дестабілізація

дестабіліза́ція (nominative singular)
дестабіліза́ції (nominative plural)
дестабіліза́ції (genitive singular)
дестабіліза́цій (genitive plural)
дестабіліза́ції (dative singular)
дестабіліза́ціям (dative plural)
дестабіліза́цію (accusative singular)
дестабіліза́ції (accusative plural)
дестабіліза́цією (instrumental singular)
дестабіліза́ціями (instrumental plural)
дестабіліза́ції (locative singular)
дестабіліза́ціях (locative plural)
дестабіліза́ціє* (vocative singular)
дестабіліза́ції* (vocative plural)

Происходит от ??

де ста бі лі за́ ці·я

дестабилизация


деструкція

Происходит от ??

деструкційний

Ближайшее родство

прилагательные


десублімація

Происходит от ??

десублімація


десульфітація

десульфіта́ція (nominative singular)
десульфіта́ції (nominative plural)
десульфіта́ції (genitive singular)
десульфіта́цій (genitive plural)
десульфіта́ції (dative singular)
десульфіта́ціям (dative plural)
десульфіта́цію (accusative singular)
десульфіта́ції (accusative plural)
десульфіта́цією (instrumental singular)
десульфіта́ціями (instrumental plural)
десульфіта́ції (locative singular)
десульфіта́ціях (locative plural)
десульфіта́ціє* (vocative singular)
десульфіта́ції* (vocative plural)

Происходит от ??

десульфуратор

Ближайшее родство

существительные

десульфурація

Ближайшее родство

существительные

десульфуризація

Ближайшее родство

существительные

десульфурування

Ближайшее родство

существительные

десульфурувати

Ближайшее родство

де суль фі та́ ці·я

десульфитация


десятиборець

Происходит от ??

десятиборство

Ближайшее родство

существительные

десять

Ближайшее родство

числительные

де ся ти бо́ рець


десятиборство

десятибо́рство (nominative singular)
десятибо́рства (nominative plural)
десятибо́рства (genitive singular)
десятибо́рству (dative singular)
десятибо́рствам (dative plural)
десятибо́рство (accusative singular)
десятибо́рства (accusative plural)
десятибо́рством (instrumental singular)
десятибо́рствами (instrumental plural)
десятибо́рству (locative singular)
десятибо́рствах (locative plural)
десятибо́рство* (vocative singular)
десятибо́рства* (vocative plural)

десятиборець

Ближайшее родство

существительные

десять

Ближайшее родство

числительные

десятибо́рство


десятиденка

Происходит от ??


десятикілометрівка

Происходит от ??

десятикілометрівка


десятикласник

Происходит от ??

десятикла́сник

десятиклассник


десятикласниця

Происходит от ??

десятикласник

Ближайшее родство

существительные

десятикласний

Ближайшее родство

прилагательные

десятий

Ближайшее родство

числительные

десять

Ближайшее родство

числительные

де ся ти кла́с ни ця

десятиклассница


десятикутник

десятикутник

десятиугольник


десятилітка

Происходит от ??

десятилітній

Ближайшее родство

существительные


десятиліття

десятилітка

Ближайшее родство

существительные

десятилітній

Ближайшее родство

прилагательные

десятилетие, десятилетье


десятинка

Происходит от ??


десятирічка

Происходит от ??

десятирі́чка


десятиріччя

десятирі́ччя

десятилетие, десятилетье


десятникування

Происходит от ??

десятникування


десяточок

Происходит от ??


десяцький

Происходит от ??


деталізація

деталіза́ція (nominative singular)
деталіза́ції (nominative plural)
деталіза́ції (genitive singular)
деталіза́цій (genitive plural)
деталіза́ції (dative singular)
деталіза́ціям (dative plural)
деталіза́цію (accusative singular)
деталіза́ції (accusative plural)
деталіза́цією (instrumental singular)
деталіза́ціями (instrumental plural)
деталіза́ції (locative singular)
деталіза́ціях (locative plural)
деталіза́ціє* (vocative singular)
деталіза́ції* (vocative plural)

Происходит от ??

деталізувати

Ближайшее родство

де та лі за́ ці·я


детальність

дета́льність (nominative singular)
дета́льності (nominative plural)
дета́льності (genitive singular)
дета́льностей (genitive plural)
дета́льності (dative singular)
дета́льностям (dative plural)
дета́льність (accusative singular)
дета́льності (accusative plural)
дета́льністю (instrumental singular)
дета́льностями (instrumental plural)
дета́льності (locative singular)
дета́льностях (locative plural)
дета́льносте* (vocative singular)
дета́льності* (vocative plural)

От прил. детальний и сущ. деталь, далее из франц. détail «деталь, подробность», от гл. détailler «разрезать на куски; детализировать», далее из dé- + tailler.

детальний

Ближайшее родство

прилагательные

де та́ль ність


детектування

Происходит от ??

детектування


детеріорація

Происходит от ??

детеріорація


детермінант

детермінантний

Ближайшее родство

прилагательные

де тер мі на́нт


детермінанта

Происходит от ??

детермінанта


детермінація

Происходит от ??

детермінація


детермінізм

детерміні́зм (nominative singular)
детерміні́зми (nominative plural)
детерміні́зму (genitive singular)
детерміні́змів (genitive plural)
детерміні́змові (dative singular)
детерміні́зму (dative singular)
детерміні́змам (dative plural)
детерміні́зм (accusative singular)
детерміні́зми (accusative plural)
детерміні́змом (instrumental singular)
детерміні́змами (instrumental plural)
детерміні́зму (locative singular)
детерміні́змах (locative plural)
детерміні́зму* (vocative singular)
детерміні́зми* (vocative plural)

Происходит от франц. déterminisme, восходящ. к лат. determinare «ограничивать, отделять», далее из de- «выражает отделение, устранение, отсутствие чего-либо или завершение действия», далее от de «из, от», из праиндоевр. *de- + terminare «ограничивать, размежёвывать», далее от terminus «пограничный камень, межевой знак; граница», далее из праиндоевр. *ter-.

детермініст

Ближайшее родство

существительные

детерміністка

Ближайшее родство

существительные

детерміністичний

Ближайшее родство

прилагательные

детерміністський

Ближайшее родство

прилагательные

де тер мі ні́зм


детермініст

Происходит от ??

детермінізм

Ближайшее родство

существительные

детерміністичний

Ближайшее родство

прилагательные

детерміністський

Ближайшее родство

прилагательные

детерміні́ст


детермінованість

Происходит от ??

детермінованість


детермінологізація

Происходит от ??

детермінологізація


детермінування

Происходит от ??

детермінування


детоксикація

детоксикація

детоксикация


детонація

Происходит от ??


детонування

Происходит от ??


дефекат

Происходит от ??


дефекація

Происходит от ??

дефекаційний

Ближайшее родство

прилагательные

де фе ка ці·я


дефективність

дефекти́вність (nominative singular)
дефекти́вності (nominative plural)
дефекти́вності (genitive singular)
дефекти́вностей (genitive plural)
дефекти́вності (dative singular)
дефекти́вностям (dative plural)
дефекти́вність (accusative singular)
дефекти́вності (accusative plural)
дефекти́вністю (instrumental singular)
дефекти́вностями (instrumental plural)
дефекти́вності (locative singular)
дефекти́вностях (locative plural)
дефекти́вносте* (vocative singular)
дефекти́вності* (vocative plural)

От дефективний, далее из ??

дефективний

Ближайшее родство

прилагательные

де фек ти́в ність

дефективность


дефектність

дефе́ктність (nominative singular)
дефе́ктності (nominative plural)
дефе́ктності (genitive singular)
дефе́ктностей (genitive plural)
дефе́ктності (dative singular)
дефе́ктностям (dative plural)
дефе́ктність (accusative singular)
дефе́ктності (accusative plural)
дефе́ктністю (instrumental singular)
дефе́ктностями (instrumental plural)
дефе́ктності (locative singular)
дефе́ктностях (locative plural)
дефе́ктносте* (vocative singular)
дефе́ктності* (vocative plural)

От дефектний и дефект, далее из лат. dēfectus «уменьшение, недостаток», далее из deficere «отпадать, недоставать», далее из de «из, от», из праиндоевр. *de- + facere «делать, производить» (восходит к праиндоевр. *dhe- «девать, делать»).

дефект

Ближайшее родство

существительные

дефектний

Ближайшее родство

прилагательные

дефе́ктність


дефектологія

дефектоло́гія (nominative singular)
дефектоло́гії (nominative plural)
дефектоло́гії (genitive singular)
дефектоло́гій (genitive plural)
дефектоло́гії (dative singular)
дефектоло́гіям (dative plural)
дефектоло́гію (accusative singular)
дефектоло́гії (accusative plural)
дефектоло́гією (instrumental singular)
дефектоло́гіями (instrumental plural)
дефектоло́гії (locative singular)
дефектоло́гіях (locative plural)
дефектоло́гіє* (vocative singular)
дефектоло́гії* (vocative plural)

дефектолог

Ближайшее родство

существительные

дефектологічний

Ближайшее родство

прилагательные

де фек то ло́ гі·я

дефектология


дефектоскопія

Происходит от ??

дефектоскопія


дефектування

Происходит от ??

дефектування


дефензива

Происходит от ??

дефензива (аналогично русскому слову)


деферизація

Происходит от ??


дефетизм

Происходит от франц. défaitisme, из défaite «поражение» + -isme.

дефетизм, пораженчество


дефібратор

Происходит от ??


дефібрер

Происходит от ??


дефібрилятор

Происходит от ??

дефібрилятор


дефібриляція

дефібриля́ція (nominative singular)
дефібриля́ції (nominative plural)
дефібриля́ції (genitive singular)
дефібриля́цій (genitive plural)
дефібриля́ції (dative singular)
дефібриля́ціям (dative plural)
дефібриля́цію (accusative singular)
дефібриля́ції (accusative plural)
дефібриля́цією (instrumental singular)
дефібриля́ціями (instrumental plural)
дефібриля́ції (locative singular)
дефібриля́ціях (locative plural)
дефібриля́ціє* (vocative singular)
дефібриля́ції* (vocative plural)

Происходит от ??

дефібрилятор

Ближайшее родство

существительные

де фіб ри ля́ ці·я

дефибрилляция


дефібрування

Происходит от ??

дефібрування


дефілювання

Происходит от ??


дефінітив

Происходит от ??


дефініція

Происходит от лат. definitio «определение, точное указание», от гл. definire «ограничивать, замыкать; определять», из de- «выражает отделение, устранение, отсутствие чего-либо или завершение действия», далее от de «из, от», из праиндоевр. *de- + finire «ограничивать, замыкать; оканчивать», из finis «предел, граница, конец», далее из неустановленной формы; вероятно, связано с figo «укреплять» .

определение; дефиниция


дефіс

От русск.-церк.-слав. дивизъ, нем. Divis «тире, соединительный знак, знак деления», из лат. divisio «(раз)деление».


дефіцит

От лат. deficit «не хватает», форма 3-го л. гл. deficere «быть недостаточным», из de- + facere «делать».

дефіцитність

Ближайшее родство

существительные

дефіцитний

Ближайшее родство

прилагательные


дефіцитність

Происходит от ??

дефіцитність


дефлаграція

Происходит от ??


дефлегмація

Происходит от ??


дефлорація

Происходит от ??


дефоліація

дефоліа́ція (nominative singular)
дефоліа́ції (nominative plural)
дефоліа́ції (genitive singular)
дефоліа́цій (genitive plural)
дефоліа́ції (dative singular)
дефоліа́ціям (dative plural)
дефоліа́цію (accusative singular)
дефоліа́ції (accusative plural)
дефоліа́цією (instrumental singular)
дефоліа́ціями (instrumental plural)
дефоліа́ції (locative singular)
дефоліа́ціях (locative plural)
дефоліа́ціє* (vocative singular)
дефоліа́ції* (vocative plural)

Происходит от франц. défoliation «уничтожение листвы», далее из лат. defoliare «удаление листвы», далее из лат. de- «выражает отделение, устранение, отсутствие чего-либо или завершение действия», далее от de «из, от», из праиндоевр. *de- + лат. folium «лист», далее из праиндоевр. *bhulyom... Ср. франц. défeuillaison «листопад».

де фо лі а́ ція

с.-х. дефолиация


дефометр

Происходит от ??


деформація

Происходит от ??


деформування

Происходит от ??

деформування


дефосфорація

дефосфора́ція (nominative singular)
дефосфора́ції (nominative plural)
дефосфора́ції (genitive singular)
дефосфора́цій (genitive plural)
дефосфора́ції (dative singular)
дефосфора́ціям (dative plural)
дефосфора́цію (accusative singular)
дефосфора́ції (accusative plural)
дефосфора́цією (instrumental singular)
дефосфора́ціями (instrumental plural)
дефосфора́ції (locative singular)
дефосфора́ціях (locative plural)
дефосфора́ціє* (vocative singular)
дефосфора́ції* (vocative plural)

Происходит от ??

дефосфора́ція

дефосфорация


дефростація

Происходит от ??


дехкан

Происходит от ??


дехлорація

Происходит от ??


дехлорування

Происходит от ??

дехлорування


дехристиянізація

Происходит от ??

дехристиянізація

дехристианизация


децентралізація

Происходит от ??

децентралізація


децентрація

Происходит от ??


децеребрація

Происходит от ??

децеребрація


дециграм

Происходит от ??


децилітр

Происходит от ??


децимація

Происходит от ??


дешевина

Происходит от ??


дешифрування

Происходит от ??

дешифрування


дещиця

Происходит от ??


джаз-фестиваль

Происходит от ??

