumental singular)
гори́щами (instrumental plural)
гори́щі (locative singular)
гори́щу (locative singular)
гори́щах (locative plural)
гори́ще* (vocative singular)
гори́ща* (vocative plural)

Происходит от ??

гора

Ближайшее родство

существительные

горищний

Ближайшее родство

прилагательные

вгорі

Ближайшее родство

угорі

Ближайшее родство

згори

Ближайшее родство

нагорі

Ближайшее родство


горнятко

горня́тко (nominative singular)
горня́тка (nominative plural)
горня́тка (genitive singular)
горня́ток (genitive plural)
горня́ткові (dative singular)
горня́тку (dative singular)
горня́ткам (dative plural)
горня́тко (accusative singular)
горня́тка (accusative plural)
горня́тком (instrumental singular)
горня́тками (instrumental plural)
горня́тку (locative singular)
горня́тках (locative plural)
горня́тко* (vocative singular)
горня́тка* (vocative plural)

Происходит от ??

горня

Ближайшее родство

существительные

уменьш.-ласк. к горня

чашечка, чашка (о чашке чаю)


гранулювання

гранулюва́ння (nominative singular)
гранулюва́ння (nominative plural)
гранулюва́ння (genitive singular)
гранулюва́нь (genitive plural)
гранулюва́нню (dative singular)
гранулюва́нням (dative plural)
гранулюва́ння (accusative singular)
гранулюва́ння (accusative plural)
гранулюва́нням (instrumental singular)
гранулюва́ннями (instrumental plural)
гранулюва́нні, гранулюва́нню (locative singular)
гранулюва́ннях (locative plural)
гранулюва́ння* (vocative singular)
гранулюва́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

гранула

Ближайшее родство

существительные

гранулятор

Ближайшее родство

существительные

грануляція

Ближайшее родство

существительные

гранулюючий

Ближайшее родство

прилагательные

грануляційний

Ближайшее родство

прилагательные

гранульний

Ближайшее родство

прилагательные

гранульований

Ближайшее родство

прилагательные

гранулювати

Ближайшее родство

гранулюватися

Ближайшее родство

техн., физ. гранулирование

гранулирование


громаддя

грома́ддя (nominative singular)
грома́ддя (nominative plural)
грома́ддя (genitive singular)
грома́дь (genitive plural)
грома́ддю (dative singular)
грома́ддям (dative plural)
грома́ддя (accusative singular)
грома́ддя (accusative plural)
грома́ддям (instrumental singular)
грома́ддями (instrumental plural)
грома́дді, грома́ддю (locative singular)
грома́ддях (locative plural)
грома́ддя* (vocative singular)
грома́ддя* (vocative plural)

Происходит от ??

собир. громада


гроно

гро́но (nominative singular)
гро́на (nominative plural)
гро́на (genitive singular)
гро́н (genitive plural)
гро́нові, гро́ну (dative singular)
гро́нам (dative plural)
гро́но (accusative singular)
гро́на (accusative plural)
гро́ном (instrumental singular)
гро́нами (instrumental plural)
гро́нові, гро́ні (locative singular)
гро́нах (locative plural)
гро́но* (vocative singular)
гро́на* (vocative plural)

Происходит от ??

гроночко

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы

гронце

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы

гронянка

Ближайшее родство

существительные

гроновий

Ближайшее родство

прилагательные

гронитися

Ближайшее родство

гроздь (мелких плодов, цветов)


ґуральництво

ґура́льництво (nominative singular)
ґура́льництва (nominative plural)
ґура́льництва (genitive singular)
ґура́льництв (genitive plural)
ґура́льництву (dative singular)
ґура́льництвам (dative plural)
ґура́льництво (accusative singular)
ґура́льництва (accusative plural)
ґура́льництвом (instrumental singular)
ґура́льництвами (instrumental plural)
ґура́льництву (locative singular)
ґура́льництвах (locative plural)
ґура́льництво* (vocative singular)
ґура́льництва* (vocative plural)

Происходит от ??

ґуральня

Ближайшее родство

существительные

устар. винокурение


ґрунтостомлення

ґрунтосто́млення (nominative singular)
ґрунтосто́млення (nominative plural)
ґрунтосто́млення (genitive singular)
ґрунтосто́млень (genitive plural)
ґрунтосто́мленню (dative singular)
ґрунтосто́мленням (dative plural)
ґрунтосто́млення (accusative singular)
ґрунтосто́млення (accusative plural)
ґрунтосто́мленням (instrumental singular)
ґрунтосто́мленнями (instrumental plural)
ґрунтосто́мленні, ґрунтосто́мленню (locative singular)
ґрунтосто́мленнях (locative plural)
ґрунтосто́млення* (vocative singular)
ґрунтосто́млення* (vocative plural)

Происходит от ??

ґрунтовтома

Ближайшее родство

существительные

с.-х. почвоутомление

почвоутомление


горня

горня́ (nominative singular)
горня́та (nominative plural)
горня́ти (genitive singular)
горня́т (genitive plural)
горня́ті (dative singular)
горня́там (dative plural)
горня́ (accusative singular)
горня́та (accusative plural)
горня́м (instrumental singular)
горня́тами (instrumental plural)
горня́ті (locative singular)
горня́тах (locative plural)
горня́ (vocative singular)
горня́та (vocative plural)

Уменьшительное с суффиксом -я (который соответсвует русскому -ёнок) от праслав. *gъrnъ, от кот. в числе прочего произошли: др.-русск. гърнъ, русск.-церк.-слав. грънъ («lebes»), русск. горн, народн. го́рон, укр. горно́, горня́ (род. п. -яти), болг. гърне́ (мн. ч. -ета), сербохорв. гр̏не (род. п. -ета), словенск. gŕnǝc, чешск., словацк. hrnec, польск. garnek «горшок», в.-луж. hornc, н.-луж. gjarńc. Родственно лат. fornus «печь», др.-инд. ghr̥ṇás «жара, жар», др.-прусск. goro «Feuerstand»; связано с гореть.

горнятко

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы


громадянство

громадя́нство (nominative singular)
громадя́нства (nominative plural)
громадя́нства (genitive singular)
громадя́нств (genitive plural)
громадя́нству (dative singular)
громадя́нствам (dative plural)
громадя́нство (accusative singular)
громадя́нства (accusative plural)
громадя́нством (instrumental singular)
громадя́нствами (instrumental plural)
громадя́нстві (locative singular)
громадя́нствах (locative plural)
громадя́нство* (vocative singular)
громадя́нства* (vocative plural)

Происходит от сущ. громада, от праслав. *gromada, от кот. в числе прочего произошли: сербск.-церк.-слав. грамада (др.-греч. ὕλη), русск. громада, укр. грома́да «община», белор. грама́да, болг. грама́да, гръма́да, сербохорв. грама̀да, словенск. gramáda, grmáda, чешск., словацк. hromada, польск. gromada, в.-луж. hromada, н.-луж. gromada. Родственно лит. grãmatas «куча», gramantas «ком», др.-инд. grā́mas «толпа, деревня, община», осет. ærɣom «ноша, кладь» (с вторичным æ и метатезой gr > rɣ; лат. gremium «лоно, недра, горсть», др.-в.-нем. krimman «давить», др.-англ. crammian «набивать, наполнять», также лит. grùmalas «ком земли», grum̃stas -- то же, grùmdau, grùmdyti «месить». Совершенно неприемлема попытка Коштиала, возводящего слав. слова к венец. grumada, фриульск. grumada «куча», grumare «наваливать», лат. grūmus «куча, ком». Ром. формы на d заимств. из слав. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

громада

Ближайшее родство

существительные

громадка

Ближайшее родство

существительные

громадонька

Ближайшее родство

существительные

громадище

Ближайшее родство

существительные

громадіння

Ближайшее родство

существительные

громадільник

Ближайшее родство

существительные

громадськість

Ближайшее родство

существительные

громадянськість

Ближайшее родство

существительные

громадянин

Ближайшее родство

существительные

громадянка

Ближайшее родство

существительные

громадяночка

Ближайшее родство

существительные

громадський

Ближайшее родство

прилагательные

громадянський

Ближайшее родство

прилагательные

громадити

Ближайшее родство

громадитися

Ближайшее родство

громадно

Ближайшее родство


двовладдя

двовла́ддя (nominative singular)
двовла́ддя (nominative plural)
двовла́ддя (genitive singular)
двовла́дь (genitive plural)
двовла́ддю (dative singular)
двовла́ддям (dative plural)
двовла́ддя (accusative singular)
двовла́ддя (accusative plural)
двовла́ддям (instrumental singular)
двовла́ддями (instrumental plural)
двовла́дді, двовла́ддю (locative singular)
двовла́ддях (locative plural)
двовла́ддя* (vocative singular)
двовла́ддя* (vocative plural)

Происходит от ??

полит. двоевластие


дезавуювання

дезавуюва́ння (nominative singular)
дезавуюва́ння (nominative plural)
дезавуюва́ння (genitive singular)
дезавуюва́нь (genitive plural)
дезавуюва́нню (dative singular)
дезавуюва́нням (dative plural)
дезавуюва́ння (accusative singular)
дезавуюва́ння (accusative plural)
дезавуюва́нням (instrumental singular)
дезавуюва́ннями (instrumental plural)
дезавуюва́нні, дезавуюва́нню (locative singular)
дезавуюва́ннях (locative plural)
дезавуюва́ння* (vocative singular)
дезавуюва́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. дезавуювати, ??

