автоформатами

⁽ᵃᵛᵗᵒᶠᵒʳᵐᵃᵗᵃᵐʸ⁾


автоформатах

⁽ᵃᵛᵗᵒᶠᵒʳᵐᵃᵗᵃᵏʰ⁾


автоформате

⁽ᵃᵛᵗᵒᶠᵒʳᵐᵃᵗᵉ⁾


автоформати

⁽ᵃᵛᵗᵒᶠᵒʳᵐᵃᵗʸ⁾


автоформаті

⁽ᵃᵛᵗᵒᶠᵒʳᵐᵃᵗⁱ⁾


автоформатів

⁽ᵃᵛᵗᵒᶠᵒʳᵐᵃᵗⁱᵛ⁾


автоформатові

⁽ᵃᵛᵗᵒᶠᵒʳᵐᵃᵗᵒᵛⁱ⁾


автоформатом

⁽ᵃᵛᵗᵒᶠᵒʳᵐᵃᵗᵒᵐ⁾


автоформату

⁽ᵃᵛᵗᵒᶠᵒʳᵐᵃᵗᵘ⁾


автохтонка

Nomdérivé de автохтон, avec le suffixe -ка.

автохто́нка (singular nominative)
автохто́нки (plural nominative)
автохто́нки (singular genitive)
автохто́нок (plural genitive)
автохто́нці (singular dative)
автохто́нкам (plural dative)
автохто́нку (singular accusative)
автохто́нок (plural accusative)
автохто́нкою (singular instrumental)
автохто́нками (plural instrumental)
на/в автохто́нці (singular locative)
на/в автохто́нках (plural locative)
автохто́нко (singular vocative)
автохто́нки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
автохтон (masculine)

⁽ᵃᵛᵗᵒᵏʰᵗᵒⁿᵏᵃ⁾


автохтонкам

⁽ᵃᵛᵗᵒᵏʰᵗᵒⁿᵏᵃᵐ⁾


автохтонками

⁽ᵃᵛᵗᵒᵏʰᵗᵒⁿᵏᵃᵐʸ⁾


автохтонках

⁽ᵃᵛᵗᵒᵏʰᵗᵒⁿᵏᵃᵏʰ⁾


автохтонки

⁽ᵃᵛᵗᵒᵏʰᵗᵒⁿᵏʸ⁾


автохтонко

⁽ᵃᵛᵗᵒᵏʰᵗᵒⁿᵏᵒ⁾


автохтонкою

⁽ᵃᵛᵗᵒᵏʰᵗᵒⁿᵏᵒʲᵘ⁾


автохтонку

⁽ᵃᵛᵗᵒᵏʰᵗᵒⁿᵏᵘ⁾


автохтонок

⁽ᵃᵛᵗᵒᵏʰᵗᵒⁿᵒᵏ⁾


автохтонці

⁽ᵃᵛᵗᵒᵏʰᵗᵒⁿᵗˢⁱ⁾


автохтонність

Nomdérivé de автохтон, avec le suffixe -ність.

автохто́нність (singular nominative)
автохто́нності (singular genitive)
автохто́нності (singular dative)
автохто́нність (singular accusative)
автохто́нністю (singular instrumental)
на/в автохто́нності (singular locative)
автохто́нносте (singular vocative)
Nom de type 8a- selon Zaliznyak


автохтонністю

⁽ᵃᵛᵗᵒᵏʰᵗᵒⁿⁿⁱˢᵗʲᵘ⁾

Instrumental singulier de автохто́нність.


автохтонносте

⁽ᵃᵛᵗᵒᵏʰᵗᵒⁿⁿᵒˢᵗᵉ⁾


автохтонності

⁽ᵃᵛᵗᵒᵏʰᵗᵒⁿⁿᵒˢᵗⁱ⁾


-ність

Suffixe féminin ajouté à un nom ou à un adjectif pour décrire une qualité inhérente à ce nom ou à cet adjectif.

Exemple 1 : людинолю́б (« philanthrope ») → людинолю́бність (« philanthropie »).

Exemple 2 : кре́вний (« parent ») → кре́вність (« parenté »).


автошина

Nomdérivé de шина, avec le préfixe авто-.

автоши́на (singular nominative)
автоши́ни (plural nominative)
автоши́ни (singular genitive)
автоши́н (plural genitive)
автоши́ні (singular dative)
автоши́нам (plural dative)
автоши́ну (singular accusative)
автоши́ни (plural accusative)
автоши́ною (singular instrumental)
автоши́нами (plural instrumental)
на/в автоши́ні (singular locative)
на/в автоши́нах (plural locative)
автоши́но (singular vocative)
автоши́ни (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


автошлях

Nomdérivé de шлях, avec le préfixe авто-.

автошля́х (singular nominative)
автошляхи́ (plural nominative)
автошля́ху (singular genitive)
автошляхі́в (plural genitive)
автошля́ху (singular dative)
автошля́хові (singular dative)
автошляха́м (plural dative)
автошля́х (singular accusative)
автошляхи́ (plural accusative)
автошля́хом (singular instrumental)
автошляха́ми (plural instrumental)
на/в автошляху́ (singular locative)
на/в автошляха́х (plural locative)
автошля́ху (singular vocative)
автошляхи́ (plural vocative)
Nom de type 3c selon Zaliznyak


автомагістраль

автомагістра́ль (singular nominative)
автомагістра́лі (plural nominative)
автомагістра́лі (singular genitive)
автомагістра́лей (plural genitive)
автомагістра́лі (singular dative)
автомагістра́лям (plural dative)
автомагістра́ль (singular accusative)
автомагістра́лі (plural accusative)
автомагістра́ллю (singular instrumental)
автомагістра́лями (plural instrumental)
на/в автомагістра́лі (singular locative)
на/в автомагістра́лях (plural locative)
автомагістра́ле (singular vocative)
автомагістра́лі (plural vocative)
Nom de type 8a selon Zaliznyak


автомагістрале

⁽ᵃᵛᵗᵒᵐᵃʰⁱˢᵗʳᵃˡᵉ⁾


автомагістралей

Génitif pluriel de автомагістра́ль.


автомагістралі

⁽ᵃᵛᵗᵒᵐᵃʰⁱˢᵗʳᵃˡⁱ⁾


автомагістраллю

⁽ᵃᵛᵗᵒᵐᵃʰⁱˢᵗʳᵃˡˡʲᵘ⁾

Instrumental singulier de автомагістра́ль.


автомагістралям

⁽ᵃᵛᵗᵒᵐᵃʰⁱˢᵗʳᵃˡʲᵃᵐ⁾

Datif pluriel de автомагістра́ль.


автомагістралями

⁽ᵃᵛᵗᵒᵐᵃʰⁱˢᵗʳᵃˡʲᵃᵐʸ⁾

Instrumental pluriel de автомагістра́ль.


автомагістралях

⁽ᵃᵛᵗᵒᵐᵃʰⁱˢᵗʳᵃˡʲᵃᵏʰ⁾


автомобільна магістраль

Nomcomposé de автомобільний (« automobile ») et de магістраль (« autoroute »).

автомобі́льна магістра́ль (singular nominative)
автомобі́льні магістра́лі (plural nominative)
автомобі́льної магістра́лі (singular genitive)
автомобі́льних магістра́лей (plural genitive)
автомобі́льній магістра́лі (singular dative)
автомобі́льним магістра́лям (plural dative)
автомобі́льну магістра́ль (singular accusative)
автомобі́льні магістра́лі (plural accusative)
автомобі́льною магістра́ллю (singular instrumental)
автомобі́льними магістра́лями (plural instrumental)
на/в автомобі́льній магістра́лі (singular locative)
на/в автомобі́льних магістра́лях (plural locative)
автомобі́льна магістра́ле (singular vocative)
автомобі́льні магістра́лі (plural vocative)
Nom de type 8a selon Zaliznyak

Autoroute (littéralement : grande route large et droite pour les voitures).

fr-автомобільна_магістраль-uk-noun-7AnNES3w


автомобільна магістрале

Vocatif singulier de автомобі́льна магістра́ль.

fr-автомобільна_магістрале-uk-noun-UJJ2knQc


автомобільним магістралям

Datif pluriel de автомобі́льна магістра́ль.

fr-автомобільним_магістралям-uk-noun-4amgwipf


автомобільними магістралями

Instrumental pluriel de автомобі́льна магістра́ль.

fr-автомобільними_магістралями-uk-noun-xtTueHPI


автомобільних магістралей

Génitif pluriel de автомобі́льна магістра́ль.

fr-автомобільних_магістралей-uk-noun-y1oh~3yh


автомобільних магістралях

Locatif pluriel de автомобі́льна магістра́ль.

fr-автомобільних_магістралях-uk-noun-NpVHN8S8


автомобільні магістралі

Nominatif pluriel de автомобі́льна магістра́ль.

fr-автомобільні_магістралі-uk-noun-EPM8v1Qz

Accusatif pluriel de автомобі́льна магістра́ль.

fr-автомобільні_магістралі-uk-noun-h16u4ON~

Vocatif pluriel de автомобі́льна магістра́ль.

fr-автомобільні_магістралі-uk-noun-z5JYQ~~5


автомобільній магістралі

Datif singulier de автомобі́льна магістра́ль.

fr-автомобільній_магістралі-uk-noun-c2y01QIy

Locatif singulier de автомобі́льна магістра́ль.

fr-автомобільній_магістралі-uk-noun-ebELTOwO


автомобільної магістралі

Génitif singulier de автомобі́льна магістра́ль.

fr-автомобільної_магістралі-uk-noun-fRlTJ47k


автомобільною магістраллю

Instrumental singulier de автомобі́льна магістра́ль.

fr-автомобільною_магістраллю-uk-noun-hxB7-6Cx


автомобільну магістраль

Accusatif singulier de автомобі́льна магістра́ль.

fr-автомобільну_магістраль-uk-noun-x-9qmqh0


магістраль

магістра́ль (singular nominative)
магістра́лі (plural nominative)
магістра́лі (singular genitive)
магістра́лей (plural genitive)
магістра́лі (singular dative)
магістра́лям (plural dative)
магістра́ль (singular accusative)
магістра́лі (plural accusative)
магістра́ллю (singular instrumental)
магістра́лями (plural instrumental)
на/у магістра́лі (singular locative)
на/у магістра́лях (plural locative)
магістра́ле (singular vocative)
магістра́лі (plural vocative)
Nom de type 8a selon Zaliznyak

Uk-магістраль.ogg


магістрале

⁽ᵐᵃʰⁱˢᵗʳᵃˡᵉ⁾


магістралі

⁽ᵐᵃʰⁱˢᵗʳᵃˡⁱ⁾


магістраллю

⁽ᵐᵃʰⁱˢᵗʳᵃˡˡʲᵘ⁾


магістралям

⁽ᵐᵃʰⁱˢᵗʳᵃˡʲᵃᵐ⁾


магістралями

⁽ᵐᵃʰⁱˢᵗʳᵃˡʲᵃᵐʸ⁾


магістралях

⁽ᵐᵃʰⁱˢᵗʳᵃˡʲᵃᵏʰ⁾


автомобільна дорога

Nomcomposé de автомобільний et de дорога.

автомобі́льна доро́га (singular nominative)
автомобі́льні доро́ги (plural nominative)
автомобі́льної доро́ги (singular genitive)
автомобі́льних дорі́г (plural genitive)
автомобі́льній доро́зі (singular dative)
автомобі́льним доро́гам (plural dative)
автомобі́льну доро́гу (singular accusative)
автомобі́льні доро́ги (plural accusative)
автомобі́льною доро́гою (singular instrumental)
автомобі́льними доро́гами (plural instrumental)
на/у автомобі́льній доро́зі (singular locative)
на/у автомобі́льних доро́гах (plural locative)
автомобі́льна доро́го (singular vocative)
автомобі́льні доро́ги (plural vocative)
Nom de type 3a(2) selon Zaliznyak


автомобільна дорого

Vocatif singulier de автомобі́льна доро́га.


автомобільним дорогам

Datif pluriel de автомобі́льна доро́га.

fr-автомобільним_дорогам-uk-noun-j5CQbBQM


автомобільними дорогами

Instrumental pluriel de автомобі́льна доро́га.

fr-автомобільними_дорогами-uk-noun-qXThD7RO


автомобільних доріг

Génitif pluriel de автомобі́льна доро́га.


автомобільних дорогах

Locatif pluriel de автомобі́льна доро́га.

fr-автомобільних_дорогах-uk-noun-2-RF1JFG


автомобільні дороги

Nominatif pluriel de автомобі́льна доро́га.

Accusatif pluriel de автомобі́льна доро́га.

Vocatif pluriel de автомобі́льна доро́га.


автомобільній дорозі

Datif singulier de автомобі́льна доро́га.

fr-автомобільній_дорозі-uk-noun-3-JkkGb9

Locatif singulier de автомобі́льна доро́га.

fr-автомобільній_дорозі-uk-noun-qI8pgpzQ


автомобільної дороги

Génitif singulier de автомобі́льна доро́га.

fr-автомобільної_дороги-uk-noun-O6gIvNXz


автомобільною дорогою

Instrumental singulier de автомобі́льна доро́га.

fr-автомобільною_дорогою-uk-noun-scX9jz0U


автомобільну дорогу

Accusatif singulier de автомобі́льна доро́га.


автодорого

⁽ᵃᵛᵗᵒᵈᵒʳᵒʰᵒ⁾


автодорозі

⁽ᵃᵛᵗᵒᵈᵒʳᵒᶻⁱ⁾


Агадір

Агаді́р (singular nominative)
Агаді́ру (singular genitive)
Агаді́ру (singular dative)
Агаді́рові (singular dative)
Агаді́р (singular accusative)
Агаді́ром (singular instrumental)
на/в Агаді́рі, (singular locative)
по Агаді́ру (singular locative)
Агаді́ре (singular vocative)
Nom de type 1a- selon Zaliznyak
Агадир


Агамед

Агаме́д (singular nominative)
Агаме́да (singular genitive)
Агаме́ду (singular dative)
Агаме́дові (singular dative)
Агаме́да (singular accusative)
Агаме́дом (singular instrumental)
на/в Агаме́ді, (singular locative)
Агаме́дові (singular locative)
Агаме́де (singular vocative)
Nom de type 1a- selon Zaliznyak

Agamède (architecte du temple de Delphes).