джаз фестиваль

джаз-фестиваль (аналогично русскому слову)


джайнізм

Происходит от ??


джбан

Происходит от ??


джгут

Происходит от ??

джгутовий

Ближайшее родство

прилагательные


джгутик

Происходит от ??


дженджеруха

дженджеру́ха (nominative singular)
дженджеру́хи (nominative plural)
дженджеру́хи (genitive singular)
дженджеру́х (genitive plural)
дженджеру́сі (dative singular)
дженджеру́хам (dative plural)
дженджеру́ху (accusative singular)
дженджеру́х (accusative plural)
дженджеру́хою (instrumental singular)
дженджеру́хами (instrumental plural)
дженджеру́сі (locative singular)
дженджеру́хах (locative plural)
дженджеру́хо (vocative singular)
дженджеру́хи (vocative plural)

Происходит от ??

дженджик

Ближайшее родство

существительные

дженджеру́ха

щеголиха, франтиха


дженджик

Происходит от ??


джерга

Происходит от ??


джерелознавець

Происходит от ??

джерелознавець


джерелознавство

Происходит от ??

джерелознавство


джерелянка

Происходит от ??


джерельце

уменьш.-ласк.


джеркіт

Происходит от ??


джеркотання

Происходит от ??


джеркотіння

Происходит от ??


джеркотнява

Происходит от ??


джеркотун

Происходит от ??


джеркотуха

Происходит от ??


джеспіліт

Происходит от ??


джигіт

Происходит от ??


джигітування

Происходит от ??

джигітування


джиґун

джиґу́н (nominative singular)
джиґу́ни (nominative plural)
джиґу́на (genitive singular)
джиґу́нів (genitive plural)
джиґу́нові (dative singular)
джиґу́ну (dative singular)
джиґу́нам (dative plural)
джиґу́на (accusative singular)
джиґу́нів (accusative plural)
джиґу́ном (instrumental singular)
джиґу́нами (instrumental plural)
джиґу́нові (locative singular)
джиґу́ні (locative singular)
джиґу́нах (locative plural)
джиґу́не (vocative singular)
джиґу́ни (vocative plural)

Происходит от ??

то же, что баламут; озорник

волокита; повеса

І як тільки бідолашна дівчина знайшла ці магічні слова, на які старий джигун ще спроможний був відгукнутися!

, 2006 // «Дніпро»

то же, что дженджик; щеголь, франт; ферт, фертик


джиґунець

Происходит от ??


джиґунство

Происходит от ??


джиґунчик

Происходит от ??


джингоїзм

Происходит от ??


джинси

Происходит от ??


джміль

Происходит от праслав. *čьmеl᾽ь; ср.: русск. диал. чмель, севск. (Преобр.), ще́мель, псковск. (Даль), укр. чмíль (род. п. чмеля́), джмiль (род. п. -я́), также чмола́ «шмель» (по аналогии слова бджола́), белор. чмель, витебск., словенск. čmȇlj, šmȇlj, чешск. čmel, štmel, стар. ščmel, словацк. čmеľ, польск. czmiel, strzmiel, в.-луж. čmjеłа, н.-луж. tśḿel. Праслав. *čьmеl᾽ь связано чередованием гласных с komarъ (см. комар). Родственно лит. kamãnė «вид шмеля», kamìnė «дикая пчела», латышск. kamine, др.-прусск. camus «шмель», др.-инд. саmаrás «Воs grunniens», др.-в.-нем. humbal «шмель», далее — лит. kimìnti «делать голос хриплым, глухим», kìmti, kìmstu «хрипнуть». Формы на щ- объясняются как результат сближения со словом щемить. Следует отклонить реконструкцию праформы *čьkmеlь, вопреки Агрелю. Финск. kimalainen «шмель, пчела», которое ранее охотно толковали как заимств. из праслав. (Н. Андерсон), связано с финск. kimara «мёд» и должно быть отделено от слова шмель. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

джмелик

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы

джмелевий

Ближайшее родство

прилагательные

джмелиний

Ближайшее родство

прилагательные

джмелячий

Ближайшее родство

прилагательные


джура

Происходит от ??


дзбан

дзба́н (nominative singular)
дзба́ни (nominative plural)
дзба́на (genitive singular)
дзба́нів (genitive plural)
дзба́нові (dative singular)
дзба́ну (dative singular)
дзба́нам (dative plural)
дзба́н (accusative singular)
дзба́ни (accusative plural)
дзба́ном (instrumental singular)
дзба́нами (instrumental plural)
дзба́ні (locative singular)
дзба́ну (locative singular)
дзба́нах (locative plural)
дзба́ну* (vocative singular)
дзба́ни* (vocative plural)

Происходит от ??

жбан; кувшин


дзбаник

Происходит от ??


дзбанок

Происходит от ??

дзбан

Ближайшее родство

существительные

уменьш. к дзбан; жбанчик; кувшинчик


дзвеніння

Происходит от ??


дзвенькання

Происходит от ??


дзвенькіт

Происходит от ??


дзвін

Происходит от ??


дзвінець

Происходит от ??


дзвіниця

Происходит от ??


дзвінкість

Происходит от ??


дзвінок

Происходит от ??


дзвіночок

Происходит от ??


дзвонар

Происходит от ??

дзвонариха

Ближайшее родство

существительные

дзвонарський

Ближайшее родство

прилагательные


дзвоник

Происходит от ??.

звонок; (в форме колокола) колокольчик


дзвоникові

Происходит от ??


дзвоніння

Происходит от ??


дзвякання

Происходит от ??

дзвякати

Ближайшее родство

дзвя́ кан ня


дзвякіт

Происходит от ??


дзеленчання

Происходит от ??


дзеленькання

Происходит от ??

дзеленькання


дзеленькіт

Происходит от ??


дзенькання

Происходит от ??


дзенькіт

Происходит от ??

дзенькати

Ближайшее родство

звон; звяканье; теньканье


дзенькотання

Происходит от ??

дзенькотання


дзенькотіння

Происходит от ??

дзенькотіння


дзеркальник

дзерка́льник (nominative singular)
дзерка́льники (nominative plural)
дзерка́льника (genitive singular)
дзерка́льників (genitive plural)
дзерка́льникові, дзерка́льнику (dative singular)
дзерка́льникам (dative plural)
дзерка́льника (accusative singular)
дзерка́льників (accusative plural)
дзерка́льником (instrumental singular)
дзерка́льниками (instrumental plural)
дзерка́льникові, дзерка́льнику (locative singular)
дзерка́льниках (locative plural)
дзерка́льнику (vocative singular)
дзерка́льники (vocative plural)

Происходит от сущ. дзеркало, из праслав. *zьrkadlo, от кот. в числе прочего произошли: церк. зерца́ло, укр. дзеркало, словенск. zŕkalo «зрачок», zrkálo, zrcálo «зеркало», чешск. zrcadlo, zrkadlo, словацк. zrkadlo, полабск. zarḱódlü «зеркало», сюда же диал. зе́ркать «шнырять глазами». Вероятно, калька лат. speculum. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

дзеркало

Ближайшее родство

существительные

дзеркальність

Ближайшее родство

существительные

дзеркальний

Ближайшее родство

прилагательные

дзер ка́ль ник

Республіка дожів ревниво охороняла свою монополію. У 1454 році вона видала наказ, який забороняв дзеркальникам залишати країну, а тим, хто це вже зробив повелівав повернутися додому.

зеркальный фотоаппарат, зеркальная камера; зеркалка

Швидше за все, буду й далі юзати свій аналоговий дзеркальник.


дзеркальність

Происходит от ??

дзеркальність


дзеркальце

Происходит от ??


дзиґа

Происходит от ??


дзиґар

стенные часы

обычно мн. ч.


дзиґарики

Происходит от ??


дзиґарі

Происходит от ??


дзиґлик

дзи́ґлик (nominative singular)
дзи́ґлики (nominative plural)
дзи́ґлика (genitive singular)
дзи́ґликів (genitive plural)
дзи́ґликові (dative singular)
дзи́ґлику (dative singular)
дзи́ґликам (dative plural)
дзи́ґлик (accusative singular)
дзи́ґлики (accusative plural)
дзи́ґликом (instrumental singular)
дзи́ґликами (instrumental plural)
дзи́ґлику (locative singular)
дзи́ґликах (locative plural)
дзи́ґлику* (vocative singular)
дзи́ґлики* (vocative plural)

Происходит от ??

дзиґлятко

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы

дзиґликовий

Ближайшее родство

прилагательные

стул; табуретка, табурет

Довбишівна сіла на круглому дзиґликові коло стола, а подруга-сусіда наділа Мотрі на голову вінок.

І. Нечуй-Левицький, «Кайдашева сім’я»

І. Нечуй-Левицький

Кайдашева сім’я


дзижчання

Происходит от ??


дзинчання

Происходит от ??


дзюбак

Происходит от ??


дзюбка

Происходит от ??

дзюба

Ближайшее родство

существительные

дзюбати

Ближайшее родство

клювик; клюв


дзюдоїст

Происходит от ??


дзюркіт

Происходит от ??

дзюркотати

Ближайшее родство


дзюркотання

Происходит от ??


дзюркотіння

Происходит от ??


дзюрчання

Происходит от ??


дзявкало

Происходит от ??


дзявкання

Происходит от ??


дзявкотіння

Происходит от ??


дзьоб

дзьобик

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы


дзьобання

Происходит от ??


дзьобик

Происходит от ??


дибазол

Происходит от ??

дибазол (аналогично русскому слову)


дибання

Происходит от ??


дибуляння

Происходит от ??


дивак

дива́к (nominative singular)
диваки́ (nominative plural)
дивака́ (genitive singular)
дивакі́в (genitive plural)
дивако́ві (dative singular)
диваку́ (dative singular)
дивака́м (dative plural)
дивака́ (accusative singular)
дивакі́в (accusative plural)
дивако́м (instrumental singular)
дивака́ми (instrumental plural)
дивако́ві (locative singular)
дива́чі́ (locative singular)
дивака́х (locative plural)
диваку́ (vocative singular)
диваки́ (vocative plural)

Происходит от ??

дивацтво

Ближайшее родство

существительные

дивачка

Ближайшее родство

существительные

дивацький

Ближайшее родство

прилагательные

дивакуватий

Ближайшее родство

прилагательные

дивачити

Ближайшее родство

чудак, чудила


дивацтво

Происходит от ??


дивачка

Происходит от ??


дивергенція

диверге́нція (nominative singular)
диверге́нції (nominative plural)
диверге́нції (genitive singular)
диверге́нцій (genitive plural)
диверге́нції (dative singular)
диверге́нціям (dative plural)
диверге́нцію (accusative singular)
диверге́нції (accusative plural)
диверге́нцією (instrumental singular)
диверге́нціями (instrumental plural)
диверге́нції (locative singular)
диверге́нціях (locative plural)
диверге́нціє* (vocative singular)
диверге́нції* (vocative plural)

Происходит от ??

диверге́нція


диверсифікація

Происходит от ??

диверсифікація


диверсія

диве́рсія (nominative singular)
диве́рсії (nominative plural)
диве́рсії (genitive singular)
диве́рсій (genitive plural)
диве́рсії (dative singular)
диве́рсіям (dative plural)
диве́рсію (accusative singular)
диве́рсії (accusative plural)
диве́рсією (instrumental singular)
диве́рсіями (instrumental plural)
диве́рсії (locative singular)
диве́рсіях (locative plural)
диве́рсіє* (vocative singular)
диве́рсії* (vocative plural)

От лат. diversio «расхождение», далее из divertere «расходиться; различаться», далее из dis- (приставка, означающая разделение, разъединение) + vertere «поворачивать», из праиндоевр. *wer- «вертеть».

диверсійний

Ближайшее родство

прилагательные

ди ве́р сі·я


дивина

Происходит от ??


дивіденд

Происходит от ??

дивідендний

Ближайшее родство

прилагательные


дивізіон

дивізіо́н (nominative singular)
дивізіо́ни (nominative plural)
дивізіо́ну (genitive singular)
дивізіо́нів (genitive plural)
дивізіо́нові (dative singular)
дивізіо́ну (dative singular)
дивізіо́нам (dative plural)
дивізіо́н (accusative singular)
дивізіо́ни (accusative plural)
дивізіо́ном (instrumental singular)
дивізіо́нами (instrumental plural)
дивізіо́ні (locative singular)
дивізіо́нах (locative plural)
дивізіо́не* (vocative singular)
дивізіо́ни* (vocative plural)

дивізіонний

Ближайшее родство

прилагательные

ди ві зі о́н


дивізія

диві́зія (nominative singular)
диві́зії (nominative plural)
диві́зії (genitive singular)
диві́зій (genitive plural)
диві́зії (dative singular)
диві́зіям (dative plural)
диві́зію (accusative singular)
диві́зії (accusative plural)
диві́зією (instrumental singular)
диві́зіями (instrumental plural)
диві́зії (locative singular)
диві́зіях (locative plural)
диві́зіє* (vocative singular)
диві́зії* (vocative plural)

Происходит от ??


дивізорій

Происходит от ??


дивініл

Происходит от ??


дивниця

Происходит от ??


дивовижа

Происходит от ??


дивовижність

Происходит от ??

дивовижність

удивительность


дивовисько

Происходит от ??


дивовище

Происходит от ??


дивогляд

Происходит от ??


дивосил

Происходит от ??


дивування

Происходит от ??


дигестія

Происходит от ??


дигіталіс

Происходит от ??


дигресія

Происходит от ??


дидактичність

От прил. дидактичний, далее из ??

дидактичний

Ближайшее родство

прилагательные

дидактичність

дидактичность, дидактизм


диз'юнкція

Происходит от ??