дезавуювати

Ближайшее родство

книжн. дезавуирование

дезавуирование


делегування

делегува́ння (nominative singular)
делегува́ння (nominative plural)
делегува́ння (genitive singular)
делегува́нь (genitive plural)
делегува́нню (dative singular)
делегува́нням (dative plural)
делегува́ння (accusative singular)
делегува́ння (accusative plural)
делегува́нням (instrumental singular)
делегува́ннями (instrumental plural)
делегува́нні, делегува́нню (locative singular)
делегува́ннях (locative plural)
делегува́ння* (vocative singular)
делегува́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. делегувати, из ??

делегація

Ближайшее родство

существительные

делегований

Ближайшее родство

прилагательные

делегувати

Ближайшее родство

книжн. делегирование

делегирование


демонстрування

демонструва́ння (nominative singular)
демонструва́ння (nominative plural)
демонструва́ння (genitive singular)
демонструва́нь (genitive plural)
демонструва́нню (dative singular)
демонструва́нням (dative plural)
демонструва́ння (accusative singular)
демонструва́ння (accusative plural)
демонструва́нням (instrumental singular)
демонструва́ннями (instrumental plural)
демонструва́нні, демонструва́нню (locative singular)
демонструва́ннях (locative plural)
демонструва́ння* (vocative singular)
демонструва́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

демонстрирование


денонсування

денонсува́ння (nominative singular)
денонсува́ння (nominative plural)
денонсува́ння (genitive singular)
денонсува́нь (genitive plural)
денонсува́нню (dative singular)
денонсува́нням (dative plural)
денонсува́ння (accusative singular)
денонсува́ння (accusative plural)
денонсува́нням (instrumental singular)
денонсува́ннями (instrumental plural)
денонсува́нні, денонсува́нню (locative singular)
денонсува́ннях (locative plural)
денонсува́ння* (vocative singular)
денонсува́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

денонсація

Ближайшее родство

существительные

денонсований

Ближайшее родство

прилагательные

денонсувати

Ближайшее родство

денонсуватися

Ближайшее родство

полит. денонсирование

денонсирование


денце

де́нце (nominative singular)
де́нця (nominative plural)
де́нця (genitive singular)
де́нець (genitive plural)
де́нцю (dative singular)
де́нцям (dative plural)
де́нце (accusative singular)
де́нця (accusative plural)
де́нцем (instrumental singular)
де́нцями (instrumental plural)
де́нці (locative singular)
де́нцях (locative plural)
де́нце* (vocative singular)
де́нця* (vocative plural)

Уменьш. от дно, из праслав. *dъno, от кот. в числе прочего произошли: церк.-слав. дъно, русск., укр. дно, болг. дъ́но, сербохорв. дно̏, словенск. dnò, чешск., словацк., польск., в.-луж., н.-луж. dno. Производное: бездо́нный. Праслав. *dъno из *dъbno, ср. лит. dubùs «глубокий», dùbti «погружаться», daubà «овраг», латышск. daũba — то же, dubt «погружаться», dubens «дно», также dibens, dibins «дно, глубь», др.-прусск. padaubis «долина», готск. diups «глубокий», нов.-в.-нем. tief — то же, кимр. dwfn — то же, вероятно, и лит. dùgnas «дно». Далее, см. дебрь. Также объясняют слав. dъno <dъbno как метатезу *bъdno, родственного нем. Boden, греч. πυθμήν. Использованы данные словаря М. Фасмера с комментариями О. Н. Трубачёва. См. Список литературы.

дно

Ближайшее родство

существительные


держзамовлення

держзамо́влення (nominative singular)
держзамо́влення (nominative plural)
держзамо́влення (genitive singular)
держзамо́влень (genitive plural)
держзамо́вленню (dative singular)
держзамо́вленням (dative plural)
держзамо́влення (accusative singular)
держзамо́влення (accusative plural)
держзамо́вленням (instrumental singular)
держзамо́вленнями (instrumental plural)
держзамо́вленні, держзамо́вленню (locative singular)
держзамо́вленнях (locative plural)
держзамо́влення* (vocative singular)
держзамо́влення* (vocative plural)

Сокр. от державне замовлення??

экон. госзаказ


десятиборство

десятибо́рство (nominative singular)
десятибо́рства (nominative plural)
десятибо́рства (genitive singular)
десятибо́рству (dative singular)
десятибо́рствам (dative plural)
десятибо́рство (accusative singular)
десятибо́рства (accusative plural)
десятибо́рством (instrumental singular)
десятибо́рствами (instrumental plural)
десятибо́рству (locative singular)
десятибо́рствах (locative plural)
десятибо́рство* (vocative singular)
десятибо́рства* (vocative plural)

десятиборець

Ближайшее родство

существительные

десять

Ближайшее родство

числительные


декретування

декретува́ння (nominative singular)
декретува́ння (nominative plural)
декретува́ння (genitive singular)
декретува́нь (genitive plural)
декретува́нню (dative singular)
декретува́нням (dative plural)
декретува́ння (accusative singular)
декретува́ння (accusative plural)
декретува́нням (instrumental singular)
декретува́ннями (instrumental plural)
декретува́нні, декретува́нню (locative singular)
декретува́ннях (locative plural)
декретува́ння* (vocative singular)
декретува́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. декретувати и сущ. декрет, далее из лат. decretum «решение, постановление, указ», далее из гл. dēcernere «решать», далее из de- «выражает отделение, устранение, отсутствие чего-либо или завершение действия», далее от de «из, от», из праиндоевр. *de- + cernere «различать, разбирать» (восходит к праиндоевр. *krei- «просеивать, различать»)

декрет

Ближайшее родство

существительные

декретний

Ближайшее родство

прилагательные

декретований

Ближайшее родство

прилагательные

декретувати

Ближайшее родство

книжн. декретирование

декретирование


дівоцтво

діво́цтво (nominative singular)
діво́цтва (nominative plural)
діво́цтва (genitive singular)
діво́цтв (genitive plural)
діво́цтву (dative singular)
діво́цтвам (dative plural)
діво́цтво (accusative singular)
діво́цтва (accusative plural)
діво́цтвом (instrumental singular)
діво́цтвами (instrumental plural)
діво́цтві (locative singular)
діво́цтвах (locative plural)
діво́цтво* (vocative singular)
діво́цтва* (vocative plural)

Происходит от ??

девичество (состояние)

девственность, целомудрие


дієслово

Uk-дієслово.ogg

дієсло́во (nominative singular)
дієслова́ (nominative plural)
дієсло́ва (genitive singular)
дієслі́в (genitive plural)
дієсло́ву (dative singular)
дієслова́м (dative plural)
дієсло́во (accusative singular)
дієслова́ (accusative plural)
дієсло́вом (instrumental singular)
дієслова́ми (instrumental plural)
дієсло́ві (locative singular)
дієслова́х (locative plural)
дієсло́во (vocative singular)
дієслова́ (vocative plural)

Происходит от дія (действие) + слово

дієслівний

Ближайшее родство

прилагательные

лингв. глагол


дізнання

дізна́ння (nominative singular)
дізна́ння (nominative plural)
дізна́ння (genitive singular)
дізна́нь (genitive plural)
дізна́нню (dative singular)
дізна́нням (dative plural)
дізна́ння (accusative singular)
дізна́ння (accusative plural)
дізна́нням (instrumental singular)
дізна́ннями (instrumental plural)
дізна́нні, дізна́нню (locative singular)
дізна́ннях (locative plural)
дізна́ння* (vocative singular)
дізна́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

дізнавання

Ближайшее родство

существительные

дізнавач

Ближайшее родство

существительные

дізнавати

Ближайшее родство

дізнаватися

Ближайшее родство

дізнати

Ближайшее родство

дізнатися

Ближайшее родство

юр. дознание


діло

ді́ло (nominative singular)
діла́ (nominative plural)
ді́ла (genitive singular)
діл (genitive plural)
ді́лу (dative singular)
діла́м (dative plural)
ді́ло (accusative singular)
діла́ (accusative plural)
ді́лом (instrumental singular)
діла́ми (instrumental plural)
ді́лі (locative singular)
діла́х (locative plural)
ді́ло* (vocative singular)
діла́* (vocative plural)

Происходит от праслав. *dělo «дело, работа», от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. дѣло (род. п. дѣлесе (ἔργον, πρᾶξις), русск. дело, укр. діло, болг. дело, сербохорв. дје̏ло, словенск. dėlo, чешск. dilo, польск. działo, dzieło, в.-луж. dźěło, н.-луж. źěło. Обычно считается родственным индоевроп. *dhē- (см. деть) с формантом -lо-; ср.: лит. padėlỹs «яйцо, подложенное в гнездо», priedėlė̃ «приложение», др.-исл. dalidun «совершили». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

діловання

Ближайшее родство

существительные

діловитість

Ближайшее родство

существительные

діловий

Ближайшее родство

прилагательные

діловитий

Ближайшее родство

прилагательные

діловито

Ближайшее родство


додержання

доде́ржання (nominative singular)
доде́ржання (nominative plural)
доде́ржання (genitive singular)
доде́ржань (genitive plural)
доде́ржанню (dative singular)
доде́ржанням (dative plural)
доде́ржання (accusative singular)
доде́ржання (accusative plural)
доде́ржанням (instrumental singular)
доде́ржаннями (instrumental plural)
доде́ржанні, доде́ржанню (locative singular)
доде́ржаннях (locative plural)
доде́ржання* (vocative singular)
доде́ржання* (vocative plural)

Происходит от ??