Агамемнон

Агаме́мнон (singular nominative)
Агаме́мнони (plural nominative)
Агаме́мнона (singular genitive)
Агаме́мнонів (plural genitive)
Агаме́мнону (singular dative)
Агаме́мнонові (singular dative)
Агаме́мнонам (plural dative)
Агаме́мнона (singular accusative)
Агаме́мнонів (plural accusative)
Агаме́мноном (singular instrumental)
Агаме́мнонами (plural instrumental)
на/в Агаме́мноні, (singular locative)
Агаме́мнонові (singular locative)
на/в Агаме́мнонах (plural locative)
Агаме́мноне (singular vocative)
Агаме́мнони (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


Агамемнона

⁽ᴬʰᵃᵐᵉᵐⁿᵒⁿᵃ⁾


Агамемнонам

⁽ᴬʰᵃᵐᵉᵐⁿᵒⁿᵃᵐ⁾


Агамемнонами

⁽ᴬʰᵃᵐᵉᵐⁿᵒⁿᵃᵐʸ⁾


Агамемнонах

⁽ᴬʰᵃᵐᵉᵐⁿᵒⁿᵃᵏʰ⁾


Агамемноне

⁽ᴬʰᵃᵐᵉᵐⁿᵒⁿᵉ⁾


Агамемнони

⁽ᴬʰᵃᵐᵉᵐⁿᵒⁿʸ⁾


Агамемноні

⁽ᴬʰᵃᵐᵉᵐⁿᵒⁿⁱ⁾


Агамемнонів

⁽ᴬʰᵃᵐᵉᵐⁿᵒⁿⁱᵛ⁾


Агамемнонові

⁽ᴬʰᵃᵐᵉᵐⁿᵒⁿᵒᵛⁱ⁾


Агамемноном

⁽ᴬʰᵃᵐᵉᵐⁿᵒⁿᵒᵐ⁾


Агамемнону

⁽ᴬʰᵃᵐᵉᵐⁿᵒⁿᵘ⁾


агамія

агамі́я (singular nominative)
агамі́ї (singular genitive)
агамі́ї (singular dative)
агамі́ю (singular accusative)
агамі́єю (singular instrumental)
на/в агамі́ї (singular locative)
агамі́є (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak


Агамові

Forme plurielle de l’adjectif ага́мовий (« relatif aux agamidés »).

Cas
Singulier
Pluriel
Ага́мові (nominative)
Ага́мових (genitive)
Ага́мовим (dative)
Ага́мових (accusative)
Ага́мові (accusative)
Ага́мовими (instrumental)
Ага́мових (locative)


Агамовим

Datif de Ага́мові.


Агамових

Génitif de Ага́мові.


агамовий

Adjectifdérivé de агама (« agame »), avec le suffixe -овий.

Cas
Singulier
Pluriel
ага́мовий (masculine nominative)
ага́мова (feminine nominative)
ага́мове (neuter nominative)
ага́мові (nominative)
ага́мового (masculine genitive)
ага́мової (feminine genitive)
ага́мового (neuter genitive)
ага́мових (genitive)
ага́мовому (masculine dative)
ага́мовій (feminine dative)
ага́мовому (neuter dative)
ага́мовим (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
ага́мову (feminine accusative)
ага́мове (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
ага́мовим (masculine instrumental)
ага́мовою (feminine instrumental)
ага́мовим (neuter instrumental)
ага́мовими (instrumental)
ага́мовому (masculine locative)
ага́мовім (masculine locative)
ага́мовій (feminine locative)
ага́мовому (neuter locative)
ага́мовім (neuter locative)
ага́мових (locative)

Relatif aux agames (lézards de la famille des Agamidae).


агамова

Nominatif féminin singulier de ага́мовий.


агамове

Accusatif neutre singulier de ага́мовий.

Nominatif neutre singulier de ага́мовий.


агамовим

Instrumental masculin singulier de ага́мовий.

Instrumental neutre singulier de ага́мовий.


агамовім

Locatif masculin singulier de ага́мовий.


агамового

Génitif masculin singulier de ага́мовий.


агамовою

Instrumental féminin singulier de ага́мовий.


агамову

Accusatif féminin singulier de ага́мовий.


агама

ага́ма (singular nominative)
ага́ми (plural nominative)
ага́ми (singular genitive)
ага́м (plural genitive)
ага́мі (singular dative)
ага́мам (plural dative)
ага́му (singular accusative)
ага́м (plural accusative)
ага́ми (plural accusative)
ага́мою (singular instrumental)
ага́мами (plural instrumental)
на/в ага́мі (singular locative)
на/в ага́мах (plural locative)
ага́мо (singular vocative)
ага́ми (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak

Agame (lézard de la famille des Agamidae).


агамогонія

агамого́нія (singular nominative)
агамого́нії (plural nominative)
агамого́нії (singular genitive)
агамого́ній (plural genitive)
агамого́нії (singular dative)
агамого́ніям (plural dative)
агамого́нію (singular accusative)
агамого́нії (plural accusative)
агамого́нією (singular instrumental)
агамого́ніями (plural instrumental)
на/в агамого́нії (singular locative)
на/в агамого́ніях (plural locative)
агамого́ніє (singular vocative)
агамого́нії (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak

⁽ᵃʰᵃᵐᵒʰᵒⁿⁱʲᵃ⁾


агамогоніє

⁽ᵃʰᵃᵐᵒʰᵒⁿⁱʲᵉ⁾


агамогонією

⁽ᵃʰᵃᵐᵒʰᵒⁿⁱʲᵉʲᵘ⁾


агамогонії

⁽ᵃʰᵃᵐᵒʰᵒⁿⁱʲⁱ⁾


агамогонію

⁽ᵃʰᵃᵐᵒʰᵒⁿⁱʲᵘ⁾


агамогоніям

⁽ᵃʰᵃᵐᵒʰᵒⁿⁱʲᵃᵐ⁾


агамогоніями

⁽ᵃʰᵃᵐᵒʰᵒⁿⁱʲᵃᵐʸ⁾


агамогоніях

⁽ᵃʰᵃᵐᵒʰᵒⁿⁱʲᵃᵏʰ⁾


Агапіт

Агапі́т (singular nominative)
Агапі́ти (plural nominative)
Агапі́та (singular genitive)
Агапі́тів (plural genitive)
Агапі́ту (singular dative)
Агапі́тові (singular dative)
Агапі́там (plural dative)
Агапі́та (singular accusative)
Агапі́тів (plural accusative)
Агапі́том (singular instrumental)
Агапі́тами (plural instrumental)
на/в Агапі́ті, (singular locative)
Агапі́тові (singular locative)
на/в Агапі́тах (plural locative)
Агапі́те (singular vocative)
Агапі́ти (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-Агапіт.wav


агар-агарі

⁽ᵃʰᵃʳ⁻ᵃʰᵃʳⁱ⁾


агар-агарові

⁽ᵃʰᵃʳ⁻ᵃʰᵃʳᵒᵛⁱ⁾


агар

ага́р (singular nominative)
ага́ру (singular genitive)
ага́ру (singular dative)
ага́рові (singular dative)
ага́р (singular accusative)
ага́ром (singular instrumental)
на/в ага́рі, (singular locative)
по ага́ру (singular locative)
ага́ре (singular vocative)
Nom de type 1a- selon Zaliznyak


агал-агал

ага́л-ага́л (singular nominative)
ага́л-ага́лу (singular genitive)
ага́л-ага́лу (singular dative)
ага́л-ага́лові (singular dative)
ага́л-ага́л (singular accusative)
ага́л-ага́лом (singular instrumental)
на/в ага́л-ага́лі, (singular locative)
по ага́л-ага́лу (singular locative)
ага́л-ага́ле (singular vocative)
Nom de type 1a- selon Zaliznyak


агал-агале

⁽ᵃʰᵃˡ⁻ᵃʰᵃˡᵉ⁾


агал-агалі

⁽ᵃʰᵃˡ⁻ᵃʰᵃˡⁱ⁾


агал-агалові

⁽ᵃʰᵃˡ⁻ᵃʰᵃˡᵒᵛⁱ⁾


агал-агалом

⁽ᵃʰᵃˡ⁻ᵃʰᵃˡᵒᵐ⁾


агал-агалу

⁽ᵃʰᵃˡ⁻ᵃʰᵃˡᵘ⁾


японський риб’ячий клей

Nomcomposé de японський (« japonais »), риб’ячий (« de poisson ») et клей (« colle »), littéralement : colle de poisson japonaise.

япо́нський ри́б’ячий клей (singular nominative)
япо́нські ри́б’ячі кле́ї (plural nominative)
япо́нського ри́б’ячого кле́ю (singular genitive)
япо́нських ри́б’ячих кле́їв (plural genitive)
япо́нському ри́б’ячому кле́ю (singular dative)
япо́нському ри́б’ячому кле́єві (singular dative)
япо́нським ри́б’ячим кле́ям (plural dative)
япо́нський ри́б’ячий клей (singular accusative)
япо́нські ри́б’ячі кле́ї (plural accusative)
япо́нським ри́б’ячим кле́єм (singular instrumental)
япо́нськими ри́б’ячими кле́ями (plural instrumental)
на/у япо́нському ри́б’ячому кле́ї (singular locative)
япо́нськім ри́б’ячім кле́ї, (singular locative)
япо́нському ри́б’ячому кле́ю (singular locative)
япо́нськім ри́б’ячім кле́ю (singular locative)
на/у япо́нських ри́б’ячих кле́ях (plural locative)
япо́нський ри́б’ячий кле́ю (singular vocative)
япо́нські ри́б’ячі кле́ї (plural vocative)
Nom de type 6a selon Zaliznyak

fr-японський_риб’ячий_клей-uk-noun-8MMvakod


японський риб’ячий клею

Vocatif singulier de япо́нський ри́б’ячий клей.

fr-японський_риб’ячий_клею-uk-noun-z4f9eVdl


японським риб’ячим клеєм

Instrumental singulier de япо́нський ри́б’ячий клей.

fr-японським_риб’ячим_клеєм-uk-noun-HW8JE7Jn


японським риб’ячим клеям

Datif pluriel de япо́нський ри́б’ячий клей.

fr-японським_риб’ячим_клеям-uk-noun-Fs3~VAmw


японськими риб’ячими клеями

Instrumental pluriel de япо́нський ри́б’ячий клей.

fr-японськими_риб’ячими_клеями-uk-noun-T4J6wv3b


японських риб’ячих клеїв

Génitif pluriel de япо́нський ри́б’ячий клей.

fr-японських_риб’ячих_клеїв-uk-noun-GxYF2gNH


японських риб’ячих клеях

Locatif pluriel de япо́нський ри́б’ячий клей.

fr-японських_риб’ячих_клеях-uk-noun-7bkqquvL


японські риб’ячі клеї

Nominatif pluriel de япо́нський ри́б’ячий клей.

fr-японські_риб’ячі_клеї-uk-noun-Xy59AT8C

Accusatif pluriel de япо́нський ри́б’ячий клей.

fr-японські_риб’ячі_клеї-uk-noun-6xV-KxhB

Vocatif pluriel de япо́нський ри́б’ячий клей.

fr-японські_риб’ячі_клеї-uk-noun-zVeuv1AL


японськім риб’ячім клеї

Locatif singulier de япо́нський ри́б’ячий клей.

fr-японськім_риб’ячім_клеї-uk-noun-e2LSKc8I


японськім риб’ячім клею

fr-японськім_риб’ячім_клею-uk-noun-e2LSKc8I


японського риб’ячого клею

Génitif singulier de япо́нський ри́б’ячий клей.

fr-японського_риб’ячого_клею-uk-noun-RHkJV7vy


японському риб’ячому клеєві

Datif singulier de япо́нський ри́б’ячий клей.

fr-японському_риб’ячому_клеєві-uk-noun--PutX9BF


японському риб’ячому клеї

fr-японському_риб’ячому_клеї-uk-noun-e2LSKc8I


японському риб’ячому клею

fr-японському_риб’ячому_клею-uk-noun--PutX9BF

fr-японському_риб’ячому_клею-uk-noun-e2LSKc8I


риб’ячий

Adjectifdérivé de риба, avec le suffixe -ячий.

Cas
Singulier
Pluriel
ри́б’ячий (masculine nominative)
ри́б’яча (feminine nominative)
ри́б’яче (neuter nominative)
ри́б’ячі (nominative)
ри́б’ячого (masculine genitive)
ри́б’ячої (feminine genitive)
ри́б’ячого (neuter genitive)
ри́б’ячих (genitive)
ри́б’ячому (masculine dative)
ри́б’ячій (feminine dative)
ри́б’ячому (neuter dative)
ри́б’ячим (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
ри́б’ячу (feminine accusative)
ри́б’яче (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
ри́б’ячим (masculine instrumental)
ри́б’ячою (feminine instrumental)
ри́б’ячим (neuter instrumental)
ри́б’ячими (instrumental)
ри́б’ячому (masculine locative)
ри́б’ячім (masculine locative)
ри́б’ячій (feminine locative)
ри́б’ячому (neuter locative)
ри́б’ячім (neuter locative)
ри́б’ячих (locative)


риб’яча

Nominatif féminin singulier de ри́б’ячий.


риб’яче

Nominatif neutre singulier de ри́б’ячий.

Accusatif neutre singulier de ри́б’ячий.


риб’ячим

Instrumental masculin singulier de ри́б’ячий.

Instrumental neutre singulier de ри́б’ячий.


риб’ячім

Locatif masculin singulier de ри́б’ячий.


риб’ячого

Génitif masculin singulier de ри́б’ячий.


риб’ячою

Instrumental féminin singulier de ри́б’ячий.


риб’ячу

Accusatif féminin singulier de ри́б’ячий.


Агафія

Du grec ancien ἀγαθή, féminin de ἀγαθός, agathós (« bon »).

Ага́фія (singular nominative)
Ага́фії (plural nominative)
Ага́фії (singular genitive)
Ага́фій (plural genitive)
Ага́фії (singular dative)
Ага́фіям (plural dative)
Ага́фію (singular accusative)
Ага́фій (plural accusative)
Ага́фією (singular instrumental)
Ага́фіями (plural instrumental)
на/в Ага́фії (singular locative)
на/в Ага́фіях (plural locative)
Ага́фіє (singular vocative)
Ага́фії (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak
Агафій (masculine)
Гафія
Гафійка
Гафа
Гафієнька
Гафієчка
Гася
Гаша
Гашуня
Гашка
Агатонька
Агаточка
Ага
Гапа
Гапонька

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-Агафія.wav


Агафій

Ага́фій (singular nominative)
Ага́фії (plural nominative)
Ага́фія (singular genitive)
Ага́фіїв (plural genitive)
Ага́фію (singular dative)
Ага́фієві (singular dative)
Ага́фіям (plural dative)
Ага́фія (singular accusative)
Ага́фіїв (plural accusative)
Ага́фієм (singular instrumental)
Ага́фіями (plural instrumental)
на/в Ага́фії (singular locative)
на/в Ага́фіях (plural locative)
Ага́фію (singular vocative)
Ага́фії (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak
Агафія (feminine)


Гафія

Гафі́я (singular nominative)
Гафі́ї (plural nominative)
Гафі́ї (singular genitive)
Гафі́й (plural genitive)
Гафі́ї (singular dative)
Гафі́ям (plural dative)
Гафі́ю (singular accusative)
Гафі́й (plural accusative)
Гафі́єю (singular instrumental)
Гафі́ями (plural instrumental)
на/у Гафі́ї (singular locative)
на/у Гафі́ях (plural locative)
Гафі́є (singular vocative)
Гафі́ї (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-Гафія.wav


Гафійка

Гафі́йка (singular nominative)
Гафі́йки (plural nominative)
Гафі́йки (singular genitive)
Гафі́йок (plural genitive)
Гафі́йці (singular dative)
Гафі́йкам (plural dative)
Гафі́йку (singular accusative)
Гафі́йок (plural accusative)
Гафі́йкою (singular instrumental)
Гафі́йками (plural instrumental)
на/у Гафі́йці (singular locative)
на/у Гафі́йках (plural locative)
Гафі́йко (singular vocative)
Гафі́йки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak


Агеда

А́геда (singular nominative)
А́геди (plural nominative)
А́геди (singular genitive)
А́гед (plural genitive)
А́геді (singular dative)
А́гедам (plural dative)
А́геду (singular accusative)
А́гед (plural accusative)
А́гедою (singular instrumental)
А́гедами (plural instrumental)
на/у А́геді (singular locative)
на/у А́гедах (plural locative)
А́гедо (singular vocative)
А́геди (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


Аґата

Аґа́та (singular nominative)
Аґа́ти (plural nominative)
Аґа́ти (singular genitive)
Аґа́т (plural genitive)
Аґа́ті (singular dative)
Аґа́там (plural dative)
Аґа́ту (singular accusative)
Аґа́т (plural accusative)
Аґа́тою (singular instrumental)
Аґа́тами (plural instrumental)
на/у Аґа́ті (singular locative)
на/у Аґа́тах (plural locative)
Аґа́то (singular vocative)
Аґа́ти (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


агатис

агати́с (singular nominative)
агати́си (plural nominative)
агати́су (singular genitive)
агати́сів (plural genitive)
агати́су (singular dative)
агати́сові (singular dative)
агати́сам (plural dative)
агати́с (singular accusative)
агати́си (plural accusative)
агати́сом (singular instrumental)
агати́сами (plural instrumental)
на/в агати́сі (singular locative)
на/в агати́сах (plural locative)
агати́се (singular vocative)
агати́си (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak

Agathis (genre de plante de la famille des Araucariaceae).