дизартрія

Происходит от ??


дизасемблер

дизассемблер


дизасоціація

Происходит от ??

дизасоціація


дизелебудування

Происходит от ??

дизелебудування


дизеліст

Происходит от ??


дизель-електростанція

Происходит от ??

дизель електростанція

ru-дизель-електростанція-uk-noun-47DEQpj8


дизель-мотор

Происходит от ??

дизель мотор


дизель-поїзд

Происходит от ??

дизель поїзд

дизель-поезд


дизентерик

Происходит от ??


дизентерія

Происходит от ??


дизосмія

Происходит от ??


дизурія

Происходит от ??


дикаріон

Происходит от ??


дикість

Происходит от ??


дикторка

Происходит от ??


диктування

Происходит от ??


дикун

дику́н (nominative singular)
дикуни́ (nominative plural)
дикуна́ (genitive singular)
дикуні́в (genitive plural)
дикуно́ві, дикуну́ (dative singular)
дикуна́м (dative plural)
дикуна́ (accusative singular)
дикуні́в (accusative plural)
дикуно́м (instrumental singular)
дикуна́ми (instrumental plural)
дикуно́ві, дикуні́ (locative singular)
дикуна́х (locative plural)
дику́не (vocative singular)
дикуни́ (vocative plural)

Происходит от прил. дикий, из формы, родств. укр. ди́кий, белор. дзíкi, польск. dziki, в.-луж. dźiki «дикий». Родственно дивий. Ср.: лит. dỹkas «вольный, незанятый, праздный», латышск. dīks «пустой, праздный», кимр. dig «злой, гневный». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

дикунець

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы

дикунка

Ближайшее родство

существительные

дикунство

Ближайшее родство

существительные

дикуха

Ближайшее родство

существительные

дикий

Ближайшее родство

прилагательные

дикунський

Ближайшее родство

прилагательные

дикунчин

Ближайшее родство

прилагательные


дикунець

Происходит от ??


дикунка

Происходит от ??


дикунство

Происходит от ??


дикція

ди́кція (nominative singular)
ди́кції (nominative plural)
ди́кції (genitive singular)
ди́кцій (genitive plural)
ди́кції (dative singular)
ди́кціям (dative plural)
ди́кцію (accusative singular)
ди́кції (accusative plural)
ди́кцією (instrumental singular)
ди́кціями (instrumental plural)
ди́кції (locative singular)
ди́кціях (locative plural)
ди́кціє* (vocative singular)
ди́кції* (vocative plural)

Происходит от ??


дилатація

Происходит от ??


дилатограф

Происходит от ??


дилатометрія

Происходит от ??

дилатометрія


дилема

диле́ма (nominative singular)
диле́ми (nominative plural)
диле́ми (genitive singular)
диле́м (genitive plural)
диле́мі (dative singular)
диле́мам (dative plural)
диле́му (accusative singular)
диле́ми (accusative plural)
диле́мою (instrumental singular)
диле́мами (instrumental plural)
диле́мі (locative singular)
диле́мах (locative plural)
диле́мо* (vocative singular)
диле́ми* (vocative plural)

Происходит от др.-греч. δίλημμα «дилемма, альтернатива», из δι- «дву-», из δίς «дважды» + λήμμα «взятка, прибыль, доход», из λαμβάνω «беру», далее из праиндоевр. *(s)lagw- «брать». В ряде европейских языков слово заимств. через лат. dilemma.


диліжанс

диліжа́нс (nominative singular)
диліжа́нси (nominative plural)
диліжа́нса (genitive singular)
диліжа́нсів (genitive plural)
диліжа́нсові (dative singular)
диліжа́нсу (dative singular)
диліжа́нсам (dative plural)
диліжа́нс (accusative singular)
диліжа́нси (accusative plural)
диліжа́нсом (instrumental singular)
диліжа́нсами (instrumental plural)
диліжа́нсі (locative singular)
диліжа́нсу (locative singular)
диліжа́нсах (locative plural)
диліжа́нсу* (vocative singular)
диліжа́нси* (vocative plural)

Происходит от ??


дилогія

дило́гія (nominative singular)
дило́гії (nominative plural)
дило́гії (genitive singular)
дило́гій (genitive plural)
дило́гії (dative singular)
дило́гіям (dative plural)
дило́гію (accusative singular)
дило́гії (accusative plural)
дило́гією (instrumental singular)
дило́гіями (instrumental plural)
дило́гії (locative singular)
дило́гіях (locative plural)
дило́гіє* (vocative singular)
дило́гії* (vocative plural)

Происходит от ??


димар

Происходит от ??

с.-х. дымарь


диметиламін

Происходит от ??


диметилкетон

Происходит от ??

диметилкетон


димище

Происходит от ??


димниця

димни́ця (nominative singular)
димни́ці (nominative plural)
димни́ці (genitive singular)
димни́ць (genitive plural)
димни́ці (dative singular)
димни́цям (dative plural)
димни́цю (accusative singular)
димни́ці (accusative plural)
димни́цею (instrumental singular)
димни́цями (instrumental plural)
димни́ці (locative singular)
димни́цях (locative plural)
димни́це* (vocative singular)
димни́ці* (vocative plural)

Происходит от ??

дымовая труба, печная труба

дымарь, дымница


димовище

Происходит от ??


димовідвід

Происходит от ??


димовловлювач

Происходит от ??

димовловлювач


димозбірник

Происходит от ??


димок

От сущ. дим, далее из праслав. *dymъ, от кот. в числе прочего произошли: др.-русск. дꙑмъ, ст.-слав. дꙑмъ (др.-греч. καπνός), русск., белор. дым, болг., макед., укр. дим, сербохорв. ди̏м (dȉm), словенск. dìm (род. п. díma), кашубск. dim, чешск. dým, словацк., польск., в.-луж., н.-луж. dym. Родственно лит. dū́mai мн. ч. «дым», латышск. dũmi, др.-прусск. dumis, др.-инд. dhūmás «дым», лат. fūmus — то же, др.-греч. θυμός «мужество, страсть», др.-в.-нем. toum «дым, туман, пар». Праслав. форма восходит к праиндоевр. *dʰuh₂mós/*dʰuH₁-mo- «дым», от праиндоевр. *dheu-/*dhūw- «дымить, пылить». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

дим

Ближайшее родство

существительные


димопровід

Происходит от ??


димопуск

Происходит от ??


диморфізм

Происходит от ??

диморфний

Ближайшее родство

прилагательные


димосос

Происходит от ??


димоутворювач

Происходит от ??

димоутворювач


димохід

Происходит от ??

дим

Ближайшее родство

существительные

димохідний

Ближайшее родство

прилагательные


димочок

Происходит от ??


динамізм

Происходит от др.-греч. δύναμις «сила», связано с δύναμαι «мочь, быть в состоянии», далее из неустановленной формы.

динаміка

Ближайшее родство

существительные

динамічність

Ближайшее родство

существительные

динамічний

Ближайшее родство

прилагательные


динамік

Происходит от ??


динаміт

Происходит от шведск. dynamit, основанного на греч.δύναμις «сила», связано с δύναμαι «мочь, быть в состоянии», далее из неустановленной формы. Термин динамит ввёл в употребление ок. 1867 г. изобретатель этого взрывчатого вещества Альфред Нобель.


динамітник

Происходит от ??


динамічність

Происходит от ??

динамічність


динамокардіографія

Происходит от ??

динамокардіографія


динамометаморфізм

Происходит от ??

динамометаморфізм


динамометрія

динамоме́трія (nominative singular)
динамоме́трії (nominative plural)
динамоме́трії (genitive singular)
динамоме́трій (genitive plural)
динамоме́трії (dative singular)
динамоме́тріям (dative plural)
динамоме́трію (accusative singular)
динамоме́трії (accusative plural)
динамоме́трією (instrumental singular)
динамоме́тріями (instrumental plural)
динамоме́трії (locative singular)
динамоме́тріях (locative plural)
динамоме́тріє* (vocative singular)
динамоме́трії* (vocative plural)

Происходит от ??

динамометричний

Ближайшее родство

прилагательные

ди на мо ме́т рі·я

динамометрия


династія

дина́стія (nominative singular)
дина́стії (nominative plural)
дина́стії (genitive singular)
дина́стій (genitive plural)
дина́стії (dative singular)
дина́стіям (dative plural)
дина́стію (accusative singular)
дина́стії (accusative plural)
дина́стією (instrumental singular)
дина́стіями (instrumental plural)
дина́стії (locative singular)
дина́стіях (locative plural)
дина́стіє* (vocative singular)
дина́стії* (vocative plural)

Происходит от ??

ди на́ сті·я


динітробензол

Происходит от ??

динітробензол


динітротолуол

Происходит от ??

динітротолуол


динітрохлорбензол

Происходит от ??

динітрохлорбензол


динотерій

Происходит от ??


диня

ди́ня (nominative singular)
ди́ні (nominative plural)
ди́ні (genitive singular)
ди́нь (genitive plural)
ди́ні (dative singular)
ди́ням (dative plural)
ди́ню (accusative singular)
ди́ні (accusative plural)
ди́нею (instrumental singular)
ди́нями (instrumental plural)
ди́ні (locative singular)
ди́нях (locative plural)
ди́не* (vocative singular)
ди́ні* (vocative plural)

Происходит от праслав. *dyňa, от кот. в числе прочего произошли: русск. ды́ня, укр. ди́ня, болг. ди́ня, сербохорв. ди̏ња, словенск. dinja, чешск. dýně «дыня, тыква», словацк. dyňa, польск. dynia «дыня, тыква». Трудное слово. Обычно объясняют как «надутый, раздувшийся плод», от дуть. Согласно Кнутссону, из *kъdynja от лат. cydōnea (māla), греч. κυδώνια μᾶλα «айва» (см. ду́ля). Ср. в фонетическом отношении ср.-болг. Бъдынъ, др.-сербск. Бьдинь, соврем. Видин (местн. н.) из лат. Bonōnia; что касается знач., то указывают на сходство продольного разреза яблочной айвы и дыни. Более сомнительно производить ды́ня из ср.-лат. tunna, нов.-в.-н. Tonne «бочка». На совершенно иные связи, по-видимому, указывает сближение Шёльда с маньчжур. dungga(n) «арбуз», крайне сомнительное, однако, ввиду территориальной отдалённости. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

динька

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы

диньовий

Ближайшее родство

прилагательные

динячий

Ближайшее родство

прилагательные

дыня (растение и плод)


динька

ди́нька (nominative singular)
ди́ньки (nominative plural)
ди́ньки (genitive singular)
ди́ньок (genitive plural)
ди́ньці (dative singular)
ди́нькам (dative plural)
ди́ньку (accusative singular)
ди́ньки (accusative plural)
ди́нькою (instrumental singular)
ди́ньками (instrumental plural)
ди́ньці (locative singular)
ди́ньках (locative plural)
ди́нько* (vocative singular)
ди́ньки* (vocative plural)

Уменьш. от диня, далее из праслав. *dyňa, от кот. в числе прочего произошли: русск. ды́ня, укр. ди́ня, болг. ди́ня, сербохорв. ди̏ња, словенск. dinja, чешск. dýně «дыня, тыква», словацк. dyňa, польск. dynia «дыня, тыква». Трудное слово. Обычно объясняют как «надутый, раздувшийся плод», от дуть. Согласно Кнутссону, из *kъdynja от лат. cydōnea (māla), греч. κυδώνια μᾶλα «айва» (см. ду́ля). Ср. в фонетическом отношении ср.-болг. Бъдынъ, др.-сербск. Бьдинь, соврем. Видин (местн. н.) из лат. Bonōnia; что касается знач., то указывают на сходство продольного разреза яблочной айвы и дыни. Более сомнительно производить ды́ня из ср.-лат. tunna, нов.-в.-н. Tonne «бочка». На совершенно иные связи, по-видимому, указывает сближение Шёльда с маньчжур. dungga(n) «арбуз», крайне сомнительное, однако, ввиду территориальной отдалённости. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

диня

Ближайшее родство

существительные


дипкур'єр

Происходит от ??


диплоїд

Происходит от ??


диплоїдність

Происходит от ??

диплоїдність


диплокок

Происходит от ??


дипломатичність

Происходит от ??

дипломатичність


дипломниця

Происходит от ??


диплопія

Происходит от ??


диподія

Происходит от ??


дипсоманія

Происходит от ??


директографія

Происходит от ??

директографія


директорія

Происходит от ??


директорка

Происходит от ??

директор (о женщине)


директорування

Происходит от ??

директорування


дирекціон

Происходит от ??


дирекція

Происходит от ??


диригент

дириге́нт (nominative singular)
дириге́нти (nominative plural)
дириге́нта (genitive singular)
дириге́нтів (genitive plural)
дириге́нтові (dative singular)
дириге́нту (dative singular)
дириге́нтам (dative plural)
дириге́нта (accusative singular)
дириге́нтів (accusative plural)
дириге́нтом (instrumental singular)
дириге́нтами (instrumental plural)
дириге́нтові (locative singular)
дириге́нті (locative singular)
дириге́нтах (locative plural)
дириге́нте (vocative singular)
дириге́нти (vocative plural)

От лат. dirigens «направляющий» причастия наст. вр. от лат. dīrigere «выравнивать, выстраивать»; из dis «раз-» + regere «править, управлять; направлять».


диригування

Происходит от ??


дирижаблебудування

Происходит от ??

дирижаблебудування


дисбактеріоз

Происходит от ??

дисбактеріоз


дисгармонійність

Происходит от ??

