літера

лі́тера (singular nominative)
лі́тери (plural nominative)
лі́тери (singular genitive)
лі́тер (plural genitive)
лі́тері (singular dative)
лі́терам (plural dative)
лі́теру (singular accusative)
лі́тери (plural accusative)
лі́терою (singular instrumental)
лі́терами (plural instrumental)
на/у лі́тері (singular locative)
на/у лі́терах (plural locative)
лі́теро (singular vocative)
лі́тери (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak

Lettre (objet de plomb servant en imprimerie).


лікар

Du vieux slave qui donne aussi лекарь, lekar en russe, лекар, lekar en bulgare, lekarz en polonais, lékař en tchèque.

лі́кар (singular nominative)
лікарі́ (plural nominative)
лі́каря (singular genitive)
лікарі́в (plural genitive)
лі́карю (singular dative)
лі́кареві (singular dative)
лікаря́м (plural dative)
лі́каря (singular accusative)
лікарі́в (plural accusative)
лі́карем (singular instrumental)
лікаря́ми (plural instrumental)
на/у лі́карі, (singular locative)
лі́кареві, (singular locative)
лі́карю (singular locative)
на/у лікаря́х (plural locative)
лі́карю (singular vocative)
лікарі́ (plural vocative)
Nom de type 2c selon Zaliznyak
лікарка (feminine)
лікарша (feminine)


релігія

Du polonais religia, lui-même du latin religio.

релі́гія (singular nominative)
релі́гії (plural nominative)
релі́гії (singular genitive)
релі́гій (plural genitive)
релі́гії (singular dative)
релі́гіям (plural dative)
релі́гію (singular accusative)
релі́гії (plural accusative)
релі́гією (singular instrumental)
релі́гіями (plural instrumental)
на/у релі́гії (singular locative)
на/у релі́гіях (plural locative)
релі́гіє (singular vocative)
релі́гії (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak

Uk-релігія.ogg


полуниця

\pɔɫʊˈnɪt͡sʲɐ\


ланцюг

ланцю́г (singular nominative)
ланцюги́ (plural nominative)
ланцюга́ (singular genitive)
ланцюгі́в (plural genitive)
ланцюгу́ (singular dative)
ланцюго́ві (singular dative)
ланцюга́м (plural dative)
ланцю́г (singular accusative)
ланцюги́ (plural accusative)
ланцюго́м (singular instrumental)
ланцюга́ми (plural instrumental)
на/у ланцюзі́ (singular locative)
на/у ланцюга́х (plural locative)
ланцюгу́ (singular vocative)
ланцюги́ (plural vocative)
Nom de type 3b selon Zaliznyak

\ɫɐnʲˈt͡sʲuɦ\

кайдани

chaîne formée d’anneaux métalliques servant à attacher un prisonnier

залізо

système d’anneaux attachés les uns aux autres

батарея

phénomènes ou objets liés les uns aux autres


виживання

вижива́ння (singular nominative)
вижива́ння (singular genitive)
вижива́нню (singular dative)
вижива́ння (singular accusative)
вижива́нням (singular instrumental)
на/у вижива́нні, (singular locative)
вижива́нню (singular locative)
вижива́ння (singular vocative)
Nom de type 2a- selon Zaliznyak

\ʋeʒeˈʋɑnʲːɐ\


опірність

Motdérivé de опір (« résistance »), avec le suffixe -ність.

опі́рність (singular nominative)
опі́рності (singular genitive)
опі́рности (singular genitive)
опі́рності (singular dative)
опі́рність (singular accusative)
опі́рністю (singular instrumental)
на/в опі́рності (singular locative)
опі́рносте (singular vocative)
Nom de type 8a- selon Zaliznyak

Résistance (capacité à résister à une pression physique ou mentale).


Україні

Слава Україні!

Dmitri Julaï et Maritchka Naboka, « «Слава Україні!» – історія гасла боротьби за незалежність », radiosvoboda, 19 juin 2017


дезінформація

дезінформа́ція (singular nominative)
дезінформа́ції (plural nominative)
дезінформа́ції (singular genitive)
дезінформа́цій (plural genitive)
дезінформа́ції (singular dative)
дезінформа́ціям (plural dative)
дезінформа́цію (singular accusative)
дезінформа́ції (plural accusative)
дезінформа́цією (singular instrumental)
дезінформа́ціями (plural instrumental)
на/у дезінформа́ції (singular locative)
на/у дезінформа́ціях (plural locative)
дезінформа́ціє (singular vocative)
дезінформа́ції (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak

⁽ᵈᵉᶻⁱⁿᶠᵒʳᵐᵃᵗˢⁱʲᵃ⁾


діяти

Du vieux slave дѣти, dieti (« agir ») qui donne aussi деть, deť en russe.

ді́яти dijaty \ˈdʲijɐte\ imperfectif intransitif de type 6a


діяльність

Dérivé de діяльний, dijálʹnyj (« actif (adjectif) »), avec le suffixe -ість, -istʹ.

дія́льність (singular nominative)
дія́льності (singular genitive)
дія́льності (singular dative)
дія́льність (singular accusative)
дія́льністю (singular instrumental)
на/у дія́льності (singular locative)
дія́льносте (singular vocative)
Nom de type 8a- selon Zaliznyak

Uk-діяльність.ogg


Зеленський

Nomdérivé de зелений, zelenyi (« vert »), avec le suffixe -ський, -s'kiï.

Володимир Олександрович Зеленський.


острівець

Motdérivé de острів (« île »), avec le suffixe -ець.

остріве́ць (singular nominative)
острівці́ (plural nominative)
острівця́ (singular genitive)
острівці́в (plural genitive)
острівцю́ (singular dative)
острівце́ві (singular dative)
острівця́м (plural dative)
остріве́ць (singular accusative)
острівці́ (plural accusative)
острівце́м (singular instrumental)
острівця́ми (plural instrumental)
на/в острівці́, (singular locative)
острівцю́ (singular locative)
на/в острівця́х (plural locative)
острівцю́ (singular vocative)
острівці́ (plural vocative)
Nom de type 5*b selon Zaliznyak


прикордонник

Dérivé de кордон, kordón, avec le préfixe при-, pry- et le suffixe -ник, -nyk.

"На нашому острові Зміїний, захищаючи його до останнього, всі хлопці-прикордонники геройськи загинули, але не відступили. Всім їм буде присвоєно звання Героя України посмертно. Вічна пам'ять тим, хто віддав життя за Україну", – сказав глава Української держави.

« Sur notre île des Serpents, en la défendant jusqu'au bout, tous les gardes-frontières sont morts héroïquement, mais n'ont pas reculé. Tous recevront le titre de Héros de l'Ukraine à titre posthume. Mémoire éternelle à ceux qui ont donné leur vie pour l'Ukraine », a déclaré le dirigeant ukrainien.

Віра Касіян, « Прикордонникам, які захищали Зміїний, посмертно присвоять звання Героя України », lb.ua, 25 février 2022


спасибі

Merci. Note d’usage : pour dire « merci de », il faut utiliser « спаси́бі за » suivi de l’accusatif.


думати

ду́мати dumaty \Prononciation ?\ imperfectif transitif de type 1a


їжа

ї́жа (singular nominative)
ї́жі (singular genitive)
ї́жі (singular dative)
ї́жу (singular accusative)
ї́жею (singular instrumental)
на/у ї́жі (singular locative)
ї́же (singular vocative)
Nom de type 4a- selon Zaliznyak


гітара

гіта́ра (singular nominative)
гіта́ри (plural nominative)
гіта́ри (singular genitive)
гіта́р (plural genitive)
гіта́рі (singular dative)
гіта́рам (plural dative)
гіта́ру (singular accusative)
гіта́ри (plural accusative)
гіта́рою (singular instrumental)
гіта́рами (plural instrumental)
на/у гіта́рі (singular locative)
на/у гіта́рах (plural locative)
гіта́ро (singular vocative)
гіта́ри (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


волосся

воло́сся (singular nominative)
воло́сся (singular genitive)
воло́ссю (singular dative)
воло́сся (singular accusative)
воло́ссям (singular instrumental)
на/у воло́ссі, (singular locative)
воло́ссю (singular locative)
воло́сся (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak


розуміти

розумі́ти rozumity \Prononciation ?\ imperfectif transitif de type 1a / perfectif[s] : зрозумі́ти


мурашка

мура́шка (singular nominative)
мура́шки (plural nominative)
мура́шки (singular genitive)
мура́шок (plural genitive)
мура́шці (singular dative)
мура́шкам (plural dative)
мура́шку (singular accusative)
мура́шок (plural accusative)
мура́шки (plural accusative)
мура́шкою (singular instrumental)
мура́шками (plural instrumental)
на/у мура́шці (singular locative)
на/у мура́шках (plural locative)
мура́шко (singular vocative)
мура́шки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak


мис

Étymologie obscure. À rapprocher du russe et du biélorusse мыс et du tchèque et du slovaque mys.

ми́си (plural nominative)
ми́су (singular genitive)
ми́сів (plural genitive)
ми́су (singular dative)
ми́сові (singular dative)
ми́сам (plural dative)
ми́си (plural accusative)
ми́сом (singular instrumental)
ми́сами (plural instrumental)
на/у ми́сі (singular locative)
на/у ми́сах (plural locative)
ми́се (singular vocative)
ми́си (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


війна

війна́ (singular nominative)
ві́йни (plural nominative)
війни́ (singular genitive)
ві́йн (plural genitive)
во́єн (plural genitive)
війні́ (singular dative)
ві́йнам (plural dative)
війну́ (singular accusative)
ві́йни (plural accusative)
війно́ю (singular instrumental)
ві́йнами (plural instrumental)
на/у війні́ (singular locative)
на/у ві́йнах (plural locative)
війно́ (singular vocative)
ві́йни (plural vocative)
Nom de type 1d((2)) selon Zaliznyak


добрий

Cas
Singulier
Pluriel
до́брий (masculine nominative)
до́бра (feminine nominative)
до́бре (neuter nominative)
до́брі (nominative)
до́брого (masculine genitive)
до́брої (feminine genitive)
до́брого (neuter genitive)
до́брих (genitive)
до́брому (masculine dative)
до́брій (feminine dative)
до́брому (neuter dative)
до́брим (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
до́бру (feminine accusative)
до́бре (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
до́брим (masculine instrumental)
до́брою (feminine instrumental)
до́брим (neuter instrumental)
до́брими (instrumental)
до́брому (masculine locative)
до́брім (masculine locative)
до́брій (feminine locative)
до́брому (neuter locative)
до́брім (neuter locative)
до́брих (locative)

Я матері і батькові корилась, вони ж були до мене завжди добрі. : J’ai obéi à ma mère et à mon père, ils ont toujours été bons pour moi.

– Хлопче мій! – голос актрисин був ніжний і добрий. : – Mon garçon ! – la voix de l’actrice était douce et amicale.

Qui apporte du bien, de la satisfaction, de la joie…

Усе віщувало добру днину. : Tout augurait une très bonne journée.

І стали вони добрими сусідами. : Et ils devinrent des voisins proches.

(utilisé comme nom neutre sous la forme до́бре) Le bien, ce qui est bien.

Добре довго пам'ятається, а зле ще довше. : On se souvient longtemps du bien, mais encore plus longtemps du mal.

Добрий курець має люльку й тютюнець. : un bon fumeur a une pipe et une tabatière.

Василь був добрим майстром. : Vassili était un bon artisan.

Всі мали мідника за чесного чоловіка та доброго робітника. : Tout le monde considérait le chaudronnier comme un homme honnête et un bon travailleur.

Жупан на ньому добрий. : La manteau lui va bien.

Жито було справді добре: колоски товсті, довгі. : Le seigle était vraiment bien : des épis épais et longs.

Плавні були добрим місцем до схованки краденого. : Les piscines étaient de bons endroits pour cacher des butins.

Qui est important (en termes de taille, de volume, de quantité…).

Піди в льох і принеси добрий глек квасу. : Va à la cave et prends une bonne bouteille de kvas.

А добрий урожай буде сього року. : Et il y aura une importante récolte cette année.

Aigu (en parlant d'un sens ou de l’appétit).

У нього був і голос гарний, і слух добрий. : Il avait une belle voix et une bonne oreille.

Сьогодні Ремо мав добрий апетит. : Rémo avait bon appétit aujourd'hui.

Utilisé comme augmentatif pour désigner une mesure.

До міста нам лишалось ще добрих півста кілометрів. : Jusqu’à la ville, il nous restait une bonne cinquantaine de kilomètres.

*Важко йому – за плечима добрих п'ять десятків літ. : C'est dur pour lui, il a une bonne cinquantaine d’années.

Треба слухати доброї ради. : Il faut écouter les bons conseils.


будинок

Du polonais budynek (« bâtiment, immeuble »).

буди́нок (singular nominative)
буди́нки (plural nominative)
буди́нка (singular genitive)
буди́нків (plural genitive)
буди́нку (singular dative)
буди́нкові (singular dative)
буди́нкам (plural dative)
буди́нок (singular accusative)
буди́нки (plural accusative)
буди́нком (singular instrumental)
буди́нками (plural instrumental)
на/у буди́нкові, (singular locative)
буди́нку (singular locative)
на/у буди́нках (plural locative)
буди́нку (singular vocative)
буди́нки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak

Латин од поєдинків сховавсь під спід своїх будинків і ждав, що буде за кінець : Latin se cacha des combats sous l’arrière de sa maison et attendit qu’ils se terminent.


біль

Du vieux slave боль, bolĭ (« douleur, mal »).