додержування

Ближайшее родство

существительные

додержати

Ближайшее родство

додержатися

Ближайшее родство

додержувати

Ближайшее родство

соблюдение, поддержание, сохранение


домоволодіння

домоволоді́ння (nominative singular)
домоволоді́ння (nominative plural)
домоволоді́ння (genitive singular)
домоволоді́нь (genitive plural)
домоволоді́нню (dative singular)
домоволоді́нням (dative plural)
домоволоді́ння (accusative singular)
домоволоді́ння (accusative plural)
домоволоді́нням (instrumental singular)
домоволоді́ннями (instrumental plural)
домоволоді́нні, домоволоді́нню (locative singular)
домоволоді́ннях (locative plural)
домоволоді́ння* (vocative singular)
домоволоді́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

домовласник

Ближайшее родство

существительные

домовласництво

Ближайшее родство

существительные

домовласниця

Ближайшее родство

существительные

дом

Ближайшее родство

существительные

володіння

Ближайшее родство

существительные

домовласницький

Ближайшее родство

прилагательные

домовладение


донкіхотство

донкіхо́тство (nominative singular)
донкіхо́тства (nominative plural)
донкіхо́тства (genitive singular)
донкіхо́тств (genitive plural)
донкіхо́тству (dative singular)
донкіхо́тствам (dative plural)
донкіхо́тство (accusative singular)
донкіхо́тства (accusative plural)
донкіхо́тством (instrumental singular)
донкіхо́тствами (instrumental plural)
донкіхо́тству (locative singular)
донкіхо́тствах (locative plural)
донкіхо́тство* (vocative singular)
донкіхо́тства* (vocative plural)

От сущ. донкіхот, далее из ??

донкіхот

Ближайшее родство

существительные

донкіхотський

Ближайшее родство

прилагательные

донкихотство


доскубування

доскубу́вання (nominative singular)
доскубу́вання (nominative plural)
доскубу́вання (genitive singular)
доскубу́вань (genitive plural)
доскубу́ванню (dative singular)
доскубу́ванням (dative plural)
доскубу́вання (accusative singular)
доскубу́вання (accusative plural)
доскубу́ванням (instrumental singular)
доскубу́ваннями (instrumental plural)
доскубу́ванні, доскубу́ванню (locative singular)
доскубу́ваннях (locative plural)
доскубу́вання* (vocative singular)
доскубу́вання* (vocative plural)

Происходит от ??

доскубувати

Ближайшее родство

доскубти

Ближайшее родство

скубти

Ближайшее родство


дотирання

дотира́ння (nominative singular)
дотира́ння (nominative plural)
дотира́ння (genitive singular)
дотира́нь (genitive plural)
дотира́нню (dative singular)
дотира́нням (dative plural)
дотира́ння (accusative singular)
дотира́ння (accusative plural)
дотира́нням (instrumental singular)
дотира́ннями (instrumental plural)
дотира́нні, дотира́нню (locative singular)
дотира́ннях (locative plural)
дотира́ння* (vocative singular)
дотира́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

дотирати

Ближайшее родство


експериментаторство

експеримента́торство (nominative singular)
експеримента́торства (nominative plural)
експеримента́торства (genitive singular)
експеримента́торств (genitive plural)
експеримента́торству (dative singular)
експеримента́торствам (dative plural)
експеримента́торство (accusative singular)
експеримента́торства (accusative plural)
експеримента́торством (instrumental singular)
експеримента́торствами (instrumental plural)
експеримента́торстві (locative singular)
експеримента́торствах (locative plural)
експеримента́торство* (vocative singular)
експеримента́торства* (vocative plural)

Происходит от ??

експеримент

Ближайшее родство

существительные

експериментатор

Ближайшее родство

существительные

експериментаторський

Ближайшее родство

прилагательные

экспериментаторство


експедирування

експеди́рування (nominative singular)
експеди́рування (nominative plural)
експеди́рування (genitive singular)
експеди́рувань (genitive plural)
експеди́руванню (dative singular)
експеди́руванням (dative plural)
експеди́рування (accusative singular)
експеди́рування (accusative plural)
експеди́руванням (instrumental singular)
експеди́руваннями (instrumental plural)
експеди́руванні, експеди́руванню (locative singular)
експеди́руваннях (locative plural)
експеди́рування* (vocative singular)
експеди́рування* (vocative plural)

От гл. експедирувати, далее из ??

експедирувати

Ближайшее родство

экспедирование

Експедитор (транспортний експедитор) — суб'єкт господарювання , який організовує перевезення для фізичних або юридичних осіб за договором транспортного експедирування.


екранізування

екранізува́ння (nominative singular)
екранізува́ння (nominative plural)
екранізува́ння (genitive singular)
екранізува́нь (genitive plural)
екранізува́нню (dative singular)
екранізува́нням (dative plural)
екранізува́ння (accusative singular)
екранізува́ння (accusative plural)
екранізува́нням (instrumental singular)
екранізува́ннями (instrumental plural)
екранізува́нні, екранізува́нню (locative singular)
екранізува́ннях (locative plural)
екранізува́ння* (vocative singular)
екранізува́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

екранува́ння

Ближайшее родство

существительные

действие по значению гл. екранізувати


єзуїтство

єзуї́тство (nominative singular)
єзуї́тства (nominative plural)
єзуї́тства (genitive singular)
єзуї́тству (dative singular)
єзуї́тствам (dative plural)
єзуї́тство (accusative singular)
єзуї́тства (accusative plural)
єзуї́тством (instrumental singular)
єзуї́тствами (instrumental plural)
єзуї́тству (locative singular)
єзуї́тствах (locative plural)
єзуї́тство* (vocative singular)
єзуї́тства* (vocative plural)

От сущ. єзуїт, далее из лат. Jesuita «член общества Иисуса, иезуит», далее из Iesus «Иисус, Исус», далее из ивр. ישוע «Иешу́а», в свою очередь являющегося усечением имени ивр. יהושע «Йехошу́а» (состоит из двух корней — «Йехова» и «спасение») .

єзуїт

Ближайшее родство

существительные


женихівство

женихі́вство (nominative singular)
женихі́вства (nominative plural)
женихі́вства (genitive singular)
женихі́вству (dative singular)
женихі́вствам (dative plural)
женихі́вство (accusative singular)
женихі́вства (accusative plural)
женихі́вством (instrumental singular)
женихі́вствами (instrumental plural)
женихі́вству (locative singular)
женихі́вствах (locative plural)
женихі́вство* (vocative singular)
женихі́вства* (vocative plural)

От жених, далее из праслав., от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. женихъ (νυμφίος; Супр.), русск. жених, укр. жени́х, белор. жаніх, словенск. žénih, чешск. ženich, польск. żenich. Образовано от ženiti (женить). Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

жених

Ближайшее родство

существительные


жіноцтво

жіно́цтво (nominative singular)
жіно́цтва (genitive singular)
жіно́цтву (dative singular)
жіно́цтво (accusative singular)
жіно́цтвом (instrumental singular)
жіно́цтві (locative singular)
жіно́цтво* (vocative singular)

Происходит от ??

жінка

Ближайшее родство

существительные

жіночість

Ближайшее родство

существительные

жіночність

Ближайшее родство

существительные

жіночий

Ближайшее родство

прилагательные

собир. женщины


євшан-зілля

євша́н-зі́лля (nominative singular)
євша́н-зі́лля (nominative plural)
євша́н-зі́лля (genitive singular)
євша́н-зі́ль (genitive plural)
євша́н-зі́ллю (dative singular)
євша́н-зі́ллям (dative plural)
євша́н-зі́лля (accusative singular)
євша́н-зі́лля (accusative plural)
євша́н-зі́ллям (instrumental singular)
євша́н-зі́ллями (instrumental plural)
євша́н-зі́ллі, євша́н-зі́ллю (locative singular)
євша́н-зі́ллях (locative plural)
євша́н-зі́лля* (vocative singular)
євша́н-зі́лля* (vocative plural)

Происходит от ??

нар.-поэт. полынь

Там десь моя вітчизна неземна, // Де пахнуть зорі, ніби євшан-зілля, // В сивинах сяйва мріє далина

Павличко Дмитро

Люблю вночі на небеса дивитись...


жадання

жада́ння (nominative singular)
жада́ння (nominative plural)
жада́ння (genitive singular)
жада́нь (genitive plural)
жада́нню (dative singular)
жада́нням (dative plural)
жада́ння (accusative singular)
жада́ння (accusative plural)
жада́нням (instrumental singular)
жада́ннями (instrumental plural)
жада́нні, жада́нню (locative singular)
жада́ннях (locative plural)
жада́ння* (vocative singular)
жада́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. жадати, далее из праслав. *žędi̯ā, от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. жѩдати, жѩдѣти, жѩждѫ (ποθεῖν, διψᾶν), русск. жадать, русск. жаждать, укр. жада́ти, белор. жада́ць, чешск. žádat, словацк. žiadať, польск. żądać, в.-луж. žadać, н.-луж. žedaś. Родственно лит. pasigendù, -gedaũ, -gèsti «ощутить недостаток», gedáuju, gedáuti «желать, тосковать, стремиться к ч.-л.», gedù (gedžiù), gedė́ti «стремиться к ч.-л., тосковать по ч.-л.». С другой ступенью чередования: gõdas м. «жадность, алчность», godùs «жадный, скупой», godžiúos, godė́tis «желать, жаждать». В слав. был обобщен носовой инфикс наст. времени (см. жа́жда). Далее сюда же греч. θέσσασθαι ̇ αἰτῆσαι и с др. ступенью вокализма πόθος м., ποθή ж. «желание, потребность, тоска», авест. ǰaidyat «он просил», ирл. guidim «прошу», пф. ro-gád. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

жадати

Ближайшее родство

желание; жажда


жонглювання

жонглюва́ння (nominative singular)
жонглюва́ння (nominative plural)
жонглюва́ння (genitive singular)
жонглюва́нь (genitive plural)
жонглюва́нню (dative singular)
жонглюва́нням (dative plural)
жонглюва́ння (accusative singular)
жонглюва́ння (accusative plural)
жонглюва́нням (instrumental singular)
жонглюва́ннями (instrumental plural)
жонглюва́нні, жонглюва́нню (locative singular)
жонглюва́ннях (locative plural)
жонглюва́ння* (vocative singular)
жонглюва́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. жонглювати, далее из ??