дисгармонійність


дисгармонія

дисгармо́нія (nominative singular)
дисгармо́нії (nominative plural)
дисгармо́нії (genitive singular)
дисгармо́ній (genitive plural)
дисгармо́нії (dative singular)
дисгармо́ніям (dative plural)
дисгармо́нію (accusative singular)
дисгармо́нії (accusative plural)
дисгармо́нією (instrumental singular)
дисгармо́ніями (instrumental plural)
дисгармо́нії (locative singular)
дисгармо́ніях (locative plural)
дисгармо́ніє* (vocative singular)
дисгармо́нії* (vocative plural)

Происходит от ??

дисгармонійність

Ближайшее родство

существительные

дисгармонічність

Ближайшее родство

существительные

дисгармонійний

Ближайшее родство

прилагательные

дисгармонічний

Ближайшее родство

прилагательные

дисгармоніювати

Ближайшее родство

дисгармонувати

Ближайшее родство

дисгармонійно

Ближайшее родство

дис гар мо́ ні·я


дисемінація

Происходит от ??


дисертант

Происходит от ??


дисертантка

Происходит от ??


дисертація

Происходит от ??.


дисидентка

дисиде́нтка (nominative singular)
дисиде́нтки (nominative plural)
дисиде́нтки (genitive singular)
дисиде́нток (genitive plural)
дисиде́нтці (dative singular)
дисиде́нткам (dative plural)
дисиде́нтку (accusative singular)
дисиде́нток (accusative plural)
дисиде́нткою (instrumental singular)
дисиде́нтками (instrumental plural)
дисиде́нтці (locative singular)
дисиде́нтках (locative plural)
дисиде́нтко (vocative singular)
дисиде́нтки (vocative plural)

Происходит от сущ. дисидент, из лат. dissidens «dissidens, отдалённый; не соглашающийся», прич. наст. от dissidere «быть вдали; расходиться, быть несогласным», далее из dis- (приставка, означающая разделение, разъединение) + sedēre «сидеть, восседать» (восходит к праиндоевр. *sed- «сидеть»).

дисидент

Ближайшее родство

существительные

дисидентство

Ближайшее родство

существительные

дисидентський

Ближайшее родство

прилагательные

дисидентствувати

Ближайшее родство


дисиміляція

дисиміля́ція (nominative singular)
дисиміля́ції (nominative plural)
дисиміля́ції (genitive singular)
дисиміля́цій (genitive plural)
дисиміля́ції (dative singular)
дисиміля́ціям (dative plural)
дисиміля́цію (accusative singular)
дисиміля́ції (accusative plural)
дисиміля́цією (instrumental singular)
дисиміля́ціями (instrumental plural)
дисиміля́ції (locative singular)
дисиміля́ціях (locative plural)
дисиміля́ціє* (vocative singular)
дисиміля́ції* (vocative plural)

Происходит от ??

дисимілятивний

Ближайшее родство

прилагательные

дисимілюватися

Ближайшее родство

ди си мі ля́ ці·я

диссимиляция (распад веществ в организме)

диссимиляция (изменение в словах)


дисимуляція

Происходит от ??


дисипація

Происходит от ??


дискваліфікація

Происходит от ??

дискваліфікація

дисквалификация


диско-музика

Происходит от ??

диско музика


дисковід

Происходит от ??


дискографія

дискогра́фія (stressed)
дискогра́фія (nominative singular)
дискогра́фії (nominative plural)
дискогра́фії (genitive singular)
дискогра́фій (genitive plural)
дискогра́фії (dative singular)
дискогра́фіям (dative plural)
дискогра́фію (accusative singular)
дискогра́фії (accusative plural)
дискогра́фією (instrumental singular)
дискогра́фіями (instrumental plural)
дискогра́фії (locative singular)
дискогра́фіях (locative plural)
дискогра́фіє* (vocative singular)
дискогра́фії* (vocative plural)

Происходит от ??

дис ко гра фі·я

дискогра́фия


дискографія

дискографі́я (stressed)
дискографі́я (nominative singular)
дискографі́ї (nominative plural)
дискографі́ї (genitive singular)
дискографі́й (genitive plural)
дискографі́ї (dative singular)
дискографі́ям (dative plural)
дискографі́ю (accusative singular)
дискографі́ї (accusative plural)
дискографі́єю (instrumental singular)
дискографі́ями (instrumental plural)
дискографі́ї (locative singular)
дискографі́ях (locative plural)
дискографі́є* (vocative singular)
дискографі́ї* (vocative plural)

Происходит от ??

дис ко гра фі·я

дискографи́я


дисконтування

Происходит от ??

дисконтувати

Ближайшее родство

дисконтува́ння

дисконтирование


дискредитація

Происходит от ??

дискредитація


дискредитування

Происходит от ??

дискредитування


дискретизація

Происходит от ??

дискретизація


дискретність

дискре́тність (nominative singular)
дискре́тності (nominative plural)
дискре́тності (genitive singular)
дискре́тностей (genitive plural)
дискре́тності (dative singular)
дискре́тностям (dative plural)
дискре́тність (accusative singular)
дискре́тності (accusative plural)
дискре́тністю (instrumental singular)
дискре́тностями (instrumental plural)
дискре́тності (locative singular)
дискре́тностях (locative plural)
дискре́тносте* (vocative singular)
дискре́тності* (vocative plural)

Происходит от прил. дискретний??

дискретний

Ближайшее родство

прилагательные

дис кре́т ність

дискретность

У разі ж високих частот і низьких температур в обміні енергією бере участь невелике число порівняльно великих порцій енергії і дискретність зміни енергії виявляється істотною.


дискримінант

дискримінант

дискриминант


дискримінатор

Происходит от ??

дискримінатор


дискримінація

дискриміна́ція (nominative singular)
дискриміна́ції (nominative plural)
дискриміна́ції (genitive singular)
дискриміна́цій (genitive plural)
дискриміна́ції (dative singular)
дискриміна́ціям (dative plural)
дискриміна́цію (accusative singular)
дискриміна́ції (accusative plural)
дискриміна́цією (instrumental singular)
дискриміна́ціями (instrumental plural)
дискриміна́ції (locative singular)
дискриміна́ціях (locative plural)
дискриміна́ціє* (vocative singular)
дискриміна́ції* (vocative plural)

Происходит от ??

дис кри мі на́ ці·я

дискриминация


дискусія

диску́сія (nominative singular)
диску́сії (nominative plural)
диску́сії (genitive singular)
диску́сій (genitive plural)
диску́сії (dative singular)
диску́сіям (dative plural)
диску́сію (accusative singular)
диску́сії (accusative plural)
диску́сією (instrumental singular)
диску́сіями (instrumental plural)
диску́сії (locative singular)
диску́сіях (locative plural)
диску́сіє* (vocative singular)
диску́сії* (vocative plural)

Происходит от ??

дискусійний

Ближайшее родство

прилагательные


дислалія

Происходит от ??


дислокація

Происходит от ??


дислокування

Происходит от ??

дислокування


дисолюція

Происходит от ??


дисонанс

Происходит от франц. dissonance, далее из лат. dissonantia «нестройность, несозвучность», от гл. dissonare «нестройно звучать», далее из dis- (приставка, означающая разделение, разъединение) + sonāre «звучать; говорить» (восходит к праиндоевр. *swen- «звучать»).


дисоціація

Происходит от ??


дисоціювання

Происходит от ??

дисоціювання


диспансеризація

диспансериза́ція (nominative singular)
диспансериза́ції (nominative plural)
диспансериза́ції (genitive singular)
диспансериза́цій (genitive plural)
диспансериза́ції (dative singular)
диспансериза́ціям (dative plural)
диспансериза́цію (accusative singular)
диспансериза́ції (accusative plural)
диспансериза́цією (instrumental singular)
диспансериза́ціями (instrumental plural)
диспансериза́ції (locative singular)
диспансериза́ціях (locative plural)
диспансериза́ціє* (vocative singular)
диспансериза́ції* (vocative plural)

Происходит от ??

дис пан се ри за́ ці·я

диспансеризация


диспенсація

Происходит от ??


диспепсія

Происходит от ??


диспергування

Происходит от ??

диспергування


дисперсія

Происходит от ??


дисперсність

Происходит от ??

дисперсність


диспетчеризація

Происходит от ??

диспетчеризація


диспозиція

Происходит от ??


диспонент

Происходит от ??


диспрозій

Происходит от ??


диспропорційність

Происходит от ??

диспропорційність


диспропорція

Происходит от ??

диспропорція


дистанція

Происходит от лат. distantia «расстояние, промежуток», от гл. distare «отстоять, находиться на расстоянии», далее из dis- (приставка, означающая разделение, разъединение) + stāre «стоять», далее из праиндоевр. *sta- «стоять».


дистилювання

Происходит от ??

дистилювання


дистилят

Происходит от ??


дистилятор

Происходит от ??


дистиляція

Происходит от ??


дистинкція

Происходит от ??


дисторзія

Происходит от ??


дисторсія

Происходит от ??


дистриб'ютор

Происходит от ??

дистриб'ютор


дистрибутивність

Происходит от ??

дистрибутивність


дистрибуція

дистрибу́ція (nominative singular)
дистрибу́ції (nominative plural)
дистрибу́ції (genitive singular)
дистрибу́цій (genitive plural)
дистрибу́ції (dative singular)
дистрибу́ціям (dative plural)
дистрибу́цію (accusative singular)
дистрибу́ції (accusative plural)
дистрибу́цією (instrumental singular)
дистрибу́ціями (instrumental plural)
дистрибу́ції (locative singular)
дистрибу́ціях (locative plural)
дистрибу́ціє* (vocative singular)
дистрибу́ції* (vocative plural)

Происходит от ??

дис три бу́ ці·я


дистрофік

Происходит от ??

дистрофія

Ближайшее родство

существительные

дистрофічний

Ближайшее родство

прилагательные


дистрофія

Происходит от ??


дисугаз

Происходит от ??


дисульфан

Происходит от ??


дисульфід

Происходит от ??


дисфагія

Происходит от ??


дисципліна

Происходит от ??


дисциплінка

Происходит от ??


дисциплінованість

Происходит от ??

дисциплінованість


дит'ясла

Из дитячі ясла.

(детские) ясли


дитбудинок

Происходит от ??


дитина

дити́на (nominative singular)
дити́ни (nominative plural)
дити́ни (genitive singular)
дити́н (genitive plural)
дити́ні (dative singular)
дити́нам (dative plural)
дити́ну (accusative singular)
дити́н (accusative plural)
дити́ною (instrumental singular)
дити́нами (instrumental plural)
дити́ні (locative singular)
дити́нах (locative plural)
дити́но (vocative singular)
дити́ни (vocative plural)

Происходит от формы, родств. ст.-слав. дѣти мн. От ф. ед. ч. *дѣть ж., собир.; ср.: укр. дитя́ (род. п. дитя́ти, дити́на), сербск.-церк.-слав. дѣть, болг. дете́ (собир. деца́ «дети», из *дѣтьца́), сербохорв. диjѐте (собир. ди̏jем ж. «дети»), словенск. dė́te (род. п. dėté̯ta, собир. dė́ca), чешск. dítě, словацк. diet’a, польск. dziecię, в.-луж. dźěćo, н.-луж. źěśe. Праслав. *dětę, *dětь. Форма на -i- в первом слоге исключительно вост.-слав., вероятно, результат ассимиляции *дѣтина. Эти слова восходят к индоевроп. *dhēi̯- «кормить грудью, сосать»; доить, дою́. Ср. др.-инд. dhēnúṣ ж. «дойная корова», авест. daēnu- «самка животного» с и.-е. oi, но ср. также лит. dėlė̃ «пиявка», pirm-dėlė̃ «корова, отелившаяся впервые», др.-инд. dhā́tavē «сосать», ádhāt «сосал», греч. θήσατο «сосал», θηλή «материнская грудь», лат. fēllāre «сосать», fēmina «женщина», ирл. dínim «сосу». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

дитинство

Ближайшее родство

существительные

дитячий

Ближайшее родство

прилагательные

дитя, ребёнок; младенец

детище; (о человеке) дитя


дитинець

Происходит от ??


дитинець

Происходит от ??


дитинка

Происходит от ??


дитинність

Происходит от ??


дитинонька

Происходит от ??


дитиночка

Происходит от ??


дитинство

Происходит от ??

дитина

Ближайшее родство

существительные

діти

Ближайшее родство

существительные

дитячий

Ближайшее родство

прилагательные

Чорним гумором, як правило, страждають люди, в яких було тяжке дитинство.

Черным юмором, как правило, страдают люди, у которых было тяжелое детство.

Павло Загребельний, «Диво»

Павло Загребельний

Диво


диткор

Происходит от ??


дитмайданчик

Происходит от ??

дитмайданчик


дитсадок

Происходит от ??


дитсадочок

Происходит от ??


дитсанаторій

Происходит от ??

дитсанаторій


дитячість

Происходит от ??


дифамація

Происходит от ??


диферент

Происходит от ??


диферентометр

Происходит от ??

диферентометр


диференціал

Происходит от ??


диференціатор

Происходит от ??

диференціатор


диференціація

диференціа́ція (nominative singular)
диференціа́ції (nominative plural)
диференціа́ції (genitive singular)
диференціа́цій (genitive plural)
диференціа́ції (dative singular)
диференціа́ціям (dative plural)
диференціа́цію (accusative singular)
диференціа́ції (accusative plural)
диференціа́цією (instrumental singular)
диференціа́ціями (instrumental plural)
диференціа́ції (locative singular)
диференціа́ціях (locative plural)
диференціа́ціє* (vocative singular)
диференціа́ції* (vocative plural)

Происходит от лат. differentia «разница, различие», далее из гл. differre «разносить; различаться», из dis- (приставка, означающая разделение, разъединение) + ferre «носить», из праиндоевр. *bher- «брать, носить».