бо́лі (plural nominative)
бо́лю (singular genitive)
бо́лів (plural genitive)
бо́лю (singular dative)
бо́леві (singular dative)
бо́лям (plural dative)
бо́лі (plural accusative)
бо́лем (singular instrumental)
бо́лями (plural instrumental)
на/у бо́лі, (singular locative)
бо́лю (singular locative)
на/у бо́лях (plural locative)
бо́лю (singular vocative)
бо́лі (plural vocative)
Nom de type 2a selon Zaliznyak


біль

De білий, bilyï (« blanc »), apparenté au polonais biel, au tchèque běl (« blanc »).

бі́лі (singular genitive)
бі́лі (singular dative)
бі́лю (singular instrumental)
на/у бі́лі (singular locative)
бі́ле (singular vocative)
Nom de type 8a- selon Zaliznyak


вечір

ве́чір (singular nominative)
вечори́ (plural nominative)
ве́чора (singular genitive)
вечорі́в (plural genitive)
ве́чору (singular dative)
ве́чорові (singular dative)
вечора́м (plural dative)
ве́чір (singular accusative)
вечори́ (plural accusative)
ве́чором (singular instrumental)
вечора́ми (plural instrumental)
на/у ве́чорі (singular locative)
на/у вечора́х (plural locative)
ве́чоре (singular vocative)
вечори́ (plural vocative)
Nom de type 1c selon Zaliznyak


камінь

ка́мінь (singular nominative)
ка́мені (plural nominative)
ка́меня (singular genitive)
ка́менів (plural genitive)
ка́меню (singular dative)
ка́меневі (singular dative)
ка́меням (plural dative)
ка́мінь (singular accusative)
ка́мені (plural accusative)
ка́менем (singular instrumental)
ка́менями (plural instrumental)
на/у ка́мені, (singular locative)
ка́меню (singular locative)
на/у ка́менях (plural locative)
ка́меню (singular vocative)
ка́мені (plural vocative)
Nom de type 2a selon Zaliznyak


камінь

ка́мінь (singular nominative)
ка́меню (singular genitive)
ка́меню (singular dative)
ка́меневі (singular dative)
ка́мінь (singular accusative)
ка́менем (singular instrumental)
на/у ка́мені, (singular locative)
ка́меню (singular locative)
ка́мінь (singular vocative)
Nom de type 2a- selon Zaliznyak


молодий

Cas
Singulier
Pluriel
молоди́й (masculine nominative)
молода́ (feminine nominative)
молоде́ (neuter nominative)
молоді́ (nominative)
молодо́го (masculine genitive)
молодо́ї (feminine genitive)
молодо́го (neuter genitive)
молоди́х (genitive)
молодо́му (masculine dative)
молоді́й (feminine dative)
молодо́му (neuter dative)
молоди́м (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
молоду́ (feminine accusative)
молоде́ (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
молоди́м (masculine instrumental)
молодо́ю (feminine instrumental)
молоди́м (neuter instrumental)
молоди́ми (instrumental)
молодо́му (masculine locative)
молоді́м (masculine locative)
молоді́й (feminine locative)
молодо́му (neuter locative)
молоді́м (neuter locative)
молоди́х (locative)

Uk-молодий.ogg

новоспечений

en parlant de quelqu’un qui débute dans sa spécialité

Cet adjectif peut également être employé comme un substantif (masculin, féminin ou pluriel).

Jeune (en parlant d'un être vivant ou d'une étoile).


кавун

Mot en provenance des langues turques. Comparer au turc kavun et au tatare кавын.

каву́н (singular nominative)
кавуни́ (plural nominative)
кавуна́ (singular genitive)
кавуні́в (plural genitive)
кавуну́ (singular dative)
кавуно́ві (singular dative)
кавуна́м (plural dative)
каву́н (singular accusative)
кавуни́ (plural accusative)
кавуно́м (singular instrumental)
кавуна́ми (plural instrumental)
на/у кавуні́ (singular locative)
на/у кавуна́х (plural locative)
каву́не (singular vocative)
кавуни́ (plural vocative)
Nom de type 1b selon Zaliznyak


хотіти

хоті́ти khotity \xoˈtʲitɪ\ imperfectif intransitif de type 6a


паляниця

De палити, paliti (« bruler »), apparenté au tchèque pálenice.

\pɐlʲɐˈnɪt͡sʲɐ\

Ce shibboleth repose sur la présence de diphtongues étrangères qu'un russophone prononcera \palaˈnit͡sja\ ou \paljaˈnit͡sa\, adapté de паляница (et qui, si mal prononcé, sonne comme le mot полуниця).

Shibboleth utilisé pour distinguer un Russe d’un Ukrainien.

- Ну скажи, давай, говори "паляниця".
- Так це ж "полуниця" російською.
- Яка н***й полуниця…

- Eh bien, dites, allez dites "palyanitsa".
- Oui, c'est "fraise" en russe.
- Quelle fraise ***

« "Паляниця – не полуниця": ще один диверсант "спалився" – епічне відео », 28 février 2022, 24tv.ua


кіт очеретяний

(Date à préciser)Composé de кіт, kit (« chat ») et de очеретяний, očeretjanyj.

кіт очере́тяний (singular nominative)
коти́ очере́тяні (plural nominative)
кота́ очере́тяного (singular genitive)
коті́в очере́тяних (plural genitive)
коту́ очере́тяному (singular dative)
кото́ві очере́тяному (singular dative)
кота́м очере́тяним (plural dative)
кота́ очере́тяного (singular accusative)
коті́в очере́тяних (plural accusative)
коти́ очере́тяні (plural accusative)
кото́м очере́тяним (singular instrumental)
кота́ми очере́тяними (plural instrumental)
на/у коті́ очере́тяному (singular locative)
коті́ очере́тянім (singular locative)
на/у кота́х очере́тяних (plural locative)
коте́ очере́тяний (singular vocative)
коти́ очере́тяні (plural vocative)
Nom de type 1b selon Zaliznyak

Chaus, chat des marais, chat de jungle (Felis chaus).


котлета по-київськи

(Date à préciser) De котле́та (« côtelette ») avec l’adverbe по-ки́ївськи (« suivant Kiev »).

котле́та по-ки́ївськи (singular nominative)
котле́ти по-ки́ївськи (plural nominative)
котле́ти по-ки́ївськи (singular genitive)
котле́т по-ки́ївськи (plural genitive)
котле́ті по-ки́ївськи (singular dative)
котле́там по-ки́ївськи (plural dative)
котле́ту по-ки́ївськи (singular accusative)
котле́ти по-ки́ївськи (plural accusative)
котле́тою по-ки́ївськи (singular instrumental)
котле́тами по-ки́ївськи (plural instrumental)
на/у котле́ті по-ки́ївськи (singular locative)
на/у котле́тах по-ки́ївськи (plural locative)
котле́то по-ки́ївськи (singular vocative)
котле́ти по-ки́ївськи (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak

Poulet à la mode de Kiev, poulet à la kiévienne.


гобоїст

Nomdérivé de гобой, avec le suffixe -їст, du français hautboïste.

гобої́ст (singular nominative)
гобої́сти (plural nominative)
гобої́ста (singular genitive)
гобої́стів (plural genitive)
гобої́сту (singular dative)
гобої́стові (singular dative)
гобої́стам (plural dative)
гобої́ста (singular accusative)
гобої́стів (plural accusative)
гобої́стом (singular instrumental)
гобої́стами (plural instrumental)
на/у гобої́сті, (singular locative)
гобої́стові (singular locative)
на/у гобої́стах (plural locative)
гобої́сте (singular vocative)
гобої́сти (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak
гобоїстка (feminine)


гобоїстка

Nomdérivé de гобоїст (« hautboïste »), avec le suffixe -ка, du français hautboïste.

гобої́стка (singular nominative)
гобої́стки (plural nominative)
гобої́стки (singular genitive)
гобої́сток (plural genitive)
гобої́стці (singular dative)
гобої́сткам (plural dative)
гобої́стку (singular accusative)
гобої́сток (plural accusative)
гобої́сткою (singular instrumental)
гобої́стками (plural instrumental)
на/у гобої́стці (singular locative)
на/у гобої́стках (plural locative)
гобої́стко (singular vocative)
гобої́стки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
гобоїст (masculine)


воєн

Génitif pluriel 2 (irrégulier) de війна́.


героїв

Adjectifdérivé de герой (« héros »), avec le suffixe -їв.

Cas
Singulier
Pluriel
геро́їв (masculine nominative)
геро́єва (feminine nominative)
геро́єве (neuter nominative)
геро́єві (nominative)
геро́євого (masculine genitive)
геро́євої (feminine genitive)
геро́євого (neuter genitive)
геро́євих (genitive)
геро́євому (masculine dative)
геро́євій (feminine dative)
геро́євому (neuter dative)
геро́євим (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
геро́єву (feminine accusative)
геро́єве (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
геро́євим (masculine instrumental)
геро́євою (feminine instrumental)
геро́євим (neuter instrumental)
геро́євими (instrumental)
геро́євому (masculine locative)
геро́євім (masculine locative)
геро́євій (feminine locative)
геро́євому (neuter locative)
геро́євім (neuter locative)
геро́євих (locative)


білю

Instrumental singulier de біль (sens 2).


болем

Instrumental singulier de біль (sens 1).


абазія

Du grec ancien βάσις, basís (« action de marcher, marche ») associé au préfixe a- de la privation

аба́зія (singular nominative)
аба́зії (singular genitive)
аба́зії (singular dative)
аба́зію (singular accusative)
аба́зією (singular instrumental)
на/в аба́зії (singular locative)
аба́зіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-абазія.wav


абандон

абандо́н (singular nominative)
абандо́ни (plural nominative)
абандо́ну (singular genitive)
абандо́нів (plural genitive)
абандо́ну (singular dative)
абандо́нові (singular dative)
абандо́нам (plural dative)
абандо́н (singular accusative)
абандо́ни (plural accusative)
абандо́ном (singular instrumental)
абандо́нами (plural instrumental)
на/в абандо́ні (singular locative)
на/в абандо́нах (plural locative)
абандо́не (singular vocative)
абандо́ни (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


абатиса

De аба́т avec le suffixe -иса pour marquer le féminin.

абати́са (singular nominative)
абати́си (plural nominative)
абати́си (singular genitive)
абати́с (plural genitive)
абати́сі (singular dative)
абати́сам (plural dative)
абати́су (singular accusative)
абати́с (plural accusative)
абати́сою (singular instrumental)
абати́сами (plural instrumental)
на/в абати́сі (singular locative)
на/в абати́сах (plural locative)
абати́со (singular vocative)
абати́си (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak
абат (masculine)

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-абатиса.wav


абатство

Nomdérivé de абат (« abbé »), avec le suffixe -ство.

аба́тство (singular nominative)
аба́тства (plural nominative)
аба́тства (singular genitive)
аба́тств (plural genitive)
аба́тству (singular dative)
аба́тствам (plural dative)
аба́тство (singular accusative)
аба́тства (plural accusative)
аба́тством (singular instrumental)
аба́тствами (plural instrumental)
на/в аба́тстві (singular locative)
на/в аба́тствах (plural locative)
аба́тство (singular vocative)
аба́тства (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


абдикація

абдика́ція (singular nominative)
абдика́ції (plural nominative)
абдика́ції (singular genitive)
абдика́цій (plural genitive)
абдика́ції (singular dative)
абдика́ціям (plural dative)
абдика́цію (singular accusative)
абдика́ції (plural accusative)
абдика́цією (singular instrumental)
абдика́ціями (plural instrumental)
на/в абдика́ції (singular locative)
на/в абдика́ціях (plural locative)
абдика́ціє (singular vocative)
абдика́ції (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak


абдукція

Du latin abductio (« expulsion, enlèvement, écartement »).

абду́кція (singular nominative)
абду́кції (plural nominative)
абду́кції (singular genitive)
абду́кцій (plural genitive)
абду́кції (singular dative)
абду́кціям (plural dative)
абду́кцію (singular accusative)
абду́кції (plural accusative)
абду́кцією (singular instrumental)
абду́кціями (plural instrumental)
на/в абду́кції (singular locative)
на/в абду́кціях (plural locative)
абду́кціє (singular vocative)
абду́кції (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak


Абдулла

De l’arabe عَبْدُ ٱللّٰهِ, ʿabdu llāhi (« serviteur de Dieu »).

Абдулла́ (singular nominative)
Абдулли́ (plural nominative)
Абдулли́ (singular genitive)
Абдуллі́в (plural genitive)
Абдуллі́ (singular dative)
Абдулла́м (plural dative)
Абдуллу́ (singular accusative)
Абдуллі́в (plural accusative)
Абдулло́ю (singular instrumental)
Абдулла́ми (plural instrumental)
на/в Абдуллі́ (singular locative)
на/в Абдулла́х (plural locative)
Абдулло́ (singular vocative)
Абдулли́ (plural vocative)
Nom de type 1b selon Zaliznyak


абеліт

абелі́т (singular nominative)
абелі́ти (plural nominative)
абелі́ту (singular genitive)
абелі́тів (plural genitive)
абелі́ту (singular dative)
абелі́тові (singular dative)
абелі́там (plural dative)
абелі́т (singular accusative)
абелі́ти (plural accusative)
абелі́том (singular instrumental)
абелі́тами (plural instrumental)
на/в абелі́ті, (singular locative)
абелі́тові, (singular locative)
абелі́ту (singular locative)
на/в абелі́тах (plural locative)
абелі́те (singular vocative)
абелі́ти (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-абеліт.wav

Abélite (mélange explosif formé de nitrate d’ammonium, de dinitrobenzène et de sel de table).


Абель

Du latin Abel, lui-même dérivé de l’hébreu הבל, habel (« souffle »).