каурі

Cyprée ou cauri (coquillage de la famille des Cypraeidae).


Агатон

Агато́н (singular nominative)
Агато́ни (plural nominative)
Агато́на (singular genitive)
Агато́нів (plural genitive)
Агато́ну (singular dative)
Агато́нові (singular dative)
Агато́нам (plural dative)
Агато́на (singular accusative)
Агато́нів (plural accusative)
Агато́ном (singular instrumental)
Агато́нами (plural instrumental)
на/в Агато́ні, (singular locative)
Агато́нові (singular locative)
на/в Агато́нах (plural locative)
Агато́не (singular vocative)
Агато́ни (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak
Агафо́н

Agathon (poète athénien / fils de Priam).


Агафон

Агафо́н (singular nominative)
Агафо́ни (plural nominative)
Агафо́на (singular genitive)
Агафо́нів (plural genitive)
Агафо́ну (singular dative)
Агафо́нові (singular dative)
Агафо́нам (plural dative)
Агафо́на (singular accusative)
Агафо́нів (plural accusative)
Агафо́ном (singular instrumental)
Агафо́нами (plural instrumental)
на/в Агафо́ні, (singular locative)
Агафо́нові (singular locative)
на/в Агафо́нах (plural locative)
Агафо́не (singular vocative)
Агафо́ни (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak
Агато́н

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-Агафон.wav


Агафірси

Агафі́рси (plural nominative)
Агафі́рсів (plural genitive)
Агафі́рсам (plural dative)
Агафі́рсів (plural accusative)
Агафі́рсами (plural instrumental)
на/в Агафі́рсах (plural locative)
Агафі́рси (plural vocative)
Nom de type 1a- selon Zaliznyak
Агатірси


Агафірсами

⁽ᴬʰᵃᶠⁱʳˢᵃᵐʸ⁾


Агафірсах

⁽ᴬʰᵃᶠⁱʳˢᵃᵏʰ⁾


Агатірси

Агаті́рси (plural nominative)
Агаті́рсів (plural genitive)
Агаті́рсам (plural dative)
Агаті́рсів (plural accusative)
Агаті́рсами (plural instrumental)
на/в Агаті́рсах (plural locative)
Агаті́рси (plural vocative)
Nom de type 1a- selon Zaliznyak
Агафірси


Агатірсами

⁽ᴬʰᵃᵗⁱʳˢᵃᵐʸ⁾


Агатірсах

⁽ᴬʰᵃᵗⁱʳˢᵃᵏʰ⁾


Агафокл

Агафо́кл (singular nominative)
Агафо́кли (plural nominative)
Агафо́кла (singular genitive)
Агафо́клів (plural genitive)
Агафо́клу (singular dative)
Агафо́клові (singular dative)
Агафо́клам (plural dative)
Агафо́кла (singular accusative)
Агафо́клів (plural accusative)
Агафо́клом (singular instrumental)
Агафо́клами (plural instrumental)
на/в Агафо́клі, (singular locative)
Агафо́клові (singular locative)
на/в Агафо́клах (plural locative)
Агафо́кле (singular vocative)
Агафо́кли (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


Агафоклами

⁽ᴬʰᵃᶠᵒᵏˡᵃᵐʸ⁾


Агафоклах

⁽ᴬʰᵃᶠᵒᵏˡᵃᵏʰ⁾


Агафоклові

⁽ᴬʰᵃᶠᵒᵏˡᵒᵛⁱ⁾


Агенор

Du grec ancien Αγήνορας ou du grec ancien Ἀγήνωρ.

Агено́р (singular nominative)
Агено́ри (plural nominative)
Агено́ра (singular genitive)
Агено́рів (plural genitive)
Агено́ру (singular dative)
Агено́рові (singular dative)
Агено́рам (plural dative)
Агено́ра (singular accusative)
Агено́рів (plural accusative)
Агено́ром (singular instrumental)
Агено́рами (plural instrumental)
на/в Агено́рі, (singular locative)
Агено́рові (singular locative)
на/в Агено́рах (plural locative)
Агено́ре (singular vocative)
Агено́ри (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak

Agénor (nom de divers personnages mythologiques).


несиметричний диметилгідразине

Vocatif singulier de несиметри́чний диметилгідрази́н.

fr-несиметричний_диметилгідразине-uk-noun-a35OuVVC


несиметричним диметилгідразином

Instrumental singulier de несиметри́чний диметилгідрази́н.

fr-несиметричним_диметилгідразином-uk-noun-ghWJ~KG0


несиметричнім диметилгідразині

Locatif singulier de несиметри́чний диметилгідрази́н.

fr-несиметричнім_диметилгідразині-uk-noun-PLpk0Wwe


несиметричнім диметилгідразину

fr-несиметричнім_диметилгідразину-uk-noun-PLpk0Wwe


несиметричного гідразину

Génitif singulier de несиметри́чний диметилгідрази́н.

fr-несиметричного_гідразину-uk-noun-Yh5C6CeM


несиметричному диметилгідразині

fr-несиметричному_диметилгідразині-uk-noun-PLpk0Wwe


несиметричному диметилгідразинові

Datif singulier de несиметри́чний диметилгідрази́н.

fr-несиметричному_диметилгідразинові-uk-noun-M483~4An


несиметричному диметилгідразину

fr-несиметричному_диметилгідразину-uk-noun-M483~4An

fr-несиметричному_диметилгідразину-uk-noun-PLpk0Wwe


несиметричний

Adjectifdérivé de симетричний, avec le préfixe не-.

Cas
Singulier
Pluriel
несиметри́чний (masculine nominative)
несиметри́чна (feminine nominative)
несиметри́чне (neuter nominative)
несиметри́чні (nominative)
несиметри́чного (masculine genitive)
несиметри́чної (feminine genitive)
несиметри́чного (neuter genitive)
несиметри́чних (genitive)
несиметри́чному (masculine dative)
несиметри́чній (feminine dative)
несиметри́чному (neuter dative)
несиметри́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
несиметри́чну (feminine accusative)
несиметри́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
несиметри́чним (masculine instrumental)
несиметри́чною (feminine instrumental)
несиметри́чним (neuter instrumental)
несиметри́чними (instrumental)
несиметри́чному (masculine locative)
несиметри́чнім (masculine locative)
несиметри́чній (feminine locative)
несиметри́чному (neuter locative)
несиметри́чнім (neuter locative)
несиметри́чних (locative)


несиметрична

Nominatif féminin singulier de несиметри́чний.


несиметричне

Nominatif neutre singulier de несиметри́чний.

Accusatif neutre singulier de несиметри́чний.


несиметричним

Instrumental masculin singulier de несиметри́чний.

Instrumental neutre singulier de несиметри́чний.


несиметричній

Datif féminin singulier de несиметри́чний.

Locatif féminin singulier de несиметри́чний.


несиметричнім

Locatif masculin singulier de несиметри́чний.

Locatif neutre singulier de несиметри́чний.


несиметричного

Génitif masculin singulier de несиметри́чний.

Génitif neutre singulier de несиметри́чний.


несиметричної

Génitif féminin singulier de несиметри́чний.


несиметричному

Datif masculin singulier de несиметри́чний.

Datif neutre singulier de несиметри́чний.


несиметричною

Instrumental féminin singulier de несиметри́чний.


несиметричну

Accusatif féminin singulier de несиметри́чний.


симетричний

Adjectifdérivé de симетрія, avec le suffixe -ичний.

Cas
Singulier
Pluriel
симетри́чний (masculine nominative)
симетри́чна (feminine nominative)
симетри́чне (neuter nominative)
симетри́чні (nominative)
симетри́чного (masculine genitive)
симетри́чної (feminine genitive)
симетри́чного (neuter genitive)
симетри́чних (genitive)
симетри́чному (masculine dative)
симетри́чній (feminine dative)
симетри́чному (neuter dative)
симетри́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
симетри́чну (feminine accusative)
симетри́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
симетри́чним (masculine instrumental)
симетри́чною (feminine instrumental)
симетри́чним (neuter instrumental)
симетри́чними (instrumental)
симетри́чному (masculine locative)
симетри́чнім (masculine locative)
симетри́чній (feminine locative)
симетри́чному (neuter locative)
симетри́чнім (neuter locative)
симетри́чних (locative)


симетрична

Nominatif féminin singulier de симетри́чний.


симетричне

Nominatif neutre singulier de симетри́чний.

Accusatif neutre singulier de симетри́чний.


симетричним

Instrumental masculin singulier de симетри́чний.

Instrumental neutre singulier de симетри́чний.


симетричній

Datif féminin singulier de симетри́чний.

Locatif féminin singulier de симетри́чний.


симетричнім

Locatif masculin singulier de симетри́чний.

Locatif neutre singulier de симетри́чний.


симетричного

Génitif masculin singulier de симетри́чний.

Génitif neutre singulier de симетри́чний.


симетричної

Génitif féminin singulier de симетри́чний.


симетричному

Datif masculin singulier de симетри́чний.


симетричною

Instrumental féminin singulier de симетри́чний.


симетричну

Accusatif féminin singulier de симетри́чний.


симетрія

Du latin symmetria, emprunté au grec ancien συμμετρία, symmetria.

симетрі́я (singular nominative)
симетрі́ї (plural nominative)
симетрі́ї (singular genitive)
симетрі́й (plural genitive)
симетрі́ї (singular dative)
симетрі́ям (plural dative)
симетрі́ю (singular accusative)
симетрі́ї (plural accusative)
симетрі́єю (singular instrumental)
симетрі́ями (plural instrumental)
на/у симетрі́ї (singular locative)
на/у симетрі́ях (plural locative)
симетрі́є (singular vocative)
симетрі́ї (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak


симетрією

⁽ˢʸᵐᵉᵗʳⁱʲᵉʲᵘ⁾


симетріям

⁽ˢʸᵐᵉᵗʳⁱʲᵃᵐ⁾


симетріями

⁽ˢʸᵐᵉᵗʳⁱʲᵃᵐʸ⁾


симетріях

⁽ˢʸᵐᵉᵗʳⁱʲᵃᵏʰ⁾


несиметричність

Nomdérivé de несиметричний (« asymétrique »), avec le suffixe -ність.

несиметри́чність (singular nominative)
несиметри́чності (singular genitive)
несиметри́чності (singular dative)
несиметри́чність (singular accusative)
несиметри́чністю (singular instrumental)
на/у несиметри́чності (singular locative)
несиметри́чносте (singular vocative)
Nom de type 8a- selon Zaliznyak


несиметричністю

Instrumental singulier de несиметри́чність.


представник

Nomdérivé de представити, predstavyty (« représenter »), avec le suffixe -ник, -nyk.

представни́к (singular nominative)
представники́ (plural nominative)
представника́ (singular genitive)
представникі́в (plural genitive)
представнику́ (singular dative)
представнико́ві (singular dative)
представника́м (plural dative)
представника́ (singular accusative)
представникі́в (plural accusative)
представнико́м (singular instrumental)
представника́ми (plural instrumental)
на/у представнико́ві, (singular locative)
представнику́ (singular locative)
на/у представника́х (plural locative)
представнику́ (singular vocative)
представники́ (plural vocative)
Nom de type 3b selon Zaliznyak
представниця (feminine)

Uk-представник.ogg


представника

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵏᵃ⁾


представникам

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵏᵃᵐ⁾


представниками

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵏᵃᵐʸ⁾


представниках

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵏᵃᵏʰ⁾


представники

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵏʸ⁾


представників

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵏⁱᵛ⁾


представникові

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵏᵒᵛⁱ⁾


представником

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵏᵒᵐ⁾


представнику

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵏᵘ⁾


представниця

представни́ця (singular nominative)
представни́ці (plural nominative)
представни́ці (singular genitive)
представни́ць (plural genitive)
представни́ці (singular dative)
представни́цям (plural dative)
представни́цю (singular accusative)
представни́ць (plural accusative)
представни́цею (singular instrumental)
представни́цями (plural instrumental)
на/у представни́ці (singular locative)
на/у представни́цях (plural locative)
представни́це (singular vocative)
представни́ці (plural vocative)
Nom de type 5a selon Zaliznyak
представник (masculine)

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵗˢʲᵃ⁾


представнице

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵗˢᵉ⁾


представницею

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵗˢᵉʲᵘ⁾

Instrumental singulier de представни́ця.


представниці

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵗˢⁱ⁾


представницю

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵗˢʲᵘ⁾


представницям

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵗˢʲᵃᵐ⁾


представницями

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵗˢʲᵃᵐʸ⁾


представницях

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵗˢʲᵃᵏʰ⁾


представництво

Motdérivé de представник, predstavnyk (« représentant »), avec le suffixe -ство, -stvo.

представни́цтво (singular nominative)
представни́цтва (plural nominative)
представни́цтва (singular genitive)
представни́цтв (plural genitive)
представни́цтву (singular dative)
представни́цтвові (singular dative)
представни́цтвам (plural dative)
представни́цтво (singular accusative)
представни́цтва (plural accusative)
представни́цтвом (singular instrumental)
представни́цтвами (plural instrumental)
на/у представни́цтві (singular locative)
на/у представни́цтвах (plural locative)
представни́цтво (singular vocative)
представни́цтва (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak

Uk-представництво.ogg

Représentation, fait de représenter une personne ou un groupe et de disposer de pouvoirs de décision ; valable aux niveaux juridique, politique, économique, diplomatique…


представництв

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵗˢᵗᵛ⁾

Génitif pluriel de представни́цтво.