жонглювати

Ближайшее родство

жонглирование


журі

журі́ (nominative singular)
журі́ (nominative plural)
журі́ (genitive singular)
журі́ (genitive plural)
журі́ (dative singular)
журі́ (dative plural)
журі́ (accusative singular)
журі́ (accusative plural)
журі́ (instrumental singular)
журі́ (instrumental plural)
журі́ (locative singular)
журі́ (locative plural)
журі́ (vocative singular)
журі́ (vocative plural)

Происходит от ??


журчання

журча́ння (nominative singular)
журча́ння (nominative plural)
журча́ння (genitive singular)
журча́нь (genitive plural)
журча́нню (dative singular)
журча́нням (dative plural)
журча́ння (accusative singular)
журча́ння (accusative plural)
журча́нням (instrumental singular)
журча́ннями (instrumental plural)
журча́нні, журча́нню (locative singular)
журча́ннях (locative plural)
журча́ння* (vocative singular)
журча́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. журчати, далее из звукоподражательное.

журчати

Ближайшее родство


жування

жува́ння (nominative singular)
жува́ння (nominative plural)
жува́ння (genitive singular)
жува́нь (genitive plural)
жува́нню (dative singular)
жува́нням (dative plural)
жува́ння (accusative singular)
жува́ння (accusative plural)
жува́нням (instrumental singular)
жува́ннями (instrumental plural)
жува́нні, жува́нню (locative singular)
жува́ннях (locative plural)
жува́ння* (vocative singular)
жува́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. жувати, далее из праслав. *žьvātī, от кот. в числе прочего произошли: сербск.-церк.-слав. жьвати, жую (др.-греч. μηρυκᾶσθαι), русск. жевать, жую, жвачка, укр. жу́ти, жува́ти, жую́, болг. прежи́вам, словенск. prežívati «пережёвывать», др.-чешск. žváti, žvu, словацк. žvat', žujem, польск. żuć, żuję, żwać, в.-луж. žwać, žuju, н.-луж. žuś, žuju, полабск. zåvat; из праиндоевр. *gyeu- «жевать». Родственно лит. žiáunos, мн. «жабры, [диал.] челюсти», латышск. žaũnas «жабры, челюсти», болг. жу́на «губа», латышск. žaunât «есть помногу», др.-в.-нем. kiuwan, ср.-в.-нем. kiuwen «жевать», англ. chew, нов.-перс. جویدن ǰāvīden «жевать», афг. ژوول žōvul «жевать», арм. kiv (род. п. kvoy «древесная смола», но, по-видимому, не лат. gingīva «десна». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

жувати

Ближайшее родство


жорно

жо́рно (nominative singular)
жо́рна (nominative plural)
жо́рна (genitive singular)
жорен (genitive plural)
жо́рну (dative singular)
жо́рнам (dative plural)
жо́рно (accusative singular)
жо́рна (accusative plural)
жо́рном (instrumental singular)
жо́рнами (instrumental plural)
жо́рну (locative singular)
жо́рнах (locative plural)
жо́рно* (vocative singular)
жо́рна* (vocative plural)

Происходит от праслав. *žьrnovъ, от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. жръны (род. п. жрьнъве; др.-греч. μύλος «жернов»; Мар., Савв., Супр.), жръновъ — то же (Мар.), русск. жёрнов, жёрна «ручная мельница, зернотерка», укр. жо́рна «ручная мельница», жорнови́й (прилаг.), белор. жо́рны мн. «ручная мельница», болг. же́рка «водяная мельница», сербохорв. жр̑вањ, мн. жр̑вњи «ручная мельница», словенск. žȓnǝv (род. п. žȓnve — то же, чешск. žernov «жернов», žerna «ручная мельница», польск. żarnów «жернов», żarna «зернотерка», «челюсть рака». Праслав. *žьrnovъ, по-видимому, представляет собой расширение основы на -u краткое; сюда же относятся латышск. dzir̃nus «мельница», dzir̃nas, dzir̃navas, др.-прусск. girnoywis (ср. insuwis), наряду с лит. gìrna «жернов», gìrnos мн. ж. «ручная мельница», готск. asiluqaírnus ж. μύλος ὀνικός «жернов», др.-в.-нем. kuerna и curn ж. «жернов, ручная мельница», арм. erkan «мельница» (из *geru̯nā), др.-инд. grā́van- м. «камень для раздробления сомы», кимр. breuan «ручная мельница», ирл. bró «жернов» (*brāvon-). Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.


забарвлення

заба́рвлення (nominative singular)
заба́рвлення (nominative plural)
заба́рвлення (genitive singular)
заба́рвлень (genitive plural)
заба́рвленню (dative singular)
заба́рвленням (dative plural)
заба́рвлення (accusative singular)
заба́рвлення (accusative plural)
заба́рвленням (instrumental singular)
заба́рвленнями (instrumental plural)
заба́рвленні, заба́рвленню (locative singular)
заба́рвленнях (locative plural)
заба́рвлення* (vocative singular)
заба́рвлення* (vocative plural)

Происходит от ??

забарвлений

Ближайшее родство

прилагательные

барвити

Ближайшее родство

забарвлювати

Ближайшее родство

забарвляти

Ближайшее родство

забарвити

Ближайшее родство

забарвитися

Ближайшее родство

расцветка (сочетание разных цветов)


зависання

зависа́ння (nominative singular)
зависа́ння (nominative plural)
зависа́ння (genitive singular)
зависа́нь (genitive plural)
зависа́нню (dative singular)
зависа́нням (dative plural)
зависа́ння (accusative singular)
зависа́ння (accusative plural)
зависа́нням (instrumental singular)
зависа́ннями (instrumental plural)
зависа́нні, зависа́нню (locative singular)
зависа́ннях (locative plural)
зависа́ння* (vocative singular)
зависа́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. зависати, далее из ??

зависати

Ближайшее родство


загаяння

зага́яння (nominative singular)
зага́яння (nominative plural)
зага́яння (genitive singular)
зага́янь (genitive plural)
зага́янню (dative singular)
зага́янням (dative plural)
зага́яння (accusative singular)
зага́яння (accusative plural)
зага́янням (instrumental singular)
зага́яннями (instrumental plural)
зага́янні, зага́янню (locative singular)
зага́яннях (locative plural)
зага́яння* (vocative singular)
зага́яння* (vocative plural)

Происходит от гл. загаяти, далее из ??

загаяти

Ближайшее родство

загаятися

Ближайшее родство

задержка (промедление), замедление


загвинчування

загви́нчування (nominative singular)
загви́нчування (nominative plural)
загви́нчування (genitive singular)
загви́нчувань (genitive plural)
загви́нчуванню (dative singular)
загви́нчуванням (dative plural)
загви́нчування (accusative singular)
загви́нчування (accusative plural)
загви́нчуванням (instrumental singular)
загви́нчуваннями (instrumental plural)
загви́нчуванні, загви́нчуванню (locative singular)
загви́нчуваннях (locative plural)
загви́нчування* (vocative singular)
загви́нчування* (vocative plural)

Происходит от гл. загвинчувати, далее из ??

загвинчувати

Ближайшее родство

завинчивание


завивання

завива́ння (nominative singular)
завива́ння (nominative plural)
завива́ння (genitive singular)
завива́нь (genitive plural)
завива́нню (dative singular)
завива́нням (dative plural)
завива́ння (accusative singular)
завива́ння (accusative plural)
завива́нням (instrumental singular)
завива́ннями (instrumental plural)
завива́нні, завива́нню (locative singular)
завива́ннях (locative plural)
завива́ння* (vocative singular)
завива́ння* (vocative plural)

От завивати, далее из ??

завивати

Ближайшее родство


завивання

От завивати, далее из ??

завивати

Ближайшее родство

завивание, завивка


загартовування

загарто́вування (nominative singular)
загарто́вування (nominative plural)
загарто́вування (genitive singular)
загарто́вувань (genitive plural)
загарто́вуванню (dative singular)
загарто́вуванням (dative plural)
загарто́вування (accusative singular)
загарто́вування (accusative plural)
загарто́вуванням (instrumental singular)
загарто́вуваннями (instrumental plural)
загарто́вуванні, загарто́вуванню (locative singular)
загарто́вуваннях (locative plural)
загарто́вування* (vocative singular)
загарто́вування* (vocative plural)

Происходит от ??

загартування

Ближайшее родство

существительные

загартованість

Ближайшее родство

существительные

загартований

Ближайшее родство

прилагательные

загартовувати

Ближайшее родство

загартувати

Ближайшее родство

загартуватися

Ближайшее родство

закаливание, закал, закалка


загострювання

заго́стрювання (nominative singular)
заго́стрювання (nominative plural)
заго́стрювання (genitive singular)
заго́стрювань (genitive plural)
заго́стрюванню (dative singular)
заго́стрюванням (dative plural)
заго́стрювання (accusative singular)
заго́стрювання (accusative plural)
заго́стрюванням (instrumental singular)
заго́стрюваннями (instrumental plural)
заго́стрюванні, заго́стрюванню (locative singular)
заго́стрюваннях (locative plural)
заго́стрювання* (vocative singular)
заго́стрювання* (vocative plural)

Происходит от ??

загострення

Ближайшее родство

существительные

загострювати

Ближайшее родство

загострюватися

Ближайшее родство

заострение, затачивание

Така конструкція інструменту не тільки спрощує процедуру його виготовлення, але і забезпечує можливість багаторазового пере загострювання ріжучої крайки ножа в результаті її затуплення.