А́бель (singular nominative)
А́белі (plural nominative)
А́беля (singular genitive)
А́белів (plural genitive)
А́белю (singular dative)
А́белеві (singular dative)
А́белям (plural dative)
А́беля (singular accusative)
А́белів (plural accusative)
А́белем (singular instrumental)
А́белями (plural instrumental)
при А́белі, (singular locative)
А́белеві (singular locative)
при А́белях (plural locative)
А́белю (singular vocative)
А́бель (singular vocative)
А́белі (plural vocative)
Nom de type 2a selon Zaliznyak


аберація

Du latin aberratĭo (« éloignement, fuite, évasion, diversion »).

абера́ція (singular nominative)
абера́ції (plural nominative)
абера́ції (singular genitive)
абера́цій (plural genitive)
абера́ції (singular dative)
абера́ціям (plural dative)
абера́цію (singular accusative)
абера́ції (plural accusative)
абера́цією (singular instrumental)
абера́ціями (plural instrumental)
на/в абера́ції (singular locative)
на/в абера́ціях (plural locative)
абера́ціє (singular vocative)
абера́ції (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak


Абіджан

Абіджа́н (singular nominative)
Абіджа́ну (singular genitive)
Абіджа́ну (singular dative)
Абіджа́нові (singular dative)
Абіджа́н (singular accusative)
Абіджа́ном (singular instrumental)
на/в Абіджа́ні, (singular locative)
по Абіджа́ну (singular locative)
Абіджа́не (singular vocative)
Nom de type 1a- selon Zaliznyak


абіогенез

Nomdérivé de біогенез, avec le préfixe а-.

абіогене́з (singular nominative)
абіогене́зу (singular genitive)
абіогене́зу (singular dative)
абіогене́зові (singular dative)
абіогене́з (singular accusative)
абіогене́зом (singular instrumental)
на/в абіогене́зі, (singular locative)
по абіогене́зу (singular locative)
абіогене́зе (singular vocative)
Nom de type 1a- selon Zaliznyak


абісаль

Du grec ancien ἄβυσσος, ábyssos (« sans fond »).

абіса́ль (singular nominative)
абіса́лі (plural nominative)
абіса́лі (singular genitive)
абіса́лей (plural genitive)
абіса́лі (singular dative)
абіса́лям (plural dative)
абіса́ль (singular accusative)
абіса́лі (plural accusative)
абіса́лю (singular instrumental)
абіса́лями (plural instrumental)
на/в абіса́лі (singular locative)
на/в абіса́лях (plural locative)
абіса́ле (singular vocative)
абіса́лі (plural vocative)
Nom de type 8a selon Zaliznyak


самоанка

De l’anglais Samoan avec le suffixe -ка, -ka.

самоа́нка (singular nominative)
самоа́нки (plural nominative)
самоа́нки (singular genitive)
самоа́нок (plural genitive)
самоа́нці (singular dative)
самоа́нкам (plural dative)
самоа́нку (singular accusative)
самоа́нок (plural accusative)
самоа́нкою (singular instrumental)
самоа́нками (plural instrumental)
на/у самоа́нці (singular locative)
на/у самоа́нках (plural locative)
самоа́нко (singular vocative)
самоа́нки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
самоанець (masculine)


барбадоска

Nomdérivé de Барбадос, avec le suffixe -ка.

барбадо́ска (singular nominative)
барбадо́ски (plural nominative)
барбадо́ски (singular genitive)
барбадо́сок (plural genitive)
барбадо́сці (singular dative)
барбадо́скам (plural dative)
барбадо́ску (singular accusative)
барбадо́сок (plural accusative)
барбадо́скою (singular instrumental)
барбадо́сками (plural instrumental)
на/у барбадо́сці (singular locative)
на/у барбадо́сках (plural locative)
барбадо́ско (singular vocative)
барбадо́ски (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
барбадосець (masculine)

⁽ᵇᵃʳᵇᵃᵈᵒˢᵏᵃ⁾


абіссинець

De Абісси́нія (« Abyssinie ») avec le suffixe -ець.

абісси́нець (singular nominative)
абісси́нці (plural nominative)
абісси́нця (singular genitive)
абісси́нців (plural genitive)
абісси́нцю (singular dative)
абісси́нцеві (singular dative)
абісси́нцям (plural dative)
абісси́нця (singular accusative)
абісси́нців (plural accusative)
абісси́нцем (singular instrumental)
абісси́нцями (plural instrumental)
на/в абісси́нці, (singular locative)
абісси́нцеві, (singular locative)
абісси́нцю (singular locative)
на/в абісси́нцях (plural locative)
абісси́нцю (singular vocative)
абісси́нці (plural vocative)
Nom de type 5*a selon Zaliznyak
абіссинка (feminine)
абіссінка (feminine)
абіссі́нець

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-абіссинець.wav


Абіссинія

Абісси́нія (singular nominative)
Абісси́нії (singular genitive)
Абісси́нії (singular dative)
Абісси́нію (singular accusative)
Абісси́нією (singular instrumental)
на/в Абісси́нії (singular locative)
Абісси́ніє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak
Абіссі́нія
Абіси́нія

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-Абіссинія.wav


Абісинія

Абіси́нія (singular nominative)
Абіси́нії (singular genitive)
Абіси́нії (singular dative)
Абіси́нію (singular accusative)
Абіси́нією (singular instrumental)
на/в Абіси́нії (singular locative)
Абіси́ніє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak
Абіссі́нія
Абісси́нія

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-Абісинія.wav


Абіссінія

Абіссі́нія (singular nominative)
Абіссі́нії (singular genitive)
Абіссі́нії (singular dative)
Абіссі́нію (singular accusative)
Абіссі́нією (singular instrumental)
на/в Абіссі́нії (singular locative)
Абіссі́ніє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak
Абісси́нія
Абіси́нія


абіссінець

абіссі́нець (singular nominative)
абіссі́нці (plural nominative)
абіссі́нця (singular genitive)
абіссі́нців (plural genitive)
абіссі́нцю (singular dative)
абіссі́нцеві (singular dative)
абіссі́нцям (plural dative)
абіссі́нця (singular accusative)
абіссі́нців (plural accusative)
абіссі́нцем (singular instrumental)
абіссі́нцями (plural instrumental)
на/в абіссі́нці, (singular locative)
абіссі́нцеві, (singular locative)
абіссі́нцю (singular locative)
на/в абіссі́нцях (plural locative)
абіссі́нцю (singular vocative)
абіссі́нці (plural vocative)
Nom de type 5*a selon Zaliznyak
абіссинка (feminine)
абіссінка (feminine)
абісси́нець


абіссинка

De Абісси́нія (« Abyssinie ») avec le suffixe -ка.

абісси́нка (singular nominative)
абісси́нки (plural nominative)
абісси́нки (singular genitive)
абісси́нок (plural genitive)
абісси́нці (singular dative)
абісси́нкам (plural dative)
абісси́нку (singular accusative)
абісси́нок (plural accusative)
абісси́нкою (singular instrumental)
абісси́нками (plural instrumental)
на/в абісси́нці (singular locative)
на/в абісси́нках (plural locative)
абісси́нко (singular vocative)
абісси́нки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
абіссинець (masculine)
абіссінець (masculine)
абіссі́нка

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-абіссинка.wav


абіссінка

абіссі́нка (singular nominative)
абіссі́нки (plural nominative)
абіссі́нки (singular genitive)
абіссі́нок (plural genitive)
абіссі́нці (singular dative)
абіссі́нкам (plural dative)
абіссі́нку (singular accusative)
абіссі́нок (plural accusative)
абіссі́нкою (singular instrumental)
абіссі́нками (plural instrumental)
на/в абіссі́нці (singular locative)
на/в абіссі́нках (plural locative)
абіссі́нко (singular vocative)
абіссі́нки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
абіссинець (masculine)
абіссінець (masculine)
абісси́нка


абітурієнт

абітуріє́нт (singular nominative)
абітуріє́нти (plural nominative)
абітуріє́нта (singular genitive)
абітуріє́нтів (plural genitive)
абітуріє́нту (singular dative)
абітуріє́нтові (singular dative)
абітуріє́нтам (plural dative)
абітуріє́нта (singular accusative)
абітуріє́нтів (plural accusative)
абітуріє́нтом (singular instrumental)
абітуріє́нтами (plural instrumental)
на/в абітуріє́нті, (singular locative)
абітуріє́нтові (singular locative)
на/в абітуріє́нтах (plural locative)
абітуріє́нте (singular vocative)
абітуріє́нти (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak
абітурієнтка (feminine)

Bachelier (candidat au baccalauréat ou celui qui a obtenu ce diplôme).


абітурієнтка

De l’allemand Abiturient, même sens, avec le suffixe -ка.

абітуріє́нтка (singular nominative)
абітуріє́нтки (plural nominative)
абітуріє́нтки (singular genitive)
абітуріє́нток (plural genitive)
абітуріє́нтці (singular dative)
абітуріє́нткам (plural dative)
абітуріє́нтку (singular accusative)
абітуріє́нток (plural accusative)
абітуріє́нткою (singular instrumental)
абітуріє́нтками (plural instrumental)
на/в абітуріє́нтці (singular locative)
на/в абітуріє́нтках (plural locative)
абітуріє́нтко (singular vocative)
абітуріє́нтки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
абітурієнт (masculine)

Bachelière (candidate au baccalauréat ou celle qui a obtenu ce diplôme).


абітурієнткою

Instrumental singulier de абітуріє́нтка.


Або

Transcription du nom finnois de la ville.

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-Або.wav

Åbo (ancien nom de Turku, ville de Finlande).


аболіціонізм

аболіціоні́зм (singular nominative)
аболіціоні́зму (singular genitive)
аболіціоні́зму (singular dative)
аболіціоні́змові (singular dative)
аболіціоні́зм (singular accusative)
аболіціоні́змом (singular instrumental)
на/в аболіціоні́змі, (singular locative)
по аболіціоні́зму (singular locative)
аболіціоні́зме (singular vocative)
Nom de type 1a- selon Zaliznyak


аболіціонізмом

Instrumental singulier de аболіціоні́зм.


аболіціоніст

аболіціоні́ст (singular nominative)
аболіціоні́сти (plural nominative)
аболіціоні́ста (singular genitive)
аболіціоні́стів (plural genitive)
аболіціоні́сту (singular dative)
аболіціоні́стові (singular dative)
аболіціоні́стам (plural dative)
аболіціоні́ста (singular accusative)
аболіціоні́стів (plural accusative)
аболіціоні́стом (singular instrumental)
аболіціоні́стами (plural instrumental)
на/в аболіціоні́сті, (singular locative)
аболіціоні́стові (singular locative)
на/в аболіціоні́стах (plural locative)
аболіціоні́сте (singular vocative)
аболіціоні́сти (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


аболіціоністом

Instrumental singulier de аболіціоні́ст.


аболіція

аболі́ція (singular nominative)
аболі́ції (singular genitive)
аболі́ції (singular dative)
аболі́цію (singular accusative)
аболі́цією (singular instrumental)
на/в аболі́ції (singular locative)
аболі́ціє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak


абонентка

абоне́нтка (singular nominative)
абоне́нтки (plural nominative)
абоне́нтки (singular genitive)
абоне́нток (plural genitive)
абоне́нтці (singular dative)
абоне́нткам (plural dative)
абоне́нтку (singular accusative)
абоне́нток (plural accusative)
абоне́нткою (singular instrumental)
абоне́нтками (plural instrumental)
на/в абоне́нтці (singular locative)
на/в абоне́нтках (plural locative)
абоне́нтко (singular vocative)
абоне́нтки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
абонент (masculine)


абонувати

абонува́ти abonuvaty \Prononciation ?\ perfectif et imperfectif transitif de type 2a


абоную

Première personne du singulier du présent de абонува́ти


абонуєш

Deuxième personne du singulier du présent de абонува́ти


абонує

Troisième personne du singulier du présent de абонува́ти


абонуємо

Première personne du pluriel du présent de абонува́ти


абонуєте

Deuxième personne du pluriel du présent de абонува́ти


абонують

Troisième personne du pluriel du présent de абонува́ти


абонуватиму

Première personne du singulier du futur de абонува́ти


абонуватимеш

Deuxième personne du singulier du futur de абонува́ти


абонуватиме

Troisième personne du singulier du futur de абонува́ти


абонуватимемо

Première personne du pluriel du futur de абонува́ти


абонуватимете

Deuxième personne du pluriel du futur de абонува́ти


абонуватимуть

Troisième personne du pluriel du futur de абонува́ти


абонуй

Deuxième personne du singulier de l’impératif de абонува́ти


абонуймо

Première personne du pluriel de l’impératif de абонува́ти


абонуйте

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de абонува́ти


абонований

Particpe passé passif du verbe абонува́ти (« abonner »).

Cas
Singulier
Pluriel
абоно́ваний (masculine nominative)
абоно́вана (feminine nominative)
абоно́ване (neuter nominative)
абоно́вані (nominative)
абоно́ваного (masculine genitive)
абоно́ваної (feminine genitive)
абоно́ваного (neuter genitive)
абоно́ваних (genitive)
абоно́ваному (masculine dative)
абоно́ваній (feminine dative)
абоно́ваному (neuter dative)
абоно́ваним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
абоно́вану (feminine accusative)
абоно́ване (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
абоно́ваним (masculine instrumental)
абоно́ваною (feminine instrumental)
абоно́ваним (neuter instrumental)
абоно́ваними (instrumental)
абоно́ваному (masculine locative)
абоно́ванім (masculine locative)
абоно́ваній (feminine locative)
абоно́ваному (neuter locative)
абоно́ванім (neuter locative)
абоно́ваних (locative)


абонована

Nominatif féminin singulier de абоно́ваний.