представництва

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵗˢᵗᵛᵃ⁾


представництвам

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵗˢᵗᵛᵃᵐ⁾

Datif pluriel de представни́цтво.


представництвами

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵗˢᵗᵛᵃᵐʸ⁾

Instrumental pluriel de представни́цтво.


представництвах

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵗˢᵗᵛᵃᵏʰ⁾


представництві

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵗˢᵗᵛⁱ⁾


представництвові

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵗˢᵗᵛᵒᵛⁱ⁾


представництвом

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵗˢᵗᵛᵒᵐ⁾

Instrumental singulier de представни́цтво.


представництву

⁽ᵖʳᵉᵈˢᵗᵃᵛⁿʸᵗˢᵗᵛᵘ⁾


представницький

Cas
Singulier
Pluriel
представни́цький (masculine nominative)
представни́цька (feminine nominative)
представни́цьке (neuter nominative)
представни́цькі (nominative)
представни́цького (masculine genitive)
представни́цької (feminine genitive)
представни́цького (neuter genitive)
представни́цьких (genitive)
представни́цькому (masculine dative)
представни́цькій (feminine dative)
представни́цькому (neuter dative)
представни́цьким (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
представни́цьку (feminine accusative)
представни́цьке (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
представни́цьким (masculine instrumental)
представни́цькою (feminine instrumental)
представни́цьким (neuter instrumental)
представни́цькими (instrumental)
представни́цькому (masculine locative)
представни́цькім (masculine locative)
представни́цькій (feminine locative)
представни́цькому (neuter locative)
представни́цькім (neuter locative)
представни́цьких (locative)

Représentant (qui est composé de plusieurs représentants → voir представник, ou qui a le droit d’élire des représentants).


представницька

Nominatif féminin singulier de представни́цький.


представницьке

Nominatif neutre singulier de представни́цький.

Accusatif neutre singulier de представни́цький.


представницьким

Instrumental masculin singulier de представни́цький.

Instrumental neutre singulier de представни́цький.

Datif pluriel de представни́цький.


представницькими

Instrumental pluriel de представни́цький.


представницьких

Génitif pluriel de представни́цький.


представницькій

Datif féminin singulier de представни́цький.

Locatif féminin singulier de представни́цький.


представницькім

Locatif masculin singulier de представни́цький.

Locatif neutre singulier de представни́цький.


представницького

Génitif masculin singulier de представни́цький.

Génitif neutre singulier de представни́цький.


представницької

Génitif féminin singulier de представни́цький.


представницькому

Datif masculin singulier de представни́цький.

Datif neutre singulier de представни́цький.


представницькою

Instrumental féminin singulier de представни́цький.


представницьку

Accusatif féminin singulier de представни́цький.


ставник

ставни́к (singular nominative)
ставники́ (plural nominative)
ставника́ (singular genitive)
ставникі́в (plural genitive)
ставнику́ (singular dative)
ставнико́ві (singular dative)
ставника́м (plural dative)
ставни́к (singular accusative)
ставники́ (plural accusative)
ставнико́м (singular instrumental)
ставника́ми (plural instrumental)
на/у ставнику́ (singular locative)
на/у ставника́х (plural locative)
ставнику́ (singular vocative)
ставники́ (plural vocative)
Nom de type 3b selon Zaliznyak

Filet de pêche ainsi que le lieu où les met.


ставниками

⁽ˢᵗᵃᵛⁿʸᵏᵃᵐʸ⁾


ставниках

⁽ˢᵗᵃᵛⁿʸᵏᵃᵏʰ⁾


ставникові

⁽ˢᵗᵃᵛⁿʸᵏᵒᵛⁱ⁾


ставити

Du vieux slave ставити, staviti, du proto-slave *staviti (« placer, mettre »).

Uk-ставити.ogg

ста́вити stavyty \ˈstaʋete\ imperfectif transitif de type 4a / perfectif[s] : поста́вити

Forcer une personne à vivre des circonstances non souhaitées.

Не ставити мого батенька брехуном. : Ne fais pas de mon père un menteur !

Бережно ставить Данило дитину на поріг. : Danilo pose prudemment l’enfant au sol.

Ставати за шофера : Devenir chauffeur.

Placer un objet ou quelqu’un à un endroit précis (par exemple, pour surveiller, pour la sécurité, etc.).

Demander à une personne de rester pour passer la nuit.

Ériger (construire quelque chose verticalement).

Копали окопи, насипали здорові вали, возили цеглу, ставили частоколи. : Ils ont creusé des tranchées, comblé des puits sains, transporté des briques et érigé des clôtures.

Mettre un objet à une place précise (par exemple : dresser une table, placer des couverts, poser un plat sur la table, planter une tente, etc.)

Ставити ногу на носок. : Mettre son pied dans une chaussette.

Préparer (quelque chose à boire ou à manger).

Ставити чай. : Préparer du thé.

Ставити голос. : Poser sa voix.

Ставити дихання. : Retenir son souffle.

Mettre en marche, utiliser (au sens large).

Мотор на човен ставить браконьєр. : Le braconnier met en marche le moteur du bateau.

Ставити шини. : Poser des attelles.

Ставити телефон. : Allumer un téléphone.

Ajouter une marque sur un objet : surligner (un texte), broder (une décoration), tamponner (un visa)…

Construire (une maison, un mur…), élever (un monument).

considérer, placer (une personne ou une chose suivant une certaine considération).

Я вчених людей і вас ставлю без міри високо. : Je vous considère, les scientifiques et vous, en haute estime.

Ставити за обов'язок. : Considérer comme un devoir.

Créer, causer (des difficultés à quelqu'un).


ставлю

Première personne du singulier du présent de ста́вити.


ставиш

Deuxième personne du singulier du présent de ста́вити.


ставимо

Première personne du pluriel du présent de ста́вити.


ставлять

Troisième personne du pluriel du présent de ста́вити.


ставитиму

Première personne du singulier du futur de ста́вити.


ставитимеш

Deuxième personne du singulier du futur de ста́вити.


ставитиме

Troisième personne du singulier du futur de ста́вити.


ставитимемо

⁽ˢᵗᵃᵛʸᵗʸᵐᵉᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du futur de ста́вити.


ставитимем

⁽ˢᵗᵃᵛʸᵗʸᵐᵉᵐ⁾


ставитимете

⁽ˢᵗᵃᵛʸᵗʸᵐᵉᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du futur de ста́вити.


ставитимуть

Troisième personne du pluriel du futur de ста́вити.


став

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-став.wav

Deuxième personne du singulier de l’impératif de ста́вити.


ставмо

Première personne du pluriel de l’impératif de ста́вити.


ставте

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de ста́вити.


виконавець

De виконати, výkonaty (« exécuter, réaliser »).

викона́вець (singular nominative)
викона́вці (plural nominative)
викона́вця (singular genitive)
викона́вців (plural genitive)
викона́вцю (singular dative)
викона́вцеві (singular dative)
викона́вцям (plural dative)
викона́вця (singular accusative)
викона́вців (plural accusative)
викона́вцем (singular instrumental)
викона́вцями (plural instrumental)
на/у викона́вці, (singular locative)
викона́вцеві, (singular locative)
викона́вцю (singular locative)
на/у викона́вцях (plural locative)
викона́вцю (singular vocative)
викона́вці (plural vocative)
Nom de type 5*a selon Zaliznyak

Uk-виконавець.ogg

Agent, exécuteur, celui qui est chargé d'une mission.


виконавцеві

⁽ᵛʸᵏᵒⁿᵃᵛᵗˢᵉᵛⁱ⁾


виконавцем

⁽ᵛʸᵏᵒⁿᵃᵛᵗˢᵉᵐ⁾


виконавці

⁽ᵛʸᵏᵒⁿᵃᵛᵗˢⁱ⁾


виконавців

⁽ᵛʸᵏᵒⁿᵃᵛᵗˢⁱᵛ⁾


виконавцю

⁽ᵛʸᵏᵒⁿᵃᵛᵗˢʲᵘ⁾


виконавця

⁽ᵛʸᵏᵒⁿᵃᵛᵗˢʲᵃ⁾


виконавцям

⁽ᵛʸᵏᵒⁿᵃᵛᵗˢʲᵃᵐ⁾


виконавцями

⁽ᵛʸᵏᵒⁿᵃᵛᵗˢʲᵃᵐʸ⁾


виконавцях

⁽ᵛʸᵏᵒⁿᵃᵛᵗˢʲᵃᵏʰ⁾


аґент

аґе́нт (singular nominative)
аґе́нти (plural nominative)
аґе́нта (singular genitive)
аґе́нтів (plural genitive)
аґе́нту (singular dative)
аґе́нтові (singular dative)
аґе́нтам (plural dative)
аґе́нта (singular accusative)
аґе́нтів (plural accusative)
аґе́нтом (singular instrumental)
аґе́нтами (plural instrumental)
на/в аґе́нті (singular locative)
на/в аґе́нтах (plural locative)
аґе́нте (singular vocative)
аґе́нти (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


висланець

Nomdérivé de слати (« envoyer, missionner quelqu’un »), avec le préfixe ви- et le suffixe -ець.

ви́сланець (singular nominative)
ви́сланці (plural nominative)
ви́сланця (singular genitive)
ви́сланців (plural genitive)
ви́сланцю (singular dative)
ви́сланцеві (singular dative)
ви́сланцям (plural dative)
ви́сланця (singular accusative)
ви́сланців (plural accusative)
ви́сланцем (singular instrumental)
ви́сланцями (plural instrumental)
на/у ви́сланці, (singular locative)
ви́сланцеві, (singular locative)
ви́сланцю (singular locative)
на/у ви́сланцях (plural locative)
ви́сланцю (singular vocative)
ви́сланці (plural vocative)
Nom de type 5*a selon Zaliznyak


висланцеві

⁽ᵛʸˢˡᵃⁿᵗˢᵉᵛⁱ⁾


висланцем

⁽ᵛʸˢˡᵃⁿᵗˢᵉᵐ⁾


висланців

⁽ᵛʸˢˡᵃⁿᵗˢⁱᵛ⁾


висланцю

⁽ᵛʸˢˡᵃⁿᵗˢʲᵘ⁾


висланця

⁽ᵛʸˢˡᵃⁿᵗˢʲᵃ⁾


висланцям

⁽ᵛʸˢˡᵃⁿᵗˢʲᵃᵐ⁾


висланцями

⁽ᵛʸˢˡᵃⁿᵗˢʲᵃᵐʸ⁾


висланцях

⁽ᵛʸˢˡᵃⁿᵗˢʲᵃᵏʰ⁾


шлю

Première personne du singulier du présent de сла́ти.


шлеш

Deuxième personne du singulier du présent de сла́ти.


шле

Troisième personne du singulier du présent de сла́ти.


шлемо

Première personne du pluriel du présent de сла́ти.


шлете

Deuxième personne du pluriel du présent de сла́ти.


шлють

Troisième personne du pluriel du présent de сла́ти.


слатиму

Première personne du singulier du futur de сла́ти.


слатимеш

Deuxième personne du singulier du futur de сла́ти.


слатиме

Troisième personne du singulier du futur de сла́ти.


слатимемо

Première personne du pluriel du futur de сла́ти.


слатимете

Deuxième personne du pluriel du futur de сла́ти.


слатимуть

Troisième personne du pluriel du futur de сла́ти.


шлім

Première personne du pluriel de l’impératif de сла́ти.


шліть

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de сла́ти.


послати

посла́ти poslaty \Prononciation ?\ perfectif transitif de type 6b / imperfectif[s] : сла́ти


послати

посла́ти poslaty \Prononciation ?\ perfectif transitif de type 6c / imperfectif[s] : сла́ти


пошлю

Première personne du singulier du futur de посла́ти.


пошлеш

Deuxième personne du singulier du futur de посла́ти.


пошле

Troisième personne du singulier du futur de посла́ти.


пошлемо

Première personne du pluriel du futur de посла́ти.


пошлете

Deuxième personne du pluriel du futur de посла́ти.


пошлють

Troisième personne du pluriel du futur de посла́ти.


пошлім

Première personne du pluriel de l’impératif de посла́ти.


пошліть

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de посла́ти.


посланий

Participe passé passif du verbe посла́ти (« 1. envoyer, 2. étendre, étaler »).

Cas
Singulier
Pluriel
по́сланий (masculine nominative)
по́слана (feminine nominative)
по́слане (neuter nominative)
по́слані (nominative)
по́сланого (masculine genitive)
по́сланої (feminine genitive)
по́сланого (neuter genitive)
по́сланих (genitive)
по́сланому (masculine dative)
по́сланій (feminine dative)
по́сланому (neuter dative)
по́сланим (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
по́слану (feminine accusative)
по́слане (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
по́сланим (masculine instrumental)
по́сланою (feminine instrumental)
по́сланим (neuter instrumental)
по́сланими (instrumental)
по́сланому (masculine locative)
по́сланім (masculine locative)
по́сланій (feminine locative)
по́сланому (neuter locative)
по́сланім (neuter locative)
по́сланих (locative)


посланий

Cas
Singulier
Pluriel
посла́ний (masculine nominative)
посла́на (feminine nominative)
посла́не (neuter nominative)
посла́ні (nominative)
посла́ного (masculine genitive)
посла́ної (feminine genitive)
посла́ного (neuter genitive)
посла́них (genitive)
посла́ному (masculine dative)
посла́ній (feminine dative)
посла́ному (neuter dative)
посла́ним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
посла́ну (feminine accusative)
посла́не (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
посла́ним (masculine instrumental)
посла́ною (feminine instrumental)
посла́ним (neuter instrumental)
посла́ними (instrumental)
посла́ному (masculine locative)
посла́нім (masculine locative)
посла́ній (feminine locative)
посла́ному (neuter locative)
посла́нім (neuter locative)
посла́них (locative)


поставити

Verbedérivé de ставити, avec le préfixe по-.

поста́вити postavyty \Prononciation ?\ perfectif transitif de type 4a / imperfectif[s] : ста́вити


поставлю

Première personne du singulier du futur de поста́вити.


поставиш

Deuxième personne du singulier du futur de поста́вити.


поставимо

Première personne du pluriel du futur de поста́вити.


поставите

Deuxième personne du pluriel du futur de поста́вити.


поставлять

Troisième personne du pluriel du futur de поста́вити.


постав

Deuxième personne du singulier de l’impératif de поста́вити.


поставмо

Première personne du pluriel de l’impératif de поста́вити.


поставте

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de поста́вити.


поставлений

Participe passé passif du verbe поста́вити (« poser, mettre debout »).