диференціал

Ближайшее родство

существительные

диференціатор

Ближайшее родство

существительные

диференційовність

Ближайшее родство

существительные

диференціювання

Ближайшее родство

существительные

диференція

Ближайшее родство

существительные

диференціальний

Ближайшее родство

прилагательные

диференціївний

Ближайшее родство

прилагательные

диференційний

Ближайшее родство

прилагательные

диференційовний

Ближайшее родство

прилагательные

диференціювальний

Ближайшее родство

прилагательные

диференціювати

Ближайшее родство

диференціюватися

Ближайшее родство

ди фе рен ці а́ ці·я

дифференциация

Серед новотворів передусім звертають на себе увагу ті, які відображають дальшу диференціацію поняття культури як сукупності матеріальних і духовних цінностей за її належністю до певної суспільної групи, різновиду суспільної діяльності, виду мистецтва.

Євгенія Карпіловська, «Семантична стратифікація сучасного українського лексикону», 2009 г. [КТУЯ]

Євгенія Карпіловська


диференційованість

Происходит от ??

диференційованість


диференціювання

Происходит от ??

диференціювання


дифірамб

дифіра́мб (nominative singular)
дифіра́мби (nominative plural)
дифіра́мба (genitive singular)
дифіра́мбів (genitive plural)
дифіра́мбові (dative singular)
дифіра́мбу (dative singular)
дифіра́мбам (dative plural)
дифіра́мб (accusative singular)
дифіра́мби (accusative plural)
дифіра́мбом (instrumental singular)
дифіра́мбами (instrumental plural)
дифіра́мбі (locative singular)
дифіра́мбах (locative plural)
дифіра́мбу* (vocative singular)
дифіра́мби* (vocative plural)

Происходит от др.-греч. διθύραμβος, далее из неустановленной формы. В ряде европейских языков слово заимств. через лат. dithyrambus.


дифракція

Происходит от ??


дифтерія

Происходит от ??

дифтерия, дифтерит


дифтонгізація

дифтонгізація

дифтонгизация


дифузія

дифу́зія (nominative singular)
дифу́зії (nominative plural)
дифу́зії (genitive singular)
дифу́зій (genitive plural)
дифу́зії (dative singular)
дифу́зіям (dative plural)
дифу́зію (accusative singular)
дифу́зії (accusative plural)
дифу́зією (instrumental singular)
дифу́зіями (instrumental plural)
дифу́зії (locative singular)
дифу́зіях (locative plural)
дифу́зіє* (vocative singular)
дифу́зії* (vocative plural)

Происходит от ??


дифузор

Происходит от ??


дифундування

Происходит от ??

дифундування


дихальце

Происходит от ??


дихання

Происходит от ??


дихлоретан

Происходит от ??


дихогамія

Происходит от ??


дихотомія

Из др.-греч. διχοτομία «разрубание пополам, разделение надвое», из διχῆ «надвое, пополам» + τομή «разрезание, сечение», далее из τέμνω «резать», далее из праиндоевр. *tema- «резать».


дихроїзм

Происходит от ??


дичавина

Происходит от ??


дичка

Происходит от ??


дишель

ди́шель (nominative singular)
ди́шлі (nominative plural)
ди́шля (genitive singular)
ди́шлів (genitive plural)
ди́шлеві (dative singular)
ди́шлю (dative singular)
ди́шлям (dative plural)
ди́шель (accusative singular)
ди́шлі (accusative plural)
ди́шлем (instrumental singular)
ди́шлями (instrumental plural)
ди́шлі (locative singular)
ди́шлю (locative singular)
ди́шлях (locative plural)
ди́шлю* (vocative singular)
ди́шлі* (vocative plural)

Происходит от ср.-в.-нем. dîsel «дышло». В вост.-слав. языках слово заимств. через польск. dyszel.


дишло

Мене ж по тилах протримали всю війну, бо з мене вояка, як із дишла гармата


диявол

Происходит от ??


дияволиця

Происходит от ??


дияволка

Происходит от ??


диякон

Происходит от ??


диякониха

Происходит от ??


діабаз

Происходит от ??


діабет

Происходит от ??


діабетик

діабе́тик (nominative singular)
діабе́тики (nominative plural)
діабе́тика (genitive singular)
діабе́тиків (genitive plural)
діабе́тикові, діабе́тику (dative singular)
діабе́тикам (dative plural)
діабе́тика (accusative singular)
діабе́тиків (accusative plural)
діабе́тиком (instrumental singular)
діабе́тиками (instrumental plural)
діабе́тикові, діабе́тику (locative singular)
діабе́тиках (locative plural)
діабе́тику (vocative singular)
діабе́тики (vocative plural)

Происходит от ??

діабет

Ближайшее родство

существительные

діабетичний

Ближайшее родство

прилагательные

ді а бе́ тик

Близько половини діабетиків вимушені по кілька разів в день приймати інсулін, і робиться це у формі ін'єкцій, що і незручне, і утомливо для шкіри, і загрожує ускладненнями.

Около половины диабетиков вынуждены по несколько раз в день принимать инсулин, и делается это в форме инъекций, что и неудобно, и утомительно для кожи, и угрожает осложнениями.

Ізраїльські вчені знайшли зручний засіб проти діабету, 2007 г. // «Газета по-українськи» [УРПК]

Газета по-українськи


діабетологія

Происходит от ??

діабетологія


діагенез

Происходит от ??


діагност

Происходит от ??


діагностик

Происходит от ??


діагностування

Происходит от ??

діагностування


діада

діадний

Ближайшее родство

прилагательные


діазографія

Происходит от ??


діазокопіювання

Происходит от ??

діазокопіювання


діазоплівка

Происходит от ??


діазосполука

Происходит от ??

діазосполука


діазотипія

діазоти́пія (nominative singular)
діазоти́пії (nominative plural)
діазоти́пії (genitive singular)
діазоти́пій (genitive plural)
діазоти́пії (dative singular)
діазоти́піям (dative plural)
діазоти́пію (accusative singular)
діазоти́пії (accusative plural)
діазоти́пією (instrumental singular)
діазоти́піями (instrumental plural)
діазоти́пії (locative singular)
діазоти́піях (locative plural)
діазоти́піє* (vocative singular)
діазоти́пії* (vocative plural)

Происходит от ??

діазотипний

Ближайшее родство

прилагательные

ді а зо ти́ пі·я


діакінез

Происходит от ??


діалектизм

От др.-греч. διάλεκτος «говор, наречие», от гл. διαλέγομαι «разговаривать, беседовать», далее из διά «через; раздельно» + λέγω «говорить, сообщать», далее из праиндоевр. *leg- «собирать». В ряде европейских языков слово заимств. через лат. dialectus.

діалект

Ближайшее родство

существительные

діалектик

Ближайшее родство

существительные

діалектика

Ближайшее родство

существительные

діалектографія

Ближайшее родство

существительные

діалектолог

Ближайшее родство

существительные

діалектологія

Ближайшее родство

существительные

діалектичний

Ближайшее родство

прилагательные

діалектний

Ближайшее родство

прилагательные

діалектографічний

Ближайшее родство

прилагательные

діалектологічний

Ближайшее родство

прилагательные

ді а лек ти́зм


діалектик

Происходит от ??


діалектографія

Происходит от ??

діалектографія


діалектолог

Происходит от ??


діалектологія

Происходит от ??

діалектологія


діалізат

Происходит от ??


діалізатор

Происходит от ??


діалогізація

Происходит от ??

діалогізація


діалогічність

діалогі́чність (nominative singular)
діалогі́чності (nominative plural)
діалогі́чності (genitive singular)
діалогі́чностей (genitive plural)
діалогі́чності (dative singular)
діалогі́чностям (dative plural)
діалогі́чність (accusative singular)
діалогі́чності (accusative plural)
діалогі́чністю (instrumental singular)
діалогі́чностями (instrumental plural)
діалогі́чності (locative singular)
діалогі́чностях (locative plural)
діалогі́чносте* (vocative singular)
діалогі́чності* (vocative plural)

Происходит от прил. діалогічний и сущ. діалог, далее из др.-греч. διάλογος «разговор, беседа», далее из διά «через; раздельно» + λόγος «слово; речь; разум; мнение; учение»; восходит к праиндоевр. *leg- «собирать, подбирать, выбирать слова (при составлении речи) > говорить, тщательно выбирая слова». В ряде европейских языков слово заимств. через лат. dialogus.

діалог

Ближайшее родство

существительные

діалогічний

Ближайшее родство

прилагательные

діалогі́чність

диалогичность


діамагнетизм

Происходит от ??

діамагнетизм


діамант

Происходит от ??


діамат

Происходит от ??


діамін

Происходит от ??


діамофос

Происходит от ??


діапазон

Происходит от ??


діапауза

Происходит от ??


діапедез

Происходит от ??


діапіризм

Происходит от ??


діапозитив

Происходит от ??


діапринт

Происходит от ??


діапроектор

Происходит от ??


діартроз

Происходит от ??


діаскоп

Происходит от ??


діаскопія

Происходит от ??

діаскоп

Ближайшее родство

существительные

діаскопічний

Ближайшее родство

прилагательные

діаскопний

Ближайшее родство

прилагательные


діаспора

Происходит от ??


діастаз

Происходит от ??


діастола

Происходит от ??


діастрофізм

Происходит от ??


діатез

Происходит от ??


діатермічність

Происходит от ??

діатермічність


діатермія

Происходит от ??


діатермокоагуляція

Происходит от ??

діатермокоагуляція


діатип

Происходит от ??


діатомея

Происходит от ??


діатоміт

Происходит от ??


діатоніка

Происходит от ??


діатрема

Происходит от ??


діатриба

От др.-греч. διατριβή «растирание; времяпрепровождение; беседа; обучение», далее из διατρίβω «растирать; задерживать; пребывать», далее из διά «через; раздельно» + τρίβω «тереть; растрачивать», далее из праиндоевр. *terb- «тереть, теребить».


діафан

Происходит от ??


діафанія

Происходит от ??


діафанометр

Происходит от ??


діафаноскоп

Происходит от ??


діафаноскопія

Происходит от ??

діафаноскопія


діафіз

Происходит от ??


діафон

Происходит от ??


діафонія

Происходит от ??


діафрагмування

Происходит от ??

діафрагмування


діахронія

Происходит от ??


діброва

дібро́ва (nominative singular)
дібро́ви (nominative plural)
дібро́ви (genitive singular)
дібро́в (genitive plural)
дібро́ві (dative singular)
дібро́вам (dative plural)
дібро́ву (accusative singular)
дібро́ви (accusative plural)
дібро́вою (instrumental singular)
дібро́вами (instrumental plural)
дібро́ві (locative singular)
дібро́вах (locative plural)
дібро́во* (vocative singular)
дібро́ви* (vocative plural)

Происходит от праслав. *dǫbrъ, от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. дѫбрава (δρυμός; Син. Пс., Euch. Sin.), русск. дубрава, дубро́ва, укр. дубро́ва [также дiбро́ва], болг. дъбра́ва, сербохорв. ду̀брава, Ду̀бро̑вник — местн. н., словенск. dobrȃva, чешск. doubrava, польск. dąbrowa, в.-луж., н.-луж. dubrawa. Производное на -аvа, -ova от праслав. *dǫbrъ (см. дуб), ср. др.-чешск. dúbra «tempe i. е. pascua in montium convallibus». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

дібровка

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы

дібровонька

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы

дібровний

Ближайшее родство

прилагательные


дібровка

Происходит от ??


дібровонька

Происходит от ??


діва

Происходит от ??


діверка

Происходит от ??


діверко

Происходит от ??


дівизна

Происходит от ??


дівиця

Происходит от ??


дівич

Происходит от ??


дівич-вечір

Происходит от ??


дівка

ді́вка (nominative singular)
ді́вки (nominative plural)
ді́вки (genitive singular)
ді́вок (genitive plural)
ді́вці (dative singular)
ді́вкам (dative plural)
ді́вку (accusative singular)
ді́вок (accusative plural)
ді́вкою (instrumental singular)
ді́вками (instrumental plural)
ді́вці (locative singular)
ді́вках (locative plural)
ді́вко (vocative singular)
ді́вки (vocative plural)

От сущ. діва, далее из праслав. *děva «дева, девушка ← кормящая, способная кормить (грудью)», от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. дѣва (др.-греч. παρθένος), русск. дева, девка, укр. дíвка, белор. дзе́ва, болг. де́ва, сербохорв. дjе̏ва, словенск. dė́va, чешск. děvice, польск. dziewa, в.-луж. dźowka «дочь», н.-луж. źowka — то же. Вместе с дитя, ст.-слав. дѣтѩ от к. *dhē(i̯) «сосать, кормить грудью», т. е. «кормящая (грудью)»; сюда же др.-греч. θῆλυς «женский», лат. fēmina «женщина»; далее, к доить, дою. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

діва

Ближайшее родство

существительные


дівонька

ді́вонька (nominative singular)
ді́воньки (nominative plural)
ді́воньки (genitive singular)
ді́воньок (genitive plural)
ді́воньці (dative singular)
ді́вонькам (dative plural)
ді́воньку (accusative singular)
ді́воньок (accusative plural)
ді́вонькою (instrumental singular)
ді́воньками (instrumental plural)
ді́воньці (locative singular)
ді́воньках (locative plural)
ді́вонько (vocative singular)
ді́воньки (vocative plural)

Происходит от ??