абоноване

Nominatif neutre singulier de абоно́ваний.


абонованим

Instrumental masculin singulier de абоно́ваний.

Instrumental neutre singulier de абоно́ваний.


абонованій

Locatif féminin singulier de абоно́ваний.


абонованім

Locatif masculin singulier de абоно́ваний.

Locatif neutre singulier de абоно́ваний.


абонованого

Génitif masculin singulier de абоно́ваний.

Génitif neutre singulier de абоно́ваний.

Accusatif neutre singulier de абоно́ваний.


абонованої

Génitif féminin singulier de абоно́ваний.


абонованому

Datif masculin singulier de абоно́ваний.


абонованою

Instrumental féminin singulier de абоно́ваний.


абоновану

Accusatif féminin singulier de абоно́ваний.


абонуватися

Verbedérivé de абонувати, avec le suffixe -ся.

абонува́тися abonuvatysja \Prononciation ?\ perfectif et imperfectif intransitif pronominal de type 2a


абортувати

Verbedérivé de аборт (« avortement »), avec le suffixe -увати.

абортува́ти abortuvaty \Prononciation ?\ perfectif et imperfectif transitif de type 2a


абортую

Première personne du singulier du présent de абортува́ти


абортуєш

Deuxième personne du singulier du présent de абортува́ти


абортує

Troisième personne du singulier du présent de абортува́ти


абортуємо

Première personne du pluriel du présent de абортува́ти


абортуєте

Deuxième personne du pluriel du présent de абортува́ти


абортують

Troisième personne du pluriel du présent de абортува́ти


абортуватиму

Première personne du singulier du futur de абортува́ти


абортуватимеш

Deuxième personne du singulier du futur de абортува́ти


абортуватиме

Troisième personne du singulier du futur de абортува́ти


абортуватимемо

Première personne du pluriel du futur de абортува́ти


абортуватимете

Deuxième personne du pluriel du futur de абортува́ти


абортуватимуть

Troisième personne du pluriel du futur de абортува́ти


абортуй

Deuxième personne du singulier de l’impératif de абортува́ти


абортуймо

Première personne du pluriel de l’impératif de абортува́ти


абортуйте

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de абортува́ти


абортувавши

Gérondif passé de абортува́ти


Буча

(Date à préciser) Apparenté au russe буча, buča (« courant rapide, eau tourbillonnante ») ; la ville tient son nom du cours d’eau.


підходяща

Nominatif féminin singulier de підходя́щий.


підходяще

Nominatif neutre singulier de підходя́щий.

Accusatif neutre singulier de підходя́щий.


підходящим

Instrumental masculin singulier de підходя́щий.

Instrumental neutre singulier de підходя́щий.


підходящій

Locatif féminin singulier de підходя́щий.


підходящім

Locatif masculin singulier de підходя́щий.

Locatif neutre singulier de підходя́щий.


підходящого

Génitif masculin singulier de підходя́щий.

Génitif neutre singulier de підходя́щий.


підходящої

Génitif féminin singulier de підходя́щий.


підходящому

Datif masculin singulier de підходя́щий.


підходящою

Instrumental féminin singulier de підходя́щий.


підходящу

Accusatif féminin singulier de підходя́щий.


Хмельницький

(1954) Nom donné à la ville de Proskouriv à partir de 1954 en l’honneur de Bogdan Khmelnitski, un chef militaire et politique des Cosaques d’Ukraine.

Cas
Singulier
Pluriel
Хмельни́цький (masculine nominative)
Хмельни́цького (masculine genitive)
Хмельни́цькому (masculine dative)
Хмельни́цький (masculine accusative)
Хмельни́цьким (masculine instrumental)
Хмельни́цькому (masculine locative)

Uk-Хмельницький.oga

Khmelnytskyï, Khmelnitski (capitale administrative de l’oblast de Khmelnytskyï en Ukraine).


Проскурів

(1795) Apparemment, ce nom provient de la rivière Ploska, un affluent du Bug qui se jette dans la mer Noire. À partir de 1795, le « л » original se transforma en « р ».

Проску́рів (singular nominative)
Проску́рова (singular genitive)
Проску́рову (singular dative)
Проску́рів (singular accusative)
Проску́ровом (singular instrumental)
на/у Проску́рові, (singular locative)
по Проску́рову (singular locative)
Проску́рове (singular vocative)
Nom de type 1a- selon Zaliznyak

Proskouriv (nom que porta la ville ukrainienne de Khmelnytskyï de 1795 à 1954).


макронити

(2022)Dérivé de Макрон (« Macron »), avec le suffixe -ити, littéralement « macroner ».

Néologisme apparu à la suite des photos de Soazig de La Moissonnière montrant Emmanuel Macron préoccupé de la situation en Ukraine.

Montrer de manière ostentatoire qu’on est inquiet à propos d’une situation mais ne rien faire pour y remédier.

Телеведуча розповіла про наш новий жаргонізм "макронити" від прізвища президента Франції Емманюеля Макрона, що означає "удавати, що допомагаєш, але нічого не робити".

Le présentateur de télévision a parlé du néologisme « macroner » du nom du président français Emmanuel Macron, qui signifie « faire semblant d’aider, mais ne rien faire ».

Ксенія Ляпіна, Лідія Таран розповіла про свій досвід на французькому телебаченні: як Франція ставиться до війни, яку розпочала росія в Україні, 1plus1.ua, 1ᵉʳ avril 2022


Макронити

Variante orthographique de макронити, makronyty.


поправить

Troisième personne du singulier du futur de попра́вити.


столітній

De сто (« cent ») avec l’adjectif лі́тній (« âgé, vieux »).

Cas
Singulier
Pluriel
столі́тній (masculine nominative)
столі́тня (feminine nominative)
столі́тнє (neuter nominative)
столі́тні (nominative)
столі́тнього (masculine genitive)
столі́тньої (feminine genitive)
столі́тнього (neuter genitive)
столі́тніх (genitive)
столі́тньому (masculine dative)
столі́тній (feminine dative)
столі́тньому (neuter dative)
столі́тнім (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
столі́тню (feminine accusative)
столі́тнє (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
столі́тнім (masculine instrumental)
столі́тньою (feminine instrumental)
столі́тнім (neuter instrumental)
столі́тніми (instrumental)
столі́тньому (masculine locative)
столі́тнім (masculine locative)
столі́тній (feminine locative)
столі́тньому (neuter locative)
столі́тнім (neuter locative)
столі́тніх (locative)


столітнє

Nominatif neutre singulier de столі́тній.

Accusatif neutre singulier de столі́тній.


столітнім

Instrumental masculin singulier de столі́тній.

Locatif masculin singulier de столі́тній.

Instrumental neutre singulier de столі́тній.


Ворошиловград

(1935–1958) (1970–1990) Du nom de militaire et politicien Kliment Voroshilov (en russe : Климе́нт Вороши́лов).

Vorochilovgrad (nom porté par la ville de Louhansk de 1935 à 1958 puis de 1970 à 1990).


столітнього

Génitif masculin singulier de столі́тній.


столітньої

Génitif féminin singulier de столі́тній.


столітньою

Instrumental féminin singulier de столі́тній.


столітню

Accusatif féminin singulier de столі́тній.


столітня

Nominatif féminin singulier de столі́тній.


сімнадцятилітній

Adjectifdérivé de літо (« été »), avec le préfixe сімнадцяти- (« dix-sept ») et le suffixe -ній.

Cas
Singulier
Pluriel
сімнадцятилі́тній (masculine nominative)
сімнадцятилі́тня (feminine nominative)
сімнадцятилі́тнє (neuter nominative)
сімнадцятилі́тні (nominative)
сімнадцятилі́тнього (masculine genitive)
сімнадцятилі́тньої (feminine genitive)
сімнадцятилі́тнього (neuter genitive)
сімнадцятилі́тніх (genitive)
сімнадцятилі́тньому (masculine dative)
сімнадцятилі́тній (feminine dative)
сімнадцятилі́тньому (neuter dative)
сімнадцятилі́тнім (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
сімнадцятилі́тню (feminine accusative)
сімнадцятилі́тнє (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
сімнадцятилі́тнім (masculine instrumental)
сімнадцятилі́тньою (feminine instrumental)
сімнадцятилі́тнім (neuter instrumental)
сімнадцятилі́тніми (instrumental)
сімнадцятилі́тньому (masculine locative)
сімнадцятилі́тнім (masculine locative)
сімнадцятилі́тній (feminine locative)
сімнадцятилі́тньому (neuter locative)
сімнадцятилі́тнім (neuter locative)
сімнадцятилі́тніх (locative)

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-сімнадцятилітній.wav

Qui dure dix-sept ans ou qui se produit tous les dix-sept ans.


сімнадцятилітнє

⁽ˢⁱᵐⁿᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗⁿʲᵉ⁾

Nominatif neutre singulier de сімнадцятилі́тній.

Accusatif neutre singulier de сімнадцятилі́тній.


сімнадцятилітні

⁽ˢⁱᵐⁿᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗⁿⁱ⁾


сімнадцятилітнім

⁽ˢⁱᵐⁿᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗⁿⁱᵐ⁾

Instrumental masculin singulier de сімнадцятилі́тній.

Locatif masculin singulier de сімнадцятилі́тній.

Instrumental neutre singulier de сімнадцятилі́тній.

Locatif neutre singulier de сімнадцятилі́тній.

Datif pluriel de сімнадцятилі́тній.


сімнадцятилітніми

⁽ˢⁱᵐⁿᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗⁿⁱᵐʸ⁾

Instrumental pluriel de сімнадцятилі́тній.


сімнадцятилітніх

⁽ˢⁱᵐⁿᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗⁿⁱᵏʰ⁾

Génitif pluriel de сімнадцятилі́тній.

Locatif pluriel de сімнадцятилі́тній.


сімнадцятилітнього

Génitif masculin singulier de сімнадцятилі́тній.

Génitif neutre singulier de сімнадцятилі́тній.


сімнадцятилітньої

Génitif féminin singulier de сімнадцятилі́тній.


сімнадцятилітньому

Datif masculin singulier de сімнадцятилі́тній.

Datif neutre singulier de сімнадцятилі́тній.


сімнадцятилітньою

Instrumental féminin singulier de сімнадцятилі́тній.


сімнадцятилітню

⁽ˢⁱᵐⁿᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗⁿʲᵘ⁾

Accusatif féminin singulier de сімнадцятилі́тній.


сімнадцятилітня

⁽ˢⁱᵐⁿᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗⁿʲᵃ⁾

Nominatif féminin singulier de сімнадцятилі́тній.


дев’ятисотлітній

De дев’ятсо́т (« neuf cents ») avec l’adjectif лі́тній (« âgé, vieux »).

Cas
Singulier
Pluriel
дев’ятисотлі́тній (masculine nominative)
дев’ятисотлі́тня (feminine nominative)
дев’ятисотлі́тнє (neuter nominative)
дев’ятисотлі́тні (nominative)
дев’ятисотлі́тнього (masculine genitive)
дев’ятисотлі́тньої (feminine genitive)
дев’ятисотлі́тнього (neuter genitive)
дев’ятисотлі́тніх (genitive)
дев’ятисотлі́тньому (masculine dative)
дев’ятисотлі́тній (feminine dative)
дев’ятисотлі́тньому (neuter dative)
дев’ятисотлі́тнім (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
дев’ятисотлі́тню (feminine accusative)
дев’ятисотлі́тнє (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
дев’ятисотлі́тнім (masculine instrumental)
дев’ятисотлі́тньою (feminine instrumental)
дев’ятисотлі́тнім (neuter instrumental)
дев’ятисотлі́тніми (instrumental)
дев’ятисотлі́тньому (masculine locative)
дев’ятисотлі́тнім (masculine locative)
дев’ятисотлі́тній (feminine locative)
дев’ятисотлі́тньому (neuter locative)
дев’ятисотлі́тнім (neuter locative)
дев’ятисотлі́тніх (locative)


дев’ятисотлітнє

Nominatif neutre singulier de дев’ятисотлі́тній.

Accusatif neutre singulier de дев’ятисотлі́тній.


дев’ятисотлітнім

Instrumental masculin singulier de дев’ятисотлі́тній.

Locatif masculin singulier de дев’ятисотлі́тній.

Instrumental neutre singulier de дев’ятисотлі́тній.

Locatif neutre singulier de дев’ятисотлі́тній.

Datif pluriel de дев’ятисотлі́тній.


дев’ятисотлітніми

Instrumental pluriel de дев’ятисотлі́тній.


дев’ятисотлітніх

Génitif pluriel de дев’ятисотлі́тній.

Locatif pluriel de дев’ятисотлі́тній.


дев’ятисотлітнього

Génitif masculin singulier de дев’ятисотлі́тній.

Génitif neutre singulier de дев’ятисотлі́тній.


дев’ятисотлітньої

Génitif féminin singulier de дев’ятисотлі́тній.


дев’ятисотлітньому

Datif masculin singulier de дев’ятисотлі́тній.

Datif neutre singulier de дев’ятисотлі́тній.


дев’ятисотлітньою

Instrumental féminin singulier de дев’ятисотлі́тній.


дев’ятисотлітню

Accusatif féminin singulier de дев’ятисотлі́тній.


дев’ятисотлітня

Nominatif féminin singulier de дев’ятисотлі́тній.


нульовка

Nomdérivé de нуль (« zéro »), avec le suffixe -ка.