Cas
Singulier
Pluriel
поста́влений (masculine nominative)
поста́влена (feminine nominative)
поста́влене (neuter nominative)
поста́влені (nominative)
поста́вленого (masculine genitive)
поста́вленої (feminine genitive)
поста́вленого (neuter genitive)
поста́влених (genitive)
поста́вленому (masculine dative)
поста́вленій (feminine dative)
поста́вленому (neuter dative)
поста́вленим (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
поста́влену (feminine accusative)
поста́влене (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
поста́вленим (masculine instrumental)
поста́вленою (feminine instrumental)
поста́вленим (neuter instrumental)
поста́вленими (instrumental)
поста́вленому (masculine locative)
поста́вленім (masculine locative)
поста́вленій (feminine locative)
поста́вленому (neuter locative)
поста́вленім (neuter locative)
поста́влених (locative)


поставлено

⁽ᵖᵒˢᵗᵃᵛˡᵉⁿᵒ⁾


поставлена

⁽ᵖᵒˢᵗᵃᵛˡᵉⁿᵃ⁾

Nominatif féminin singulier de поста́влений.


поставлене

⁽ᵖᵒˢᵗᵃᵛˡᵉⁿᵉ⁾

Nominatif neutre singulier de поста́влений.

Accusatif neutre singulier de поста́влений.


поставленим

⁽ᵖᵒˢᵗᵃᵛˡᵉⁿʸᵐ⁾

Instrumental masculin singulier de поста́влений.

Instrumental neutre singulier de поста́влений.


поставленими

⁽ᵖᵒˢᵗᵃᵛˡᵉⁿʸᵐʸ⁾


поставлених

⁽ᵖᵒˢᵗᵃᵛˡᵉⁿʸᵏʰ⁾


поставлені

⁽ᵖᵒˢᵗᵃᵛˡᵉⁿⁱ⁾


поставленій

Datif féminin singulier de поста́влений.

Locatif féminin singulier de поста́влений.


поставленім

⁽ᵖᵒˢᵗᵃᵛˡᵉⁿⁱᵐ⁾

Locatif masculin singulier de поста́влений.

Locatif neutre singulier de поста́влений.


поставленого

⁽ᵖᵒˢᵗᵃᵛˡᵉⁿᵒʰᵒ⁾

Génitif masculin singulier de поста́влений.

Génitif neutre singulier de поста́влений.


поставленої

⁽ᵖᵒˢᵗᵃᵛˡᵉⁿᵒʲⁱ⁾

Génitif féminin singulier de поста́влений.


поставленому

⁽ᵖᵒˢᵗᵃᵛˡᵉⁿᵒᵐᵘ⁾

Datif masculin singulier de поста́влений.


поставленою

⁽ᵖᵒˢᵗᵃᵛˡᵉⁿᵒʲᵘ⁾

Instrumental féminin singulier de поста́влений.


поставлену

⁽ᵖᵒˢᵗᵃᵛˡᵉⁿᵘ⁾

Accusatif féminin singulier de поста́влений.


стелю

Première personne du singulier du présent de сла́ти.


стелю

Première personne du singulier du présent de стели́ти.


стелеш

Deuxième personne du singulier du présent de сла́ти.


стеле

Troisième personne du singulier du présent de сла́ти.


стелемо

Première personne du pluriel du présent de сла́ти.


стелете

Deuxième personne du pluriel du présent de сла́ти.


стелють

Troisième personne du pluriel du présent de сла́ти.


стели

Deuxième personne du singulier de l’impératif de сла́ти.


стели

Deuxième personne du singulier de l’impératif de стели́ти.


стелім

Première personne du pluriel de l’impératif de сла́ти.


стелім

Première personne du pluriel de l’impératif de стели́ти.


стеліть

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de сла́ти.


стеліть

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de стели́ти.


постелю

Première personne du singulier du futur de посла́ти.


постелю

Première personne du singulier du futur de постели́ти.


постелеш

Deuxième personne du singulier du futur de посла́ти.


постеле

Troisième personne du singulier du futur de посла́ти.


постелемо

Première personne du pluriel du futur de посла́ти.


постелете

Deuxième personne du pluriel du futur de посла́ти.


постелють

Troisième personne du pluriel du futur de посла́ти.


постелім

Première personne du pluriel de l’impératif de посла́ти.


постелім

Première personne du pluriel de l’impératif de постели́ти.


постеліть

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de посла́ти.


постеліть

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de постели́ти.


послана

Nominatif féminin singulier de по́сла́ний.


послане

Nominatif neutre singulier de по́сла́ний.

Accusatif neutre singulier de по́сла́ний.


посланим

Instrumental masculin singulier de по́сла́ний.

Instrumental neutre singulier de по́сла́ний.


посланій

Locatif féminin singulier de по́сла́ний.


посланім

Locatif masculin singulier de по́сла́ний.


посланого

Génitif masculin singulier de по́сла́ний.


посланої

Génitif féminin singulier de по́сла́ний.


посланою

Instrumental féminin singulier de по́сла́ний.


послану

Accusatif féminin singulier de по́сла́ний.


постелити

Verbedérivé de стелити, avec le préfixe по-.

постели́ти postelyty \Prononciation ?\ perfectif transitif de type 4c / imperfectif[s] : сла́ти, стели́ти


постелиш

Deuxième personne du singulier du futur de постели́ти.


постелить

Troisième personne du singulier du futur de постели́ти.


постелимо

Première personne du pluriel du futur de постели́ти.


постелять

Troisième personne du pluriel du futur de постели́ти.


постелений

Participe passé passif du verbe постели́ти (« étendre, étaler »).

Cas
Singulier
Pluriel
посте́лений (masculine nominative)
посте́лена (feminine nominative)
посте́лене (neuter nominative)
посте́лені (nominative)
посте́леного (masculine genitive)
посте́леної (feminine genitive)
посте́леного (neuter genitive)
посте́лених (genitive)
посте́леному (masculine dative)
посте́леній (feminine dative)
посте́леному (neuter dative)
посте́леним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
посте́лену (feminine accusative)
посте́лене (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
посте́леним (masculine instrumental)
посте́леною (feminine instrumental)
посте́леним (neuter instrumental)
посте́леними (instrumental)
посте́леному (masculine locative)
посте́ленім (masculine locative)
посте́леній (feminine locative)
посте́леному (neuter locative)
посте́ленім (neuter locative)
посте́лених (locative)

Étendu, étalé, fait (en parlant d'un lit).


постелена

Nominatif féminin singulier de посте́лений.


постелене

Accusatif neutre singulier de посте́лений.

Nominatif neutre singulier de посте́лений.


постеленим

⁽ᵖᵒˢᵗᵉˡᵉⁿʸᵐ⁾

Instrumental masculin singulier de посте́лений.

Instrumental neutre singulier de посте́лений.


постеленими

⁽ᵖᵒˢᵗᵉˡᵉⁿʸᵐʸ⁾


постелених

⁽ᵖᵒˢᵗᵉˡᵉⁿʸᵏʰ⁾


постеленій

Locatif féminin singulier de посте́лений.


постеленім

⁽ᵖᵒˢᵗᵉˡᵉⁿⁱᵐ⁾

Locatif masculin singulier de посте́лений.

Locatif neutre singulier de посте́лений.


постеленого

⁽ᵖᵒˢᵗᵉˡᵉⁿᵒʰᵒ⁾

Génitif neutre singulier de посте́лений.

Génitif masculin singulier de посте́лений.


постеленої

⁽ᵖᵒˢᵗᵉˡᵉⁿᵒʲⁱ⁾

Génitif féminin singulier de посте́лений.


постеленому

⁽ᵖᵒˢᵗᵉˡᵉⁿᵒᵐᵘ⁾

Datif masculin singulier de посте́лений.


постеленою

⁽ᵖᵒˢᵗᵉˡᵉⁿᵒʲᵘ⁾

Instrumental féminin singulier de посте́лений.


постелену

Accusatif féminin singulier de посте́лений.


стелити

Déformation du mot посто́ли (« sorte de chaussure paysannes que les enfants portaient ») qui prend le sens de « mettre quelque chose sous les pieds ». Du proto-slave *postolъ.

стели́ти stelyty \Prononciation ?\ imperfectif transitif de type 4c / perfectif[s] : постели́ти

Couvrir (un sol de planches, de branches…).

Faire (le lit) (= étendre les couvertures sur le lit).


стелиш

Deuxième personne du singulier du présent de стели́ти.


стелить

Troisième personne du singulier du présent de стели́ти.


стелимо

Première personne du pluriel du présent de стели́ти.


стелите

Deuxième personne du pluriel du présent de стели́ти.


стелять

Troisième personne du pluriel du présent de стели́ти.


стелитиму

Première personne du singulier du futur de стели́ти.


стелитимеш

Deuxième personne du singulier du futur de стели́ти.


стелитиме

Troisième personne du singulier du futur de стели́ти.


стелитимемо

⁽ˢᵗᵉˡʸᵗʸᵐᵉᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du futur de стели́ти.


стелитимем

⁽ˢᵗᵉˡʸᵗʸᵐᵉᵐ⁾


стелитимете

⁽ˢᵗᵉˡʸᵗʸᵐᵉᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du futur de стели́ти.


стелитимуть

Troisième personne du pluriel du futur de стели́ти.


постіл

Du proto-slave *postolъ, de *pod- (« pied ») et *tolъ (« semelle »).

пості́л (singular nominative)
посто́ли (plural nominative)
посто́ла (singular genitive)
посто́лів (plural genitive)
посто́лу (singular dative)
посто́лові (singular dative)
посто́лам (plural dative)
пості́л (singular accusative)
посто́ли (plural accusative)
посто́лом (singular instrumental)
посто́лами (plural instrumental)
на/у посто́лі (singular locative)
на/у посто́лах (plural locative)
посто́ле (singular vocative)
посто́ли (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-постіл.wav

Chaussures paysannes souples faites d'une pièce entière de cuir sans semelle cousue, qui étaient généralement portées par les jeunes enfants, attachées à leurs pieds avec des cordes.

Extrémité de la crosse d'un fusil recouverte de métal.


верзун

верзу́н (singular nominative)
верзуни́ (plural nominative)
верзуна́ (singular genitive)
верзуні́в (plural genitive)
верзуну́ (singular dative)
верзуно́ві (singular dative)
верзуна́м (plural dative)
верзу́н (singular accusative)
верзуни́ (plural accusative)
верзуно́м (singular instrumental)
верзуна́ми (plural instrumental)
на/у верзуні́, (singular locative)
верзуно́ві (singular locative)
на/у верзуна́х (plural locative)
верзу́не (singular vocative)
верзуни́ (plural vocative)
Nom de type 1b selon Zaliznyak

Un des noms dialectaux des chaussures appelées постіл.


ходак

Nomdérivé de ходити, avec le suffixe -ак.

хода́к (singular nominative)
ходаки́ (plural nominative)
ходака́ (singular genitive)
ходакі́в (plural genitive)
ходаку́ (singular dative)
ходако́ві (singular dative)
ходака́м (plural dative)
ходака́ (singular accusative)
ходакі́в (plural accusative)
ходако́м (singular instrumental)
ходака́ми (plural instrumental)
на/у ходако́ві, (singular locative)
ходаку́ (singular locative)
на/у ходака́х (plural locative)
хода́че (singular vocative)
ходаки́ (plural vocative)
Nom de type 3b selon Zaliznyak

Pour les chaussures portant ce nom, → voir ходаки.


ходаки

Pluriel de хода́к (« celui qui marche »).

ходаки́ (plural nominative)
ходакі́в (plural genitive)
ходака́м (plural dative)
ходаки́ (plural accusative)
ходака́ми (plural instrumental)
на/у ходака́х (plural locative)
ходаки́ (plural vocative)
Nom de type 3b- selon Zaliznyak

Nom dialectal de chaussures ukrainiennes appelées посто́ли.


личак

лича́к (singular nominative)
личаки́ (plural nominative)
личака́ (singular genitive)
личакі́в (plural genitive)
личаку́ (singular dative)
личако́ві (singular dative)
личака́м (plural dative)
лича́к (singular accusative)
личаки́ (plural accusative)
личако́м (singular instrumental)
личака́ми (plural instrumental)
на/у личаку́ (singular locative)
на/у личака́х (plural locative)
личаку́ (singular vocative)
личаки́ (plural vocative)
Nom de type 3b selon Zaliznyak

(s’utilise plutôt au pluriel) Lapti (chaussures traditionnelles russes).


лапоть

ла́поть (singular nominative)
ла́пті (plural nominative)
ла́птя (singular genitive)
ла́птів (plural genitive)
ла́птю (singular dative)
ла́птеві (singular dative)
ла́птям (plural dative)
ла́поть (singular accusative)
ла́пті (plural accusative)
ла́птем (singular instrumental)
ла́птями (plural instrumental)
на/у ла́пті, (singular locative)
ла́птю (singular locative)
на/у ла́птях (plural locative)
ла́птю (singular vocative)
ла́пті (plural vocative)
Nom de type 2*a selon Zaliznyak


взуття

Du verbe взувати = узувати / взути = узути (« chausser »).

взуття́ (singular nominative)
взуття́ (singular genitive)
взуттю́ (singular dative)
взуття́ (singular accusative)
взуття́м (singular instrumental)
на/у взутті́ (singular locative)
взуття́ (singular vocative)
Nom de type 2b- selon Zaliznyak

En ukrainien, ce mot est uniquement au singulier, mais correspond au mot français pluriel chaussures.


застеляти

Variante orthographique de застилати. Du proto-slave *stьlati → voir слати.

застилати
застелювати

застеля́ти zasteljaty \Prononciation ?\ imperfectif transitif de type 1a / perfectif[s] : засла́ти, застели́ти

Recouvrir ou couvrir (une surface de quelque chose), épandre (quelque chose sur le sol).

Зараз заходилась Одарка опоряджати стола, застилає скатеркою, становить чарочки. : À ce moment, Odarka est allée mettre la table, l’a recouverte d'une nappe et a installé les verres.

Завірюха стихла. Пухкий сніговий килим застеляв обидва береги. : Le blizzard s’est calmé. Un doux tapis de neige couvrait les deux rives.

Envahir, recouvrir (le sol, en parlant de plantes qui poussent).

Déplier, dérouler (des tapis, des draps, des couvertures, etc.).

У кімнаті на неї чекав лакей. Він застелив постіль і готував вечірню купіль. : Dans sa chambre, le valet attendait. Il fit le lit et prépara le bain du soir.

З’їхав Павло на дорогу; тоді оглянеться назад – нічого не забачив – усе застеляла мла вечірня. : Paul partit sur le chemin ; puis il regarda derrière lui - il ne vit rien - tout était enveloppé du soir tombant.

Небо знову запнулося хмарами, і густа темнота застелила дорогу. : Le ciel s'assombrit à nouveau et une épaisse obscurité recouvrit la route.


застеляю

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵃʲᵘ⁾

Première personne du singulier du présent de застеля́ти.


застеляєш

Deuxième personne du singulier du présent de застеля́ти.


застеляє

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵃʲᵉ⁾

Troisième personne du singulier du présent de застеля́ти.


застеляємо

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵃʲᵉᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du présent de застеля́ти.


застеляєм

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵃʲᵉᵐ⁾


застеляєте

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵃʲᵉᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du présent de застеля́ти.


застеляють

Troisième personne du pluriel du présent de застеля́ти.


застелятиму

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵃᵗʸᵐᵘ⁾

Première personne du singulier du futur de застеля́ти.


