онтологічний

Adjectifdérivé de онтологія (« ontologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé du préfixe онто-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
онтологі́чний (masculine nominative)
онтологі́чна (feminine nominative)
онтологі́чне (neuter nominative)
онтологі́чні (nominative)
онтологі́чного (masculine genitive)
онтологі́чної (feminine genitive)
онтологі́чного (neuter genitive)
онтологі́чних (genitive)
онтологі́чному (masculine dative)
онтологі́чній (feminine dative)
онтологі́чному (neuter dative)
онтологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
онтологі́чну (feminine accusative)
онтологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
онтологі́чним (masculine instrumental)
онтологі́чною (feminine instrumental)
онтологі́чним (neuter instrumental)
онтологі́чними (instrumental)
онтологі́чному (masculine locative)
онтологі́чнім (masculine locative)
онтологі́чній (feminine locative)
онтологі́чному (neuter locative)
онтологі́чнім (neuter locative)
онтологі́чних (locative)


онтологічно

Forme adverbiale de онтологічний (« ontologique »).

Adverbedérivé du préfixe онто-, avec le suffixe -логічно.


онтологічність

Nomdérivé de онтологічний (« ontologique »), avec le suffixe -ість.

онтологі́чність (singular nominative)
онтологі́чності (singular genitive)
онтологі́чності (singular dative)
онтологі́чність (singular accusative)
онтологі́чністю (singular instrumental)
на/в онтологі́чності (singular locative)
онтологі́чносте (singular vocative)
Nom de type 8a- selon Zaliznyak


оологія

Nomdérivé du préfixe оо-, avec le suffixe -логія.

ооло́гія (singular nominative)
ооло́гії (singular genitive)
ооло́гії (singular dative)
ооло́гію (singular accusative)
ооло́гією (singular instrumental)
на/в ооло́гії (singular locative)
ооло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak


оо-

Préfixe non accentué correspondant au préfixe français oo- (œuf).


оологічний

Adjectifdérivé de оологія (« oologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé du préfixe оо-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
оологі́чний (masculine nominative)
оологі́чна (feminine nominative)
оологі́чне (neuter nominative)
оологі́чні (nominative)
оологі́чного (masculine genitive)
оологі́чної (feminine genitive)
оологі́чного (neuter genitive)
оологі́чних (genitive)
оологі́чному (masculine dative)
оологі́чній (feminine dative)
оологі́чному (neuter dative)
оологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
оологі́чну (feminine accusative)
оологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
оологі́чним (masculine instrumental)
оологі́чною (feminine instrumental)
оологі́чним (neuter instrumental)
оологі́чними (instrumental)
оологі́чному (masculine locative)
оологі́чнім (masculine locative)
оологі́чній (feminine locative)
оологі́чному (neuter locative)
оологі́чнім (neuter locative)
оологі́чних (locative)


оолог

Nomdérivé du préfixe оо-, avec le suffixe -лог.

оо́лог (singular nominative)
оо́логи (plural nominative)
оо́лога (singular genitive)
оо́логів (plural genitive)
оо́логу (singular dative)
оо́логові (singular dative)
оо́логам (plural dative)
оо́лога (singular accusative)
оо́логів (plural accusative)
оо́логом (singular instrumental)
оо́логами (plural instrumental)
на/в оо́логові, (singular locative)
оо́логу (singular locative)
на/в оо́логах (plural locative)
оо́логу (singular vocative)
оо́логи (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak


біопсихологія

Nomdérivé de психологія (« psychologie »), avec le préfixe біо-.

біопсихоло́гія (singular nominative)
біопсихоло́гії (singular genitive)
біопсихоло́гії (singular dative)
біопсихоло́гію (singular accusative)
біопсихоло́гією (singular instrumental)
на/у біопсихоло́гії (singular locative)
біопсихоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵇⁱᵒᵖˢʸᵏʰᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


біопсихологічний

Adjectifdérivé de біопсихологія (« biopsychologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé de психологічний (« psychologique »), avec le préfixe біо-.

Cas
Singulier
Pluriel
біопсихологі́чний (masculine nominative)
біопсихологі́чна (feminine nominative)
біопсихологі́чне (neuter nominative)
біопсихологі́чні (nominative)
біопсихологі́чного (masculine genitive)
біопсихологі́чної (feminine genitive)
біопсихологі́чного (neuter genitive)
біопсихологі́чних (genitive)
біопсихологі́чному (masculine dative)
біопсихологі́чній (feminine dative)
біопсихологі́чному (neuter dative)
біопсихологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
біопсихологі́чну (feminine accusative)
біопсихологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
біопсихологі́чним (masculine instrumental)
біопсихологі́чною (feminine instrumental)
біопсихологі́чним (neuter instrumental)
біопсихологі́чними (instrumental)
біопсихологі́чному (masculine locative)
біопсихологі́чнім (masculine locative)
біопсихологі́чній (feminine locative)
біопсихологі́чному (neuter locative)
біопсихологі́чнім (neuter locative)
біопсихологі́чних (locative)


біопсихолог

Nomdérivé de психолог (« psychologue »), avec le préfixe біо-.

біопсихо́лог (singular nominative)
біопсихо́логи (plural nominative)
біопсихо́лога (singular genitive)
біопсихо́логів (plural genitive)
біопсихо́логу (singular dative)
біопсихо́логові (singular dative)
біопсихо́логам (plural dative)
біопсихо́лога (singular accusative)
біопсихо́логів (plural accusative)
біопсихо́логом (singular instrumental)
біопсихо́логами (plural instrumental)
на/у біопсихо́логові, (singular locative)
біопсихо́логу (singular locative)
на/у біопсихо́логах (plural locative)
біопсихо́логу (singular vocative)
біопсихо́логи (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak

⁽ᵇⁱᵒᵖˢʸᵏʰᵒˡᵒʰ⁾


радіобіологія

Nomdérivé de біологія (« biologie »), avec le préfixe радіо-.

радіобіоло́гія (singular nominative)
радіобіоло́гії (singular genitive)
радіобіоло́гії (singular dative)
радіобіоло́гію (singular accusative)
радіобіоло́гією (singular instrumental)
на/у радіобіоло́гії (singular locative)
радіобіоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ʳᵃᵈⁱᵒᵇⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


радіобіологічний

Adjectifdérivé de радіобіологія (« radiobiologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé de біологічний (« biologique »), avec le préfixe радіо-.

Cas
Singulier
Pluriel
радіобіологі́чний (masculine nominative)
радіобіологі́чна (feminine nominative)
радіобіологі́чне (neuter nominative)
радіобіологі́чні (nominative)
радіобіологі́чного (masculine genitive)
радіобіологі́чної (feminine genitive)
радіобіологі́чного (neuter genitive)
радіобіологі́чних (genitive)
радіобіологі́чному (masculine dative)
радіобіологі́чній (feminine dative)
радіобіологі́чному (neuter dative)
радіобіологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
радіобіологі́чну (feminine accusative)
радіобіологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
радіобіологі́чним (masculine instrumental)
радіобіологі́чною (feminine instrumental)
радіобіологі́чним (neuter instrumental)
радіобіологі́чними (instrumental)
радіобіологі́чному (masculine locative)
радіобіологі́чнім (masculine locative)
радіобіологі́чній (feminine locative)
радіобіологі́чному (neuter locative)
радіобіологі́чнім (neuter locative)
радіобіологі́чних (locative)

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-радіобіологічний.wav


радіоекологія

Nomdérivé de екологія (« écologie »), avec le préfixe радіо-.

радіоеколо́гія (singular nominative)
радіоеколо́гії (singular genitive)
радіоеколо́гії (singular dative)
радіоеколо́гію (singular accusative)
радіоеколо́гією (singular instrumental)
на/у радіоеколо́гії (singular locative)
радіоеколо́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ʳᵃᵈⁱᵒᵉᵏᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


радіоекологічний

Adjectifdérivé de радіоекологія (« radioécologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé de екологічний (« écologique »), avec le préfixe радіо-.

Cas
Singulier
Pluriel
радіоекологі́чний (masculine nominative)
радіоекологі́чна (feminine nominative)
радіоекологі́чне (neuter nominative)
радіоекологі́чні (nominative)
радіоекологі́чного (masculine genitive)
радіоекологі́чної (feminine genitive)
радіоекологі́чного (neuter genitive)
радіоекологі́чних (genitive)
радіоекологі́чному (masculine dative)
радіоекологі́чній (feminine dative)
радіоекологі́чному (neuter dative)
радіоекологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
радіоекологі́чну (feminine accusative)
радіоекологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
радіоекологі́чним (masculine instrumental)
радіоекологі́чною (feminine instrumental)
радіоекологі́чним (neuter instrumental)
радіоекологі́чними (instrumental)
радіоекологі́чному (masculine locative)
радіоекологі́чнім (masculine locative)
радіоекологі́чній (feminine locative)
радіоекологі́чному (neuter locative)
радіоекологі́чнім (neuter locative)
радіоекологі́чних (locative)


типологія

Nomdérivé du préfixe типо-, avec le suffixe -логія.