нульо́вка (singular nominative)
нульо́вки (plural nominative)
нульо́вки (singular genitive)
нульо́вок (plural genitive)
нульо́вці (singular dative)
нульо́вкам (plural dative)
нульо́вку (singular accusative)
нульо́вки (plural accusative)
нульо́вкою (singular instrumental)
нульо́вками (plural instrumental)
на/у нульо́вці (singular locative)
на/у нульо́вках (plural locative)
нульо́вко (singular vocative)
нульо́вки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak

État zéro (premier état avant qu'on commence à construire les fondations de quelque chose).

Tondeuse qui rend la peau parfaitement lisse.


нулівка

нулі́вка (singular nominative)
нулі́вки (plural nominative)
нулі́вки (singular genitive)
нулі́вок (plural genitive)
нулі́вці (singular dative)
нулі́вкам (plural dative)
нулі́вку (singular accusative)
нулі́вки (plural accusative)
нулі́вкою (singular instrumental)
нулі́вками (plural instrumental)
на/у нулі́вці (singular locative)
на/у нулі́вках (plural locative)
нулі́вко (singular vocative)
нулі́вки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak


нульовий

De нуль (« zéro ») avec le suffixe -овий.

Cas
Singulier
Pluriel
нульови́й (masculine nominative)
нульова́ (feminine nominative)
нульове́ (neuter nominative)
нульові́ (nominative)
нульово́го (masculine genitive)
нульово́ї (feminine genitive)
нульово́го (neuter genitive)
нульови́х (genitive)
нульово́му (masculine dative)
нульові́й (feminine dative)
нульово́му (neuter dative)
нульови́м (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
нульову́ (feminine accusative)
нульове́ (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
нульови́м (masculine instrumental)
нульово́ю (feminine instrumental)
нульови́м (neuter instrumental)
нульови́ми (instrumental)
нульово́му (masculine locative)
нульові́м (masculine locative)
нульові́й (feminine locative)
нульово́му (neuter locative)
нульові́м (neuter locative)
нульови́х (locative)


нульова

Nominatif féminin singulier de нульовий.


нульовим

Instrumental masculin singulier de нульовий.

Instrumental neutre singulier de нульовий.


нульовою

Instrumental féminin singulier de нульовий.


нульову

Accusatif féminin singulier de нульовий.


нуліфікація

нуліфіка́ція (singular nominative)
нуліфіка́ції (plural nominative)
нуліфіка́ції (singular genitive)
нуліфіка́цій (plural genitive)
нуліфіка́ції (singular dative)
нуліфіка́ціям (plural dative)
нуліфіка́цію (singular accusative)
нуліфіка́ції (plural accusative)
нуліфіка́цією (singular instrumental)
нуліфіка́ціями (plural instrumental)
на/у нуліфіка́ції (singular locative)
на/у нуліфіка́ціях (plural locative)
нуліфіка́ціє (singular vocative)
нуліфіка́ції (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak


нуліфікований

Participe passé passif du verbe нуліфікува́ти (« annuler »).

Cas
Singulier
Pluriel
нуліфіко́ваний (masculine nominative)
нуліфіко́вана (feminine nominative)
нуліфіко́ване (neuter nominative)
нуліфіко́вані (nominative)
нуліфіко́ваного (masculine genitive)
нуліфіко́ваної (feminine genitive)
нуліфіко́ваного (neuter genitive)
нуліфіко́ваних (genitive)
нуліфіко́ваному (masculine dative)
нуліфіко́ваній (feminine dative)
нуліфіко́ваному (neuter dative)
нуліфіко́ваним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
нуліфіко́вану (feminine accusative)
нуліфіко́ване (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
нуліфіко́ваним (masculine instrumental)
нуліфіко́ваною (feminine instrumental)
нуліфіко́ваним (neuter instrumental)
нуліфіко́ваними (instrumental)
нуліфіко́ваному (masculine locative)
нуліфіко́ванім (masculine locative)
нуліфіко́ваній (feminine locative)
нуліфіко́ваному (neuter locative)
нуліфіко́ванім (neuter locative)
нуліфіко́ваних (locative)


нуліфікована

Nominatif féminin singulier de нуліфіко́ваний.


нуліфіковане

Nominatif neutre singulier de нуліфіко́ваний.

Accusatif neutre singulier de нуліфіко́ваний.


нуліфікованим

Instrumental masculin singulier de нуліфіко́ваний.

Instrumental neutre singulier de нуліфіко́ваний.


нуліфікованій

Datif féminin singulier de нуліфіко́ваний.

Locatif féminin singulier de нуліфіко́ваний.


нуліфікованім

Locatif masculin singulier de нуліфіко́ваний.

Locatif neutre singulier de нуліфіко́ваний.


нуліфікованого

Génitif masculin singulier de нуліфіко́ваний.

Génitif neutre singulier de нуліфіко́ваний.


нуліфікованої

Génitif féminin singulier de нуліфіко́ваний.


нуліфікованому

Datif masculin singulier de нуліфіко́ваний.

Datif neutre singulier de нуліфіко́ваний.


нуліфікованою

Instrumental féminin singulier de нуліфіко́ваний.


нуліфіковану

Accusatif féminin singulier de нуліфіко́ваний.


нуліфікувати

нуліфікува́ти nulifikuvaty \Prononciation ?\ perfectif et imperfectif transitif de type 2a


нуліфікую

Première personne du singulier du présent de нуліфікува́ти


нуліфікуєш

Deuxième personne du singulier du présent de нуліфікува́ти


нуліфікує

Troisième personne du singulier du présent de нуліфікува́ти


нуліфікуємо

Première personne du pluriel du présent de нуліфікува́ти


нуліфікуєте

Deuxième personne du pluriel du présent de нуліфікува́ти


нуліфікують

Troisième personne du pluriel du présent de нуліфікува́ти


нуліфікуватиму

Première personne du singulier du futur de нуліфікува́ти


нуліфікуватимеш

Deuxième personne du singulier du futur de нуліфікува́ти


нуліфікуватиме

Troisième personne du singulier du futur de нуліфікува́ти


нуліфікуватимемо

Première personne du pluriel du futur de нуліфікува́ти


нуліфікуватимете

Deuxième personne du pluriel du futur de нуліфікува́ти


нуліфікуватимуть

Troisième personne du pluriel du futur de нуліфікува́ти


нуліфікував

Passé masculin singulier de нуліфікува́ти


нуліфікувала

Passé féminin singulier de нуліфікува́ти


нуліфікували

Passé pluriel de нуліфікува́ти


нуліфікуй

Deuxième personne du singulier de l’impératif de нуліфікува́ти


нуліфікуймо

Première personne du pluriel de l’impératif de нуліфікува́ти


нуліфікуйте

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de нуліфікува́ти


нуліфікувавши

Gérondif passé de нуліфікува́ти


однією

Instrumental féminin singulier de оди́н.


одиниця

Dérivé de один, odin (« un »), avec le suffixe -иця, -ycja, apparenté au croate jedinica, au tchèque jedinec (« individu »).

одини́ця (singular nominative)
одини́ці (plural nominative)
одини́ці (singular genitive)
одини́ць (plural genitive)
одини́ці (singular dative)
одини́цям (plural dative)
одини́цю (singular accusative)
одини́ці (plural accusative)
одини́цею (singular instrumental)
одини́цями (plural instrumental)
на/в одини́ці (singular locative)
на/в одини́цях (plural locative)
одини́це (singular vocative)
одини́ці (plural vocative)
Nom de type 5a selon Zaliznyak

Un, nombre "un", symbole 1 : le un / un 1.

Unité (par opposition aux dizaines et aux centaines).

Un (la plus mauvaise note obtenue pour un devoir, les notes allant de 1 à 5).

Unité (physique, militaire…). Sens général de partie unitaire d’un tout.


перший

Du vieux slave прьвъ, prьvъ ; apparenté à pierwszy en polonais

Cas
Singulier
Pluriel
пе́рший (masculine nominative)
пе́рша (feminine nominative)
пе́рше (neuter nominative)
пе́рші (nominative)
пе́ршого (masculine genitive)
пе́ршої (feminine genitive)
пе́ршого (neuter genitive)
пе́рших (genitive)
пе́ршому (masculine dative)
пе́ршій (feminine dative)
пе́ршому (neuter dative)
пе́ршим (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
пе́ршу (feminine accusative)
пе́рше (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
пе́ршим (masculine instrumental)
пе́ршою (feminine instrumental)
пе́ршим (neuter instrumental)
пе́ршими (instrumental)
пе́ршому (masculine locative)
пе́ршім (masculine locative)
пе́ршій (feminine locative)
пе́ршому (neuter locative)
пе́ршім (neuter locative)
пе́рших (locative)


перша

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-перша.wav


першим

Instrumental masculin singulier de пе́рший.

Instrumental neutre singulier de пе́рший.


першою

Instrumental féminin singulier de пе́рший.


останній

Cas
Singulier
Pluriel
оста́нній (masculine nominative)
оста́ння (feminine nominative)
оста́ннє (neuter nominative)
оста́нні (nominative)
оста́ннього (masculine genitive)
оста́нньої (feminine genitive)
оста́ннього (neuter genitive)
оста́нніх (genitive)
оста́нньому (masculine dative)
оста́нній (feminine dative)
оста́нньому (neuter dative)
оста́ннім (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
оста́нню (feminine accusative)
оста́ннє (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
оста́ннім (masculine instrumental)
оста́нньою (feminine instrumental)
оста́ннім (neuter instrumental)
оста́нніми (instrumental)
оста́нньому (masculine locative)
оста́ннім (masculine locative)
оста́нній (feminine locative)
оста́нньому (neuter locative)
оста́ннім (neuter locative)
оста́нніх (locative)


останнє

Nominatif neutre singulier de оста́нній.

Accusatif neutre singulier de оста́нній.


останнім

Instrumental masculin singulier de оста́нній.

Locatif masculin singulier de оста́нній.

Instrumental neutre singulier de оста́нній.


останнього

Génitif masculin singulier de оста́нній.


останньою

Instrumental féminin singulier de оста́нній.


останню

Accusatif féminin singulier de оста́нній.


остання

Nominatif féminin singulier de оста́нній.


по-перше

Adverbedérivé de перший (« premier »), avec le préfixe по-.


дві

два masculin (nominative)
дві féminin (nominative)
двох (genitive)
двом (dative)
Nom. ou Gén. (accusative)
двома́ (instrumental)
двох (locative)

Deux (2) (s’utilise avec un nom au féminin).


двійка

дві́йка (singular nominative)
дві́йки (plural nominative)
дві́йки (singular genitive)
дві́йок (plural genitive)
дві́йці (singular dative)
дві́йкам (plural dative)
дві́йку (singular accusative)
дві́йки (plural accusative)
дві́йкою (singular instrumental)
дві́йками (plural instrumental)
на/у дві́йці (singular locative)
на/у дві́йках (plural locative)
дві́йко (singular vocative)
дві́йки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak

Deux (pris en tant que nom pour décrire le chiffre, le nombre, le numéro ou le symbole : le deux, le II, le 2).

Couple, doublet (suite ordonnée de deux nombres).

Paire (deux éléments identiques pris ensemble).

Deux (note scolaire basse : plus faible = 1, plus forte = 5).

Школяр нічого не знав, і вчителька поставила йому двійку : L'élève ne savait rien et la professeure lui a donné un "2".


класний

De клас (« classe ») avec le suffixe -ний.

Cas
Singulier
Pluriel
кла́сний (masculine nominative)
кла́сна (feminine nominative)
кла́сне (neuter nominative)
кла́сні (nominative)
кла́сного (masculine genitive)
кла́сної (feminine genitive)
кла́сного (neuter genitive)
кла́сних (genitive)
кла́сному (masculine dative)
кла́сній (feminine dative)
кла́сному (neuter dative)
кла́сним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
кла́сну (feminine accusative)
кла́сне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
кла́сним (masculine instrumental)
кла́сною (feminine instrumental)
кла́сним (neuter instrumental)
кла́сними (instrumental)
кла́сному (masculine locative)
кла́снім (masculine locative)
кла́сній (feminine locative)
кла́сному (neuter locative)
кла́снім (neuter locative)
кла́сних (locative)

першокласний

correspondance avec les niveaux des classes en France

Класна кімната : Une salle de classe.

Класна дама : Enseignante qui, avant la révolution russe, enseignait la gymnastique aux filles.

Qui concerne les classes dans les transports.

Класний вагон : Un wagon de passagers (litt. : un wagon classé).

Qui a une certaine classe, qui sort du lot.

Se dit d’un officier qui a un certain rang, une certaine classe.


класна

Nominatif féminin singulier de кла́сний.


класним

Instrumental masculin singulier de кла́сний.

Instrumental neutre singulier de кла́сний.


класною

Instrumental féminin singulier de кла́сний.


класну

Accusatif féminin singulier de кла́сний.


висококласний

Adjectifdérivé de класний (« de classe »), avec le préfixe високо-.

Cas
Singulier
Pluriel
висококла́сний (masculine nominative)
висококла́сна (feminine nominative)
висококла́сне (neuter nominative)
висококла́сні (nominative)
висококла́сного (masculine genitive)
висококла́сної (feminine genitive)
висококла́сного (neuter genitive)
висококла́сних (genitive)
висококла́сному (masculine dative)
висококла́сній (feminine dative)
висококла́сному (neuter dative)
висококла́сним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
висококла́сну (feminine accusative)
висококла́сне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
висококла́сним (masculine instrumental)
висококла́сною (feminine instrumental)
висококла́сним (neuter instrumental)
висококла́сними (instrumental)
висококла́сному (masculine locative)
висококла́снім (masculine locative)
висококла́сній (feminine locative)
висококла́сному (neuter locative)
висококла́снім (neuter locative)
висококла́сних (locative)


висококласна

Nominatif féminin singulier de висококла́сний.