застелятимеш

Deuxième personne du singulier du futur de застеля́ти.


застелятиме

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵃᵗʸᵐᵉ⁾

Troisième personne du singulier du futur de застеля́ти.


застелятимемо

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵃᵗʸᵐᵉᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du futur de застеля́ти.


застелятимем

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵃᵗʸᵐᵉᵐ⁾


застелятимете

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵃᵗʸᵐᵉᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du futur de застеля́ти.


застелятимуть

Troisième personne du pluriel du futur de застеля́ти.


застеляла

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵃˡᵃ⁾


застеляло

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵃˡᵒ⁾


застеляли

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵃˡʸ⁾


застеляй

Deuxième personne du singulier de l’impératif de застеля́ти.


застеляймо

Première personne du pluriel de l’impératif de застеля́ти.


застеляйте

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de застеля́ти.


застилати

застеляти
застелювати

застила́ти zastylaty \Prononciation ?\ imperfectif transitif de type 1a / perfectif[s] : засла́ти, застели́ти

Recouvrir ou couvrir (une surface de quelque chose), épandre (quelque chose sur le sol).

Envahir, recouvrir (le sol, en parlant de plantes qui poussent).

Déplier, dérouler (des tapis, des draps, des couvertures, etc.).


застилаю

Première personne du singulier du présent de застила́ти.


застилаєш

Deuxième personne du singulier du présent de застила́ти.


застилає

Troisième personne du singulier du présent de застила́ти.


застилаємо

⁽ᶻᵃˢᵗʸˡᵃʲᵉᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du présent de застила́ти.


застилаєм

⁽ᶻᵃˢᵗʸˡᵃʲᵉᵐ⁾


застилаєте

⁽ᶻᵃˢᵗʸˡᵃʲᵉᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du présent de застила́ти.


застилають

Troisième personne du pluriel du présent de застила́ти.


застилатиму

⁽ᶻᵃˢᵗʸˡᵃᵗʸᵐᵘ⁾

Première personne du singulier du futur de застила́ти.


застилатимеш

Deuxième personne du singulier du futur de застила́ти.


застилатиме

⁽ᶻᵃˢᵗʸˡᵃᵗʸᵐᵉ⁾

Troisième personne du singulier du futur de застила́ти.


застилатимемо

⁽ᶻᵃˢᵗʸˡᵃᵗʸᵐᵉᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du futur de застила́ти.


застилатимем

⁽ᶻᵃˢᵗʸˡᵃᵗʸᵐᵉᵐ⁾


застилатимете

⁽ᶻᵃˢᵗʸˡᵃᵗʸᵐᵉᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du futur de застила́ти.


застилатимуть

Troisième personne du pluriel du futur de застила́ти.


застилаймо

Première personne du pluriel de l’impératif de застила́ти.


застелювати

застеляти
застилати

засте́лювати zasteljuvaty \Prononciation ?\ imperfectif transitif de type 2a / perfectif[s] : засла́ти, застели́ти


застелюю

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘʲᵘ⁾

Première personne du singulier du présent de засте́лювати.


застелюєш

Deuxième personne du singulier du présent de засте́лювати.


застелює

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘʲᵉ⁾

Troisième personne du singulier du présent de засте́лювати.


застелюємо

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘʲᵉᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du présent de засте́лювати.


застелюєм

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘʲᵉᵐ⁾


застелюєте

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘʲᵉᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du présent de засте́лювати.


застелюють

Troisième personne du pluriel du présent de засте́лювати.


застелюватиму

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃᵗʸᵐᵘ⁾

Première personne du singulier du futur de засте́лювати.


застелюватимеш

Deuxième personne du singulier du futur de засте́лювати.


застелюватиме

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃᵗʸᵐᵉ⁾

Troisième personne du singulier du futur de засте́лювати.


застелюватимемо

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃᵗʸᵐᵉᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du futur de засте́лювати.


застелюватимем

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃᵗʸᵐᵉᵐ⁾


застелюватимете

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃᵗʸᵐᵉᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du futur de засте́лювати.


застелюватимуть

Troisième personne du pluriel du futur de засте́лювати.


застелював

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃᵛ⁾

Passé masculin singulier de засте́лювати.


застелювала

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃˡᵃ⁾

Passé féminin singulier de засте́лювати.


застелювало

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃˡᵒ⁾


застелювали

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃˡʸ⁾


застелюй

Deuxième personne du singulier de l’impératif de засте́лювати.


застелюймо

Première personne du pluriel de l’impératif de засте́лювати.


застелюйте

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de засте́лювати.


застелюваний

Participe passé passif du verbe засте́лювати (« recouvrir »).

Cas
Singulier
Pluriel
засте́люваний (masculine nominative)
засте́лювана (feminine nominative)
засте́люване (neuter nominative)
засте́лювані (nominative)
засте́люваного (masculine genitive)
засте́люваної (feminine genitive)
засте́люваного (neuter genitive)
засте́люваних (genitive)
засте́люваному (masculine dative)
засте́люваній (feminine dative)
засте́люваному (neuter dative)
засте́люваним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
засте́лювану (feminine accusative)
засте́люване (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
засте́люваним (masculine instrumental)
засте́люваною (feminine instrumental)
засте́люваним (neuter instrumental)
засте́люваними (instrumental)
засте́люваному (masculine locative)
засте́люванім (masculine locative)
засте́люваній (feminine locative)
засте́люваному (neuter locative)
засте́люванім (neuter locative)
засте́люваних (locative)


застелювано

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿᵒ⁾


застелювавши

Gérondif passé de засте́лювати.


застелювана

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿᵃ⁾

Nominatif féminin singulier de засте́люваний.


застелюване

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿᵉ⁾

Nominatif neutre singulier de засте́люваний.

Accusatif neutre singulier de засте́люваний.


застелюваним

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿʸᵐ⁾

Instrumental masculin singulier de засте́люваний.

Instrumental neutre singulier de засте́люваний.


застелюваними

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿʸᵐʸ⁾


застелюваних

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿʸᵏʰ⁾


застелювані

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿⁱ⁾


застелюваній

Datif féminin singulier de засте́люваний.

Locatif féminin singulier de засте́люваний.


застелюванім

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿⁱᵐ⁾

Locatif masculin singulier de засте́люваний.

Locatif neutre singulier de засте́люваний.


застелюваного

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿᵒʰᵒ⁾

Génitif masculin singulier de засте́люваний.

Génitif neutre singulier de засте́люваний.


застелюваної

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿᵒʲⁱ⁾

Génitif féminin singulier de засте́люваний.


застелюваному

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿᵒᵐᵘ⁾

Datif masculin singulier de засте́люваний.

Datif neutre singulier de засте́люваний.


застелюваною

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿᵒʲᵘ⁾

Instrumental féminin singulier de засте́люваний.


застелювану

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿᵘ⁾

Accusatif féminin singulier de засте́люваний.


заслати

Verbedérivé de слати, avec le préfixe за-.

засла́ти zaslaty \Prononciation ?\ perfectif transitif de type 6c / imperfectif[s] : застеля́ти, застила́ти, засте́лювати

Recouvrir ou couvrir (une surface de quelque chose), épandre (quelque chose sur le sol).

Envahir, recouvrir (le sol, en parlant de plantes qui poussent).

Déplier, dérouler (des tapis, des draps, des couvertures, etc.).


застелю

Première personne du singulier du futur de засла́ти.


застелю

Première personne du singulier du futur de застели́ти.


застелеш

Deuxième personne du singulier du futur de засла́ти.


застеле

Troisième personne du singulier du futur de засла́ти.


застелемо

Première personne du pluriel du futur de засла́ти.


застелете

Deuxième personne du pluriel du futur de засла́ти.


застелють

Troisième personne du pluriel du futur de засла́ти.


застели

Deuxième personne du singulier de l’impératif de засла́ти.


застели

Deuxième personne du singulier de l’impératif de застели́ти.


застелім

Première personne du pluriel de l’impératif de засла́ти.


застелім

Première personne du pluriel de l’impératif de застели́ти.


застеліть

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de засла́ти.


застеліть

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de застели́ти.


засланий

Participe passé passif du verbe засла́ти (« recouvrir »).

Cas
Singulier
Pluriel
засла́ний (masculine nominative)
засла́на (feminine nominative)
засла́не (neuter nominative)
засла́ні (nominative)
засла́ного (masculine genitive)
засла́ної (feminine genitive)
засла́ного (neuter genitive)
засла́них (genitive)
засла́ному (masculine dative)
засла́ній (feminine dative)
засла́ному (neuter dative)
засла́ним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
засла́ну (feminine accusative)
засла́не (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
засла́ним (masculine instrumental)
засла́ною (feminine instrumental)
засла́ним (neuter instrumental)
засла́ними (instrumental)
засла́ному (masculine locative)
засла́нім (masculine locative)
засла́ній (feminine locative)
засла́ному (neuter locative)
засла́нім (neuter locative)
засла́них (locative)


заслана

Nominatif féminin singulier de засла́ний.


заслане

Nominatif neutre singulier de засла́ний.

Accusatif neutre singulier de засла́ний.


засланим

Instrumental masculin singulier de засла́ний.

Instrumental neutre singulier de засла́ний.


засланім

Locatif masculin singulier de засла́ний.


засланого

Génitif masculin singulier de засла́ний.


засланою

Instrumental féminin singulier de засла́ний.


заслану

Accusatif féminin singulier de засла́ний.


застелити

Verbedérivé de стелити, avec le préfixe за-.

застели́ти zastelyty \Prononciation ?\ perfectif transitif de type 4c / imperfectif[s] : застеля́ти, застила́ти, засте́лювати

Recouvrir ou couvrir (une surface de quelque chose), épandre (quelque chose sur le sol).

Déplier, dérouler (des tapis, des draps, des couvertures, etc.).

Envahir, recouvrir (le sol, en parlant de plantes qui poussent).


застелиш

Deuxième personne du singulier du futur de застели́ти.


застелить

Troisième personne du singulier du futur de застели́ти.


застелимо

Première personne du pluriel du futur de застели́ти.


застелите

Deuxième personne du pluriel du futur de застели́ти.


застелять

Troisième personne du pluriel du futur de застели́ти.


застелений

Participe passé passif du verbe застели́ти (« recouvrir »).

Cas
Singulier
Pluriel
засте́лений (masculine nominative)
засте́лена (feminine nominative)
засте́лене (neuter nominative)
засте́лені (nominative)
засте́леного (masculine genitive)
засте́леної (feminine genitive)
засте́леного (neuter genitive)
засте́лених (genitive)
засте́леному (masculine dative)
засте́леній (feminine dative)
засте́леному (neuter dative)
засте́леним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
засте́лену (feminine accusative)
засте́лене (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
засте́леним (masculine instrumental)
засте́леною (feminine instrumental)
засте́леним (neuter instrumental)
засте́леними (instrumental)
засте́леному (masculine locative)
засте́ленім (masculine locative)
засте́леній (feminine locative)
засте́леному (neuter locative)
засте́ленім (neuter locative)
засте́лених (locative)


застелена

Nominatif féminin singulier de засте́лений.


застелене

Nominatif neutre singulier de засте́лений.

Accusatif neutre singulier de засте́лений.


застеленим

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡᵉⁿʸᵐ⁾

Instrumental masculin singulier de засте́лений.

Instrumental neutre singulier de засте́лений.


застеленими

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡᵉⁿʸᵐʸ⁾


застелених

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡᵉⁿʸᵏʰ⁾


застеленій

Locatif féminin singulier de засте́лений.


застеленім

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡᵉⁿⁱᵐ⁾

Locatif masculin singulier de засте́лений.

Locatif neutre singulier de засте́лений.


застеленого

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡᵉⁿᵒʰᵒ⁾

Génitif masculin singulier de засте́лений.

Génitif neutre singulier de засте́лений.


застеленої

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡᵉⁿᵒʲⁱ⁾

Génitif féminin singulier de засте́лений.


застеленому

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡᵉⁿᵒᵐᵘ⁾

Datif masculin singulier de засте́лений.


застеленою

⁽ᶻᵃˢᵗᵉˡᵉⁿᵒʲᵘ⁾

Instrumental féminin singulier de засте́лений.


застелену

Accusatif féminin singulier de засте́лений.


вистеляти

вистеля́ти vysteljaty \Prononciation ?\ imperfectif transitif de type 1a / perfectif[s] : ви́стелити

Couvrir (une surface avec quelque chose), recouvrir.

Coucher (les plantes au sol, à cause du vent).


вистеляю

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵃʲᵘ⁾

Première personne du singulier du présent de вистеля́ти.


вистеляєш

Deuxième personne du singulier du présent de вистеля́ти.


вистеляє

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵃʲᵉ⁾

Troisième personne du singulier du présent de вистеля́ти.


вистеляємо

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵃʲᵉᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du présent de вистеля́ти.


вистеляєм

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵃʲᵉᵐ⁾


вистеляєте

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵃʲᵉᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du présent de вистеля́ти.


вистеляють

Troisième personne du pluriel du présent de вистеля́ти.


вистелятиму

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵃᵗʸᵐᵘ⁾

Première personne du singulier du futur de вистеля́ти.


вистелятимеш

Deuxième personne du singulier du futur de вистеля́ти.


вистелятиме

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵃᵗʸᵐᵉ⁾

Troisième personne du singulier du futur de вистеля́ти.


вистелятимемо

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵃᵗʸᵐᵉᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du futur de вистеля́ти.


вистелятимем

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵃᵗʸᵐᵉᵐ⁾


вистелятимете

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵃᵗʸᵐᵉᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du futur de вистеля́ти.


вистелятимуть

Troisième personne du pluriel du futur de вистеля́ти.


вистеляла

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵃˡᵃ⁾


вистеляло

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵃˡᵒ⁾


вистеляли

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵃˡʸ⁾


вистеляй

Deuxième personne du singulier de l’impératif de вистеля́ти.


вистеляймо

Première personne du pluriel de l’impératif de вистеля́ти.


вистеляйте

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de вистеля́ти.


вистелювати

висте́лювати vysteljuvaty \Prononciation ?\ imperfectif transitif de type 2a / perfectif[s] : ви́стелити

Couvrir (une surface avec quelque chose), recouvrir.

Coucher (les plantes au sol, à cause du vent).


вистелюю

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘʲᵘ⁾

Première personne du singulier du présent de висте́лювати.


вистелюєш

Deuxième personne du singulier du présent de висте́лювати.


вистелює

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘʲᵉ⁾

Troisième personne du singulier du présent de висте́лювати.


вистелюємо

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘʲᵉᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du présent de висте́лювати.


вистелюєм

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘʲᵉᵐ⁾


вистелюєте

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘʲᵉᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du présent de висте́лювати.


вистелюють

Troisième personne du pluriel du présent de висте́лювати.


вистелюватиму

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃᵗʸᵐᵘ⁾

Première personne du singulier du futur de висте́лювати.


вистелюватимеш

Deuxième personne du singulier du futur de висте́лювати.