типоло́гія (singular nominative)
типоло́гії (singular genitive)
типоло́гії (singular dative)
типоло́гію (singular accusative)
типоло́гією (singular instrumental)
на/у типоло́гії (singular locative)
типоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵗʸᵖᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


типологічний

Adjectifdérivé de типологія (« typologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé du préfixe типо-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
типологі́чний (masculine nominative)
типологі́чна (feminine nominative)
типологі́чне (neuter nominative)
типологі́чні (nominative)
типологі́чного (masculine genitive)
типологі́чної (feminine genitive)
типологі́чного (neuter genitive)
типологі́чних (genitive)
типологі́чному (masculine dative)
типологі́чній (feminine dative)
типологі́чному (neuter dative)
типологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
типологі́чну (feminine accusative)
типологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
типологі́чним (masculine instrumental)
типологі́чною (feminine instrumental)
типологі́чним (neuter instrumental)
типологі́чними (instrumental)
типологі́чному (masculine locative)
типологі́чнім (masculine locative)
типологі́чній (feminine locative)
типологі́чному (neuter locative)
типологі́чнім (neuter locative)
типологі́чних (locative)


типологічно

Forme adverbiale de l’adjectif типологічний.

Adverbedérivé du préfixe типо-, avec le suffixe -логічно.


вірусний

Adjectifdérivé de вірус (« virus »), avec le suffixe -ний.

Cas
Singulier
Pluriel
ві́русний (masculine nominative)
ві́русна (feminine nominative)
ві́русне (neuter nominative)
ві́русні (nominative)
ві́русного (masculine genitive)
ві́русної (feminine genitive)
ві́русного (neuter genitive)
ві́русних (genitive)
ві́русному (masculine dative)
ві́русній (feminine dative)
ві́русному (neuter dative)
ві́русним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
ві́русну (feminine accusative)
ві́русне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
ві́русним (masculine instrumental)
ві́русною (feminine instrumental)
ві́русним (neuter instrumental)
ві́русними (instrumental)
ві́русному (masculine locative)
ві́руснім (masculine locative)
ві́русній (feminine locative)
ві́русному (neuter locative)
ві́руснім (neuter locative)
ві́русних (locative)


вірусологія

Nomdérivé du préfixe вірусо-, avec le suffixe -логія.

вірусоло́гія (singular nominative)
вірусоло́гії (singular genitive)
вірусоло́гії (singular dative)
вірусоло́гію (singular accusative)
вірусоло́гією (singular instrumental)
на/у вірусоло́гії (singular locative)
вірусоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵛⁱʳᵘˢᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


хронобіологія

Nomdérivé de біологія (« biologie »), avec le préfixe хроно-.

хронобіоло́гія (singular nominative)
хронобіоло́гії (singular genitive)
хронобіоло́гії (singular dative)
хронобіоло́гію (singular accusative)
хронобіоло́гією (singular instrumental)
на/у хронобіоло́гії (singular locative)
хронобіоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵏʰʳᵒⁿᵒᵇⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


хронобіологічний

Adjectifdérivé de хронобіологія (« chronobiologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé de біологічний (« biologique »), avec le préfixe хроно-.

Cas
Singulier
Pluriel
хронобіологі́чний (masculine nominative)
хронобіологі́чна (feminine nominative)
хронобіологі́чне (neuter nominative)
хронобіологі́чні (nominative)
хронобіологі́чного (masculine genitive)
хронобіологі́чної (feminine genitive)
хронобіологі́чного (neuter genitive)
хронобіологі́чних (genitive)
хронобіологі́чному (masculine dative)
хронобіологі́чній (feminine dative)
хронобіологі́чному (neuter dative)
хронобіологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
хронобіологі́чну (feminine accusative)
хронобіологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
хронобіологі́чним (masculine instrumental)
хронобіологі́чною (feminine instrumental)
хронобіологі́чним (neuter instrumental)
хронобіологі́чними (instrumental)
хронобіологі́чному (masculine locative)
хронобіологі́чнім (masculine locative)
хронобіологі́чній (feminine locative)
хронобіологі́чному (neuter locative)
хронобіологі́чнім (neuter locative)
хронобіологі́чних (locative)


цитогеронтологія

Nomdérivé de геронтологія (« gérontologie »), avec le préfixe цито-.

цитогеронтоло́гія (singular nominative)
цитогеронтоло́гії (singular genitive)
цитогеронтоло́гії (singular dative)
цитогеронтоло́гію (singular accusative)
цитогеронтоло́гією (singular instrumental)
на/у цитогеронтоло́гії (singular locative)
цитогеронтоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵗˢʸᵗᵒʰᵉʳᵒⁿᵗᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


цитоекологія

Nomdérivé de екологія (« écologie »), avec le préfixe цито-.

цитоеколо́гія (singular nominative)
цитоеколо́гії (singular genitive)
цитоеколо́гії (singular dative)
цитоеколо́гію (singular accusative)
цитоеколо́гією (singular instrumental)
на/у цитоеколо́гії (singular locative)
цитоеколо́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵗˢʸᵗᵒᵉᵏᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


цитологія

Nomdérivé du préfixe цито-, avec le suffixe -логія.

цитоло́гія (singular nominative)
цитоло́гії (singular genitive)
цитоло́гії (singular dative)
цитоло́гію (singular accusative)
цитоло́гією (singular instrumental)
на/у цитоло́гії (singular locative)
цитоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵗˢʸᵗᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


цитологічний

Adjectifdérivé de цитологія (« cytologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé du préfixe цито-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
цитологі́чний (masculine nominative)
цитологі́чна (feminine nominative)
цитологі́чне (neuter nominative)
цитологі́чні (nominative)
цитологі́чного (masculine genitive)
цитологі́чної (feminine genitive)
цитологі́чного (neuter genitive)
цитологі́чних (genitive)
цитологі́чному (masculine dative)
цитологі́чній (feminine dative)
цитологі́чному (neuter dative)
цитологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
цитологі́чну (feminine accusative)
цитологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
цитологі́чним (masculine instrumental)
цитологі́чною (feminine instrumental)
цитологі́чним (neuter instrumental)
цитологі́чними (instrumental)
цитологі́чному (masculine locative)
цитологі́чнім (masculine locative)
цитологі́чній (feminine locative)
цитологі́чному (neuter locative)
цитологі́чнім (neuter locative)
цитологі́чних (locative)

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-цитологічний.wav


клітинна біологія

Nomcomposé de клітинний (« cellulaire ») et de біологія (« biologie »).

кліти́нна біоло́гія (singular nominative)
кліти́нної біоло́гії (singular genitive)
кліти́нній біоло́гії (singular dative)
кліти́нну біоло́гію (singular accusative)
кліти́нною біоло́гією (singular instrumental)
на/у кліти́нній біоло́гії (singular locative)
кліти́нна біоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak


космобіологія

Nomdérivé de біологія (« biologie »), avec le préfixe космо-.

космобіоло́гія (singular nominative)
космобіоло́гії (singular genitive)
космобіоло́гії (singular dative)
космобіоло́гію (singular accusative)
космобіоло́гією (singular instrumental)
на/у космобіоло́гії (singular locative)
космобіоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵏᵒˢᵐᵒᵇⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


місячно-добовий

Adjectifcomposé de місячний (« lunaire ») et de добовий (« de vingt-quatre heures »).

Cas
Singulier
Pluriel
мі́сячно-добови́й (masculine nominative)
мі́сячно-добова́ (feminine nominative)
мі́сячно-добове́ (neuter nominative)
мі́сячно-добові́ (nominative)
мі́сячно-добово́го (masculine genitive)
мі́сячно-добово́ї (feminine genitive)
мі́сячно-добово́го (neuter genitive)
мі́сячно-добови́х (genitive)
мі́сячно-добово́му (masculine dative)
мі́сячно-добові́й (feminine dative)
мі́сячно-добово́му (neuter dative)
мі́сячно-добови́м (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
мі́сячно-добову́ (feminine accusative)
мі́сячно-добове́ (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
мі́сячно-добови́м (masculine instrumental)
мі́сячно-добово́ю (feminine instrumental)
мі́сячно-добови́м (neuter instrumental)
мі́сячно-добови́ми (instrumental)
мі́сячно-добово́му (masculine locative)
мі́сячно-добові́м (masculine locative)
мі́сячно-добові́й (feminine locative)
мі́сячно-добово́му (neuter locative)
мі́сячно-добові́м (neuter locative)
мі́сячно-добови́х (locative)

Relatif aux cycles quotidiens de la Lune.


місячно-сонячний

Adjectifcomposé de місячний (« mensuel ») et de сонячний (« solaire »).