дівка

Ближайшее родство

существительные

ласк. к дівка; девонька; девочка


дівоцтво

діво́цтво (nominative singular)
діво́цтва (nominative plural)
діво́цтва (genitive singular)
діво́цтв (genitive plural)
діво́цтву (dative singular)
діво́цтвам (dative plural)
діво́цтво (accusative singular)
діво́цтва (accusative plural)
діво́цтвом (instrumental singular)
діво́цтвами (instrumental plural)
діво́цтві (locative singular)
діво́цтвах (locative plural)
діво́цтво* (vocative singular)
діво́цтва* (vocative plural)

Происходит от ??

девичество (состояние)

девственность, целомудрие


дівочість

дівочість (nominative singular)
діво́чості (nominative plural)
діво́чості (genitive singular)
діво́чостей (genitive plural)
діво́чості (dative singular)
діво́чостям (dative plural)
дівочість (accusative singular)
діво́чості (accusative plural)
дівочістю (instrumental singular)
діво́чостями (instrumental plural)
діво́чості (locative singular)
діво́чостях (locative plural)
діво́чосте* (vocative singular)
діво́чості* (vocative plural)

Происходит от ??

девичья кротость


дівування

Происходит от ??


дівуля

Происходит от ??


дівчачур

Происходит от ??


дівчинка

Происходит от ??


дівчинонька

Происходит от ??


дівчур

Происходит от ??


дігтяр

Происходит от ??


дігтярня

Происходит от ??


дід

ді́д (nominative singular)
діди́ (nominative plural)
ді́да (genitive singular)
діді́в (genitive plural)
ді́дові, ді́ду (dative singular)
діда́м (dative plural)
ді́да (accusative singular)
діді́в (accusative plural)
ді́дом (instrumental singular)
діда́ми (instrumental plural)
ді́дові, ді́ду (locative singular)
діда́х (locative plural)
ді́ду (vocative singular)
діди́ (vocative plural)

Происходит от праслав. *dědъ, от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. дѣдъ (др.-греч. πρόγονο; Супр.), укр. дід, белор. дзед, болг. дя́до, сербохорв. дjе̏д, словенск. dė́d (род. п. dė́da), чешск. děd, словацк. ded, польск. dziad, в.-луж. dźěd, н.-луж. źěd «старик»; восходит к праиндоевр. *dhēdh- «дядя, дед, бабка». Родственно латышск. dè̯ds «старик, чучело», dẽdêt, dẽ̯du, dẽdēju «чахнуть, слабеть телом», греч. τήθη «бабушка», τηθίς «тетка», θεῖος «дядя», θείᾱ «тетка» (из *θήιος, *θήιᾱ). Вероятно, слово детского языка, подобно та́та, тя́тя, тётя, а также тур., чагат. dädä «дед, батюшка». Лит. dėdė̃ «дядя» следует отделить от этих слов как заимств. из белор. дзя́дзя. Необходимо отвергнуть сравнение дед с лит. dìdis «большой, великий», несмотря на аналогию франц. grand père «дедушка». Укр. дíдко «черт» (уже у Берынды, 1653 г.) — эвфемизм. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

дідок

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы

дідонько

Ближайшее родство

уменьш.-ласк. формы

дідисько

Ближайшее родство

увелич. формы

дідуган

Ближайшее родство

увелич. формы

Діденко

Ближайшее родство

дідизна

Ближайшее родство

существительные

дідівщина

Ближайшее родство

существительные

дідо

Ближайшее родство

существительные

прадід

Ближайшее родство

существительные

дідизний

Ближайшее родство

прилагательные

дідів

Ближайшее родство

прилагательные

дідівський

Ближайшее родство

прилагательные

дідувати

Ближайшее родство

дед; дедушка (отец отца или матери, также в качестве обращения)

дед, старик; старец

сторож (в саду, на бахче и т. д.) || чучело на грядках, бахче и т. д.

люди прошлых поколений; предки

только мн. ч.


дідизна

Происходит от ??


дідисько

Происходит от ??


дідич

Происходит от ??

дідичка

Ближайшее родство

существительные

дідичний

Ближайшее родство

прилагательные


дідичка

Происходит от ??


дідище

Происходит от ??


дідівство

Происходит от ??


дідівщина

Происходит от ??


дідок

Происходит от ??


дідочок

Происходит от ??


дідуга

Происходит от ??


дідуган

Увелич. от дід, далее от праслав. *dědъ, от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. дѣдъ (др.-греч. πρόγονο; Супр.), укр. дід, белор. дзед, болг. дя́до, сербохорв. дjе̏д, словенск. dė́d (род. п. dė́da), чешск. děd, словацк. ded, польск. dziad, в.-луж. dźěd, н.-луж. źěd «старик»; восходит к праиндоевр. *dhēdh- «дядя, дед, бабка». Родственно латышск. dè̯ds «старик, чучело», dẽdêt, dẽ̯du, dẽdēju «чахнуть, слабеть телом», греч. τήθη «бабушка», τηθίς «тетка», θεῖος «дядя», θείᾱ «тетка» (из *θήιος, *θήιᾱ). Вероятно, слово детского языка, подобно та́та, тя́тя, тётя, а также тур., чагат. dädä «дед, батюшка». Лит. dėdė̃ «дядя» следует отделить от этих слов как заимств. из белор. дзя́дзя. Необходимо отвергнуть сравнение дед с лит. dìdis «большой, великий», несмотря на аналогию франц. grand père «дедушка». Укр. дíдко «черт» (уже у Берынды, 1653 г.) — эвфемизм. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

дідуга

Ближайшее родство

существительные

дід

Ближайшее родство

существительные

старикан; старикашка, старичишка; дед, старик


дідунь

Происходит от ??


дідуньо

Происходит от ??


дідусь

Происходит от сущ. дід, из праслав. *dědъ, от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. дѣдъ (др.-греч. πρόγονο; Супр.), укр. дід, белор. дзед, болг. дя́до, сербохорв. дjе̏д, словенск. dė́d (род. п. dė́da), чешск. děd, словацк. ded, польск. dziad, в.-луж. dźěd, н.-луж. źěd «старик»; восходит к праиндоевр. *dhēdh- «дядя, дед, бабка». Родственно латышск. dè̯ds «старик, чучело», dẽdêt, dẽ̯du, dẽdēju «чахнуть, слабеть телом», греч. τήθη «бабушка», τηθίς «тетка», θεῖος «дядя», θείᾱ «тетка» (из *θήιος, *θήιᾱ). Вероятно, слово детского языка, подобно та́та, тя́тя, тётя, а также тур., чагат. dädä «дед, батюшка». Лит. dėdė̃ «дядя» следует отделить от этих слов как заимств. из белор. дзя́дзя. Необходимо отвергнуть сравнение дед с лит. dìdis «большой, великий», несмотря на аналогию франц. grand père «дедушка». Укр. дíдко «черт» (уже у Берынды, 1653 г.) — эвфемизм. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

дедушка, старичок


дідько

Происходит от ??

дідчий

Ближайшее родство

прилагательные

здідькатися

Ближайшее родство

З хатніх чортів найперший чорт — це дідько.. Цей дідько як удень, то все на горищі сидить, а як уночі, то шастає по сінях та по коморах.

Ну тебе, Тимофію, до дідька! — сердиться Мірошниченко.— Ти .. можеш забити голову всяким зіллям, що про головне забудеш

Та хто іде? — Максим! Який Максим?.. Ой горе… Дідько знов несе…


діез

Происходит от ??


діетиламін

Происходит от ??


дієвідміна

Происходит от ??


дієвідмінювання

Происходит от ??

дієвідмінювання


дієвість

Происходит от ??


дієз

Происходит от ??


дієздатність

Происходит от ??

дієздатність


дієприслівник

Происходит от ??

дієприслівник

деепричастие


дієслово

Uk-дієслово.ogg

дієсло́во (nominative singular)
дієслова́ (nominative plural)
дієсло́ва (genitive singular)
дієслі́в (genitive plural)
дієсло́ву (dative singular)
дієслова́м (dative plural)
дієсло́во (accusative singular)
дієслова́ (accusative plural)
дієсло́вом (instrumental singular)
дієслова́ми (instrumental plural)
дієсло́ві (locative singular)
дієслова́х (locative plural)
дієсло́во (vocative singular)
дієслова́ (vocative plural)

Происходит от дія (действие) + слово

дієслівний

Ближайшее родство

прилагательные

ді є сло́ во


дієта

От др.-греч. δίαιτα «уклад, образ жизни, быт». В ряде европейских языков слово заимств. через лат. dieta.


дієтетика

Происходит от ??


дієтик

Происходит от ??


дієтмагазин

Происходит от ??


дієтолог

Происходит от ??


дієтотерапія

Происходит от ??

дієтотерапія


дієтпродукти

Происходит от ??

дієтпродукти


дієтсестра

Происходит от ??


дієтхарчування

Происходит от ??

дієтхарчування


діжа

Происходит от ??


діжечка

Происходит от ??

кадушка, кадочка


діжка

Происходит от ??


діжниця

Происходит от ??


діжчина

Происходит от ??


дізнавання

Происходит от ??


дізнання

дізна́ння (nominative singular)
дізна́ння (nominative plural)
дізна́ння (genitive singular)
дізна́нь (genitive plural)
дізна́нню (dative singular)
дізна́нням (dative plural)
дізна́ння (accusative singular)
дізна́ння (accusative plural)
дізна́нням (instrumental singular)
дізна́ннями (instrumental plural)
дізна́нні, дізна́нню (locative singular)
дізна́ннях (locative plural)
дізна́ння* (vocative singular)
дізна́ння* (vocative plural)

Происходит от ??

дізнавання

Ближайшее родство

существительные

дізнавач

Ближайшее родство

существительные

дізнавати

Ближайшее родство

дізнаватися

Ближайшее родство

дізнати

Ближайшее родство

дізнатися

Ближайшее родство


дійка

Происходит от ??


дійниця

Происходит от ??


дійничка

дійни́чка (nominative singular)
дійни́чки (nominative plural)
дійни́чки (genitive singular)
дійни́чок (genitive plural)
дійни́чці (dative singular)
дійни́чкам (dative plural)
дійни́чку (accusative singular)
дійни́чки (accusative plural)
дійни́чкою (instrumental singular)
дійни́чками (instrumental plural)
дійни́чці (locative singular)
дійни́чках (locative plural)
дійни́чко* (vocative singular)
дійни́чки* (vocative plural)

Уменьш. от дійниця, далее от гл. доїти, из праслав. *dojiti, от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. доити, доѭ (θηλάζειν; Супр.), русск. доить, дою́, укр. дої́ти, болг. доя́ «кормлю грудью», сербохорв. до̀jити, до̀jи̑м, словенск. dojíti — то же, чешск. dojit «доить», словацк. dojiť, польск. doić, в.-луж. dejić, н.-луж. doiś. Восходит к праиндоевр. *dheug. Родственно др.-инд. dháyati «сосёт», прич. dhītás «всосанный», осет. dæjun «сосать», латышск. dêt, dêju «сосать», готск. daddjan «сосать», арм. diem «сосу», др.-шв. día «сосать», др.-в.-нем. tâen «кормить грудью» (из герм. *dējan). Далее, к др.-инд. dhḗnā, dhēnúṣ ж. «дойная корова», авест. daēnu- «femina», греч. θήσατο «сосал», лат. femina «женщина», fēlāre «кормить грудью», лит. pirmdėIė̃ «отелившаяся впервые корова». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

дійниця

Ближайшее родство

существительные

дійка

Ближайшее родство

существительные

удій

Ближайшее родство

существительные

надій

Ближайшее родство

существительные

дійний

Ближайшее родство

прилагательные

доїти

Ближайшее родство

доїтися

Ближайшее родство

от дійниця; подойничек, дойничек


дійочка

Происходит от ??


дійсність

Происходит от ??

действительность; явь; истинность

объективный мир во всём его разнообразии

вещественность


дійство

Происходит от ??


дійшлість

Происходит от ??


ділення

Происходит от ??


ділечко

Происходит от ??


діло

ді́ло (nominative singular)
діла́ (nominative plural)
ді́ла (genitive singular)
діл (genitive plural)
ді́лу (dative singular)
діла́м (dative plural)
ді́ло (accusative singular)
діла́ (accusative plural)
ді́лом (instrumental singular)
діла́ми (instrumental plural)
ді́лі (locative singular)
діла́х (locative plural)
ді́ло* (vocative singular)
діла́* (vocative plural)

Происходит от праслав. *dělo «дело, работа», от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. дѣло (род. п. дѣлесе (ἔργον, πρᾶξις), русск. дело, укр. діло, болг. дело, сербохорв. дје̏ло, словенск. dėlo, чешск. dilo, польск. działo, dzieło, в.-луж. dźěło, н.-луж. źěło. Обычно считается родственным индоевроп. *dhē- (см. деть) с формантом -lо-; ср.: лит. padėlỹs «яйцо, подложенное в гнездо», priedėlė̃ «приложение», др.-исл. dalidun «совершили». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

діловання

Ближайшее родство

существительные

діловитість

Ближайшее родство

существительные

діловий

Ближайшее родство

прилагательные

діловитий

Ближайшее родство

прилагательные

діловито

Ближайшее родство


діловитість

Происходит от ??


діловод

ділово́д (nominative singular)
ділово́ди (nominative plural)
ділово́да (genitive singular)
ділово́дів (genitive plural)
ділово́дові (dative singular)
ділово́ду (dative singular)
ділово́дам (dative plural)
ділово́да (accusative singular)
ділово́дів (accusative plural)
ділово́дом (instrumental singular)
ділово́дами (instrumental plural)
ділово́дові (locative singular)
ділово́ді (locative singular)
ділово́дах (locative plural)
ділово́де (vocative singular)
ділово́ди (vocative plural)

Происходит от ??

делопроизводитель


діловодство

Происходит от ??