вистелюватиме

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃᵗʸᵐᵉ⁾

Troisième personne du singulier du futur de висте́лювати.


вистелюватимемо

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃᵗʸᵐᵉᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du futur de висте́лювати.


вистелюватимем

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃᵗʸᵐᵉᵐ⁾


вистелюватимете

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃᵗʸᵐᵉᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du futur de висте́лювати.


вистелюватимуть

Troisième personne du pluriel du futur de висте́лювати.


вистелював

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃᵛ⁾

Passé masculin singulier de висте́лювати.


вистелювала

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃˡᵃ⁾

Passé féminin singulier de висте́лювати.


вистелювало

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃˡᵒ⁾


вистелювали

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃˡʸ⁾


вистелюй

Deuxième personne du singulier de l’impératif de висте́лювати.


вистелюймо

Première personne du pluriel de l’impératif de висте́лювати.


вистелюйте

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de висте́лювати.


вистелюваний

Participe passé passif du verbe висте́лювати (« 1. couvrir, 2. coucher »).

Cas
Singulier
Pluriel
висте́люваний (masculine nominative)
висте́лювана (feminine nominative)
висте́люване (neuter nominative)
висте́лювані (nominative)
висте́люваного (masculine genitive)
висте́люваної (feminine genitive)
висте́люваного (neuter genitive)
висте́люваних (genitive)
висте́люваному (masculine dative)
висте́люваній (feminine dative)
висте́люваному (neuter dative)
висте́люваним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
висте́лювану (feminine accusative)
висте́люване (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
висте́люваним (masculine instrumental)
висте́люваною (feminine instrumental)
висте́люваним (neuter instrumental)
висте́люваними (instrumental)
висте́люваному (masculine locative)
висте́люванім (masculine locative)
висте́люваній (feminine locative)
висте́люваному (neuter locative)
висте́люванім (neuter locative)
висте́люваних (locative)


вистелювано

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿᵒ⁾


вистелювавши

Gérondif passé de висте́лювати.


вистелювана

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿᵃ⁾

Nominatif féminin singulier de висте́люваний.


вистелюване

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿᵉ⁾

Accusatif neutre singulier de висте́люваний.

Nominatif neutre singulier de висте́люваний.


вистелюваним

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿʸᵐ⁾

Instrumental masculin singulier de висте́люваний.

Instrumental neutre singulier de висте́люваний.


вистелюваними

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿʸᵐʸ⁾


вистелюваних

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿʸᵏʰ⁾


вистелювані

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿⁱ⁾


вистелюваній

Datif féminin singulier de висте́люваний.

Locatif féminin singulier de висте́люваний.


вистелюванім

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿⁱᵐ⁾

Locatif masculin singulier de висте́люваний.

Locatif neutre singulier de висте́люваний.


вистелюваного

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿᵒʰᵒ⁾

Génitif masculin singulier de висте́люваний.

Génitif neutre singulier de висте́люваний.


вистелюваної

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿᵒʲⁱ⁾

Génitif féminin singulier de висте́люваний.


вистелюваному

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿᵒᵐᵘ⁾

Datif neutre singulier de висте́люваний.

Datif masculin singulier de висте́люваний.


вистелюваною

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿᵒʲᵘ⁾

Instrumental féminin singulier de висте́люваний.


вистелювану

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡʲᵘᵛᵃⁿᵘ⁾

Accusatif féminin singulier de висте́люваний.


вистелити

Verbedérivé de стелити, avec le préfixe ви-.

ви́стелити vystelyty \Prononciation ?\ perfectif transitif de type 4a / imperfectif[s] : вистеля́ти, висте́лювати

Couvrir (une surface avec quelque chose), recouvrir.

Coucher (les plantes au sol, à cause du vent).


вистелю

Première personne du singulier du futur de ви́стелити.


вистелиш

Deuxième personne du singulier du futur de ви́стелити.


вистелить

Troisième personne du singulier du futur de ви́стелити.


вистелимо

Première personne du pluriel du futur de ви́стелити.


вистелите

Deuxième personne du pluriel du futur de ви́стелити.


вистелять

Troisième personne du pluriel du futur de ви́стелити.


вистели

Deuxième personne du singulier de l’impératif de ви́стелити.


вистелім

Première personne du pluriel de l’impératif de ви́стелити.


вистеліть

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de ви́стелити.


вистелений

Participe passé passif du verbe ви́стелити (« 1. couvrir, 2. coucher »).

Cas
Singulier
Pluriel
ви́стелений (masculine nominative)
ви́стелена (feminine nominative)
ви́стелене (neuter nominative)
ви́стелені (nominative)
ви́стеленого (masculine genitive)
ви́стеленої (feminine genitive)
ви́стеленого (neuter genitive)
ви́стелених (genitive)
ви́стеленому (masculine dative)
ви́стеленій (feminine dative)
ви́стеленому (neuter dative)
ви́стеленим (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
ви́стелену (feminine accusative)
ви́стелене (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
ви́стеленим (masculine instrumental)
ви́стеленою (feminine instrumental)
ви́стеленим (neuter instrumental)
ви́стеленими (instrumental)
ви́стеленому (masculine locative)
ви́стеленім (masculine locative)
ви́стеленій (feminine locative)
ви́стеленому (neuter locative)
ви́стеленім (neuter locative)
ви́стелених (locative)


вистелена

Nominatif féminin singulier de ви́стелений.


вистелене

Nominatif neutre singulier de ви́стелений.

Accusatif neutre singulier de ви́стелений.


вистеленим

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡᵉⁿʸᵐ⁾

Instrumental masculin singulier de ви́стелений.

Instrumental neutre singulier de ви́стелений.


вистеленими

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡᵉⁿʸᵐʸ⁾


вистелених

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡᵉⁿʸᵏʰ⁾


вистеленій

Locatif féminin singulier de ви́стелений.


вистеленім

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡᵉⁿⁱᵐ⁾

Locatif masculin singulier de ви́стелений.

Locatif neutre singulier de ви́стелений.


вистеленого

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡᵉⁿᵒʰᵒ⁾

Génitif masculin singulier de ви́стелений.

Génitif neutre singulier de ви́стелений.


вистеленої

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡᵉⁿᵒʲⁱ⁾

Génitif féminin singulier de ви́стелений.


вистеленому

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡᵉⁿᵒᵐᵘ⁾

Datif masculin singulier de ви́стелений.


вистеленою

⁽ᵛʸˢᵗᵉˡᵉⁿᵒʲᵘ⁾

Instrumental féminin singulier de ви́стелений.


вистелену

Accusatif féminin singulier de ви́стелений.


Сєвєродонецьк

Sievierodonetsk, ville ukrainienne dans l’oblast de Louhansk.


входити

Verbedérivé de ходити, avec le préfixe в-.

уходити
ввіходити
увіходити

ввалювати

entrer dans un endroit en faisant beaucoup de bruit

вхо́дити vkhodyty \Prononciation ?\ imperfectif intransitif de type 4c / perfectif[s] : ввійти́, увійти́

(до чого, у що ou sans complément) Entrer (dans un lieu).

Увіходжу в сіни – справді чутно бучу… Уходжу в хату… Буча зразу стихла. : J’entre dans le hall, j’entends bien le bruit… J’entre à l’intérieur de la maison… Le bruit s’est calmé de suite.

(до кого) Entrer (dans la maison ou dans la chambre de quelqu’un pour le voir).

Серед дня увійшов він до мене. : Au milieu de la journée, il est passé me voir.

(до чого, у що) Entrer (dans un port, en parlant d’un navire).

(до чого, у що) S'insinuer, se jeter (en parlant d’un cours d’eau).

Серед села Раставиця входить в широкий ставок. : Au milieu du village, la Rastavitsa se jette dans un grand étang.

(у що, поміж що) Pénétrer.

Чисте осіннє голубе небо спускалося над цвинтарем та й наче входило там поміж дерева й хрести. : Le ciel bleu clair d’automne tombait au-dessus du cimetière et semblait pénétrer au milieu des arbres et des croix.

(у що) Pénétrer (à l’intérieur de quelque chose).

Острий ніж входив у тіло теляти. : Le couteau tranchant pénétra à l’intérieur du mollet.

Pénétrer (l’âme, le cœur… en profondeur).

Тому все нам рідне, що пристрасно входить у душі. : Dès lors, tout ce qui nous est cher pénètre passionnément notre âme.

(до чого, у що ou sans complément) Comprendre, inclure quelque chose, faire partie intégrante de quelque chose.

Для млинчиків приготовляють рідке тісто, до складу якого входять борошно, молоко, яйця, сіль. : Pour les crêpes, préparez une pâte liquide comprenant farine, lait, œufs et sel.

Appartenir (à un groupe), être membre (d’un groupe), participer (à quelque chose).

Обидва вони входили в повстанський комітет. : Ils étaient tous deux membres du comité rebelle.

Rentrer (dans quelque chose), approfondir (un domaine).

– А ти вмів? – запитав отець, не входячи в те, що се за така дивовижна наука. : – Alors tu savais ? demanda le père sans rentrer dans ce qui était cette connaissance étonnante.

(у що) Passer d'un état à un autre, débuter quelque chose de nouveau.

Зменшився вогонь з ручної зброї, в дію входили міномети. : Une fois que les armes de poing avaient diminué, ils ont commencé à utiliser les mortiers.


входжу

Première personne du singulier du présent de вхо́дити.


входиш

Deuxième personne du singulier du présent de вхо́дити.


входимо

Première personne du pluriel du présent de вхо́дити.


входите

Deuxième personne du pluriel du présent de вхо́дити.


входять

Troisième personne du pluriel du présent de вхо́дити.


входитиму

⁽ᵛᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵘ⁾

Première personne du singulier du futur de вхо́дити.


входитимеш

Deuxième personne du singulier du futur de вхо́дити.


входитиме

⁽ᵛᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵉ⁾

Troisième personne du singulier du futur de вхо́дити.


входитимемо

⁽ᵛᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵉᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du futur de вхо́дити.


входитимем

⁽ᵛᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵉᵐ⁾


входитимете

⁽ᵛᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵉᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du futur de вхо́дити.


входитимуть

Troisième personne du pluriel du futur de вхо́дити.


входь

Deuxième personne du singulier de l’impératif de вхо́дити.


входьмо

Première personne du pluriel de l’impératif de вхо́дити.


входьте

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de вхо́дити.


уходити

Verbedérivé de ходити, avec le préfixe у-.

входити
ввіходити
увіходити

ухо́дити ukhodyty \Prononciation ?\ imperfectif intransitif de type 4c / perfectif[s] : ввійти́, увійти́

Variante orthographique de вхо́дити (voir ce verbe).

Partir (à une certaine distance), s’éloigner (d’un endroit).

Дурний, коли мовчить, то за мудрого уходить. : Un imbécile qui se tait est considéré comme un sage.


уходжу

Première personne du singulier du présent de ухо́дити.


уходиш

Deuxième personne du singulier du présent de ухо́дити.


уходимо

Première personne du pluriel du présent de ухо́дити.


уходите

Deuxième personne du pluriel du présent de ухо́дити.


уходять

Troisième personne du pluriel du présent de ухо́дити.


уходитиму

⁽ᵘᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵘ⁾

Première personne du singulier du futur de ухо́дити.


уходитимеш

Deuxième personne du singulier du futur de ухо́дити.


уходитиме

⁽ᵘᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵉ⁾

Troisième personne du singulier du futur de ухо́дити.


уходитимемо

⁽ᵘᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵉᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du futur de ухо́дити.


уходитимем

⁽ᵘᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵉᵐ⁾


уходитимете

⁽ᵘᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵉᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du futur de ухо́дити.


уходитимуть

Troisième personne du pluriel du futur de ухо́дити.


уходь

Deuxième personne du singulier de l’impératif de ухо́дити.


уходьмо

Première personne du pluriel de l’impératif de ухо́дити.


уходьте

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de ухо́дити.


ввіходити

входити
уходити
увіходити

ввіхо́дити vvikhodyty \Prononciation ?\ imperfectif intransitif de type 4c / perfectif[s] : ввійти́, увійти́


ввіходжу

Première personne du singulier du présent de ввіхо́дити.


ввіходиш

Deuxième personne du singulier du présent de ввіхо́дити.


ввіходить

Troisième personne du singulier du présent de ввіхо́дити.


ввіходимо

⁽ᵛᵛⁱᵏʰᵒᵈʸᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du présent de ввіхо́дити.


ввіходите

⁽ᵛᵛⁱᵏʰᵒᵈʸᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du présent de ввіхо́дити.


ввіходять

Troisième personne du pluriel du présent de ввіхо́дити.


ввіходитиму

⁽ᵛᵛⁱᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵘ⁾

Première personne du singulier du futur de ввіхо́дити.


ввіходитимеш

Deuxième personne du singulier du futur de ввіхо́дити.


ввіходитиме

⁽ᵛᵛⁱᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵉ⁾

Troisième personne du singulier du futur de ввіхо́дити.


ввіходитимемо

⁽ᵛᵛⁱᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵉᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du futur de ввіхо́дити.


ввіходитимем

⁽ᵛᵛⁱᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵉᵐ⁾


ввіходитимете

⁽ᵛᵛⁱᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵉᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du futur de ввіхо́дити.


ввіходитимуть

Troisième personne du pluriel du futur de ввіхо́дити.


ввіходила

⁽ᵛᵛⁱᵏʰᵒᵈʸˡᵃ⁾


ввіходило

⁽ᵛᵛⁱᵏʰᵒᵈʸˡᵒ⁾


ввіходили

⁽ᵛᵛⁱᵏʰᵒᵈʸˡʸ⁾


ввіходь

Deuxième personne du singulier de l’impératif de ввіхо́дити.


ввіходьмо

Première personne du pluriel de l’impératif de ввіхо́дити.


ввіходьте

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de ввіхо́дити.


увіходити

входити
уходити
ввіходити

увіхо́дити uvikhodyty \Prononciation ?\ imperfectif intransitif de type 4c / perfectif[s] : ввійти́, увійти́

Variante orthographique de ввіхо́дити → voir входити.


увіходжу

Première personne du singulier du présent de увіхо́дити.


увіходиш

Deuxième personne du singulier du présent de увіхо́дити.


увіходить

Troisième personne du singulier du présent de увіхо́дити.


увіходимо

⁽ᵘᵛⁱᵏʰᵒᵈʸᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du présent de увіхо́дити.


увіходите

⁽ᵘᵛⁱᵏʰᵒᵈʸᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du présent de увіхо́дити.


увіходять

Troisième personne du pluriel du présent de увіхо́дити.


увіходитиму

⁽ᵘᵛⁱᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵘ⁾

Première personne du singulier du futur de увіхо́дити.


увіходитимеш

Deuxième personne du singulier du futur de увіхо́дити.


увіходитиме

⁽ᵘᵛⁱᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵉ⁾

Troisième personne du singulier du futur de увіхо́дити.


увіходитимемо

⁽ᵘᵛⁱᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵉᵐᵒ⁾

Première personne du pluriel du futur de увіхо́дити.