Cas
Singulier
Pluriel
мі́сячно-со́нячний (masculine nominative)
мі́сячно-со́нячна (feminine nominative)
мі́сячно-со́нячне (neuter nominative)
мі́сячно-со́нячні (nominative)
мі́сячно-со́нячного (masculine genitive)
мі́сячно-со́нячної (feminine genitive)
мі́сячно-со́нячного (neuter genitive)
мі́сячно-со́нячних (genitive)
мі́сячно-со́нячному (masculine dative)
мі́сячно-со́нячній (feminine dative)
мі́сячно-со́нячному (neuter dative)
мі́сячно-со́нячним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
мі́сячно-со́нячну (feminine accusative)
мі́сячно-со́нячне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
мі́сячно-со́нячним (masculine instrumental)
мі́сячно-со́нячною (feminine instrumental)
мі́сячно-со́нячним (neuter instrumental)
мі́сячно-со́нячними (instrumental)
мі́сячно-со́нячному (masculine locative)
мі́сячно-со́нячнім (masculine locative)
мі́сячно-со́нячній (feminine locative)
мі́сячно-со́нячному (neuter locative)
мі́сячно-со́нячнім (neuter locative)
мі́сячно-со́нячних (locative)


мономорфний

Adjectifdérivé de мономорфізм (« monomorphisme »), avec le suffixe -ний par remplacement du suffixe -ізм.

Cas
Singulier
Pluriel
мономо́рфний (masculine nominative)
мономо́рфна (feminine nominative)
мономо́рфне (neuter nominative)
мономо́рфні (nominative)
мономо́рфного (masculine genitive)
мономо́рфної (feminine genitive)
мономо́рфного (neuter genitive)
мономо́рфних (genitive)
мономо́рфному (masculine dative)
мономо́рфній (feminine dative)
мономо́рфному (neuter dative)
мономо́рфним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
мономо́рфну (feminine accusative)
мономо́рфне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
мономо́рфним (masculine instrumental)
мономо́рфною (feminine instrumental)
мономо́рфним (neuter instrumental)
мономо́рфними (instrumental)
мономо́рфному (masculine locative)
мономо́рфнім (masculine locative)
мономо́рфній (feminine locative)
мономо́рфному (neuter locative)
мономо́рфнім (neuter locative)
мономо́рфних (locative)


слиз

сли́зи (plural nominative)
сли́зу (singular genitive)
сли́зів (plural genitive)
сли́зу (singular dative)
сли́зові (singular dative)
сли́зам (plural dative)
сли́зи (plural accusative)
сли́зом (singular instrumental)
сли́зами (plural instrumental)
на/у сли́зі, (singular locative)
сли́зу (singular locative)
на/у сли́зах (plural locative)
сли́зе (singular vocative)
сли́зи (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


палеобіогеографічний

Adjectifdérivé de біогеографічний (« biogéographique »), avec le préfixe палео-.

Adjectifdérivé de палеобіогеографія (« paléobiogéographie »), avec le suffixe -ічний.

Cas
Singulier
Pluriel
палеобіогеографі́чний (masculine nominative)
палеобіогеографі́чна (feminine nominative)
палеобіогеографі́чне (neuter nominative)
палеобіогеографі́чні (nominative)
палеобіогеографі́чного (masculine genitive)
палеобіогеографі́чної (feminine genitive)
палеобіогеографі́чного (neuter genitive)
палеобіогеографі́чних (genitive)
палеобіогеографі́чному (masculine dative)
палеобіогеографі́чній (feminine dative)
палеобіогеографі́чному (neuter dative)
палеобіогеографі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
палеобіогеографі́чну (feminine accusative)
палеобіогеографі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
палеобіогеографі́чним (masculine instrumental)
палеобіогеографі́чною (feminine instrumental)
палеобіогеографі́чним (neuter instrumental)
палеобіогеографі́чними (instrumental)
палеобіогеографі́чному (masculine locative)
палеобіогеографі́чнім (masculine locative)
палеобіогеографі́чній (feminine locative)
палеобіогеографі́чному (neuter locative)
палеобіогеографі́чнім (neuter locative)
палеобіогеографі́чних (locative)

fr-палеобіогеографічний-uk-adj-VPBRz2xy


біогеографічний

Adjectifdérivé de географічний (« géographique »), avec le préfixe біо-.

Adjectifdérivé de біогеографія (« biogéographie »), avec le suffixe -ічний.

Cas
Singulier
Pluriel
біогеографі́чний (masculine nominative)
біогеографі́чна (feminine nominative)
біогеографі́чне (neuter nominative)
біогеографі́чні (nominative)
біогеографі́чного (masculine genitive)
біогеографі́чної (feminine genitive)
біогеографі́чного (neuter genitive)
біогеографі́чних (genitive)
біогеографі́чному (masculine dative)
біогеографі́чній (feminine dative)
біогеографі́чному (neuter dative)
біогеографі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
біогеографі́чну (feminine accusative)
біогеографі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
біогеографі́чним (masculine instrumental)
біогеографі́чною (feminine instrumental)
біогеографі́чним (neuter instrumental)
біогеографі́чними (instrumental)
біогеографі́чному (masculine locative)
біогеографі́чнім (masculine locative)
біогеографі́чній (feminine locative)
біогеографі́чному (neuter locative)
біогеографі́чнім (neuter locative)
біогеографі́чних (locative)


біогеографія

Nomdérivé de географія (« géographie »), avec le préfixe біо-.

біогеогра́фія (singular nominative)
біогеогра́фії (singular genitive)
біогеогра́фії (singular dative)
біогеогра́фію (singular accusative)
біогеогра́фією (singular instrumental)
на/у біогеогра́фії (singular locative)
біогеогра́фіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵇⁱᵒʰᵉᵒʰʳᵃᶠⁱʲᵃ⁾


палеобіогеографія

Nomdérivé de біогеографія (« biogéographie »), avec le préfixe палео-.

палеобіогеогра́фія (singular nominative)
палеобіогеогра́фії (singular genitive)
палеобіогеогра́фії (singular dative)
палеобіогеогра́фію (singular accusative)
палеобіогеогра́фією (singular instrumental)
на/у палеобіогеогра́фії (singular locative)
палеобіогеогра́фіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵖᵃˡᵉᵒᵇⁱᵒʰᵉᵒʰʳᵃᶠⁱʲᵃ⁾


палеобіогеохімік

Nomdérivé de біогеохімік (« biogéochimiste »), avec le préfixe палео-.

палеобіогеохі́мік (singular nominative)
палеобіогеохі́міки (plural nominative)
палеобіогеохі́міка (singular genitive)
палеобіогеохі́міків (plural genitive)
палеобіогеохі́міку (singular dative)
палеобіогеохі́мікові (singular dative)
палеобіогеохі́мікам (plural dative)
палеобіогеохі́міка (singular accusative)
палеобіогеохі́міків (plural accusative)
палеобіогеохі́міком (singular instrumental)
палеобіогеохі́міками (plural instrumental)
на/у палеобіогеохі́мікові, (singular locative)
палеобіогеохі́міку (singular locative)
на/у палеобіогеохі́міках (plural locative)
палеобіогеохі́міку (singular vocative)
палеобіогеохі́міки (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak

⁽ᵖᵃˡᵉᵒᵇⁱᵒʰᵉᵒᵏʰⁱᵐⁱᵏ⁾


біогеохімік

Nomdérivé de геохімік (« géochimiste »), avec le préfixe біо-.

біогеохі́мік (singular nominative)
біогеохі́міки (plural nominative)
біогеохі́міка (singular genitive)
біогеохі́міків (plural genitive)
біогеохі́міку (singular dative)
біогеохі́мікові (singular dative)
біогеохі́мікам (plural dative)
біогеохі́міка (singular accusative)
біогеохі́міків (plural accusative)
біогеохі́міком (singular instrumental)
біогеохі́міками (plural instrumental)
на/у біогеохі́мікові, (singular locative)
біогеохі́міку (singular locative)
на/у біогеохі́міках (plural locative)
біогеохі́міку (singular vocative)
біогеохі́міки (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak

⁽ᵇⁱᵒʰᵉᵒᵏʰⁱᵐⁱᵏ⁾


біогеохімічний

Adjectifdérivé de біогеохімія (« biogéochimie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé de геохімічний (« géochimique »), avec le préfixe біо-.

Cas
Singulier
Pluriel
біогеохімі́чний (masculine nominative)
біогеохімі́чна (feminine nominative)
біогеохімі́чне (neuter nominative)
біогеохімі́чні (nominative)
біогеохімі́чного (masculine genitive)
біогеохімі́чної (feminine genitive)
біогеохімі́чного (neuter genitive)
біогеохімі́чних (genitive)
біогеохімі́чному (masculine dative)
біогеохімі́чній (feminine dative)
біогеохімі́чному (neuter dative)
біогеохімі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
біогеохімі́чну (feminine accusative)
біогеохімі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
біогеохімі́чним (masculine instrumental)
біогеохімі́чною (feminine instrumental)
біогеохімі́чним (neuter instrumental)
біогеохімі́чними (instrumental)
біогеохімі́чному (masculine locative)
біогеохімі́чнім (masculine locative)
біогеохімі́чній (feminine locative)
біогеохімі́чному (neuter locative)
біогеохімі́чнім (neuter locative)
біогеохімі́чних (locative)


біогеохімія

Nomdérivé de геохімія (« géochimie »), avec le préfixe біо-.

біогеохі́мія (singular nominative)
біогеохі́мії (singular genitive)
біогеохі́мії (singular dative)
біогеохі́мію (singular accusative)
біогеохі́мією (singular instrumental)
на/у біогеохі́мії (singular locative)
біогеохі́міє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵇⁱᵒʰᵉᵒᵏʰⁱᵐⁱʲᵃ⁾


палеобіогеохімічний

Adjectifdérivé de біогеохімічний (« biogéochimique »), avec le préfixe палео-.