перен. обострение

Відсутність певного компромісу з опозицією може призвести до подальшого загострювання ситуації в країні, і дострокові перевибори парламенту ще можуть виявитися далеко не найрадикальнішим сценарієм розвитку подій.


задушення

заду́шення (nominative singular)
заду́шення (nominative plural)
заду́шення (genitive singular)
задушень (genitive plural)
заду́шенню (dative singular)
заду́шенням (dative plural)
заду́шення (accusative singular)
заду́шення (accusative plural)
заду́шенням (instrumental singular)
заду́шеннями (instrumental plural)
заду́шенні, заду́шенню (locative singular)
заду́шеннях (locative plural)
заду́шення* (vocative singular)
заду́шення* (vocative plural)

Происходит от ??

задушити

Ближайшее родство

задушувати

Ближайшее родство

удушение, удушье, задушение


замовлення

zɐˈmɔu̯ɫenʲːɐ

замо́влення (nominative singular)
замо́влення (nominative plural)
замо́влення (genitive singular)
замо́влень (genitive plural)
замо́вленню (dative singular)
замо́вленням (dative plural)
замо́влення (accusative singular)
замо́влення (accusative plural)
замо́вленням (instrumental singular)
замо́вленнями (instrumental plural)
замо́вленні, замо́вленню (locative singular)
замо́вленнях (locative plural)
замо́влення* (vocative singular)
замо́влення* (vocative plural)

Происходит от ??


заломлювання

зало́млювання (nominative singular)
зало́млювання (nominative plural)
зало́млювання (genitive singular)
зало́млювань (genitive plural)
зало́млюванню (dative singular)
зало́млюванням (dative plural)
зало́млювання (accusative singular)
зало́млювання (accusative plural)
зало́млюванням (instrumental singular)
зало́млюваннями (instrumental plural)
зало́млюванні, зало́млюванню (locative singular)
зало́млюваннях (locative plural)
зало́млювання* (vocative singular)
зало́млювання* (vocative plural)

Происходит от гл. заломлювати, из за- + -ломлювати (ломити), далее из праслав. *lomī́tī, *lomъ; *lāmātī, *lāmljǭ, от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. ломити, ломлѭ (др.-греч. κλᾶν), укр. ломи́ти, болг. ломя́ «ломаю», сербохорв. ло̀мити, ло̀ми̑м, словенск. lómiti, lómim, чешск. lomit, lomím, словацк. lоmiť, польск. łomić, łomię, н.-луж. łomiś. От лом. Ср. лит. lámdyti, lámdau «ломать так, чтобы не распадалось на части», laminù, lamìnti «укрощать (лошадь)», др.-исл. lemja «бить, разбивать, препятствовать», но не лат. laniō, -ārе «раздирать, терзать». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

залом

Ближайшее родство

существительные

заломлення

Ближайшее родство

существительные

заломлюваність

Ближайшее родство

существительные

заломлений

Ближайшее родство

прилагательные

заломлювальний

Ближайшее родство

прилагательные

заломлюваний

Ближайшее родство

прилагательные

заломлювати

Ближайшее родство

заломити

Ближайшее родство

техн. залом, заламывание; преломление

залом, заламывание; преломление


заплішування

заплі́шування (nominative singular)
заплі́шування (nominative plural)
заплі́шування (genitive singular)
заплі́шувань (genitive plural)
заплі́шуванню (dative singular)
заплі́шуванням (dative plural)
заплі́шування (accusative singular)
заплі́шування (accusative plural)
заплі́шуванням (instrumental singular)
заплі́шуваннями (instrumental plural)
заплі́шуванні, заплі́шуванню (locative singular)
заплі́шуваннях (locative plural)
заплі́шування* (vocative singular)
заплі́шування* (vocative plural)

Происходит от гл. заплішувати, далее из ??

заплішка

Ближайшее родство

существительные

заплішувати

Ближайшее родство

заплішити

Ближайшее родство

техн. заклинивание

заклинивание


запрошення

запро́шення (nominative singular)
запро́шення (nominative plural)
запро́шення (genitive singular)
запро́шень (genitive plural)
запро́шенню (dative singular)
запро́шенням (dative plural)
запро́шення (accusative singular)
запро́шення (accusative plural)
запро́шенням (instrumental singular)
запро́шеннями (instrumental plural)
запро́шенні, запро́шенню (locative singular)
запро́шеннях (locative plural)
запро́шення* (vocative singular)
запро́шення* (vocative plural)

Происходит от ??

запрошування

Ближайшее родство

существительные

запрошувати

Ближайшее родство

запросити

Ближайшее родство

приглашение, зов


запровадження

запрова́дження (nominative singular)
запрова́дження (nominative plural)
запрова́дження (genitive singular)
запрова́джень (genitive plural)
запрова́дженню (dative singular)
запрова́дженням (dative plural)
запрова́дження (accusative singular)
запрова́дження (accusative plural)
запрова́дженням (instrumental singular)
запрова́дженнями (instrumental plural)
запрова́дженні, запрова́дженню (locative singular)
запрова́дженнях (locative plural)
запрова́дження* (vocative singular)
запрова́дження* (vocative plural)

Происходит от ??

запровадженість

Ближайшее родство

существительные

запроваджування

Ближайшее родство

существительные

запроваджений

Ближайшее родство

прилагательные

запровадити

Ближайшее родство

введение, ввод, заведение


замощування

замо́щування (nominative singular)
замо́щування (nominative plural)
замо́щування (genitive singular)
замо́щувань (genitive plural)
замо́щуванню (dative singular)
замо́щуванням (dative plural)
замо́щування (accusative singular)
замо́щування (accusative plural)
замо́щуванням (instrumental singular)
замо́щуваннями (instrumental plural)
замо́щуванні, замо́щуванню (locative singular)
замо́щуваннях (locative plural)
замо́щування* (vocative singular)
замо́щування* (vocative plural)

Происходит от гл. замощувати, из ??

замощення

Ближайшее родство

существительные

замощений

Ближайшее родство

прилагательные

замощуваний

Ближайшее родство

прилагательные

замощувати

Ближайшее родство

замостити

Ближайшее родство

замощуватися

Ближайшее родство

замащивание, мощение


засмалювання

засма́лювання (nominative singular)
засма́лювання (nominative plural)
засма́лювання (genitive singular)
засма́лювань (genitive plural)
засма́люванню (dative singular)
засма́люванням (dative plural)
засма́лювання (accusative singular)
засма́лювання (accusative plural)
засма́люванням (instrumental singular)
засма́люваннями (instrumental plural)
засма́люванні, засма́люванню (locative singular)
засма́люваннях (locative plural)
засма́лювання* (vocative singular)
засма́лювання* (vocative plural)

Происходит от ??


затоварення

затова́рення (nominative singular)
затова́рення (nominative plural)
затова́рення (genitive singular)
затова́рень (genitive plural)
затова́ренню (dative singular)
затова́ренням (dative plural)
затова́рення (accusative singular)
затова́рення (accusative plural)
затова́ренням (instrumental singular)
затова́реннями (instrumental plural)
затова́ренні, затова́ренню (locative singular)
затова́реннях (locative plural)
затова́рення* (vocative singular)
затова́рення* (vocative plural)

Происходит от гл. затоварити, из за- + товар, далее из общеслав. формы *tоvаr, ср.: др.-русск. товаръ (Поуч. Влад. Мон., смол. грам. 1229 г., часто), укр. това́р «товар, (рогатый) скот», болг. това́р «груз», сербохорв. то̀вар, словенск. tóvor (род. п. tovóra) «навьюченный груз», чешск., словацк. tоvаr «товар», польск. towar; предположит. заимств. из одного из тюркских языков. ср.: уйг. tаvаr «имущество, скот», тур., чагат. tаvаr «товар, имущество, скот», балкарск., крым.-тат. tu᾽аr.

затовареність

Ближайшее родство

существительные

затоварювання

Ближайшее родство

существительные

затоварений

Ближайшее родство

прилагательные

затоварюваний

Ближайшее родство

прилагательные

затоварити

Ближайшее родство

затоваритися

Ближайшее родство

затоварювати

Ближайшее родство

затоварюватися

Ближайшее родство

экон. затоваривание

затоваривание

Криза привела до затоварення складів, це, у свою чергу, провокує демпінг, деякі заводи знижують ціни, аби тільки продати продукцію.


засилювання

заси́лювання (nominative singular)
заси́лювання (nominative plural)
заси́лювання (genitive singular)
заси́лювань (genitive plural)
заси́люванню (dative singular)
заси́люванням (dative plural)
заси́лювання (accusative singular)
заси́лювання (accusative plural)
заси́люванням (instrumental singular)
заси́люваннями (instrumental plural)
заси́люванні, заси́люванню (locative singular)
заси́люваннях (locative plural)
заси́лювання* (vocative singular)
заси́лювання* (vocative plural)

Происходит от ??

засилювальний

Ближайшее родство

прилагательные

засилювати

Ближайшее родство

засилюватися

Ближайшее родство

вдевание (нитки в иголку)


захоплення

zɐˈxɔpɫenʲːɐ

захо́плення (nominative singular)
захо́плення (nominative plural)
захо́плення (genitive singular)
захо́плень (genitive plural)
захо́пленню (dative singular)
захо́пленням (dative plural)
захо́плення (accusative singular)
захо́плення (accusative plural)
захо́пленням (instrumental singular)
захо́пленнями (instrumental plural)
захо́пленні, захо́пленню (locative singular)
захо́пленнях (locative plural)
захо́плення* (vocative singular)
захо́плення* (vocative plural)

Происходит от ??