увіходитимем

⁽ᵘᵛⁱᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵉᵐ⁾


увіходитимете

⁽ᵘᵛⁱᵏʰᵒᵈʸᵗʸᵐᵉᵗᵉ⁾

Deuxième personne du pluriel du futur de увіхо́дити.


увіходитимуть

Troisième personne du pluriel du futur de увіхо́дити.


увіходила

⁽ᵘᵛⁱᵏʰᵒᵈʸˡᵃ⁾


увіходило

⁽ᵘᵛⁱᵏʰᵒᵈʸˡᵒ⁾


увіходили

⁽ᵘᵛⁱᵏʰᵒᵈʸˡʸ⁾


увіходь

Deuxième personne du singulier de l’impératif de увіхо́дити.


увіходьмо

Première personne du pluriel de l’impératif de увіхо́дити.


увіходьте

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de увіхо́дити.


ввійти

ввійти́ vviïty \Prononciation ?\ perfectif intransitif de type ^c/b(9) / imperfectif[s] : вхо́дити, ухо́дити, ввіхо́дити, увіхо́дити

(до кого) Entrer (dans la maison ou dans la chambre de quelqu’un pour le voir).

Серед дня увійшов він до мене.

Au milieu de la journée, il est passé me voir.

(до чого, у що ou sans complément) Entrer (dans un lieu).

Увіходжу в сіни – справді чутно бучу… Уходжу в хату… Буча зразу стихла.

J’entre dans le hall, j’entends bien le bruit… J’entre à l’intérieur de la maison… Le bruit s’est calmé de suite.

(до чого, у що) Entrer (dans un port, en parlant d’un navire).

(до чого, у що) S'insinuer, se jeter (en parlant d’un cours d’eau).

Серед села Раставиця входить в широкий ставок.

Au milieu du village, la Rastavitsa se jette dans un grand étang.

(у що, поміж що) Pénétrer.

Чисте осіннє голубе небо спускалося над цвинтарем та й наче входило там поміж дерева й хрести.

Le ciel bleu clair d’automne tombait au-dessus du cimetière et semblait pénétrer au milieu des arbres et des croix.

(у що) Pénétrer (à l’intérieur de quelque chose).

Острий ніж входив у тіло теляти.

Le couteau tranchant pénétra à l’intérieur du mollet.

Pénétrer (l’âme, le cœur… en profondeur).

Тому все нам рідне, що пристрасно входить у душі.

Dès lors, tout ce qui nous est cher pénètre passionnément notre âme.

(до чого, у що ou sans complément) Comprendre, inclure quelque chose, faire partie intégrante de quelque chose.

Для млинчиків приготовляють рідке тісто, до складу якого входять борошно, молоко, яйця, сіль.

Pour les crêpes, préparez une pâte liquide comprenant farine, lait, œufs et sel.

Appartenir (à un groupe), être membre (d’un groupe), participer (à quelque chose).

Обидва вони входили в повстанський комітет.

Ils étaient tous deux membres du comité rebelle.

Rentrer (dans quelque chose), approfondir (un domaine).

– А ти вмів? – запитав отець, не входячи в те, що се за така дивовижна наука.

– Alors tu savais ? demanda le père sans rentrer dans ce qui était cette connaissance étonnante.

(у що) Passer d'un état à un autre, débuter quelque chose de nouveau.

Зменшився вогонь з ручної зброї, в дію входили міномети.

Une fois que les armes de poing avaient diminué, ils ont commencé à utiliser les mortiers.


ввійду

Première personne du singulier du futur de ввійти́.


ввійдеш

Deuxième personne du singulier du futur de ввійти́.


ввійде

Troisième personne du singulier du futur de ввійти́.


ввійдемо

Première personne du pluriel du futur de ввійти́.


ввійдете

Deuxième personne du pluriel du futur de ввійти́.


ввійдуть

Troisième personne du pluriel du futur de ввійти́.


ввійди

Deuxième personne du singulier de l’impératif de ввійти́.


ввійдім

Première personne du pluriel de l’impératif de ввійти́.


ввійдіть

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de ввійти́.


увійти

увійти́ uviïty \Prononciation ?\ perfectif intransitif de type ^c/b(9) / imperfectif[s] : вхо́дити, ухо́дити, ввіхо́дити, увіхо́дити

(до чого, у що ou sans complément) Entrer (dans un lieu).

Увіходжу в сіни – справді чутно бучу… Уходжу в хату… Буча зразу стихла. : J’entre dans le hall, j’entends bien le bruit… J’entre à l’intérieur de la maison… Le bruit s’est calmé de suite.

(до кого) Entrer (dans la maison ou dans la chambre de quelqu’un pour le voir).

Серед дня увійшов він до мене. : Au milieu de la journée, il est passé me voir.

(до чого, у що) Entrer (dans un port, en parlant d’un navire).

(до чого, у що) S'insinuer, se jeter (en parlant d’un cours d’eau).

Серед села Раставиця входить в широкий ставок. : Au milieu du village, la Rastavitsa se jette dans un grand étang.

(у що, поміж що) Pénétrer.

Чисте осіннє голубе небо спускалося над цвинтарем та й наче входило там поміж дерева й хрести. : Le ciel bleu clair d’automne tombait au-dessus du cimetière et semblait pénétrer au milieu des arbres et des croix.

(у що) Pénétrer (à l’intérieur de quelque chose).

Острий ніж входив у тіло теляти. : Le couteau tranchant pénétra à l’intérieur du mollet.

Pénétrer (l’âme, le cœur… en profondeur).

Тому все нам рідне, що пристрасно входить у душі. : Dès lors, tout ce qui nous est cher pénètre passionnément notre âme.

(до чого, у що ou sans complément) Comprendre, inclure quelque chose, faire partie intégrante de quelque chose.

Для млинчиків приготовляють рідке тісто, до складу якого входять борошно, молоко, яйця, сіль. : Pour les crêpes, préparez une pâte liquide comprenant farine, lait, œufs et sel.

Appartenir (à un groupe), être membre (d’un groupe), participer (à quelque chose).

Обидва вони входили в повстанський комітет. : Ils étaient tous deux membres du comité rebelle.

Rentrer (dans quelque chose), approfondir (un domaine).

– А ти вмів? – запитав отець, не входячи в те, що се за така дивовижна наука. : – Alors tu savais ? demanda le père sans rentrer dans ce qui était cette connaissance étonnante.

(у що) Passer d'un état à un autre, débuter quelque chose de nouveau.

Зменшився вогонь з ручної зброї, в дію входили міномети. : Une fois que les armes de poing avaient diminué, ils ont commencé à utiliser les mortiers.


увійду

Première personne du singulier du futur de увійти́.


увійдеш

Deuxième personne du singulier du futur de увійти́.


увійде

Troisième personne du singulier du futur de увійти́.


увійдемо

Première personne du pluriel du futur de увійти́.


увійдете

Deuxième personne du pluriel du futur de увійти́.


увійдуть

Troisième personne du pluriel du futur de увійти́.


увійди

Deuxième personne du singulier de l’impératif de увійти́.


увійдім

Première personne du pluriel de l’impératif de увійти́.


увійдіть

Deuxième personne du pluriel de l’impératif de увійти́.


імовірно

Forme adverbiale de імові́рний (« possible »).

Uk-імовірно.ogg


ймовірно

Forme adverbiale de ймові́рний (« possible »).

Uk-ймовірно.ogg


ймовірний

Du verbe йня́ти (1PS présent = йму) (« prendre ») et du nom ві́ра (« vérité »).

Cas
Singulier
Pluriel
ймові́рний (masculine nominative)
ймові́рна (feminine nominative)
ймові́рне (neuter nominative)
ймові́рні (nominative)
ймові́рного (masculine genitive)
ймові́рної (feminine genitive)
ймові́рного (neuter genitive)
ймові́рних (genitive)
ймові́рному (masculine dative)
ймові́рній (feminine dative)
ймові́рному (neuter dative)
ймові́рним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
ймові́рну (feminine accusative)
ймові́рне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
ймові́рним (masculine instrumental)
ймові́рною (feminine instrumental)
ймові́рним (neuter instrumental)
ймові́рними (instrumental)
ймові́рному (masculine locative)
ймові́рнім (masculine locative)
ймові́рній (feminine locative)
ймові́рному (neuter locative)
ймові́рнім (neuter locative)
ймові́рних (locative)
імові́рний

Uk-ймовірний.ogg


ймовірна

Nominatif féminin singulier de ймові́рний.


ймовірне

Nominatif neutre singulier de ймові́рний.

Accusatif neutre singulier de ймові́рний.


ймовірним

Instrumental masculin singulier de ймові́рний.

Instrumental neutre singulier de ймові́рний.


ймовірній

Locatif féminin singulier de ймові́рний.


ймовірнім

Locatif masculin singulier de ймові́рний.


ймовірного

Génitif masculin singulier de ймові́рний.


ймовірної

Génitif féminin singulier de ймові́рний.


ймовірною

Instrumental féminin singulier de ймові́рний.


ймовірну

Accusatif féminin singulier de ймові́рний.


імовірний

Cas
Singulier
Pluriel
імові́рний (masculine nominative)
імові́рна (feminine nominative)
імові́рне (neuter nominative)
імові́рні (nominative)
імові́рного (masculine genitive)
імові́рної (feminine genitive)
імові́рного (neuter genitive)
імові́рних (genitive)
імові́рному (masculine dative)
імові́рній (feminine dative)
імові́рному (neuter dative)
імові́рним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
імові́рну (feminine accusative)
імові́рне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
імові́рним (masculine instrumental)
імові́рною (feminine instrumental)
імові́рним (neuter instrumental)
імові́рними (instrumental)
імові́рному (masculine locative)
імові́рнім (masculine locative)
імові́рній (feminine locative)
імові́рному (neuter locative)
імові́рнім (neuter locative)
імові́рних (locative)
ймові́рний

Uk-імовірний.ogg


імовірна

Nominatif féminin singulier de імові́рний.


імовірне

Nominatif neutre singulier de імові́рний.

Accusatif neutre singulier de імові́рний.


імовірним

Instrumental neutre singulier de імові́рний.

Instrumental masculin singulier de імові́рний.


імовірними

⁽ⁱᵐᵒᵛⁱʳⁿʸᵐʸ⁾


імовірних

⁽ⁱᵐᵒᵛⁱʳⁿʸᵏʰ⁾


імовірній

Locatif féminin singulier de імові́рний.


імовірнім

Locatif masculin singulier de імові́рний.


імовірного

⁽ⁱᵐᵒᵛⁱʳⁿᵒʰᵒ⁾

Génitif masculin singulier de імові́рний.


імовірної

⁽ⁱᵐᵒᵛⁱʳⁿᵒʲⁱ⁾

Génitif féminin singulier de імові́рний.


імовірному

⁽ⁱᵐᵒᵛⁱʳⁿᵒᵐᵘ⁾


імовірною

⁽ⁱᵐᵒᵛⁱʳⁿᵒʲᵘ⁾

Instrumental féminin singulier de імові́рний.


імовірну

Accusatif féminin singulier de імові́рний.


можливий

Cas
Singulier
Pluriel
можли́вий (masculine nominative)
можли́ва (feminine nominative)
можли́ве (neuter nominative)
можли́ві (nominative)
можли́вого (masculine genitive)
можли́вої (feminine genitive)
можли́вого (neuter genitive)
можли́вих (genitive)
можли́вому (masculine dative)
можли́вій (feminine dative)
можли́вому (neuter dative)
можли́вим (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
можли́ву (feminine accusative)
можли́ве (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
можли́вим (masculine instrumental)
можли́вою (feminine instrumental)
можли́вим (neuter instrumental)
можли́вими (instrumental)
можли́вому (masculine locative)
можли́вім (masculine locative)
можли́вій (feminine locative)
можли́вому (neuter locative)
можли́вім (neuter locative)
можли́вих (locative)

\mɔʒˈɫɪʋei̯\

Uk-можливий.ogg


можлива

Nominatif féminin singulier de можли́вий.


можливе

Nominatif neutre singulier de можли́вий.

Accusatif neutre singulier de можли́вий.


можливим

Instrumental masculin singulier de можли́вий.

Instrumental neutre singulier de можли́вий.


можливім

Locatif masculin singulier de можли́вий.


можливого

Génitif masculin singulier de можли́вий.


можливою

Instrumental féminin singulier de можли́вий.


можливу

Accusatif féminin singulier de можли́вий.


інакше

Forme adverbiale de l’adjectif іна́кший (« différent »).


інакший

Cas
Singulier
Pluriel
іна́кший (masculine nominative)
іна́кша (feminine nominative)
іна́кше (neuter nominative)
іна́кші (nominative)
іна́кшого (masculine genitive)
іна́кшої (feminine genitive)
іна́кшого (neuter genitive)
іна́кших (genitive)
іна́кшому (masculine dative)
іна́кшій (feminine dative)
іна́кшому (neuter dative)
іна́кшим (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
іна́кшу (feminine accusative)
іна́кше (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
іна́кшим (masculine instrumental)
іна́кшою (feminine instrumental)
іна́кшим (neuter instrumental)
іна́кшими (instrumental)
іна́кшому (masculine locative)
іна́кшім (masculine locative)
іна́кшій (feminine locative)
іна́кшому (neuter locative)
іна́кшім (neuter locative)
іна́кших (locative)

Uk-інакший.ogg


інакша

Nominatif féminin singulier de іна́кший.


інакшим

Instrumental masculin singulier de іна́кший.

Instrumental neutre singulier de іна́кший.


інакшою

Instrumental féminin singulier de іна́кший.


інакшу

Accusatif féminin singulier de іна́кший.


інакше кажучи

Adverbecomposé de інакший (« différent ») et de кажучи (« gérondif présent du verbe каза́ти, dire »).


інде

Du proto-slave *іnъ-de, de *іnъ (« l’un, l’autre ») et de *-de (particule qui indique le lieu).


індивідуально

Forme adverbiale de l’adjectif індивідуа́льний (« individuel »).


індивідуальний

Cas
Singulier
Pluriel
індивідуа́льний (masculine nominative)
індивідуа́льна (feminine nominative)
індивідуа́льне (neuter nominative)
індивідуа́льні (nominative)
індивідуа́льного (masculine genitive)
індивідуа́льної (feminine genitive)
індивідуа́льного (neuter genitive)
індивідуа́льних (genitive)
індивідуа́льному (masculine dative)
індивідуа́льній (feminine dative)
індивідуа́льному (neuter dative)
індивідуа́льним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
індивідуа́льну (feminine accusative)
індивідуа́льне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
індивідуа́льним (masculine instrumental)
індивідуа́льною (feminine instrumental)
індивідуа́льним (neuter instrumental)
індивідуа́льними (instrumental)
індивідуа́льному (masculine locative)
індивідуа́льнім (masculine locative)
індивідуа́льній (feminine locative)
індивідуа́льному (neuter locative)
індивідуа́льнім (neuter locative)
індивідуа́льних (locative)

Uk-індивідуальний.ogg


індивідуальна

Nominatif féminin singulier de індивідуа́льний.