Adjectifdérivé de палеобіогеохімія (« paléobiogéochimie »), avec le suffixe -ічний.

Cas
Singulier
Pluriel
палеобіогеохімі́чний (masculine nominative)
палеобіогеохімі́чна (feminine nominative)
палеобіогеохімі́чне (neuter nominative)
палеобіогеохімі́чні (nominative)
палеобіогеохімі́чного (masculine genitive)
палеобіогеохімі́чної (feminine genitive)
палеобіогеохімі́чного (neuter genitive)
палеобіогеохімі́чних (genitive)
палеобіогеохімі́чному (masculine dative)
палеобіогеохімі́чній (feminine dative)
палеобіогеохімі́чному (neuter dative)
палеобіогеохімі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
палеобіогеохімі́чну (feminine accusative)
палеобіогеохімі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
палеобіогеохімі́чним (masculine instrumental)
палеобіогеохімі́чною (feminine instrumental)
палеобіогеохімі́чним (neuter instrumental)
палеобіогеохімі́чними (instrumental)
палеобіогеохімі́чному (masculine locative)
палеобіогеохімі́чнім (masculine locative)
палеобіогеохімі́чній (feminine locative)
палеобіогеохімі́чному (neuter locative)
палеобіогеохімі́чнім (neuter locative)
палеобіогеохімі́чних (locative)

fr-палеобіогеохімічний-uk-adj-bx-B1Avk


палеобіогеохімія

Nomdérivé de біогеохімія (« biogéochimie »), avec le préfixe палео-.

палеобіогеохі́мія (singular nominative)
палеобіогеохі́мії (singular genitive)
палеобіогеохі́мії (singular dative)
палеобіогеохі́мію (singular accusative)
палеобіогеохі́мією (singular instrumental)
на/у палеобіогеохі́мії (singular locative)
палеобіогеохі́міє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵖᵃˡᵉᵒᵇⁱᵒʰᵉᵒᵏʰⁱᵐⁱʲᵃ⁾


молекулярно-біологічний

Adjectifcomposé de молекулярний (« moléculaire ») et de біологічний (« biologique »).

Cas
Singulier
Pluriel
молекуля́рно-біологі́чний (masculine nominative)
молекуля́рно-біологі́чна (feminine nominative)
молекуля́рно-біологі́чне (neuter nominative)
молекуля́рно-біологі́чні (nominative)
молекуля́рно-біологі́чного (masculine genitive)
молекуля́рно-біологі́чної (feminine genitive)
молекуля́рно-біологі́чного (neuter genitive)
молекуля́рно-біологі́чних (genitive)
молекуля́рно-біологі́чному (masculine dative)
молекуля́рно-біологі́чній (feminine dative)
молекуля́рно-біологі́чному (neuter dative)
молекуля́рно-біологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
молекуля́рно-біологі́чну (feminine accusative)
молекуля́рно-біологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
молекуля́рно-біологі́чним (masculine instrumental)
молекуля́рно-біологі́чною (feminine instrumental)
молекуля́рно-біологі́чним (neuter instrumental)
молекуля́рно-біологі́чними (instrumental)
молекуля́рно-біологі́чному (masculine locative)
молекуля́рно-біологі́чнім (masculine locative)
молекуля́рно-біологі́чній (feminine locative)
молекуля́рно-біологі́чному (neuter locative)
молекуля́рно-біологі́чнім (neuter locative)
молекуля́рно-біологі́чних (locative)

fr-молекулярно-біологічний-uk-adj-lrvW6-6p


довголіття

Nomdérivé du préfixe довго- (« longtemps »), avec le suffixe -ліття.

довголі́ття (singular nominative)
довголі́ття (singular genitive)
довголі́ттю (singular dative)
довголі́ття (singular accusative)
довголі́ттям (singular instrumental)
на/у довголі́тті, (singular locative)
довголі́ттю (singular locative)
довголі́ття (singular vocative)
Nom de type 2a- selon Zaliznyak

⁽ᵈᵒᵛʰᵒˡⁱᵗᵗʲᵃ⁾


довгоріччя

Nomdérivé du préfixe довго- (« longtemps »), avec le suffixe -річчя.

довгорі́ччя (singular nominative)
довгорі́ччя (singular genitive)
довгорі́ччю (singular dative)
довгорі́ччя (singular accusative)
довгорі́ччям (singular instrumental)
на/у довгорі́ччі, (singular locative)
довгорі́ччю (singular locative)
довгорі́ччя (singular vocative)
Nom de type 4a- selon Zaliznyak


малоліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe мало- (« petit ») et le suffixe -ок.

малолі́ток (singular nominative)
малолі́тки (plural nominative)
малолі́тка (singular genitive)
малолі́тків (plural genitive)
малолі́тку (singular dative)
малолі́ткові (singular dative)
малолі́ткам (plural dative)
малолі́тка (singular accusative)
малолі́тків (plural accusative)
малолі́тком (singular instrumental)
малолі́тками (plural instrumental)
на/у малолі́ткові, (singular locative)
малолі́тку (singular locative)
на/у малолі́тках (plural locative)
малолі́тку (singular vocative)
малолі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
малолітка (feminine)


малолітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe мало- (« petit ») et le suffixe -ка.

малолі́тка (singular nominative)
малолі́тки (plural nominative)
малолі́тки (singular genitive)
малолі́ток (plural genitive)
малолі́тці (singular dative)
малолі́ткам (plural dative)
малолі́тку (singular accusative)
малолі́ток (plural accusative)
малолі́ткою (singular instrumental)
малолі́тками (plural instrumental)
на/у малолі́тці (singular locative)
на/у малолі́тках (plural locative)
малолі́тко (singular vocative)
малолі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
малоліток (masculine)


переярий

Adjectifdérivé de яр (« printemps »), avec le préfixe пере- et le suffixe -ий.

Cas
Singulier
Pluriel
перея́рий (masculine nominative)
перея́ра (feminine nominative)
перея́ре (neuter nominative)
перея́рі (nominative)
перея́рого (masculine genitive)
перея́рої (feminine genitive)
перея́рого (neuter genitive)
перея́рих (genitive)
перея́рому (masculine dative)
перея́рій (feminine dative)
перея́рому (neuter dative)
перея́рим (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
перея́ру (feminine accusative)
перея́ре (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
перея́рим (masculine instrumental)
перея́рою (feminine instrumental)
перея́рим (neuter instrumental)
перея́рими (instrumental)
перея́рому (masculine locative)
перея́рім (masculine locative)
перея́рій (feminine locative)
перея́рому (neuter locative)
перея́рім (neuter locative)
перея́рих (locative)


однолітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe одно- (« un ») et le suffixe -ка.

одно́літка (singular nominative)
одно́літки (plural nominative)
одно́літки (singular genitive)
одно́літок (plural genitive)
одно́літці (singular dative)
одно́літкам (plural dative)
одно́літку (singular accusative)
одно́літок (plural accusative)
одно́літкою (singular instrumental)
одно́літками (plural instrumental)
на/в одно́літці (singular locative)
на/в одно́літках (plural locative)
одно́літко (singular vocative)
одно́літки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
одноліток (masculine)


одноліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe одно- (« un ») et le suffixe -ок.

одно́літок (singular nominative)
одно́літки (plural nominative)
одно́літка (singular genitive)
одно́літків (plural genitive)
одно́літку (singular dative)
одно́літкові (singular dative)
одно́літкам (plural dative)
одно́літка (singular accusative)
одно́літків (plural accusative)
одно́літком (singular instrumental)
одно́літками (plural instrumental)
на/в одно́літкові, (singular locative)
одно́літку (singular locative)
на/в одно́літках (plural locative)
одно́літку (singular vocative)
одно́літки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
однолітка (feminine)


однорічка

Nomdérivé de рік (« année »), avec le préfixe одно- (« un ») et le suffixe -ка.

однорі́чка (singular nominative)
однорі́чки (plural nominative)
однорі́чки (singular genitive)
однорі́чок (plural genitive)
однорі́чці (singular dative)
однорі́чкам (plural dative)
однорі́чку (singular accusative)
однорі́чок (plural accusative)
однорі́чкою (singular instrumental)
однорі́чками (plural instrumental)
на/в однорі́чці (singular locative)
на/в однорі́чках (plural locative)
однорі́чко (singular vocative)
однорі́чки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak

При зарибненні ставу однорічкою коропа велике значення має густота посадки.

Pour le repoissonnement d’un étang avec des carpes d'un an, une grande importance est donnée à la densité des plantes.


ровесниця

Nomdérivé de ровесник (« du même âge »), avec le suffixe -ниця.

рове́сниця (singular nominative)
рове́сниці (plural nominative)
рове́сниці (singular genitive)
рове́сниць (plural genitive)
рове́сниці (singular dative)
рове́сницям (plural dative)
рове́сницю (singular accusative)
рове́сниць (plural accusative)
рове́сницею (singular instrumental)
рове́сницями (plural instrumental)
на/у рове́сниці (singular locative)
на/у рове́сницях (plural locative)
рове́снице (singular vocative)
рове́сниці (plural vocative)
Nom de type 5a selon Zaliznyak
ровесник (masculine)

⁽ʳᵒᵛᵉˢⁿʸᵗˢʲᵃ⁾

Se dit d'une personne qui a le même âge qu’une autre.