ділок

Происходит от ??


діляга

Происходит от ??


ділянка

Происходит от ??


діляночка

Происходит от ??


діляцтво

Происходит от ??


дільба

Происходит от ??

делёж, делёжка


дільниця

Происходит от ??


дільце

Происходит от ??


дім

дім (nominative singular)
доми́ (nominative plural)
до́му (genitive singular)
домі́в (genitive plural)
до́му (dative singular)
до́мові (dative singular)
дома́м (dative plural)
дім (accusative singular)
доми́ (accusative plural)
до́мом (instrumental singular)
дома́ми (instrumental plural)
до́мі (locative singular)
дома́х (locative plural)
до́ме* (vocative singular)
доми́* (vocative plural)

Происходит от праслав. *domъ, от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. домъ (др.-греч. οἴκος, οἰκία), русск. дом, укр. дім, дом (род. п. до́му), болг. домъ́т, сербохорв. до̑м (род. п. до̏ма), словенск. dôm, чешск. dům (род. п. domu), словацк. dom, польск., в.-луж., н.-луж. dom.

домівка

Ближайшее родство

существительные

домосід

Ближайшее родство

существительные

домофон

Ближайшее родство

существительные

домробітниця

Ближайшее родство

существительные

домогосподарка

Ближайшее родство

существительные

домовласник

Ближайшее родство

существительные

домовина

Ближайшее родство

существительные

домовий

Ближайшее родство

прилагательные

домашній

Ближайшее родство

прилагательные

дом (здание)

дом (жильё, жилище)

дом, хозяйство

дом, династия


діод

Происходит от ??


діоксан

Происходит от ??


діонін

Происходит от ??


діоптограф

Происходит от ??


діоптр

Происходит от ??


діоптрика

Происходит от ??


діоптриметр

Происходит от ??


діоптрія

Происходит от ??


діорама

Происходит от ??


діра

Происходит от ??

Побачена в сні діра - несприятливий знак

Увиденная во сне дыра - неблагоприятный знак


дірка

Происходит от ??


діркопробивач

Происходит от ??

діркопробивач


дірочка

Происходит от ??


дірчастість

Происходит от ??


діставання

Происходит от ??


дістання

Происходит от ??

діставати

Ближайшее родство

дістати

Ближайшее родство


дітвак

Происходит от ??


дітвора

Происходит от ??


дітлашня

Происходит от ??


дітовбивець

дітовби́вець


дітовбивство

Происходит от ??

дітовбивство

детоубийство


дітогубець

Происходит от ??


дітонародження

дітонародження

деторождение


дітоньки

Происходит от ??


дітородіння

діти

Ближайшее родство

существительные

дітороді́ння

деторождение


діточки

Происходит от ??


діурез

діуре́з (nominative singular)
діуре́зи (nominative plural)
діуре́зу (genitive singular)
діуре́зів (genitive plural)
діуре́зові (dative singular)
діуре́зу (dative singular)
діуре́зам (dative plural)
діуре́з (accusative singular)
діуре́зи (accusative plural)
діуре́зом (instrumental singular)
діуре́зами (instrumental plural)
діуре́зі (locative singular)
діуре́зу (locative singular)
діуре́зах (locative plural)
діуре́зе* (vocative singular)
діуре́зи* (vocative plural)

Происходит от ??


діуретин

Происходит от ??


дія

Происходит от ??


діяльність

Происходит от ??

деятельность


діяння

Происходит от ??


діяч

Происходит от ??


діячка

Происходит от ??


дмухання

Происходит от ??


днина

Происходит от сущ. день, из праслав. *dьnь, от кот. в числе прочего произошли: др.-русск., ст.-слав. дьнь (основа на согласный, род. ед. дьне, род. мн. ч. дьнъ; др.-греч. ἡμέρα), русск., укр. день, белор. дзень, болг. денят, сербохорв. да̂н (род. п. дне̂), словенск. dan (род. п. dnê), чешск. den (род. п. dne), польск. dzień, в.-луж. dźeń, н.-луж. źeń; из восходит к праиндоевр. *dei-n-. Родственно др.-инд. dinam ср. р. «день», лат. nundinae ж. мн. «базарный день, устраиваемый каждые девять дней», лит. diena, латышск. diena «день», др.-прусск. deinan вин., готск. sinteins «ежедневный», ирл. denus «spatium temporis — промежуток времени», далее лат. diēs. Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

день

Ближайшее родство

существительные


днинка

Происходит от ??


днівка

дні́вка (nominative singular)
дні́вки (nominative plural)
дні́вки (genitive singular)
дні́вок (genitive plural)
дні́вці (dative singular)
дні́вкам (dative plural)
дні́вку (accusative singular)
дні́вки (accusative plural)
дні́вкою (instrumental singular)
дні́вками (instrumental plural)
дні́вці (locative singular)
дні́вках (locative plural)
дні́вко* (vocative singular)
дні́вки* (vocative plural)

день

Ближайшее родство

существительные

днина

Ближайшее родство

существительные


днопоглиблення

Происходит от ??

днопоглиблення


днопоглиблювання

Происходит от ??

днопоглиблювання


днювальний

Происходит от ??


днювання

Происходит от ??


доба

доба́ (nominative singular)
до́би (nominative plural)
доби́ (genitive singular)
ді́б (genitive plural)
добі́ (dative singular)
до́бам (dative plural)
добу́ (accusative singular)
до́би (accusative plural)
добо́ю (instrumental singular)
до́бами (instrumental plural)
добі́ (locative singular)
до́бах (locative plural)
до́бо* (vocative singular)
до́би* (vocative plural)

Происходит от праслав. *doba, от кот. в числе прочего произошли: укр. доба́ «время, сутки», белор. до́ба «физиономия, нрав», болг. до́ба «время, пора», сербохорв. до̏ба ср. р., словенск. dóba «эпоха, век, пора, период», чешск., словацк. doba, польск. doba «момент, пора», в.-луж. doba ср. р., н.-луж. doba.

добовий

Ближайшее родство

прилагательные

Сім разів на добу монастирський дзвін відбивав канонічні години для молитов.

Семь раз в день монастырский колокол отбивал канонические часы для молитв.

Павло Загребельний, «Євпраксія»

Павло Загребельний

Євпраксія

время (часть суток)

Надворі вже нігде й собака не гавкне: відомо, пізня доба.

На улице уже и собака нигде не залает: известно, позднее время.

И. С. Нечуй-Левицкий, «Невинна»

И. С. Нечуй-Левицкий

Невинна

Козацька доба

Эпоха казацтва

Сталінська доба

Сталинская эпоха


добавлення

Происходит от ??


добавляння

Происходит от ??


доберман-пінчер

Происходит от ??

доберман пінчер


добивання

Происходит от ??


добирання

Происходит от ??


добирач

Происходит от ??


добирачка

Происходит от ??


добілювання

Происходит от ??


добір

Происходит от ??


добірка

Происходит от ??


добірність

Происходит от ??


добриво

Происходит от ??


добризкування

Происходит от ??

добризкування


добрість

Происходит от ??


добробут

Происходит от ??


добровільність

Происходит от ??

добровільність


доброволець

Происходит от ??


добродій

добро́дій (nominative singular)
добро́дії (nominative plural)
добро́дія (genitive singular)
добро́діїв (genitive plural)
добро́дієві (dative singular)
добро́дію (dative singular)
добро́діям (dative plural)
добро́дія (accusative singular)
добро́діїв (accusative plural)
добро́дієм (instrumental singular)
добро́діями (instrumental plural)
добро́дію (locative singular)
добро́дієві (locative singular)
добро́діях (locative plural)
добро́дію (vocative singular)
добро́дії (vocative plural)

Происходит от ??


добродійка

Происходит от ??

благодетельница; госпожа; сударыня


добродійник

Происходит от ??


добродійниця

Происходит от ??

добродійниця


добродійність

Происходит от ??

добродійність


добродійство

Происходит от ??

добродійство


добродіяння

Происходит от ??


добродушність

Происходит от ??

добродушність


доброзвичайність

Происходит от ??

доброзвичайність


доброзичливець

Происходит от ??

доброзичливець


доброзичливиця

Происходит от ??

доброзичливиця


доброзичливість

добрози́чли́вість (nominative singular)
добрози́чли́вості (nominative plural)
добрози́чли́вості (genitive singular)
добрози́чли́востей (genitive plural)
добрози́чли́вості (dative singular)
добрози́чли́востям (dative plural)
добрози́чли́вість (accusative singular)
добрози́чли́вості (accusative plural)
добрози́чли́вістю (instrumental singular)
добрози́чли́востями (instrumental plural)
добрози́чли́вості (locative singular)
добрози́чли́востях (locative plural)
добрози́чли́восте* (vocative singular)
добрози́чли́вості* (vocative plural)

Происходит от ??

доброзичливець

Ближайшее родство

существительные

доброзичливиця

Ближайшее родство

существительные

доброзичливий

Ближайшее родство

прилагательные

доброзичний

Ближайшее родство

прилагательные

доброзичливо

Ближайшее родство

доб ро зи́ч ли́ вість

доброжелательность; благожелательность


добропорядність

Происходит от ??

добропорядність


добропристойність

Происходит от ??

добропристойність


добросердечність

Происходит от ??

добросердечність


добросердість

Происходит от ??

добросердість


добросердність

Происходит от ??

добросердність


добросердя

Происходит от ??


добросовісність

От прил. добросовісний, далее из ??

добросовісний

Ближайшее родство

прилагательные

добросо́вісність

добросовестность


добротність

Происходит от ??


доброчесність

Происходит от ??

доброчесність


доброчинець

Происходит от ??


доброчинність

доброчи́нність (nominative singular)
доброчи́нності (nominative plural)
доброчи́нності (genitive singular)
доброчи́нностей (genitive plural)
доброчи́нності (dative singular)
доброчи́нностям (dative plural)
доброчи́нність (accusative singular)
доброчи́нності (accusative plural)
доброчи́нністю (instrumental singular)
доброчи́нностями (instrumental plural)
доброчи́нності (locative singular)
доброчи́нностях (locative plural)
доброчи́нносте* (vocative singular)
доброчи́нності* (vocative plural)

Происходит от ??

доброчинець

Ближайшее родство

существительные

доброчинник

Ближайшее родство

существительные

доброчинниця

Ближайшее родство

существительные

доброчинний

Ближайшее родство

прилагательные

доброчинно

Ближайшее родство

доб ро чи́н ність

добрый поступок, доброе дело, благое дело, благодеяние


доброякісність

Происходит от ??

доброякісність


добряга

Происходит от ??


добряка

Происходит от ??


добування

Происходит от ??


добувач

Происходит от ??


добувачка

Происходит от ??


добудова

Происходит от ??


добудовник

Происходит от ??


добудовування

Происходит от ??

добудовування


добуток

Происходит от ??

добуття

Ближайшее родство

существительные

добути

Ближайшее родство

добувати

Ближайшее родство

произведение


дов'язування

Происходит от ??

дов'язування


доваження

Происходит от ??


доважка

Происходит от ??


доважок

Происходит от ??


доважування

Происходит от ??


довантаження

Происходит от ??

довантаження


довантажування

Происходит от ??

довантажування


доварювання

Происходит от ??


довбало

Происходит от ??


довбальник

Происходит от ??


довбанка

Происходит от ??


довбання

Происходит от ??


довбешка

довбе́шка (nominative singular)
довбе́шки (nominative plural)
довбе́шки (genitive singular)
довбе́шок (genitive plural)
довбе́шці (dative singular)
довбе́шкам (dative plural)
довбе́шку (accusative singular)
довбе́шки (accusative plural)
довбе́шкою (instrumental singular)
довбе́шками (instrumental plural)
довбе́шці (locative singular)
довбе́шках (locative plural)
довбе́шко* (vocative singular)
довбе́шки* (vocative plural)

Происходит от ??

деревянный молоток, долбёшка, долбня, киянка

тупица, балда


довбиш

довбишка

Ближайшее родство

существительные


довбня

до́вбня (nominative singular)
до́вбні (nominative plural)
до́вбні (genitive singular)
до́вбень (genitive plural)
до́вбні (dative singular)
до́вбням (dative plural)
до́вбню (accusative singular)
до́вбні (accusative plural)
до́вбнею (instrumental singular)
до́вбнями (instrumental plural)
до́вбні (locative singular)
до́вбнях (locative plural)
до́вбне* (vocative singular)
до́вбні* (vocative plural)

Происходит от гл. довбти, из праслав. *dьlbǭ; *dolbъ; *dolto, *delto, от кот. в числе прочего произошли: русск. долбить, долблю́, укр. довба́ти, белор. долбíць, болг. дълба́, дълба́я, сербохорв. ду́бе̑м, ду́псти «выдалбливать», словенск. dóɫbem, dóɫbsti — то же, чешск. dlubu, dloubat, словацк. dlbsť, dlbať, польск. dłubię, dłubać, в.-луж. dołpaŕ «скульптор», н.-луж. dłypaś «выдалбливать»; восходит к праиндоевр. *dhelbh- «рыть, долбить». Другая ступень чередования представлена в чешск. dlabat, dlab «паз, желобок», др.-русск. надолобъ «опускная колода у ворот, тын, городск. ограда», также русск. долото́. Родственно лит. nu-dilbstù, -dìlbti «потупить (глаза)», лит. délba «py- коятка вил», латышск. dal̃ba dal̃bs, «брус, шест для распугивания рыбы», dal̃buȏt, dalbât «загонять шестом в сеть», нж.-нем. dölben «бить», др.-англ. delfan «копать, погребать», флам. delf «овраг, ров», др.-в.-нем. bitelban «закапывать». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

довбти

Ближайшее родство

молот (деревянный); (подвесная) баба, долбня, копёр, трамбовка


довбня

Происходит от ??