захоплювати

Ближайшее родство

захопити

Ближайшее родство

увлечение; воодушевление

восторг; упоение; восхищение


зациклення

заци́клення (nominative singular)
заци́клення (nominative plural)
заци́клення (genitive singular)
заци́клень (genitive plural)
заци́кленню (dative singular)
заци́кленням (dative plural)
заци́клення (accusative singular)
заци́клення (accusative plural)
заци́кленням (instrumental singular)
заци́кленнями (instrumental plural)
заци́кленні, заци́кленню (locative singular)
заци́кленнях (locative plural)
заци́клення* (vocative singular)
заци́клення* (vocative plural)

От гл. зациклити, далее из ??

зациклити

Ближайшее родство

зацикливание


захворювання

захво́рювання (nominative singular)
захво́рювання (nominative plural)
захво́рювання (genitive singular)
захво́рювань (genitive plural)
захво́рюванню (dative singular)
захво́рюванням (dative plural)
захво́рювання (accusative singular)
захво́рювання (accusative plural)
захво́рюванням (instrumental singular)
захво́рюваннями (instrumental plural)
захво́рюванні, захво́рюванню (locative singular)
захво́рюваннях (locative plural)
захво́рювання* (vocative singular)
захво́рювання* (vocative plural)

Происходит от ??

захворювати

Ближайшее родство

заболевание (возникновение, развитие болезни)

заболевание, болезнь


зачіплювання

зачі́плювання (nominative singular)
зачі́плювання (nominative plural)
зачі́плювання (genitive singular)
зачі́плювань (genitive plural)
зачі́плюванню (dative singular)
зачі́плюванням (dative plural)
зачі́плювання (accusative singular)
зачі́плювання (accusative plural)
зачі́плюванням (instrumental singular)
зачі́плюваннями (instrumental plural)
зачі́плюванні, зачі́плюванню (locative singular)
зачі́плюваннях (locative plural)
зачі́плювання* (vocative singular)
зачі́плювання* (vocative plural)

Происходит от гл. зачіплювати, из ??

зачіплювач

Ближайшее родство

существительные

зачіплювальний

Ближайшее родство

прилагательные

зачіплюваний

Ближайшее родство

прилагательные

зачіплювати

Ближайшее родство

зачіплюватися

Ближайшее родство

зачіпляти

Ближайшее родство

захват, захватывание, зацеп, зацепка, зацепление

Зачіплювання вантажу слід проводити у відповідності зі схемами стропування вантажів.


збільшення

ˈzʲbʲilʲʃenʲːɐ

Uk-збільшення.ogg

збі́льшення (nominative singular)
збі́льшення (genitive singular)
збі́льшенню (dative singular)
збі́льшення (accusative singular)
збі́льшенням (instrumental singular)
збі́льшеннї, збі́льшенню (locative singular)
збі́льшення* (vocative singular)

Происходит от ??

збільшеність

Ближайшее родство

существительные

збільшений

Ближайшее родство

прилагательные

збільшити

Ближайшее родство

збільшитися

Ближайшее родство

увеличение; прибавление


затемнювання

зате́мнювання (nominative singular)
зате́мнювання (nominative plural)
зате́мнювання (genitive singular)
зате́мнювань (genitive plural)
зате́мнюванню (dative singular)
зате́мнюванням (dative plural)
зате́мнювання (accusative singular)
зате́мнювання (accusative plural)
зате́мнюванням (instrumental singular)
зате́мнюваннями (instrumental plural)
зате́мнюванні, зате́мнюванню (locative singular)
зате́мнюваннях (locative plural)
зате́мнювання* (vocative singular)
зате́мнювання* (vocative plural)

Происходит от гл. затемнювати, из за- + -темнювати (темний), далее от праслав. *tьmьnъ, от кот. в числе прочего произошли: др.-русск. тьмьнъ, ст.-слав. тьмьнъ (др.-греч. σκοτεινός, ζοφερός), русск. тёмный, укр. те́мний, болг. тъ́мен, тъ́мна, сербохорв. та̑ман, та́ман, та́мна, та́мно, словенск. tǝmǝ́n, tǝmnà ж. «тёмный; слепой», чешск. temný, словацк. temný, польск. сiеmnу, в.-луж. ćěmny, н.-луж. śamny. Из *tьmьnъ от *tьma (см. тьма); ср. ирл. tеmеn «тёмный» из *temenos. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

затемнення

Ближайшее родство

существительные

затемнювальний

Ближайшее родство

прилагательные

затемнюваний

Ближайшее родство

прилагательные

затемнювати

Ближайшее родство

затемняти

Ближайшее родство

затемнити

Ближайшее родство

затемнитися

Ближайшее родство

затемнітися

Ближайшее родство

затемнятися

Ближайшее родство

техн. затемнение


звеличання

звелича́ння (nominative singular)
звелича́ння (nominative plural)
звелича́ння (genitive singular)
звелича́нь (genitive plural)
звелича́нню (dative singular)
звелича́нням (dative plural)
звелича́ння (accusative singular)
звелича́ння (accusative plural)
звелича́нням (instrumental singular)
звелича́ннями (instrumental plural)
звелича́нні, звелича́нню (locative singular)
звелича́ннях (locative plural)
звелича́ння* (vocative singular)
звелича́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. звеличати, далее из ??

звеличення

Ближайшее родство

существительные

звеличник

Ближайшее родство

существительные

звеличений

Ближайшее родство

прилагательные

звеличувати

Ближайшее родство

звеличати

Ближайшее родство

звеличити

Ближайшее родство

звеличатися

Ближайшее родство

возвеличивание, возвеличение, превознесение


злизування

зли́зування (nominative singular)
зли́зування (nominative plural)
зли́зування (genitive singular)
зли́зувань (genitive plural)
зли́зуванню (dative singular)
зли́зуванням (dative plural)
зли́зування (accusative singular)
зли́зування (accusative plural)
зли́зуванням (instrumental singular)
зли́зуваннями (instrumental plural)
зли́зуванні, зли́зуванню (locative singular)
зли́зуваннях (locative plural)
зли́зування* (vocative singular)
зли́зування* (vocative plural)

Происходит от ??


змужніння

змужні́ння (nominative singular)
змужні́ння (nominative plural)
змужні́ння (genitive singular)
змужні́нь (genitive plural)
змужні́нню (dative singular)
змужні́нням (dative plural)
змужні́ння (accusative singular)
змужні́ння (accusative plural)
змужні́нням (instrumental singular)
змужні́ннями (instrumental plural)
змужні́нні, змужні́нню (locative singular)
змужні́ннях (locative plural)
змужні́ння* (vocative singular)
змужні́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

змужніти

Ближайшее родство


злото

зло́то (nominative singular)
зло́та (nominative plural)
зло́та (genitive singular)
злот (genitive plural)
зло́ту (dative singular)
зло́там (dative plural)
зло́то (accusative singular)
зло́та (accusative plural)
зло́том (instrumental singular)
зло́тами (instrumental plural)
зло́ту (locative singular)
зло́тах (locative plural)
зло́то* (vocative singular)
зло́та* (vocative plural)

Из праслав. *zolto, от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. злато (др.-греч. χρυσός; Супр.), русск., укр. зо́лото, белор. золата, болг. злато́, сербохорв. зла̑то, словенск. zlatȏ, чешск., словацк. zlato, польск., в.-луж., н.-луж. złoto; восходит к праиндоевр. *ghel- «жёлтый; зелёный». Родственно вост.-лит. žеl̃tаs «золотой», «золотисто-желтый», латышск. zèlts «золото», «золотой»; с др. вокализмом: готск. gulþ, далее др.-инд. híraṇyam «золото», авест. zаrаnуа- – то же, также др.-инд. hári- «жёлтый, золотистый, зеленоватый», авест. zairi- «жёлтый, золотистый», сюда же зелёный, зола́.

устар., поэт. золото


зневажання

зневажа́ння (nominative singular)
зневажа́ння (nominative plural)
зневажа́ння (genitive singular)
зневажа́нь (genitive plural)
зневажа́нню (dative singular)
зневажа́нням (dative plural)
зневажа́ння (accusative singular)
зневажа́ння (accusative plural)
зневажа́нням (instrumental singular)
зневажа́ннями (instrumental plural)
зневажа́нні, зневажа́нню (locative singular)
зневажа́ннях (locative plural)
зневажа́ння* (vocative singular)
зневажа́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

пренебрежение; унижение, оскорбление

ритор. поругание, попрание

поругание, попрание


знищення

зни́щення (nominative singular)
зни́щення (nominative plural)
зни́щення (genitive singular)
зни́щень (genitive plural)
зни́щенню (dative singular)
зни́щенням (dative plural)
зни́щення (accusative singular)
зни́щення (accusative plural)
зни́щенням (instrumental singular)
зни́щеннями (instrumental plural)
зни́щенні, зни́щенню (locative singular)
зни́щеннях (locative plural)
зни́щення* (vocative singular)
зни́щення* (vocative plural)

Происходит от ??

знищити

Ближайшее родство

знищитися

Ближайшее родство

Знищення цієї системи речей прийде з разючою раптовістю.

Уничтожение этой системы вещей начнется совершенно неожиданно.

Русско-украинский словарь: знищення


зонування

зонува́ння (nominative singular)
зонува́ння (nominative plural)
зонува́ння (genitive singular)
зонува́нь (genitive plural)
зонува́нню (dative singular)
зонува́нням (dative plural)
зонува́ння (accusative singular)
зонува́ння (accusative plural)
зонува́нням (instrumental singular)
зонува́ннями (instrumental plural)
зонува́нні, зонува́нню (locative singular)
зонува́ннях (locative plural)
зонува́ння* (vocative singular)
зонува́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. зонувати и сущ. зона, далее из лат. zona «пояс», далее из др.-греч. ζώνη «пояс», далее из праиндоевр. *yos- «пояс, опоясывать».