Вони були одного року народження, ровесники.

Ils étaient nés la même année, ils étaient du même âge.

Баба стара, а він, Дорошенко, ровесник її, досі вважав себе якщо не молодим, то таким, що життя його тільки на полудень стало…

La grand-mère était vieille, alors que lui, Dorochenko, du même âge qu’elle, ne se considérait peut-être pas jeune, mais tel que sa vie était dans la force de l’âge…

Дувид був Жменяковим ровесником.

Із-за вагончика вийшла дівчина в ситцевому платтячку, мабуть, ровесниця Ліні, тільки куди міцніша, здоровіша за неї.

Une jeune fille en robe calicot sortit de derrière la voiture, apparemment du même âge que Lina, mais beaucoup plus forte et en meilleure santé qu’elle.


дволітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe дво- (« deux ») et le suffixe -ка.

дволі́тка (singular nominative)
дволі́тки (plural nominative)
дволі́тки (singular genitive)
дволі́ток (plural genitive)
дволі́тці (singular dative)
дволі́ткам (plural dative)
дволі́тку (singular accusative)
дволі́ток (plural accusative)
дволі́ткою (singular instrumental)
дволі́тками (plural instrumental)
на/у дволі́тці (singular locative)
на/у дволі́тках (plural locative)
дволі́тко (singular vocative)
дволі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
дволіток (masculine)

Fille, animal ou plante âgé de deux ans.


дволіток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe дво- (« deux ») et le suffixe -ок.

дволі́ток (singular nominative)
дволі́тки (plural nominative)
дволі́тка (singular genitive)
дволі́тків (plural genitive)
дволі́тку (singular dative)
дволі́ткові (singular dative)
дволі́ткам (plural dative)
дволі́тка (singular accusative)
дволі́тків (plural accusative)
дволі́тком (singular instrumental)
дволі́тками (plural instrumental)
на/у дволі́ткові, (singular locative)
дволі́тку (singular locative)
на/у дволі́тках (plural locative)
дволі́тку (singular vocative)
дволі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
дволітка (feminine)

Garçon, animal ou plante âgé de deux ans.


трилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe три- (« trois ») et le suffixe -ка.

трилі́тка (singular nominative)
трилі́тки (plural nominative)
трилі́тки (singular genitive)
трилі́ток (plural genitive)
трилі́тці (singular dative)
трилі́ткам (plural dative)
трилі́тку (singular accusative)
трилі́ток (plural accusative)
трилі́ткою (singular instrumental)
трилі́тками (plural instrumental)
на/у трилі́тці (singular locative)
на/у трилі́тках (plural locative)
трилі́тко (singular vocative)
трилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
триліток (masculine)

Fille, animal ou plante âgé de trois ans.


триліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe три- (« trois ») et le suffixe -ок.

трилі́ток (singular nominative)
трилі́тки (plural nominative)
трилі́тка (singular genitive)
трилі́тків (plural genitive)
трилі́тку (singular dative)
трилі́ткові (singular dative)
трилі́ткам (plural dative)
трилі́тка (singular accusative)
трилі́тків (plural accusative)
трилі́тком (singular instrumental)
трилі́тками (plural instrumental)
на/у трилі́ткові, (singular locative)
трилі́тку (singular locative)
на/у трилі́тках (plural locative)
трилі́тку (singular vocative)
трилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
трилітка (feminine)

Garçon, animal ou plante âgé de trois ans.


чотирилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe чотири- (« quatre ») et le suffixe -ка.

чотирилі́тка (singular nominative)
чотирилі́тки (plural nominative)
чотирилі́тки (singular genitive)
чотирилі́ток (plural genitive)
чотирилі́тці (singular dative)
чотирилі́ткам (plural dative)
чотирилі́тку (singular accusative)
чотирилі́ток (plural accusative)
чотирилі́ткою (singular instrumental)
чотирилі́тками (plural instrumental)
на/у чотирилі́тці (singular locative)
на/у чотирилі́тках (plural locative)
чотирилі́тко (singular vocative)
чотирилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
чотириліток (masculine)
чотирьохліток (masculine)

Fille, animal ou plante âgé de quatre ans.


чотириліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe чотири- (« quatre ») et le suffixe -ок.

чотирилі́ток (singular nominative)
чотирилі́тки (plural nominative)
чотирилі́тка (singular genitive)
чотирилі́тків (plural genitive)
чотирилі́тку (singular dative)
чотирилі́ткові (singular dative)
чотирилі́ткам (plural dative)
чотирилі́тка (singular accusative)
чотирилі́тків (plural accusative)
чотирилі́тком (singular instrumental)
чотирилі́тками (plural instrumental)
на/у чотирилі́ткові, (singular locative)
чотирилі́тку (singular locative)
на/у чотирилі́тках (plural locative)
чотирилі́тку (singular vocative)
чотирилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
чотирилітка (feminine)
чотирьохлітка (feminine)

Garçon, animal ou plante âgé de quatre ans.


чотирьохлітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe чотирьох- (« quatre ») et le suffixe -ка.

чотирьохлі́тка (singular nominative)
чотирьохлі́тки (plural nominative)
чотирьохлі́тки (singular genitive)
чотирьохлі́ток (plural genitive)
чотирьохлі́тці (singular dative)
чотирьохлі́ткам (plural dative)
чотирьохлі́тку (singular accusative)
чотирьохлі́ток (plural accusative)
чотирьохлі́ткою (singular instrumental)
чотирьохлі́тками (plural instrumental)
на/у чотирьохлі́тці (singular locative)
на/у чотирьохлі́тках (plural locative)
чотирьохлі́тко (singular vocative)
чотирьохлі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
чотириліток (masculine)
чотирьохліток (masculine)


чотирьохліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe чотирьох- (« quatre ») et le suffixe -ок.

чотирьохлі́ток (singular nominative)
чотирьохлі́тки (plural nominative)
чотирьохлі́тка (singular genitive)
чотирьохлі́тків (plural genitive)
чотирьохлі́тку (singular dative)
чотирьохлі́ткові (singular dative)
чотирьохлі́ткам (plural dative)
чотирьохлі́тка (singular accusative)
чотирьохлі́тків (plural accusative)
чотирьохлі́тком (singular instrumental)
чотирьохлі́тками (plural instrumental)
на/у чотирьохлі́ткові, (singular locative)
чотирьохлі́тку (singular locative)
на/у чотирьохлі́тках (plural locative)
чотирьохлі́тку (singular vocative)
чотирьохлі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
чотирилітка (feminine)
чотирьохлітка (feminine)


п’ятилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe п’яти- (« cinq ») et le suffixe -ка.

п’ятилі́тка (singular nominative)
п’ятилі́тки (plural nominative)
п’ятилі́тки (singular genitive)
п’ятилі́ток (plural genitive)
п’ятилі́тці (singular dative)
п’ятилі́ткам (plural dative)
п’ятилі́тку (singular accusative)
п’ятилі́ток (plural accusative)
п’ятилі́ткою (singular instrumental)
п’ятилі́тками (plural instrumental)
на/у п’ятилі́тці (singular locative)
на/у п’ятилі́тках (plural locative)
п’ятилі́тко (singular vocative)
п’ятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
п’ятиліток (masculine)

Fille, animal ou plante âgé de cinq ans.


п’ятиліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe п’яти- (« cinq ») et le suffixe -ок.

п’ятилі́ток (singular nominative)
п’ятилі́тки (plural nominative)
п’ятилі́тка (singular genitive)
п’ятилі́тків (plural genitive)
п’ятилі́тку (singular dative)
п’ятилі́ткові (singular dative)
п’ятилі́ткам (plural dative)
п’ятилі́тка (singular accusative)
п’ятилі́тків (plural accusative)
п’ятилі́тком (singular instrumental)
п’ятилі́тками (plural instrumental)
на/у п’ятилі́ткові, (singular locative)
п’ятилі́тку (singular locative)
на/у п’ятилі́тках (plural locative)
п’ятилі́тку (singular vocative)
п’ятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
п’ятилітка (feminine)

Garçon, animal ou plante âgé de cinq ans.


шестилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe шести- (« six ») et le suffixe -ка.

шестилі́тка (singular nominative)
шестилі́тки (plural nominative)
шестилі́тки (singular genitive)
шестилі́ток (plural genitive)
шестилі́тці (singular dative)
шестилі́ткам (plural dative)
шестилі́тку (singular accusative)
шестилі́ток (plural accusative)
шестилі́ткою (singular instrumental)
шестилі́тками (plural instrumental)
на/у шестилі́тці (singular locative)
на/у шестилі́тках (plural locative)
шестилі́тко (singular vocative)
шестилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
шестиліток (masculine)


шестиліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe шести- (« six ») et le suffixe -ок.