балда, дурень


довгастість

Происходит от ??


довгість

Происходит от ??


довгобуд

Происходит от ??


довговічність

Происходит от ??

довговічність


довгожитель

Происходит от ??


довголіття

Происходит от ??


довгомір

Происходит от ??


довгоніг

Происходит от ??


довгоніжка

Происходит от ??


довгоніс

Происходит от ??


довгоносик

долгоносик, жук-долгоносик (Curculio)


довгота

Происходит от ??


довготерпіння

Происходит от ??

довготерпеливий

Ближайшее родство

прилагательные

довготерпі́ння

долготерпение


довгочасність

Происходит от ??

довгочасність


довгунець

Происходит от ??


доведеність

Происходит от ??


доведення

Происходит от ??


довершеність

Происходит от ??

довершений

Ближайшее родство

прилагательные

дове́ршеність

совершенство


довершення

Происходит от ??


довжина

длина; протяжённость

продолжительность, длительность


довибори

Происходит от ??


довід

Происходит от ??


довідка

Происходит от ??


довідник

Происходит от ??

довідка

Ближайшее родство

существительные

довідковий

Ближайшее родство

прилагательные

довідатись

Ближайшее родство


довідність

Происходит от ??


довіз

Происходит от ??


довільність

Происходит от ??


довір'я

Происходит от ??


довіра

Происходит от ??


довіреність

Происходит от ??

до ві́ ре ність

доверенность


довірення

Происходит от ??


довіритель

Происходит от ??

довірителька

Ближайшее родство

существительные


довірителька

Происходит от ??

довірителька


довірливість

Происходит от ??

довірливість


довіряння

Происходит от ??


довічність

Происходит от ??


довіювання

Происходит от ??


довкілля

Происходит от ??


доводження

Происходит от ??


довчання

Происходит от ??


довшання

Происходит от ??


догадливість

Происходит от ??

догадливість


догана

Происходит от ??


догартовування

Происходит от ??

догартовування


догартування

Происходит от ??

догартування


догвинчування

Происходит от ??

догвинчування


догідливість

Происходит от ??

догідливість


догідник

Происходит от ??


догідництво

Происходит от ??


доглядальниця

Происходит от ??

доглядальниця

няня, сиделка в больнице


доглядання

Происходит от ??


доглядач

Происходит от ??


доглядачка

Происходит от ??

доглядач

Ближайшее родство

существительные

доглядниця

Ближайшее родство

существительные

доглядання

Ближайшее родство

существительные

доглядацький

Ближайшее родство

прилагательные

доглядати

Ближайшее родство

доглянути

Ближайшее родство

женск. к доглядач; надсмотрщица; досмотрщица; смотрительница


догматизація

Происходит от ??

догматизація

догматизация


догматичність

Происходит от ??

догматичний

Ближайшее родство

прилагательные

догмати́чність

догматичность


догнивання

Происходит от ??


договір

Происходит от ??


договореність

Происходит от ??

договореність


договорювання

Происходит от ??

договорювання


догода

Происходит от ??


догоджання

Происходит от ??


догодовування

Происходит от ??

догодовування


доголювання

Происходит от ??


догорання

Происходит от ??


догоряння

Происходит от ??


догострювання

Происходит от ??

догострювання


догравання

Происходит от ??


догризання

Происходит от ??


догрібання

Происходит от ??


догрівання

Происходит от ??


додавання

От гл. додавати, далее из до- + давати, далее из дать, из праслав., от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. -давати, укр. дава́ти, болг. да́вам, сербохорв. да́вати, словенск. dávati, чешск. dávat, польск., в.-луж. dawać, н.-луж. dawaś. Индоевр. *dōu̯-: латышск. dãva^t, лит. dovanà, вост.-лит. davanà «дар, подарок», daviaũ «я дал», davinė́ti «давать», др.-инд. dāvánē, авест. dāvōi, кипр. δυανοι — оптатив, греч. δοέναι, δοῦναι «дать», умбр. purdouitu «porricito». Использованы данные словаря М. Фасмера. См. Список литературы.

додавати

Ближайшее родство

давати

Ближайшее родство

добавление, прибавка

сложение, суммирование


додання

Происходит от ??


доданок

Происходит от ??


додаток

Происходит от ??

додача

Ближайшее родство

существительные

додавати

Ближайшее родство

додати

Ближайшее родство

прибавление, прибавка, добавка, добавок; придача; придаток

добавление, дополнение


додекаедр

Происходит от ??


додекафонія

додекафо́нія (nominative singular)
додекафо́нії (nominative plural)
додекафо́нії (genitive singular)
додекафо́ній (genitive plural)
додекафо́нії (dative singular)
додекафо́ніям (dative plural)
додекафо́нію (accusative singular)
додекафо́нії (accusative plural)
додекафо́нією (instrumental singular)
додекафо́ніями (instrumental plural)
додекафо́нії (locative singular)
додекафо́ніях (locative plural)
додекафо́ніє* (vocative singular)
додекафо́нії* (vocative plural)

Из δώδεκα «двенадцать», далее из праиндоевр. *dwoΗdeḱm̥ «двенадцать» + φωνή «голос, звук», далее из праиндоевр. *bha- «говорить; сказать».

додекафонічний

Ближайшее родство

прилагательные

до де ка фо́ ні·я


додержання

доде́ржання (nominative singular)
доде́ржання (nominative plural)
доде́ржання (genitive singular)
доде́ржань (genitive plural)
доде́ржанню (dative singular)
доде́ржанням (dative plural)
доде́ржання (accusative singular)
доде́ржання (accusative plural)
доде́ржанням (instrumental singular)
доде́ржаннями (instrumental plural)
доде́ржанні, доде́ржанню (locative singular)
доде́ржаннях (locative plural)
доде́ржання* (vocative singular)
доде́ржання* (vocative plural)

Происходит от ??

додержування

Ближайшее родство

существительные

додержати

Ближайшее родство

додержатися

Ближайшее родство

додержувати

Ближайшее родство

соблюдение, поддержание, сохранение


додержування

Происходит от ??

додержування


додзьобування

Происходит от ??

додзьобування


додовбування

Происходит от ??

додовбування


додоювання

Происходит от ??


додруковування

Происходит от ??

додруковування


додрукування

Происходит от ??

додрукування


дожарювання

Происходит от ??


доживання

Происходит от ??


дожидальня

Происходит от ??


дожидання

Происходит от ??


дожинання

Происходит от ??


дожовування

Происходит от ??


дозаправляння

дозаправляння


дозвіл

Происходит от ??


дозвілля

Происходит от ??


дозволяння

Происходит от ??


дозиметрія

Происходит от ??


дозір

Происходит от ??


дозорець

Происходит от ??


дозорчий

Происходит от ??


дозрівання

Происходит от ??


дозрілість

Происходит от ??


дозувальник

Происходит от ??


дозувальниця

Происходит от ??

дозувальниця


дозування

Происходит от ??


доісторія

Происходит от ??


доїжджачий

Происходит от ??


доїння

Происходит от ??


дойда

Происходит от ??


докажчик

Происходит от ??


докажчиця

Происходит от ??


доказ

Происходит от ??


доказовість

Происходит от ??


доказування

Происходит от ??


доквашування

Происходит от ??

доквашування


докембрій

Происходит от ??


докипання

Происходит от ??


докисання

Происходит от ??


докір

Происходит от ??


докірливість

Происходит от ??

докірливість


докладання

Происходит от ??


докладність

Происходит от ??


доклепування

Происходит от ??

доклепування


доклеювання

Происходит от ??


докльовування

Происходит от ??

докльовування


доковування

Происходит от ??


доколупування

Происходит от ??

доколупування


доколювання

Происходит от ??


доконечність

Происходит от ??

доконечність


докопування

Происходит от ??


докопчування

Происходит от ??

докопчування


докоряння

Происходит от ??


докочування

Происходит от ??


докошування

Происходит от ??


докреслювання

Происходит от ??

докреслювання


докроювання

Происходит от ??


докручування

Происходит от ??

докручування


докторальність

Происходит от ??

докторальність


документалізм

документалі́зм (nominative singular)
документалі́зми (nominative plural)
документалі́зму (genitive singular)
документалі́змів (genitive plural)
документалі́змові (dative singular)
документалі́зму (dative singular)
документалі́змам (dative plural)
документалі́зм (accusative singular)
документалі́зми (accusative plural)
документалі́змом (instrumental singular)
документалі́змами (instrumental plural)
документалі́зму (locative singular)
документалі́змах (locative plural)
документалі́зму* (vocative singular)
документалі́зми* (vocative plural)

Происходит от ??

до ку мен та лі́зм

документализм


документальність

документальність

документальность


документація

Происходит от ??

документація


документообіг

документообі́г (nominative singular)
документообі́гу (genitive singular)
документообі́гові (dative singular)
документообі́гу (dative singular)
документообі́г (accusative singular)
документообі́гом (instrumental singular)
документообі́гу (locative singular)
документообі́гу* (vocative singular)

Происходит от ??

документообіговий

Ближайшее родство

прилагательные

до ку мен то о бі́г

документооборот


документування

Происходит от ??

документування


докуповування

Происходит от ??

докуповування


докурювання

Происходит от ??


докучання

Происходит от ??


докучливість

Происходит от ??

докучливість


докучність

Происходит от ??


долагоджування

Происходит от ??

долагоджування


доладність

Происходит от ??


доламування

Происходит от ??


долання

Происходит от ??


долар

Происходит от ??


долежування

Происходит от ??


доленька

Происходит от ??


доливання

Происходит от ??


долизування

Происходит от ??


долинонька

Происходит от ??


долиночка

Происходит от ??


долівка

долі́вка (nominative singular)
долі́вки (nominative plural)
долі́вки (genitive singular)
долі́вок (genitive plural)
долі́вці (dative singular)
долі́вкам (dative plural)
долі́вку (accusative singular)
долі́вки (accusative plural)
долі́вкою (instrumental singular)
долі́вками (instrumental plural)
долі́вці (locative singular)
долі́вках (locative plural)
долі́вко* (vocative singular)
долі́вки* (vocative plural)

долівковий

Ближайшее родство

прилагательные

пол (земляной)


доліковування

Происходит от ??

доліковування


доліплювання

Происходит от ??

доліплювання


доліхоморфність

Происходит от ??

доліхоморфність


доліхоцефал

Происходит от ??


доліхоцефалія

Происходит от ??

доліхоцефалія


долічування

Происходит от ??


доломіт

Происходит от франц. dolomite «доломит», далее из собств. Dolomieu «Доломьё», в часть геолога Деода де Доломьё (франц. Déodat de Dolomieu), исследовавшего минерал. Название этого минерала вошло в обиход в 1790-х.

доломітний

Ближайшее родство

прилагательные

доломітовий

Ближайшее родство

прилагательные


доломітизація

Происходит от ??

доломітизація


доломлювання

Происходит от ??

доломлювання


долонечка

Происходит от ??


долоня

Происходит от ??


долонька

Происходит от ??


долучання

Происходит от ??


домагання

Происходит от ??


домазування

Происходит от ??


домальовування

Происходит от ??

домальовування


домаха

Происходит от ??


домашність

дома́шність (nominative singular)
дома́шності (nominative plural)
дома́шності (genitive singular)
дома́шностей (genitive plural)
дома́шності (dative singular)
дома́шностям (dative plural)
дома́шність (accusative singular)
дома́шності (accusative plural)
дома́шністю (instrumental singular)
дома́шностями (instrumental plural)
дома́шності (locative singular)
дома́шностях (locative plural)
дома́шносте* (vocative singular)
дома́шності* (vocative plural)

Происходит от прил. домашній, далее из праслав. *domъ, от кот. в числе прочего произошли: ст.-слав. домъ (др.-греч. οἴκος, οἰκία), русск. дом, укр. дім, дом (род. п. до́му), болг. домъ́т, сербохорв. до̑м (род. п. до̏ма), словенск. dôm, чешск. dům (род. п. domu), словацк. dom, польск., в.-луж., н.-луж. dom.

домашній

Ближайшее родство

прилагательные

до ма́ш ність


домащування

Происходит от ??


домелювання

Происходит от ??


доменник

Происходит от ??


доместикація

Происходит от ??

доместикація


домилювання

Происходит от ??


доминання

Происходит от ??


домисел

Происходит от ??


домислювання

Происходит от ??

домислювання


домівка

Происходит от ??

кров, очаг, жилище


домінанта

Происходит от ??


домініканець

Происходит от ??

домініканець


домініканка

Происходит от ??


домініон

Происходит от ??


домінування

Происходит от ??


домірковування

Происходит от ??

домірковування


домірність

домі́рність (nominative singular)
домі́рності (nominative plural)
домі́рності (genitive singular)
домі́рностей (genitive plural)
домі́рності (dative singular)
домі́рностям (dative plural)
домі́рність (accusative singular)
домі́рності (accusative plural)
домі́рністю (instrumental singular)
домі́рностями (instrumental plural)
домі́рності (locative singular)
домі́рностях (locative plural)
домі́рносте* (vocative singular)
домі́рності* (vocative plural)

Происходит от ??

домірний

Ближайшее родство

прилагательные

домірно

Ближайшее родство

соразмерность


домірювання

Происходит от ??


домітання

Происходит от ??


домішка

Происходит от ??


домішування

Происходит от ??


домлівання

Происходит от ??


домобудівник

Происходит от ??

домобудівник


домобудівництво

Происходит от ??

домобудівництво


домобудування

Происходит от ??

домобудування


домоведення

Происходит от ??