висококласне

Nominatif neutre singulier de висококла́сний.

Accusatif neutre singulier de висококла́сний.


висококласним

Instrumental masculin singulier de висококла́сний.

Instrumental neutre singulier de висококла́сний.


висококласній

Datif féminin singulier de висококла́сний.

Locatif féminin singulier de висококла́сний.


висококласнім

Locatif masculin singulier de висококла́сний.

Locatif neutre singulier de висококла́сний.


висококласного

Génitif masculin singulier de висококла́сний.

Génitif neutre singulier de висококла́сний.


висококласної

Génitif féminin singulier de висококла́сний.


висококласному

Datif masculin singulier de висококла́сний.

Datif neutre singulier de висококла́сний.


висококласною

Instrumental féminin singulier de висококла́сний.


висококласну

Accusatif féminin singulier de висококла́сний.


малокласний

De мали́й (« petit ») de de кла́сний (« de classe »).

Cas
Singulier
Pluriel
малокла́сний (masculine nominative)
малокла́сна (feminine nominative)
малокла́сне (neuter nominative)
малокла́сні (nominative)
малокла́сного (masculine genitive)
малокла́сної (feminine genitive)
малокла́сного (neuter genitive)
малокла́сних (genitive)
малокла́сному (masculine dative)
малокла́сній (feminine dative)
малокла́сному (neuter dative)
малокла́сним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
малокла́сну (feminine accusative)
малокла́сне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
малокла́сним (masculine instrumental)
малокла́сною (feminine instrumental)
малокла́сним (neuter instrumental)
малокла́сними (instrumental)
малокла́сному (masculine locative)
малокла́снім (masculine locative)
малокла́сній (feminine locative)
малокла́сному (neuter locative)
малокла́снім (neuter locative)
малокла́сних (locative)


малокласна

Nominatif féminin singulier de малокла́сний.


малокласне

Nominatif neutre singulier de малокла́сний.

Accusatif neutre singulier de малокла́сний.


малокласним

Instrumental masculin singulier de малокла́сний.

Instrumental neutre singulier de малокла́сний.


малокласній

Datif féminin singulier de малокла́сний.

Locatif féminin singulier de малокла́сний.


малокласнім

Locatif masculin singulier de малокла́сний.

Locatif neutre singulier de малокла́сний.


малокласного

Génitif masculin singulier de малокла́сний.

Génitif neutre singulier de малокла́сний.


малокласної

Génitif féminin singulier de малокла́сний.


малокласному

Datif masculin singulier de малокла́сний.


малокласною

Instrumental féminin singulier de малокла́сний.


малокласну

Accusatif féminin singulier de малокла́сний.


малим

Instrumental masculin singulier de малий.


малою

Instrumental féminin singulier de малий.


висока

Nominatif féminin singulier de висо́кий.


високим

Instrumental masculin singulier de висо́кий.

Instrumental neutre singulier de висо́кий.


високою

Instrumental féminin singulier de висо́кий.


високу

Accusatif féminin singulier de висо́кий.


першокласний

De пе́рший (« premier ») et кла́сний (« de classe »).

Cas
Singulier
Pluriel
першокла́сний (masculine nominative)
першокла́сна (feminine nominative)
першокла́сне (neuter nominative)
першокла́сні (nominative)
першокла́сного (masculine genitive)
першокла́сної (feminine genitive)
першокла́сного (neuter genitive)
першокла́сних (genitive)
першокла́сному (masculine dative)
першокла́сній (feminine dative)
першокла́сному (neuter dative)
першокла́сним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
першокла́сну (feminine accusative)
першокла́сне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
першокла́сним (masculine instrumental)
першокла́сною (feminine instrumental)
першокла́сним (neuter instrumental)
першокла́сними (instrumental)
першокла́сному (masculine locative)
першокла́снім (masculine locative)
першокла́сній (feminine locative)
першокла́сному (neuter locative)
першокла́снім (neuter locative)
першокла́сних (locative)

Qui appartient à la première classe (en France, le CE1), de première année.


першокласна

Nominatif féminin singulier de першокла́сний.


першокласне

Nominatif neutre singulier de першокла́сний.

Accusatif neutre singulier de першокла́сний.


першокласним

Instrumental masculin singulier de першокла́сний.

Instrumental neutre singulier de першокла́сний.


першокласній

Datif féminin singulier de першокла́сний.

Locatif féminin singulier de першокла́сний.


першокласнім

Locatif neutre singulier de першокла́сний.

Locatif masculin singulier de першокла́сний.


першокласного

Génitif masculin singulier de першокла́сний.

Génitif neutre singulier de першокла́сний.


першокласної

Génitif féminin singulier de першокла́сний.


першокласному

Datif masculin singulier de першокла́сний.

Datif neutre singulier de першокла́сний.


першокласною

Instrumental féminin singulier de першокла́сний.


першокласну

Accusatif féminin singulier de першокла́сний.


двокласний

De два (« deux ») et кла́сний (« de classe »).

Cas
Singulier
Pluriel
двокла́сний (masculine nominative)
двокла́сна (feminine nominative)
двокла́сне (neuter nominative)
двокла́сні (nominative)
двокла́сного (masculine genitive)
двокла́сної (feminine genitive)
двокла́сного (neuter genitive)
двокла́сних (genitive)
двокла́сному (masculine dative)
двокла́сній (feminine dative)
двокла́сному (neuter dative)
двокла́сним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
двокла́сну (feminine accusative)
двокла́сне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
двокла́сним (masculine instrumental)
двокла́сною (feminine instrumental)
двокла́сним (neuter instrumental)
двокла́сними (instrumental)
двокла́сному (masculine locative)
двокла́снім (masculine locative)
двокла́сній (feminine locative)
двокла́сному (neuter locative)
двокла́снім (neuter locative)
двокла́сних (locative)

Qui appartient à la deuxième classe (en France, le CE2), de seconde année.


двокласна

Nominatif féminin singulier de двокла́сний.


двокласне

Nominatif neutre singulier de двокла́сний.

Accusatif neutre singulier de двокла́сний.


двокласним

Instrumental masculin singulier de двокла́сний.

Instrumental neutre singulier de двокла́сний.


двокласній

Locatif féminin singulier de двокла́сний.


двокласнім

Locatif masculin singulier de двокла́сний.

Locatif neutre singulier de двокла́сний.


двокласного

Génitif masculin singulier de двокла́сний.

Génitif neutre singulier de двокла́сний.


двокласної

Génitif féminin singulier de двокла́сний.


двокласному

Datif masculin singulier de двокла́сний.


двокласною

Instrumental féminin singulier de двокла́сний.


двокласну

Accusatif féminin singulier de двокла́сний.


другокласний

De дру́гий (« deuxième ») et кла́сний (« de classe »).

Cas
Singulier
Pluriel
другокла́сний (masculine nominative)
другокла́сна (feminine nominative)
другокла́сне (neuter nominative)
другокла́сні (nominative)
другокла́сного (masculine genitive)
другокла́сної (feminine genitive)
другокла́сного (neuter genitive)
другокла́сних (genitive)
другокла́сному (masculine dative)
другокла́сній (feminine dative)
другокла́сному (neuter dative)
другокла́сним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
другокла́сну (feminine accusative)
другокла́сне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
другокла́сним (masculine instrumental)
другокла́сною (feminine instrumental)
другокла́сним (neuter instrumental)
другокла́сними (instrumental)
другокла́сному (masculine locative)
другокла́снім (masculine locative)
другокла́сній (feminine locative)
другокла́сному (neuter locative)
другокла́снім (neuter locative)
другокла́сних (locative)


другокласна

Nominatif féminin singulier de другокла́сний.


другокласне

Nominatif neutre singulier de другокла́сний.

Accusatif neutre singulier de другокла́сний.


другокласним

Instrumental masculin singulier de другокла́сний.

Instrumental neutre singulier de другокла́сний.


другокласній

Datif féminin singulier de другокла́сний.

Locatif féminin singulier de другокла́сний.


другокласнім

Locatif masculin singulier de другокла́сний.

Locatif neutre singulier de другокла́сний.


другокласного

Génitif masculin singulier de другокла́сний.

Génitif neutre singulier de другокла́сний.


другокласної

Génitif féminin singulier de другокла́сний.


другокласному

Datif neutre singulier de другокла́сний.

Datif masculin singulier de другокла́сний.


другокласною

Instrumental féminin singulier de другокла́сний.


другокласну

Accusatif féminin singulier de другокла́сний.


трикласний

De три (« trois ») et кла́сний (« de classe »).

Cas
Singulier
Pluriel
трикла́сний (masculine nominative)
трикла́сна (feminine nominative)
трикла́сне (neuter nominative)
трикла́сні (nominative)
трикла́сного (masculine genitive)
трикла́сної (feminine genitive)
трикла́сного (neuter genitive)
трикла́сних (genitive)
трикла́сному (masculine dative)
трикла́сній (feminine dative)
трикла́сному (neuter dative)
трикла́сним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
трикла́сну (feminine accusative)
трикла́сне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
трикла́сним (masculine instrumental)
трикла́сною (feminine instrumental)
трикла́сним (neuter instrumental)
трикла́сними (instrumental)
трикла́сному (masculine locative)
трикла́снім (masculine locative)
трикла́сній (feminine locative)
трикла́сному (neuter locative)
трикла́снім (neuter locative)
трикла́сних (locative)

Qui appartient à la troisième classe (en France, le CM1), de troisième année.


трикласна

Nominatif féminin singulier de трикла́сний.


трикласне

Nominatif neutre singulier de трикла́сний.

Accusatif neutre singulier de трикла́сний.


трикласним

Instrumental masculin singulier de трикла́сний.

Instrumental neutre singulier de трикла́сний.


трикласній

Locatif féminin singulier de трикла́сний.


трикласнім

Locatif neutre singulier de трикла́сний.

Locatif masculin singulier de трикла́сний.


трикласного

Génitif masculin singulier de трикла́сний.

Génitif neutre singulier de трикла́сний.


трикласної

Génitif féminin singulier de трикла́сний.


трикласному

Datif masculin singulier de трикла́сний.


трикласною

Instrumental féminin singulier de трикла́сний.


трикласну

Accusatif féminin singulier de трикла́сний.


третьокласний

De тре́тій (« troisième ») et кла́сний (« de classe »).

Cas
Singulier
Pluriel
третьокла́сний (masculine nominative)
третьокла́сна (feminine nominative)
третьокла́сне (neuter nominative)
третьокла́сні (nominative)
третьокла́сного (masculine genitive)
третьокла́сної (feminine genitive)
третьокла́сного (neuter genitive)
третьокла́сних (genitive)
третьокла́сному (masculine dative)
третьокла́сній (feminine dative)
третьокла́сному (neuter dative)
третьокла́сним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
третьокла́сну (feminine accusative)
третьокла́сне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
третьокла́сним (masculine instrumental)
третьокла́сною (feminine instrumental)
третьокла́сним (neuter instrumental)
третьокла́сними (instrumental)
третьокла́сному (masculine locative)
третьокла́снім (masculine locative)
третьокла́сній (feminine locative)
третьокла́сному (neuter locative)
третьокла́снім (neuter locative)
третьокла́сних (locative)


третьокласна

Nominatif féminin singulier de третьокла́сний.


третьокласне

Nominatif neutre singulier de третьокла́сний.

Accusatif neutre singulier de третьокла́сний.


третьокласним

Instrumental masculin singulier de третьокла́сний.

Instrumental neutre singulier de третьокла́сний.


третьокласній

Datif féminin singulier de третьокла́сний.

Locatif féminin singulier de третьокла́сний.


третьокласнім

Locatif masculin singulier de третьокла́сний.

Locatif neutre singulier de третьокла́сний.


третьокласного

Génitif masculin singulier de третьокла́сний.

Génitif neutre singulier de третьокла́сний.


третьокласної

Génitif féminin singulier de третьокла́сний.


третьокласному

Datif masculin singulier de третьокла́сний.

Datif neutre singulier de третьокла́сний.


третьокласною

Instrumental féminin singulier de третьокла́сний.


третьокласну

Accusatif féminin singulier de третьокла́сний.


абразія

абра́зія (singular nominative)
абра́зії (plural nominative)
абра́зії (singular genitive)
абра́зій (plural genitive)
абра́зії (singular dative)
абра́зіям (plural dative)
абра́зію (singular accusative)
абра́зії (plural accusative)
абра́зією (singular instrumental)
абра́зіями (plural instrumental)
на/в абра́зії (singular locative)
на/в абра́зіях (plural locative)
абра́зіє (singular vocative)
абра́зії (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak


нісенітниця

нісені́тниця (singular nominative)
нісені́тниці (plural nominative)
нісені́тниці (singular genitive)
нісені́тниць (plural genitive)
нісені́тниці (singular dative)
нісені́тницям (plural dative)
нісені́тницю (singular accusative)
нісені́тниці (plural accusative)
нісені́тницею (singular instrumental)
нісені́тницями (plural instrumental)
на/у нісені́тниці (singular locative)
на/у нісені́тницях (plural locative)
нісені́тнице (singular vocative)
нісені́тниці (plural vocative)
Nom de type 5a selon Zaliznyak

Uk-нісенітниця.ogg


безглуздість

безглу́здість (singular nominative)
безглу́здості (singular genitive)
безглу́здості (singular dative)
безглу́здість (singular accusative)
безглу́здістю (singular instrumental)
на/у безглу́здості (singular locative)
безглу́здосте (singular vocative)
Nom de type 8a- selon Zaliznyak

Uk-безглуздість.ogg

Absurdité (état d’une parole ou d’une situation absurde).