зона

Ближайшее родство

существительные

зонувати

Ближайшее родство

техн. зонировка, зонирование

зонировка, зонирование


зусилля

зуси́лля (nominative singular)
зуси́лля (nominative plural)
зуси́лля (genitive singular)
зуси́ль (genitive plural)
зуси́ллю (dative singular)
зуси́ллям (dative plural)
зуси́лля (accusative singular)
зуси́лля (accusative plural)
зуси́ллям (instrumental singular)
зуси́ллями (instrumental plural)
зуси́ллі, зуси́ллю (locative singular)
зуси́ллях (locative plural)
зуси́лля* (vocative singular)
зуси́лля* (vocative plural)

Происходит от ??


зщулювання

зщу́лювання (nominative singular)
зщу́лювання (nominative plural)
зщу́лювання (genitive singular)
зщу́лювань (genitive plural)
зщу́люванню (dative singular)
зщу́люванням (dative plural)
зщу́лювання (accusative singular)
зщу́лювання (accusative plural)
зщу́люванням (instrumental singular)
зщу́люваннями (instrumental plural)
зщу́люванні, зщу́люванню (locative singular)
зщу́люваннях (locative plural)
зщу́лювання* (vocative singular)
зщу́лювання* (vocative plural)

Происходит от ??

зіщулювання

Ближайшее родство

существительные

зіщулювати

Ближайшее родство

зіщулюватися

Ближайшее родство

зщулювати

Ближайшее родство

зщулюватися

Ближайшее родство

разг. съёживание, скукоживание

съёживание, скукоживание


ідіотство

ідіо́тство (nominative singular)
ідіо́тства (nominative plural)
ідіо́тства (genitive singular)
ідіо́тству (dative singular)
ідіо́тствам (dative plural)
ідіо́тство (accusative singular)
ідіо́тства (accusative plural)
ідіо́тством (instrumental singular)
ідіо́тствами (instrumental plural)
ідіо́тству (locative singular)
ідіо́тствах (locative plural)
ідіо́тство* (vocative singular)
ідіо́тства* (vocative plural)

От сущ. ідіот, далее из др.-греч. ἰδιώτης «отдельный, частный» (так в древних Афинах называли, в частности, граждан, не принимавших участия в общественной жизни), из ἴδιος «свой, собственный; особенный», далее из праиндоевр. *swe- «свой; себя». В ряде европейских языков слово заимств. через лат. idiota.

ідіот

Ближайшее родство

существительные

идиотство, идиотизм


ікання

і́кання (nominative singular)
і́кання (nominative plural)
і́кання (genitive singular)
і́кань (genitive plural)
і́канню (dative singular)
і́канням (dative plural)
і́кання (accusative singular)
і́кання (accusative plural)
і́канням (instrumental singular)
і́каннями (instrumental plural)
і́канні, і́канню (locative singular)
і́каннях (locative plural)
і́кання* (vocative singular)
і́кання* (vocative plural)

Происходит от ??

и́канье, и́кание


ікання

іка́ння (nominative singular)
іка́ння (nominative plural)
іка́ння (genitive singular)
іка́нь (genitive plural)
іка́нню (dative singular)
іка́нням (dative plural)
іка́ння (accusative singular)
іка́ння (accusative plural)
іка́нням (instrumental singular)
іка́ннями (instrumental plural)
іка́нні, іка́нню (locative singular)
іка́ннях (locative plural)
іка́ння* (vocative singular)
іка́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

ика́нье, ика́ние


інкрустування

інкрустува́ння (nominative singular)
інкрустува́ння (nominative plural)
інкрустува́ння (genitive singular)
інкрустува́нь (genitive plural)
інкрустува́нню (dative singular)
інкрустува́нням (dative plural)
інкрустува́ння (accusative singular)
інкрустува́ння (accusative plural)
інкрустува́нням (instrumental singular)
інкрустува́ннями (instrumental plural)
інкрустува́нні, інкрустува́нню (locative singular)
інкрустува́ннях (locative plural)
інкрустува́ння* (vocative singular)
інкрустува́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. інкрустувати, далее из ??

інкрустувати

Ближайшее родство

инкрустирование


інкасування

інкасува́ння (nominative singular)
інкасува́ння (nominative plural)
інкасува́ння (genitive singular)
інкасува́нь (genitive plural)
інкасува́нню (dative singular)
інкасува́нням (dative plural)
інкасува́ння (accusative singular)
інкасува́ння (accusative plural)
інкасува́нням (instrumental singular)
інкасува́ннями (instrumental plural)
інкасува́нні, інкасува́нню (locative singular)
інкасува́ннях (locative plural)
інкасува́ння* (vocative singular)
інкасува́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

інкасувати

Ближайшее родство

инкассирование


інквізиторство

інквізи́торство (nominative singular)
інквізи́торства (nominative plural)
інквізи́торства (genitive singular)
інквізи́торств (genitive plural)
інквізи́торству (dative singular)
інквізи́торствам (dative plural)
інквізи́торство (accusative singular)
інквізи́торства (accusative plural)
інквізи́торством (instrumental singular)
інквізи́торствами (instrumental plural)
інквізи́торству (locative singular)
інквізи́торствах (locative plural)
інквізи́торство* (vocative singular)
інквізи́торства* (vocative plural)

От сущ. інквізитор, далее из ??

інквізитор

Ближайшее родство

существительные

інквізиторський

Ближайшее родство

прилагательные

инквизиторство


зсаджування

зса́джування (nominative singular)
зса́джування (nominative plural)
зса́джування (genitive singular)
зса́джувань (genitive plural)
зса́джуванню (dative singular)
зса́джуванням (dative plural)
зса́джування (accusative singular)
зса́джування (accusative plural)
зса́джуванням (instrumental singular)
зса́джуваннями (instrumental plural)
зса́джуванні, зса́джуванню (locative singular)
зса́джуваннях (locative plural)
зса́джування* (vocative singular)
зса́джування* (vocative plural)

Происходит от гл. зсаджувати, далее из праслав. *saditi, от кот. в числе прочего произошли: др.-русск. садити, ст.-слав. садити, саждѫ (др.-греч. φυτεύειν), укр. сади́ти, саджу́, белор. садзíць, саджу́, болг. садя́, сербохорв. са́дити, са̑ди̑м, словенск. sadíti, sadím, чешск. sadit, словацк. sаdiť, польск. sadzić, sadzę, в.-луж. sadzić, н.-луж. sajźiś. Праслав. *saditi, *sadi̯ǫ родственно др.-инд. sādáyati «сажает», авест. ni-šāđayeiti «дает себя усадить, ставит», ирл. sáidim «сую», лит. sodìnti, sodinù «сажать», др.-прусск. saddinna «ставит», ensadints «вставленный», далее готск. satjan «сажать», ирл. suidim «сижу». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

зсаджувати

Ближайшее родство


інфікування

інфікува́ння (nominative singular)
інфікува́ння (nominative plural)
інфікува́ння (genitive singular)
інфікува́нь (genitive plural)
інфікува́нню (dative singular)
інфікува́нням (dative plural)
інфікува́ння (accusative singular)
інфікува́ння (accusative plural)
інфікува́нням (instrumental singular)
інфікува́ннями (instrumental plural)
інфікува́нні, інфікува́нню (locative singular)
інфікува́ннях (locative plural)
інфікува́ння* (vocative singular)
інфікува́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

інфікувати

Ближайшее родство

мед. инфицирование

инфицирование


кадрування

кадрува́ння (nominative singular)
кадрува́ння (nominative plural)
кадрува́ння (genitive singular)
кадрува́нь (genitive plural)
кадрува́нню (dative singular)
кадрува́нням (dative plural)
кадрува́ння (accusative singular)
кадрува́ння (accusative plural)
кадрува́нням (instrumental singular)
кадрува́ннями (instrumental plural)
кадрува́нні, кадрува́нню (locative singular)
кадрува́ннях (locative plural)
кадрува́ння* (vocative singular)
кадрува́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. кадрувати, далее от кадр, из франц. cadre «оправа, рамка; личный состав», восходит к лат. quadrum «четырехугольник».

кадр

Ближайшее родство

существительные

кадри

Ближайшее родство

существительные

кадрик

Ближайшее родство

существительные

кадровик

Ближайшее родство

существительные

кадрівний

Ближайшее родство

прилагательные

кадровий

Ближайшее родство

прилагательные

кадрувати

Ближайшее родство

техн. кадрирование

кадрирование


канібальство

каніба́льство (nominative singular)
каніба́льства (nominative plural)
каніба́льства (genitive singular)
каніба́льству (dative singular)
каніба́льствам (dative plural)
каніба́льство (accusative singular)
каніба́льства (accusative plural)
каніба́льством (instrumental singular)
каніба́льствами (instrumental plural)
каніба́льству (locative singular)
каніба́льствах (locative plural)
каніба́льство* (vocative singular)
каніба́льства* (vocative plural)

Происходит от ??


кантування

кантува́ння (nominative singular)
кантува́ння (nominative plural)
кантува́ння (genitive singular)
кантува́нь (genitive plural)
кантува́нню (dative singular)
кантува́нням (dative plural)
кантува́ння (accusative singular)
кантува́ння (accusative plural)
кантува́нням (instrumental singular)
кантува́ннями (instrumental plural)
кантува́нні, кантува́нню (locative singular)
кантува́ннях (locative plural)
кантува́ння* (vocative singular)
кантува́ння* (vocative plural)

От гл. кантувати, далее из ??