шестилі́ток (singular nominative)
шестилі́тки (plural nominative)
шестилі́тка (singular genitive)
шестилі́тків (plural genitive)
шестилі́тку (singular dative)
шестилі́ткові (singular dative)
шестилі́ткам (plural dative)
шестилі́тка (singular accusative)
шестилі́тків (plural accusative)
шестилі́тком (singular instrumental)
шестилі́тками (plural instrumental)
на/у шестилі́ткові, (singular locative)
шестилі́тку (singular locative)
на/у шестилі́тках (plural locative)
шестилі́тку (singular vocative)
шестилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
шестилітка (feminine)

Garçon, animal ou plante âgé de six ans.


семилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe семи- (« sept ») et le suffixe -ка.

семилі́тка (singular nominative)
семилі́тки (plural nominative)
семилі́тки (singular genitive)
семилі́ток (plural genitive)
семилі́тці (singular dative)
семилі́ткам (plural dative)
семилі́тку (singular accusative)
семилі́ток (plural accusative)
семилі́ткою (singular instrumental)
семилі́тками (plural instrumental)
на/у семилі́тці (singular locative)
на/у семилі́тках (plural locative)
семилі́тко (singular vocative)
семилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
семиліток (masculine)

Fille, animal ou plante âgé(e) de sept ans.


семиліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe семи- (« sept ») et le suffixe -ок.

семилі́ток (singular nominative)
семилі́тки (plural nominative)
семилі́тка (singular genitive)
семилі́тків (plural genitive)
семилі́тку (singular dative)
семилі́ткові (singular dative)
семилі́ткам (plural dative)
семилі́тка (singular accusative)
семилі́тків (plural accusative)
семилі́тком (singular instrumental)
семилі́тками (plural instrumental)
на/у семилі́ткові, (singular locative)
семилі́тку (singular locative)
на/у семилі́тках (plural locative)
семилі́тку (singular vocative)
семилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
семилітка (feminine)

Garçon, animal ou plante âgé(e) de sept ans.


восьмилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe восьми- (« huit ») et le suffixe -ка.

восьмилі́тка (singular nominative)
восьмилі́тки (plural nominative)
восьмилі́тки (singular genitive)
восьмилі́ток (plural genitive)
восьмилі́тці (singular dative)
восьмилі́ткам (plural dative)
восьмилі́тку (singular accusative)
восьмилі́ток (plural accusative)
восьмилі́ткою (singular instrumental)
восьмилі́тками (plural instrumental)
на/у восьмилі́тці (singular locative)
на/у восьмилі́тках (plural locative)
восьмилі́тко (singular vocative)
восьмилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
восьмиліток (masculine)

Fille, animal ou plante âgé(e) de huit ans.


восьмиліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe восьми- (« huit ») et le suffixe -ок.

восьмилі́ток (singular nominative)
восьмилі́тки (plural nominative)
восьмилі́тка (singular genitive)
восьмилі́тків (plural genitive)
восьмилі́тку (singular dative)
восьмилі́ткові (singular dative)
восьмилі́ткам (plural dative)
восьмилі́тка (singular accusative)
восьмилі́тків (plural accusative)
восьмилі́тком (singular instrumental)
восьмилі́тками (plural instrumental)
на/у восьмилі́ткові, (singular locative)
восьмилі́тку (singular locative)
на/у восьмилі́тках (plural locative)
восьмилі́тку (singular vocative)
восьмилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
восьмилітка (feminine)

Garçon, animal ou plante âgé(e) de huit ans.


дев’ятилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe дев’яти- (« neuf ») et le suffixe -ка.

дев’ятилі́тка (singular nominative)
дев’ятилі́тки (plural nominative)
дев’ятилі́тки (singular genitive)
дев’ятилі́ток (plural genitive)
дев’ятилі́тці (singular dative)
дев’ятилі́ткам (plural dative)
дев’ятилі́тку (singular accusative)
дев’ятилі́ток (plural accusative)
дев’ятилі́ткою (singular instrumental)
дев’ятилі́тками (plural instrumental)
на/в дев’ятилі́тці (singular locative)
на/в дев’ятилі́тках (plural locative)
дев’ятилі́тко (singular vocative)
дев’ятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
дев’ятиліток (masculine)

Fille, animal ou plante âgé(e) de neuf ans.


дев’ятиліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe дев’яти- (« neuf ») et le suffixe -ок.

дев’ятилі́ток (singular nominative)
дев’ятилі́тки (plural nominative)
дев’ятилі́тка (singular genitive)
дев’ятилі́тків (plural genitive)
дев’ятилі́тку (singular dative)
дев’ятилі́ткові (singular dative)
дев’ятилі́ткам (plural dative)
дев’ятилі́тка (singular accusative)
дев’ятилі́тків (plural accusative)
дев’ятилі́тком (singular instrumental)
дев’ятилі́тками (plural instrumental)
на/у дев’ятилі́ткові, (singular locative)
дев’ятилі́тку (singular locative)
на/у дев’ятилі́тках (plural locative)
дев’ятилі́тку (singular vocative)
дев’ятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
дев’ятилітка (feminine)

Garçon, animal ou plante âgé(e) de neuf ans.


десятилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe десяти- (« dix ») et le suffixe -ка.

десятилі́тка (singular nominative)
десятилі́тки (plural nominative)
десятилі́тки (singular genitive)
десятилі́ток (plural genitive)
десятилі́тці (singular dative)
десятилі́ткам (plural dative)
десятилі́тку (singular accusative)
десятилі́ток (plural accusative)
десятилі́ткою (singular instrumental)
десятилі́тками (plural instrumental)
на/у десятилі́тці (singular locative)
на/у десятилі́тках (plural locative)
десятилі́тко (singular vocative)
десятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
десятиліток (masculine)

⁽ᵈᵉˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗᵏᵃ⁾

Fille, animal ou plante âgé(e) de dix ans.


десятиліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe десяти- (« dix ») et le suffixe -ок.

десятилі́ток (singular nominative)
десятилі́тки (plural nominative)
десятилі́тка (singular genitive)
десятилі́тків (plural genitive)
десятилі́тку (singular dative)
десятилі́ткові (singular dative)
десятилі́ткам (plural dative)
десятилі́тка (singular accusative)
десятилі́тків (plural accusative)
десятилі́тком (singular instrumental)
десятилі́тками (plural instrumental)
на/у десятилі́ткові, (singular locative)
десятилі́тку (singular locative)
на/у десятилі́тках (plural locative)
десятилі́тку (singular vocative)
десятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
десятилітка (feminine)

⁽ᵈᵉˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗᵒᵏ⁾

Garçon, animal ou plante âgé(e) de dix ans.


одинадцятилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe одинадцяти- (« onze ») et le suffixe -ка.

одинадцятилі́тка (singular nominative)
одинадцятилі́тки (plural nominative)
одинадцятилі́тки (singular genitive)
одинадцятилі́ток (plural genitive)
одинадцятилі́тці (singular dative)
одинадцятилі́ткам (plural dative)
одинадцятилі́тку (singular accusative)
одинадцятилі́ток (plural accusative)
одинадцятилі́ткою (singular instrumental)
одинадцятилі́тками (plural instrumental)
на/у одинадцятилі́тці (singular locative)
на/у одинадцятилі́тках (plural locative)
одинадцятилі́тко (singular vocative)
одинадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
одинадцятиліток (masculine)

⁽ᵒᵈʸⁿᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗᵏᵃ⁾

Fille, animal ou plante âgé(e) de onze ans.


одинадцятиліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe одинадцяти- (« onze ») et le suffixe -ок.

одинадцятилі́ток (singular nominative)
одинадцятилі́тки (plural nominative)
одинадцятилі́тка (singular genitive)
одинадцятилі́тків (plural genitive)
одинадцятилі́тку (singular dative)
одинадцятилі́ткові (singular dative)
одинадцятилі́ткам (plural dative)
одинадцятилі́тка (singular accusative)
одинадцятилі́тків (plural accusative)
одинадцятилі́тком (singular instrumental)
одинадцятилі́тками (plural instrumental)
на/в одинадцятилі́ткові, (singular locative)
одинадцятилі́тку (singular locative)
на/в одинадцятилі́тках (plural locative)
одинадцятилі́тку (singular vocative)
одинадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
одинадцятилітка (feminine)

⁽ᵒᵈʸⁿᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗᵒᵏ⁾

Garçon, animal ou plante âgé(e) de onze ans.


дванадцятилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe дванадцяти- (« douze ») et le suffixe -ка.

дванадцятилі́тка (singular nominative)
дванадцятилі́тки (plural nominative)
дванадцятилі́тки (singular genitive)
дванадцятилі́ток (plural genitive)
дванадцятилі́тці (singular dative)
дванадцятилі́ткам (plural dative)
дванадцятилі́тку (singular accusative)
дванадцятилі́ток (plural accusative)
дванадцятилі́ткою (singular instrumental)
дванадцятилі́тками (plural instrumental)
на/у дванадцятилі́тці (singular locative)
на/у дванадцятилі́тках (plural locative)
дванадцятилі́тко (singular vocative)
дванадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
дванадцятиліток (masculine)

⁽ᵈᵛᵃⁿᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗᵏᵃ⁾

Fille, animal ou plante âgé(e) de douze ans.


дванадцятиліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe дванадцяти- (« douze ») et le suffixe -ок.