безглуздосте

⁽ᵇᵉᶻʰˡᵘᶻᵈᵒˢᵗᵉ⁾


безглуздості

⁽ᵇᵉᶻʰˡᵘᶻᵈᵒˢᵗⁱ⁾


безглуздістю

Instrumental singulier de безглу́здість.


дурниця

дурни́ця (singular nominative)
дурни́ці (plural nominative)
дурни́ці (singular genitive)
дурни́ць (plural genitive)
дурни́ці (singular dative)
дурни́цям (plural dative)
дурни́цю (singular accusative)
дурни́ці (plural accusative)
дурни́цею (singular instrumental)
дурни́цями (plural instrumental)
на/у дурни́ці (singular locative)
на/у дурни́цях (plural locative)
дурни́це (singular vocative)
дурни́ці (plural vocative)
Nom de type 5a selon Zaliznyak

Uk-дурниця.ogg

Bagatelle, bêtise (quelque chose de bête et d’insignifiant).


безглуздя

безглу́здя (singular nominative)
безглу́здя (singular genitive)
безглу́здю (singular dative)
безглу́здя (singular accusative)
безглу́здям (singular instrumental)
на/у безглу́зді, (singular locative)
безглу́здю (singular locative)
безглу́здя (singular vocative)
Nom de type 2a- selon Zaliznyak

Uk-безглуздя.ogg

Ти хочеш, щоб твоя дочка вбиралась, як старчиха, зосталась старою дівкою? Це безглуздя! : Tu veux que ta fille s’habille comme un vieillard et reste une vieille fille ? Ça n’a aucun sens !


Абрамів

Adjectifdérivé de Абрам (« Abraham »), avec le suffixe -ів.

Cas
Singulier
Pluriel
Абра́мів (masculine nominative)
Абра́мова (feminine nominative)
Абра́мове (neuter nominative)
Абра́мові (nominative)
Абра́мового (masculine genitive)
Абра́мової (feminine genitive)
Абра́мового (neuter genitive)
Абра́мових (genitive)
Абра́мовому (masculine dative)
Абра́мовій (feminine dative)
Абра́мовому (neuter dative)
Абра́мовим (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
Абра́мову (feminine accusative)
Абра́мове (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
Абра́мовим (masculine instrumental)
Абра́мовою (feminine instrumental)
Абра́мовим (neuter instrumental)
Абра́мовими (instrumental)
Абра́мовому (masculine locative)
Абра́мовім (masculine locative)
Абра́мовій (feminine locative)
Абра́мовому (neuter locative)
Абра́мовім (neuter locative)
Абра́мових (locative)


абреже

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-абреже.wav


Аврамів

Cas
Singulier
Pluriel
Авра́мів (masculine nominative)
Авра́мова (feminine nominative)
Авра́мове (neuter nominative)
Авра́мові (nominative)
Авра́мового (masculine genitive)
Авра́мової (feminine genitive)
Авра́мового (neuter genitive)
Авра́мових (genitive)
Авра́мовому (masculine dative)
Авра́мовій (feminine dative)
Авра́мовому (neuter dative)
Авра́мовим (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
Авра́мову (feminine accusative)
Авра́мове (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
Авра́мовим (masculine instrumental)
Авра́мовою (feminine instrumental)
Авра́мовим (neuter instrumental)
Авра́мовими (instrumental)
Авра́мовому (masculine locative)
Авра́мовім (masculine locative)
Авра́мовій (feminine locative)
Авра́мовому (neuter locative)
Авра́мовім (neuter locative)
Авра́мових (locative)


Оврам

Овра́м (singular nominative)
Овра́ми (plural nominative)
Овра́ма (singular genitive)
Овра́мів (plural genitive)
Овра́му (singular dative)
Овра́мові (singular dative)
Овра́мам (plural dative)
Овра́ма (singular accusative)
Овра́мів (plural accusative)
Овра́мом (singular instrumental)
Овра́мами (plural instrumental)
на/в Овра́мі, (singular locative)
Овра́мові (singular locative)
на/в Овра́мах (plural locative)
Овра́ме (singular vocative)
Овра́ми (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak
Абрам
Аврам

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-Оврам.wav


Оврамів

Adjectifdérivé de Оврам (« Abraham »), avec le suffixe -ів.

Cas
Singulier
Pluriel
Овра́мів (masculine nominative)
Овра́мова (feminine nominative)
Овра́мове (neuter nominative)
Овра́мові (nominative)
Овра́мового (masculine genitive)
Овра́мової (feminine genitive)
Овра́мового (neuter genitive)
Овра́мових (genitive)
Овра́мовому (masculine dative)
Овра́мовій (feminine dative)
Овра́мовому (neuter dative)
Овра́мовим (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
Овра́мову (feminine accusative)
Овра́мове (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
Овра́мовим (masculine instrumental)
Овра́мовою (feminine instrumental)
Овра́мовим (neuter instrumental)
Овра́мовими (instrumental)
Овра́мовому (masculine locative)
Овра́мовім (masculine locative)
Овра́мовій (feminine locative)
Овра́мовому (neuter locative)
Овра́мовім (neuter locative)
Овра́мових (locative)


аброгація

аброга́ція (singular nominative)
аброга́ції (plural nominative)
аброга́ції (singular genitive)
аброга́цій (plural genitive)
аброга́ції (singular dative)
аброга́ціям (plural dative)
аброга́цію (singular accusative)
аброга́ції (plural accusative)
аброга́цією (singular instrumental)
аброга́ціями (plural instrumental)
на/в аброга́ції (singular locative)
на/в аброга́ціях (plural locative)
аброга́ціє (singular vocative)
аброга́ції (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak


дерогація

дерога́ція (singular nominative)
дерога́ції (plural nominative)
дерога́ції (singular genitive)
дерога́цій (plural genitive)
дерога́ції (singular dative)
дерога́ціям (plural dative)
дерога́цію (singular accusative)
дерога́ції (plural accusative)
дерога́цією (singular instrumental)
дерога́ціями (plural instrumental)
на/у дерога́ції (singular locative)
на/у дерога́ціях (plural locative)
дерога́ціє (singular vocative)
дерога́ції (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak


оброгація

оброга́ція (singular nominative)
оброга́ції (plural nominative)
оброга́ції (singular genitive)
оброга́цій (plural genitive)
оброга́ції (singular dative)
оброга́ціям (plural dative)
оброга́цію (singular accusative)
оброга́ції (plural accusative)
оброга́цією (singular instrumental)
оброга́ціями (plural instrumental)
на/в оброга́ції (singular locative)
на/в оброга́ціях (plural locative)
оброга́ціє (singular vocative)
оброга́ції (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak

Obrogation (modification ou annulation d’une loi par remplacement d’une loi nouvelle).


суброгація

суброга́ція (singular nominative)
суброга́ції (plural nominative)
суброга́ції (singular genitive)
суброга́цій (plural genitive)
суброга́ції (singular dative)
суброга́ціям (plural dative)
суброга́цію (singular accusative)
суброга́ції (plural accusative)
суброга́цією (singular instrumental)
суброга́ціями (plural instrumental)
на/в суброга́ції (singular locative)
на/в суброга́ціях (plural locative)
суброга́ціє (singular vocative)
суброга́ції (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak


абруццький

Adjectifdérivé de Абруццо, avec le suffixe -цький.

Cas
Singulier
Pluriel
абру́ццький (masculine nominative)
абру́ццька (feminine nominative)
абру́ццьке (neuter nominative)
абру́ццькі (nominative)
абру́ццького (masculine genitive)
абру́ццької (feminine genitive)
абру́ццького (neuter genitive)
абру́ццьких (genitive)
абру́ццькому (masculine dative)
абру́ццькій (feminine dative)
абру́ццькому (neuter dative)
абру́ццьким (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
абру́ццьку (feminine accusative)
абру́ццьке (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
абру́ццьким (masculine instrumental)
абру́ццькою (feminine instrumental)
абру́ццьким (neuter instrumental)
абру́ццькими (instrumental)
абру́ццькому (masculine locative)
абру́ццькім (masculine locative)
абру́ццькій (feminine locative)
абру́ццькому (neuter locative)
абру́ццькім (neuter locative)
абру́ццьких (locative)
абру́ційський


абруццька

Nominatif féminin singulier de абру́ццький.


абруццьке

Nominatif neutre singulier de абру́ццький.

Accusatif neutre singulier de абру́ццький.


абруццьким

Instrumental masculin singulier de абру́ццький.

Instrumental neutre singulier de абру́ццький.


абруццькій

Locatif féminin singulier de абру́ццький.


абруццькім

Locatif masculin singulier de абру́ццький.

Locatif neutre singulier de абру́ццький.


абруццького

Génitif masculin singulier de абру́ццький.

Génitif neutre singulier de абру́ццький.


абруццької

Génitif féminin singulier de абру́ццький.


абруццькому

Datif masculin singulier de абру́ццький.


абруццькою

Instrumental féminin singulier de абру́ццький.


абруццьку

Accusatif féminin singulier de абру́ццький.


абруційський

Adjectifdérivé de Абруццо, avec le suffixe -ський.

Cas
Singulier
Pluriel
абру́ційський (masculine nominative)
абру́ційська (feminine nominative)
абру́ційське (neuter nominative)
абру́ційські (nominative)
абру́ційського (masculine genitive)
абру́ційської (feminine genitive)
абру́ційського (neuter genitive)
абру́ційських (genitive)
абру́ційському (masculine dative)
абру́ційській (feminine dative)
абру́ційському (neuter dative)
абру́ційським (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
абру́ційську (feminine accusative)
абру́ційське (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
абру́ційським (masculine instrumental)
абру́ційською (feminine instrumental)
абру́ційським (neuter instrumental)
абру́ційськими (instrumental)
абру́ційському (masculine locative)
абру́ційськім (masculine locative)
абру́ційській (feminine locative)
абру́ційському (neuter locative)
абру́ційськім (neuter locative)
абру́ційських (locative)
абру́ццький


абруційська

Nominatif féminin singulier de абру́ційський.


абруційське

Nominatif neutre singulier de абру́ційський.

Accusatif neutre singulier de абру́ційський.


абруційським

Instrumental masculin singulier de абру́ційський.

Instrumental neutre singulier de абру́ційський.


абруційській

Datif féminin singulier de абру́ційський.

Locatif féminin singulier de абру́ційський.


абруційськім

Locatif masculin singulier de абру́ційський.

Locatif neutre singulier de абру́ційський.


абруційського

Génitif masculin singulier de абру́ційський.

Génitif neutre singulier de абру́ційський.


абруційської

Génitif féminin singulier de абру́ційський.


абруційському

Datif masculin singulier de абру́ційський.

Datif neutre singulier de абру́ційський.


абруційською

Instrumental féminin singulier de абру́ційський.


абруційську

Accusatif féminin singulier de абру́ційський.


Абруцці-е-Молізе

Mot composé de Абру́ццо (« Abruzzes ») et de Молі́зе (« Molise »).

Abruzzes et Molise (ancienne région d’Italie).


абсентеїзм

абсентеї́зм (singular nominative)
абсентеї́зму (singular genitive)
абсентеї́зму (singular dative)
абсентеї́змові (singular dative)
абсентеї́зм (singular accusative)
абсентеї́змом (singular instrumental)
на/в абсентеї́змі, (singular locative)
по абсентеї́зму (singular locative)
абсентеї́зме (singular vocative)
Nom de type 1a- selon Zaliznyak

Le mot абсент signifie l’absinthe (la boisson), et n’a rien à voir avec le mot абсентеїзм.

Le mot « absence » se traduit par відсутність ou неявка.


абсентний

Adjectifdérivé de абсент, avec le suffixe -ний.

Cas
Singulier
Pluriel
абсе́нтний (masculine nominative)
абсе́нтна (feminine nominative)
абсе́нтне (neuter nominative)
абсе́нтні (nominative)
абсе́нтного (masculine genitive)
абсе́нтної (feminine genitive)
абсе́нтного (neuter genitive)
абсе́нтних (genitive)
абсе́нтному (masculine dative)
абсе́нтній (feminine dative)
абсе́нтному (neuter dative)
абсе́нтним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
абсе́нтну (feminine accusative)
абсе́нтне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
абсе́нтним (masculine instrumental)
абсе́нтною (feminine instrumental)
абсе́нтним (neuter instrumental)
абсе́нтними (instrumental)
абсе́нтному (masculine locative)
абсе́нтнім (masculine locative)
абсе́нтній (feminine locative)
абсе́нтному (neuter locative)
абсе́нтнім (neuter locative)
абсе́нтних (locative)

Relatif à l’absinthe (la boisson alcoolisée, pas la plante).


абсентна

Nominatif féminin singulier de абсе́нтний.


абсентне

Nominatif neutre singulier de абсе́нтний.

Accusatif neutre singulier de абсе́нтний.


абсентним

Instrumental masculin singulier de абсе́нтний.

Instrumental neutre singulier de абсе́нтний.


абсентній

Locatif féminin singulier de абсе́нтний.


абсентнім

Locatif masculin singulier de абсе́нтний.


абсентного

Génitif masculin singulier de абсе́нтний.


абсентної

Génitif féminin singulier de абсе́нтний.


абсентною

Instrumental féminin singulier de абсе́нтний.


абсентну

Accusatif féminin singulier de абсе́нтний.


полинівка

полині́вка (singular nominative)
полині́вки (plural nominative)
полині́вки (singular genitive)
полині́вок (plural genitive)
полині́вці (singular dative)
полині́вкам (plural dative)
полині́вку (singular accusative)
полині́вки (plural accusative)
полині́вкою (singular instrumental)
полині́вками (plural instrumental)
на/у полині́вці (singular locative)
на/у полині́вках (plural locative)
полині́вко (singular vocative)
полині́вки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak

La plante, l’absinthe, se dit поли́н гірки́й.