кантувати

Ближайшее родство

кантование, кантовка


кантіанство

кантіа́нство (nominative singular)
кантіа́нства (nominative plural)
кантіа́нства (genitive singular)
кантіа́нству (dative singular)
кантіа́нствам (dative plural)
кантіа́нство (accusative singular)
кантіа́нства (accusative plural)
кантіа́нством (instrumental singular)
кантіа́нствами (instrumental plural)
кантіа́нству (locative singular)
кантіа́нствах (locative plural)
кантіа́нство* (vocative singular)
кантіа́нства* (vocative plural)

Происходит от ??

Кант

Ближайшее родство

имена собственные

кантианский

Ближайшее родство

прилагательные

филос. кантианство


канотьє

канотьє́ (nominative singular)
канотьє́ (nominative plural)
канотьє́ (genitive singular)
канотьє́ (genitive plural)
канотьє́ (dative singular)
канотьє́ (dative plural)
канотьє́ (accusative singular)
канотьє́ (accusative plural)
канотьє́ (instrumental singular)
канотьє́ (instrumental plural)
канотьє́ (locative singular)
канотьє́ (locative plural)
канотьє́ (vocative singular)
канотьє́ (vocative plural)

Происходит от франц. canotier «(изначально) гребец; канотье», от франц. canot «лодка; каноэ, байдарка». В знач. шляпа слово стало употребляться во Франции в 1880-х.


капустище

капу́стище (nominative singular)
капу́стища (nominative plural)
капу́стища (genitive singular)
капу́стищ (genitive plural)
капу́стищу (dative singular)
капу́стищам (dative plural)
капу́стище (accusative singular)
капу́стища (accusative plural)
капу́стищем (instrumental singular)
капу́стищами (instrumental plural)
капу́стищі (locative singular)
капу́стищу (locative singular)
капу́стищах (locative plural)
капу́стище* (vocative singular)
капу́стища* (vocative plural)

Происходит от существительного капуста, далее от русск.-церк.-слав. капуста (1193 г., 1195). Ср.: укр. капу́ста, словенск. kapȗsta «овощи, садовая капуста», чешск. kapusta «капуста», польск. kapusta. Вероятно, контаминация ср.-лат. соmроstа (соmроsitа), ит. соmроstа «смесь, состав; компот; удобрение», первонач.: «сложенная (зелень)» (ср. ср.-в.-нем. kumpost «варенье» и «кислая (квашеная) капуста») и др.-в.-нем. сhарuʒ, ср.-в.-нем. kаррȗʒ (ср. англ. cabbage), которое возводится к лат. caputium «кочан капусты», от caput «голова». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

капустинка

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы

капуста

Ближайшее родство

существительные

капустиця

Ближайшее родство

существительные

капусник

Ближайшее родство

существительные

капусниця

Ближайшее родство

существительные

капустяний

Ближайшее родство

прилагательные

капустозбиральний

Ближайшее родство

прилагательные

место, где росла капуста


карання

кара́ння (nominative singular)
кара́ння (nominative plural)
кара́ння (genitive singular)
кара́нь (genitive plural)
кара́нню (dative singular)
кара́нням (dative plural)
кара́ння (accusative singular)
кара́ння (accusative plural)
кара́нням (instrumental singular)
кара́ннями (instrumental plural)
кара́нні, кара́нню (locative singular)
кара́ннях (locative plural)
кара́ння* (vocative singular)
кара́ння* (vocative plural)

От гл. карати, далее из праслав., от кот. в числе прочего произошли: сербск.-церк.-слав. карати «бить, наказывать», укр. кара́ти, болг. ка́рам «ругаю, порицаю», сербохорв. ка́рати, ка̑ра̑м — то же, словенск. kárati, чешск. kárat, словацк. kárаť, польск. karać. Друrая ступень: кори́ть. Сюда же ка́ра. Родственно латышск. karinât «дразнить, раздражать», вост.-лит. kìrinti — то же, лат. carinō, -ārе «издеваться, высмеивать», греч. κάρνη ̇ζημία, αὑτόκαρνος ̇ αὑτοζήμιος (Гесихий), др.-ирл. саirе «порицание». Следует отделять др.-перс. kāra- «войско, народ», лит. kãrias «войско», ирл. cuire «толпа, масса», готск. harjis «войско», греч. κοίρανος «полководец». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

кара

Ближайшее родство

существительные

карати

Ближайшее родство


каркання

ка́ркання (nominative singular)
ка́ркання (nominative plural)
ка́ркання (genitive singular)
ка́ркань (genitive plural)
ка́рканню (dative singular)
ка́рканням (dative plural)
ка́ркання (accusative singular)
ка́ркання (accusative plural)
ка́рканням (instrumental singular)
ка́рканнями (instrumental plural)
ка́рканні, ка́рканню (locative singular)
ка́рканнях (locative plural)
ка́ркання* (vocative singular)
ка́ркання* (vocative plural)

От гл. каркати, далее из ??

каркати

Ближайшее родство


картання

карта́ння (nominative singular)
карта́ння (nominative plural)
карта́ння (genitive singular)
карта́нь (genitive plural)
карта́нню (dative singular)
карта́нням (dative plural)
карта́ння (accusative singular)
карта́ння (accusative plural)
карта́нням (instrumental singular)
карта́ннями (instrumental plural)
карта́нні, карта́нню (locative singular)
карта́ннях (locative plural)
карта́ння* (vocative singular)
карта́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

укоры; упрёки; брань, ругань; бичевание

терзание; казнь


камлання

камла́ння (nominative singular)
камла́ння (nominative plural)
камла́ння (genitive singular)
камла́нь (genitive plural)
камла́нню (dative singular)
камла́нням (dative plural)
камла́ння (accusative singular)
камла́ння (accusative plural)
камла́нням (instrumental singular)
камла́ннями (instrumental plural)
камла́нні, камла́нню (locative singular)
камла́ннях (locative plural)
камла́ння* (vocative singular)
камла́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

религ. камлание


каутськіанство

каутськіа́нство (nominative singular)
каутськіа́нства (nominative plural)
каутськіа́нства (genitive singular)
каутськіа́нству (dative singular)
каутськіа́нствам (dative plural)
каутськіа́нство (accusative singular)
каутськіа́нства (accusative plural)
каутськіа́нством (instrumental singular)
каутськіа́нствами (instrumental plural)
каутськіа́нству (locative singular)
каутськіа́нствах (locative plural)
каутськіа́нство* (vocative singular)
каутськіа́нства* (vocative plural)

Происходит от ??

Каутський

Ближайшее родство

имена собственные

каутськіанець

Ближайшее родство

существительные

каутськіанський

Ближайшее родство

прилагательные

истор. каутскианство

каутскианство


кермування

кермува́ння (nominative singular)
кермува́ння (nominative plural)
кермува́ння (genitive singular)
кермува́нь (genitive plural)
кермува́нню (dative singular)
кермува́нням (dative plural)
кермува́ння (accusative singular)
кермува́ння (accusative plural)
кермува́нням (instrumental singular)
кермува́ннями (instrumental plural)
кермува́нні, кермува́нню (locative singular)
кермува́ннях (locative plural)
кермува́ння* (vocative singular)
кермува́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. кермувати, далее из ??

кермо

Ближайшее родство

существительные

кермовий

Ближайшее родство

прилагательные

кермувати

Ближайшее родство

кермуватися

Ближайшее родство

руление, управление


качання

кача́ння (nominative singular)
кача́ння (nominative plural)
кача́ння (genitive singular)
кача́нь (genitive plural)
кача́нню (dative singular)
кача́нням (dative plural)
кача́ння (accusative singular)
кача́ння (accusative plural)
кача́нням (instrumental singular)
кача́ннями (instrumental plural)
кача́нні, кача́нню (locative singular)
кача́ннях (locative plural)
кача́ння* (vocative singular)
кача́ння* (vocative plural)

Происходит от гл. качати, из праслав. *kotiti, *koti̯ǫ, от кот. в числе прочего произошли: русск. катить, катать, укр. ката́ти, словенск. kotáti «катать», чешск. kácet «опрокидывать, рубить (деревья)», укр. коти́ти, словенск. prekotíti «опрокинуть, перекатывать», польск. kасić się «охотиться» (но ср.: итал. cacciare «охотиться», исп. cazar — то же, из лат. captare). Сюда же русск. качать, укр. качати. Сомнительно предположение о родстве с англ. skate «скользить», skate «конёк», голл. sсhааts — то же. Сравнение с лат. quatiō «трясу, толкаю», греч. πάσσω «посыпаю, насыпаю» (Лёвенталь) неприемлемо. Сомнительно сравнение с др.-инд. c̨ātáyati «повергает», к тому же тогда пришлось бы предположить чередование задненёбных. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

качати

Ближайшее родство

качание, катание, раскатывание


качання

Происходит от сущ. качан, из праслав., от кот. в числе прочего произошли: русск.-церк.-слав. кочанъ «membrum virile», русск. кочан, укр. коча́н, кача́н, болг. коча́н «кочан, кочерыжка», сербохорв. ко̀ча̑н, ко̀ча̑њ «стебель, кочерыжка», словенск. skočánjiti sе, skócati sе «затвердеть», словенск. kосen «капустный ствол, кочерыжка», kócǝlj «взъерошенная голова; лохматый (о собаке)», kocína «волосы, клочья шерсти», чешск. kоčаn «определенное растение», мор. kосаn «вид ивы», польск. kосzаn, kасzаn «капустная кочерыжка». Сюда же, возм., кочерга́, коченеть. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

качан

Ближайшее родство

существительные

собир. кочаны; кочерыжки

кочаны; кочерыжки