дванадцятилі́ток (singular nominative)
дванадцятилі́тки (plural nominative)
дванадцятилі́тка (singular genitive)
дванадцятилі́тків (plural genitive)
дванадцятилі́тку (singular dative)
дванадцятилі́ткові (singular dative)
дванадцятилі́ткам (plural dative)
дванадцятилі́тка (singular accusative)
дванадцятилі́тків (plural accusative)
дванадцятилі́тком (singular instrumental)
дванадцятилі́тками (plural instrumental)
на/у дванадцятилі́ткові, (singular locative)
дванадцятилі́тку (singular locative)
на/у дванадцятилі́тках (plural locative)
дванадцятилі́тку (singular vocative)
дванадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
дванадцятилітка (feminine)

⁽ᵈᵛᵃⁿᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗᵒᵏ⁾

Garçon, animal ou plante âgé(e) de douze ans.


тринадцятилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe тринадцяти- (« treize ») et le suffixe -ка.

тринадцятилі́тка (singular nominative)
тринадцятилі́тки (plural nominative)
тринадцятилі́тки (singular genitive)
тринадцятилі́ток (plural genitive)
тринадцятилі́тці (singular dative)
тринадцятилі́ткам (plural dative)
тринадцятилі́тку (singular accusative)
тринадцятилі́ток (plural accusative)
тринадцятилі́ткою (singular instrumental)
тринадцятилі́тками (plural instrumental)
на/у тринадцятилі́тці (singular locative)
на/у тринадцятилі́тках (plural locative)
тринадцятилі́тко (singular vocative)
тринадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
тринадцятиліток (masculine)

⁽ᵗʳʸⁿᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗᵏᵃ⁾

Fille, animal ou plante âgé(e) de treize ans.


тринадцятиліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe тринадцяти- (« treize ») et le suffixe -ок.

тринадцятилі́ток (singular nominative)
тринадцятилі́тки (plural nominative)
тринадцятилі́тка (singular genitive)
тринадцятилі́тків (plural genitive)
тринадцятилі́тку (singular dative)
тринадцятилі́ткові (singular dative)
тринадцятилі́ткам (plural dative)
тринадцятилі́тка (singular accusative)
тринадцятилі́тків (plural accusative)
тринадцятилі́тком (singular instrumental)
тринадцятилі́тками (plural instrumental)
на/у тринадцятилі́ткові, (singular locative)
тринадцятилі́тку (singular locative)
на/у тринадцятилі́тках (plural locative)
тринадцятилі́тку (singular vocative)
тринадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak

⁽ᵗʳʸⁿᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗᵒᵏ⁾

Garçon, animal ou plante âgé(e) de treize ans.


чотирнадцятилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe чотирнадцяти- et le suffixe -ка.

чотирнадцятилі́тка (singular nominative)
чотирнадцятилі́тки (plural nominative)
чотирнадцятилі́тки (singular genitive)
чотирнадцятилі́ток (plural genitive)
чотирнадцятилі́тці (singular dative)
чотирнадцятилі́ткам (plural dative)
чотирнадцятилі́тку (singular accusative)
чотирнадцятилі́ток (plural accusative)
чотирнадцятилі́ткою (singular instrumental)
чотирнадцятилі́тками (plural instrumental)
на/у чотирнадцятилі́тці (singular locative)
на/у чотирнадцятилі́тках (plural locative)
чотирнадцятилі́тко (singular vocative)
чотирнадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
чотирнадцятиліток (masculine)

Fille, animal ou plante âgé(e) de quatorze ans.


чотирнадцятиліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe чотирнадцяти- (« quatorze ») et le suffixe -ок.

чотирнадцятилі́ток (singular nominative)
чотирнадцятилі́тки (plural nominative)
чотирнадцятилі́тка (singular genitive)
чотирнадцятилі́тків (plural genitive)
чотирнадцятилі́тку (singular dative)
чотирнадцятилі́ткові (singular dative)
чотирнадцятилі́ткам (plural dative)
чотирнадцятилі́тка (singular accusative)
чотирнадцятилі́тків (plural accusative)
чотирнадцятилі́тком (singular instrumental)
чотирнадцятилі́тками (plural instrumental)
на/у чотирнадцятилі́ткові, (singular locative)
чотирнадцятилі́тку (singular locative)
на/у чотирнадцятилі́тках (plural locative)
чотирнадцятилі́тку (singular vocative)
чотирнадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
чотирнадцятилітка (feminine)

Garçon, animal ou plante âgé(e) de quatorze ans.


дворічка

Nomdérivé de рік (« année »), avec le préfixe дво- (« deux ») et le suffixe -ка.

дворі́чка (singular nominative)
дворі́чки (plural nominative)
дворі́чки (singular genitive)
дворі́чок (plural genitive)
дворі́чці (singular dative)
дворі́чкам (plural dative)
дворі́чку (singular accusative)
дворі́чок (plural accusative)
дворі́чкою (singular instrumental)
дворі́чками (plural instrumental)
на/у дворі́чці (singular locative)
на/у дворі́чках (plural locative)
дворі́чко (singular vocative)
дворі́чки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak

Enfant (fille ou garçon), animal ou plante âgé(e) de deux ans.


п’ятнадцятилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe п’ятнадцяти- (« quinze ») et le suffixe -ка.

п’ятнадцятилі́тка (singular nominative)
п’ятнадцятилі́тки (plural nominative)
п’ятнадцятилі́тки (singular genitive)
п’ятнадцятилі́ток (plural genitive)
п’ятнадцятилі́тці (singular dative)
п’ятнадцятилі́ткам (plural dative)
п’ятнадцятилі́тку (singular accusative)
п’ятнадцятилі́ток (plural accusative)
п’ятнадцятилі́ткою (singular instrumental)
п’ятнадцятилі́тками (plural instrumental)
на/у п’ятнадцятилі́тці (singular locative)
на/у п’ятнадцятилі́тках (plural locative)
п’ятнадцятилі́тко (singular vocative)
п’ятнадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
п’ятнадцятиліток (masculine)

Fille, animal ou plante âgé(e) de quinze ans.


п’ятнадцятиліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe п’ятнадцяти- (« quinze ») et le suffixe -ок.

п’ятнадцятилі́ток (singular nominative)
п’ятнадцятилі́тки (plural nominative)
п’ятнадцятилі́тка (singular genitive)
п’ятнадцятилі́тків (plural genitive)
п’ятнадцятилі́тку (singular dative)
п’ятнадцятилі́ткові (singular dative)
п’ятнадцятилі́ткам (plural dative)
п’ятнадцятилі́тка (singular accusative)
п’ятнадцятилі́тків (plural accusative)
п’ятнадцятилі́тком (singular instrumental)
п’ятнадцятилі́тками (plural instrumental)
на/у п’ятнадцятилі́ткові, (singular locative)
п’ятнадцятилі́тку (singular locative)
на/у п’ятнадцятилі́тках (plural locative)
п’ятнадцятилі́тку (singular vocative)
п’ятнадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
п’ятнадцятилітка (feminine)

Garçon, animal ou plante âgé(e) de quinze ans.


шістнадцятилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe шістнадцяти- (« seize ») et le suffixe -ка.

шістнадцятилі́тка (singular nominative)
шістнадцятилі́тки (plural nominative)
шістнадцятилі́тки (singular genitive)
шістнадцятилі́ток (plural genitive)
шістнадцятилі́тці (singular dative)
шістнадцятилі́ткам (plural dative)
шістнадцятилі́тку (singular accusative)
шістнадцятилі́ток (plural accusative)
шістнадцятилі́ткою (singular instrumental)
шістнадцятилі́тками (plural instrumental)
на/у шістнадцятилі́тці (singular locative)
на/у шістнадцятилі́тках (plural locative)
шістнадцятилі́тко (singular vocative)
шістнадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
шістнадцятиліток

Adolescente, animal ou plante âgé(e) de seize ans.


шістнадцятиліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe шістнадцяти- (« seize ») et le suffixe -ок.

шістнадцятилі́ток (singular nominative)
шістнадцятилі́тки (plural nominative)
шістнадцятилі́тка (singular genitive)
шістнадцятилі́тків (plural genitive)
шістнадцятилі́тку (singular dative)
шістнадцятилі́ткові (singular dative)
шістнадцятилі́ткам (plural dative)
шістнадцятилі́тка (singular accusative)
шістнадцятилі́тків (plural accusative)
шістнадцятилі́тком (singular instrumental)
шістнадцятилі́тками (plural instrumental)
на/у шістнадцятилі́ткові, (singular locative)
шістнадцятилі́тку (singular locative)
на/у шістнадцятилі́тках (plural locative)
шістнадцятилі́тку (singular vocative)
шістнадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
шістнадцятилітка

Adolescent, animal ou plante âgé(e) de seize ans.


сімнадцятиліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe сімнадцяти- (« dix-sept ») et le suffixe -ок.