абсида

Du grec ancien ἁψίς, hapsis (« voûte »).

абси́да (singular nominative)
абси́ди (plural nominative)
абси́ди (singular genitive)
абси́д (plural genitive)
абси́ді (singular dative)
абси́дам (plural dative)
абси́ду (singular accusative)
абси́ди (plural accusative)
абси́дою (singular instrumental)
абси́дами (plural instrumental)
на/в абси́ді (singular locative)
на/в абси́дах (plural locative)
абси́до (singular vocative)
абси́ди (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


абсолютизація

абсолютиза́ція (singular nominative)
абсолютиза́ції (singular genitive)
абсолютиза́ції (singular dative)
абсолютиза́цію (singular accusative)
абсолютиза́цією (singular instrumental)
на/в абсолютиза́ції (singular locative)
абсолютиза́ціє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak


абсолютизацією

Instrumental singulier de абсолютиза́ція.


абсолютизування

Dérivé du verbe абсолютизува́ти (« absolutiser »).

абсолютизува́ння (singular nominative)
абсолютизува́ння (singular genitive)
абсолютизува́нню (singular dative)
абсолютизува́ння (singular accusative)
абсолютизува́нням (singular instrumental)
на/в абсолютизува́нні, (singular locative)
абсолютизува́нню (singular locative)
абсолютизува́ння (singular vocative)
Nom de type 2a- selon Zaliznyak

\ɐbsɔlʲʊtezʊˈʋanʲːɐ\


абсолютизуванням

Instrumental singulier de абсолютизува́ння.


абсолютисткою

Instrumental singulier de абсолюти́стка.


абсолютність

Nomdérivé de абсолют, avec le suffixe -ність.

абсолю́тність (singular nominative)
абсолю́тністі (singular genitive)
абсолю́тністі (singular dative)
абсолю́тність (singular accusative)
абсолю́тністю (singular instrumental)
на/в абсолю́тністі (singular locative)
абсолю́тністе (singular vocative)
Nom de type 8a- selon Zaliznyak


абсолютністю

Instrumental singulier de абсолю́тність.


абсолютизований

Participe passé passif du verbe абсолютизува́ти (« absolutiser »).

Cas
Singulier
Pluriel
абсолютизо́ваний (masculine nominative)
абсолютизо́вана (feminine nominative)
абсолютизо́ване (neuter nominative)
абсолютизо́вані (nominative)
абсолютизо́ваного (masculine genitive)
абсолютизо́ваної (feminine genitive)
абсолютизо́ваного (neuter genitive)
абсолютизо́ваних (genitive)
абсолютизо́ваному (masculine dative)
абсолютизо́ваній (feminine dative)
абсолютизо́ваному (neuter dative)
абсолютизо́ваним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
абсолютизо́вану (feminine accusative)
абсолютизо́ване (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
абсолютизо́ваним (masculine instrumental)
абсолютизо́ваною (feminine instrumental)
абсолютизо́ваним (neuter instrumental)
абсолютизо́ваними (instrumental)
абсолютизо́ваному (masculine locative)
абсолютизо́ванім (masculine locative)
абсолютизо́ваній (feminine locative)
абсолютизо́ваному (neuter locative)
абсолютизо́ванім (neuter locative)
абсолютизо́ваних (locative)


абсолютизована

Nominatif féminin singulier de абсолютизо́ваний.


абсолютизоване

Nominatif neutre singulier de абсолютизо́ваний.

Accusatif neutre singulier de абсолютизо́ваний.


абсолютизованим

Instrumental masculin singulier de абсолютизо́ваний.

Instrumental neutre singulier de абсолютизо́ваний.

Datif pluriel de абсолютизо́ваний.


абсолютизованими

Instrumental pluriel de абсолютизо́ваний.


абсолютизованих

Génitif pluriel de абсолютизо́ваний.


абсолютизованій

Datif féminin singulier de абсолютизо́ваний.

Locatif féminin singulier de абсолютизо́ваний.


абсолютизованім

Locatif masculin singulier de абсолютизо́ваний.

Locatif neutre singulier de абсолютизо́ваний.


абсолютизованого

Génitif masculin singulier de абсолютизо́ваний.

Génitif neutre singulier de абсолютизо́ваний.


абсолютизованої

Génitif féminin singulier de абсолютизо́ваний.


абсолютизованому

Datif masculin singulier de абсолютизо́ваний.

Datif neutre singulier de абсолютизо́ваний.


абсолютизованою

Instrumental féminin singulier de абсолютизо́ваний.


абсолютизовану

Accusatif féminin singulier de абсолютизо́ваний.


абсолютизувати

Verbedérivé de абсолют (« absolu »), avec le suffixe -изувати.

абсолютизува́ти absoljutyzuvaty \Prononciation ?\ perfectif et imperfectif transitif de type 2a


абсолютизую

Première personne du singulier du présent de абсолютизува́ти


абсолютизуєш

Deuxième personne du singulier du présent de абсолютизува́ти


абсолютизує

Troisième personne du singulier du présent de абсолютизува́ти


абсолютизуємо

Première personne du pluriel du présent de абсолютизува́ти


абсолютизуєте

Deuxième personne du pluriel du présent de абсолютизува́ти


абсолютизують

Troisième personne du pluriel du présent de абсолютизува́ти


абсолютизуватиму

Première personne du singulier du futur de абсолютизува́ти


абсолютизуватимеш

Deuxième personne du singulier du futur de абсолютизува́ти


абсолютизуватиме

Troisième personne du singulier du futur de абсолютизува́ти


абсолютизуватимемо

Première personne du pluriel du futur de абсолютизува́ти


абсолютизуватимете

Deuxième personne du pluriel du futur de абсолютизува́ти


абсолютизуватимуть

Troisième personne du pluriel du futur de абсолютизува́ти


абсолютизував

Passé masculin singulier de абсолютизува́ти


абсолютизувала

Passé féminin singulier de абсолютизува́ти


абсолютизувало

Passé neutre singulier de абсолютизува́ти


абсолютизували

Passé pluriel de абсолютизува́ти


абсолютизуй

Deuxième personne du singulier de l’impératif de абсолютизува́ти


абсолютизуймо

Première personne du pluriel de l’impératif de абсолютизува́ти


абсолютизуйте

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de абсолютизува́ти


абсолютизувавши

Gérondif passé de абсолютизува́ти


абсолютизовувати

Verbedérivé de абсолют (« absolu »), avec le suffixe -изовувати.

абсолютизо́вувати absoljutyzovuvaty \Prononciation ?\ perfectif et imperfectif transitif de type 2a


абсолютизовую

Première personne du singulier du présent de абсолютизо́вувати


абсолютизовуєш

Deuxième personne du singulier du présent de абсолютизо́вувати


абсолютизовує

Troisième personne du singulier du présent de абсолютизо́вувати


абсолютизовуємо

Première personne du pluriel du présent de абсолютизо́вувати


абсолютизовуєте

Deuxième personne du pluriel du présent de абсолютизо́вувати


абсолютизовують

Troisième personne du pluriel du présent de абсолютизо́вувати


абсолютизовуватиму

Première personne du singulier du futur de абсолютизо́вувати


абсолютизовуватимеш

Deuxième personne du singulier du futur de абсолютизо́вувати


абсолютизовуватиме

Troisième personne du singulier du futur de абсолютизо́вувати


абсолютизовуватимемо

Première personne du pluriel du futur de абсолютизо́вувати

fr-абсолютизовуватимемо-uk-verb-hikP26UJ


абсолютизовуватимете

Deuxième personne du pluriel du futur de абсолютизо́вувати

fr-абсолютизовуватимете-uk-verb-2~ZSCClg


абсолютизовуватимуть

Troisième personne du pluriel du futur de абсолютизо́вувати

fr-абсолютизовуватимуть-uk-verb-r8BfKKPl


абсолютизовував

Passé masculin singulier de абсолютизо́вувати


абсолютизовувала

Passé féminin singulier de абсолютизо́вувати


абсолютизовувало

Passé neutre singulier de абсолютизо́вувати


абсолютизовували

Passé pluriel de абсолютизо́вувати


абсолютизовуй

Deuxième personne du singulier de l’impératif de абсолютизо́вувати


абсолютизовуймо

Première personne du pluriel de l’impératif de абсолютизо́вувати


абсолютизовуйте

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de абсолютизо́вувати


абсолютизовувавши

Gérondif passé de абсолютизо́вувати


абсорбціометр

Nomdérivé de абсорбція, avec le suffixe -метр.

абсорбціо́метр (singular nominative)
абсорбціо́метри (plural nominative)
абсорбціо́метра (singular genitive)
абсорбціо́метрів (plural genitive)
абсорбціо́метру (singular dative)
абсорбціо́метрові (singular dative)
абсорбціо́метрам (plural dative)
абсорбціо́метр (singular accusative)
абсорбціо́метри (plural accusative)
абсорбціо́метром (singular instrumental)
абсорбціо́метрами (plural instrumental)
на/в абсорбціо́метрі (singular locative)
на/в абсорбціо́метрах (plural locative)
абсорбціо́метре (singular vocative)
абсорбціо́метри (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-абсорбціометр.wav


абсорбціометром

Instrumental singulier de абсорбціо́метр.


абсорбціометрія

абсорбціо́метрія (singular nominative)
абсорбціо́метрії (plural nominative)
абсорбціо́метрії (singular genitive)
абсорбціо́метрій (plural genitive)
абсорбціо́метрії (singular dative)
абсорбціо́метріям (plural dative)
абсорбціо́метрію (singular accusative)
абсорбціо́метрії (plural accusative)
абсорбціо́метрією (singular instrumental)
абсорбціо́метріями (plural instrumental)
на/в абсорбціо́метрії (singular locative)
на/в абсорбціо́метріях (plural locative)
абсорбціо́метріє (singular vocative)
абсорбціо́метрії (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak


абсорбціометрією

Instrumental singulier de абсорбціо́метрія.


абсорбціометрій

Génitif pluriel de абсорбціо́метрія.


абсорбціометрію

Accusatif singulier de абсорбціо́метрія.


абсорбціометріям

Datif pluriel de абсорбціо́метрія.


абсорбціометріями

Instrumental pluriel de абсорбціо́метрія.


абстракціонізм

абстракціоні́зм (singular nominative)
абстракціоні́зму (singular genitive)
абстракціоні́зму (singular dative)
абстракціоні́змові (singular dative)
абстракціоні́зм (singular accusative)
абстракціоні́змом (singular instrumental)
на/в абстракціоні́змі, (singular locative)
по абстракціоні́зму (singular locative)
абстракціоні́зме (singular vocative)
Nom de type 1a- selon Zaliznyak

LL-Q8798 (ukr)-Fanat22012-абстракціонізм.wav

⁽ᵃᵇˢᵗʳᵃᵏᵗˢⁱᵒⁿⁱᶻᵐ⁾


абстракціонізмом

Instrumental singulier de абстракціоні́зм.


абулія

абулі́я (singular nominative)
абулі́ї (singular genitive)
абулі́ї (singular dative)
абулі́ю (singular accusative)
абулі́єю (singular instrumental)
на/в абулі́ї (singular locative)
абулі́є (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-абулія.wav


ар’єргард

ар’єрга́рд (singular nominative)
ар’єрга́рди (plural nominative)
ар’єрга́рду (singular genitive)
ар’єрга́рдів (plural genitive)
ар’єрга́рду (singular dative)
ар’єрга́рдові (singular dative)
ар’єрга́рдам (plural dative)
ар’єрга́рд (singular accusative)
ар’єрга́рди (plural accusative)
ар’єрга́рдом (singular instrumental)
ар’єрга́рдами (plural instrumental)
на/в ар’єрга́рді (singular locative)
на/в ар’єрга́рдах (plural locative)
ар’єрга́рде (singular vocative)
ар’єрга́рди (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


авангардизований

Cas
Singulier
Pluriel
авангардизо́ваний (masculine nominative)
авангардизо́вана (feminine nominative)
авангардизо́ване (neuter nominative)
авангардизо́вані (nominative)
авангардизо́ваного (masculine genitive)
авангардизо́ваної (feminine genitive)
авангардизо́ваного (neuter genitive)
авангардизо́ваних (genitive)
авангардизо́ваному (masculine dative)
авангардизо́ваній (feminine dative)
авангардизо́ваному (neuter dative)
авангардизо́ваним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
авангардизо́вану (feminine accusative)
авангардизо́ване (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
авангардизо́ваним (masculine instrumental)
авангардизо́ваною (feminine instrumental)
авангардизо́ваним (neuter instrumental)
авангардизо́ваними (instrumental)
авангардизо́ваному (masculine locative)
авангардизо́ванім (masculine locative)
авангардизо́ваній (feminine locative)
авангардизо́ваному (neuter locative)
авангардизо́ванім (neuter locative)
авангардизо́ваних (locative)


авангардизована

Nominatif féminin singulier de авангардизо́ваний.


авангардизоване

Nominatif neutre singulier de авангардизо́ваний.

Accusatif neutre singulier de авангардизо́ваний.


авангардизованим

Instrumental masculin singulier de авангардизо́ваний.

Instrumental neutre singulier de авангардизо́ваний.

Datif pluriel de авангардизо́ваний.


авангардизованими

Instrumental pluriel de авангардизо́ваний.


авангардизованих

Génitif pluriel de авангардизо́ваний.

Locatif pluriel de авангардизо́ваний.


авангардизованій

Datif féminin singulier de авангардизо́ваний.

Locatif féminin singulier de авангардизо́ваний.