сімнадцятилі́ток (singular nominative)
сімнадцятилі́тки (plural nominative)
сімнадцятилі́тка (singular genitive)
сімнадцятилі́тків (plural genitive)
сімнадцятилі́тку (singular dative)
сімнадцятилі́ткові (singular dative)
сімнадцятилі́ткам (plural dative)
сімнадцятилі́тка (singular accusative)
сімнадцятилі́тків (plural accusative)
сімнадцятилі́тком (singular instrumental)
сімнадцятилі́тками (plural instrumental)
на/в сімнадцятилі́ткові, (singular locative)
сімнадцятилі́тку (singular locative)
на/в сімнадцятилі́тках (plural locative)
сімнадцятилі́тку (singular vocative)
сімнадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
сімнадцятилітка (feminine)

⁽ˢⁱᵐⁿᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗᵒᵏ⁾

Garçon, animal ou plante âgé(e) de dix-sept ans.


сімнадцятилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe сімнадцяти- (« dix-sept ») et le suffixe -ка.

сімнадцятилі́тка (singular nominative)
сімнадцятилі́тки (plural nominative)
сімнадцятилі́тки (singular genitive)
сімнадцятилі́ток (plural genitive)
сімнадцятилі́тці (singular dative)
сімнадцятилі́ткам (plural dative)
сімнадцятилі́тку (singular accusative)
сімнадцятилі́ток (plural accusative)
сімнадцятилі́ткою (singular instrumental)
сімнадцятилі́тками (plural instrumental)
на/у сімнадцятилі́тці (singular locative)
на/у сімнадцятилі́тках (plural locative)
сімнадцятилі́тко (singular vocative)
сімнадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
сімнадцятиліток (masculine)

⁽ˢⁱᵐⁿᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗᵏᵃ⁾

Fille, animal ou plante âgé(e) de dix-sept ans.


вісімнадцятиліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe вісімнадцяти- (« dix-huit ») et le suffixe -ок.

вісімнадцятилі́ток (singular nominative)
вісімнадцятилі́тки (plural nominative)
вісімнадцятилі́тка (singular genitive)
вісімнадцятилі́тків (plural genitive)
вісімнадцятилі́тку (singular dative)
вісімнадцятилі́ткові (singular dative)
вісімнадцятилі́ткам (plural dative)
вісімнадцятилі́тка (singular accusative)
вісімнадцятилі́тків (plural accusative)
вісімнадцятилі́тком (singular instrumental)
вісімнадцятилі́тками (plural instrumental)
на/в вісімнадцятилі́ткові, (singular locative)
вісімнадцятилі́тку (singular locative)
на/в вісімнадцятилі́тках (plural locative)
вісімнадцятилі́тку (singular vocative)
вісімнадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
вісімнадцятилітка (feminine)

⁽ᵛⁱˢⁱᵐⁿᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗᵒᵏ⁾

Garçon, animal ou plante âgé(e) de dix-huit ans.


вісімнадцятилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe вісімнадцяти- (« dix-huit ») et le suffixe -ка.

вісімнадцятилі́тка (singular nominative)
вісімнадцятилі́тки (plural nominative)
вісімнадцятилі́тки (singular genitive)
вісімнадцятилі́ток (plural genitive)
вісімнадцятилі́тці (singular dative)
вісімнадцятилі́ткам (plural dative)
вісімнадцятилі́тку (singular accusative)
вісімнадцятилі́ток (plural accusative)
вісімнадцятилі́ткою (singular instrumental)
вісімнадцятилі́тками (plural instrumental)
на/у вісімнадцятилі́тці (singular locative)
на/у вісімнадцятилі́тках (plural locative)
вісімнадцятилі́тко (singular vocative)
вісімнадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
вісімнадцятиліток (masculine)

⁽ᵛⁱˢⁱᵐⁿᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗᵏᵃ⁾

Fille, animal ou plante âgé(e) de dix-huit ans.


дев’ятнадцятилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe дев’ятнадцяти- (« dix-neuf ») et le suffixe -ка.

дев’ятнадцятилі́тка (singular nominative)
дев’ятнадцятилі́тки (plural nominative)
дев’ятнадцятилі́тки (singular genitive)
дев’ятнадцятилі́ток (plural genitive)
дев’ятнадцятилі́тці (singular dative)
дев’ятнадцятилі́ткам (plural dative)
дев’ятнадцятилі́тку (singular accusative)
дев’ятнадцятилі́ток (plural accusative)
дев’ятнадцятилі́ткою (singular instrumental)
дев’ятнадцятилі́тками (plural instrumental)
на/у дев’ятнадцятилі́тці (singular locative)
на/у дев’ятнадцятилі́тках (plural locative)
дев’ятнадцятилі́тко (singular vocative)
дев’ятнадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
дев’ятнадцятиліток (masculine)

Femme, plante ou animal âgé(e) de dix-neuf ans.


дев’ятнадцятиліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe дев’ятнадцяти- (« dix-neuf ») et le suffixe -ок.

дев’ятнадцятилі́ток (singular nominative)
дев’ятнадцятилі́тки (plural nominative)
дев’ятнадцятилі́тка (singular genitive)
дев’ятнадцятилі́тків (plural genitive)
дев’ятнадцятилі́тку (singular dative)
дев’ятнадцятилі́ткові (singular dative)
дев’ятнадцятилі́ткам (plural dative)
дев’ятнадцятилі́тка (singular accusative)
дев’ятнадцятилі́тків (plural accusative)
дев’ятнадцятилі́тком (singular instrumental)
дев’ятнадцятилі́тками (plural instrumental)
на/в дев’ятнадцятилі́ткові, (singular locative)
дев’ятнадцятилі́тку (singular locative)
на/в дев’ятнадцятилі́тках (plural locative)
дев’ятнадцятилі́тку (singular vocative)
дев’ятнадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
дев’ятнадцятилітка (feminine)


кількалітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe кілька- (« quelques ») et le suffixe -ка.

кількалі́тка (singular nominative)
кількалі́тки (plural nominative)
кількалі́тки (singular genitive)
кількалі́ток (plural genitive)
кількалі́тці (singular dative)
кількалі́ткам (plural dative)
кількалі́тку (singular accusative)
кількалі́ток (plural accusative)
кількалі́ткою (singular instrumental)
кількалі́тками (plural instrumental)
на/у кількалі́тці (singular locative)
на/у кількалі́тках (plural locative)
кількалі́тко (singular vocative)
кількалі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
кількаліток

Fille (femme), animal ou plante âgéé(e) de quelques années.


кількаліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe кілька- (« quelques ») et le suffixe -ок.

кількалі́ток (singular nominative)
кількалі́тки (plural nominative)
кількалі́тка (singular genitive)
кількалі́тків (plural genitive)
кількалі́тку (singular dative)
кількалі́ткові (singular dative)
кількалі́ткам (plural dative)
кількалі́тка (singular accusative)
кількалі́тків (plural accusative)
кількалі́тком (singular instrumental)
кількалі́тками (plural instrumental)
на/у кількалі́ткові, (singular locative)
кількалі́тку (singular locative)
на/у кількалі́тках (plural locative)
кількалі́тку (singular vocative)
кількалі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
кількалітка

Garçon (homme), animal ou plante âgéé(e) de quelques années.


багатолітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe багато- (« plusieurs ») et le suffixe -ка.

багатолі́тка (singular nominative)
багатолі́тки (plural nominative)
багатолі́тки (singular genitive)
багатолі́ток (plural genitive)
багатолі́тці (singular dative)
багатолі́ткам (plural dative)
багатолі́тку (singular accusative)
багатолі́ток (plural accusative)
багатолі́ткою (singular instrumental)
багатолі́тками (plural instrumental)
на/у багатолі́тці (singular locative)
на/у багатолі́тках (plural locative)
багатолі́тко (singular vocative)
багатолі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
багатоліток

⁽ᵇᵃʰᵃᵗᵒˡⁱᵗᵏᵃ⁾

Fille (femme), plante ou animal âgé(e) de plusieurs années.


багатоліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe багато- (« plusieurs ») et le suffixe -ок.

багатолі́ток (singular nominative)
багатолі́тки (plural nominative)
багатолі́тка (singular genitive)
багатолі́тків (plural genitive)
багатолі́тку (singular dative)
багатолі́ткові (singular dative)
багатолі́ткам (plural dative)
багатолі́тка (singular accusative)
багатолі́тків (plural accusative)
багатолі́тком (singular instrumental)
багатолі́тками (plural instrumental)
на/у багатолі́ткові, (singular locative)
багатолі́тку (singular locative)
на/у багатолі́тках (plural locative)
багатолі́тку (singular vocative)
багатолі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
багатолітка

⁽ᵇᵃʰᵃᵗᵒˡⁱᵗᵒᵏ⁾

Garçon (homme), plante ou animal âgé(e) de plusieurs années.


двадцятилітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe двадцяти- (« vingt ») et le suffixe -ка.

двадцятилі́тка (singular nominative)
двадцятилі́тки (plural nominative)
двадцятилі́тки (singular genitive)
двадцятилі́ток (plural genitive)
двадцятилі́тці (singular dative)
двадцятилі́ткам (plural dative)
двадцятилі́тку (singular accusative)
двадцятилі́ток (plural accusative)
двадцятилі́ткою (singular instrumental)
двадцятилі́тками (plural instrumental)
на/у двадцятилі́тці (singular locative)
на/у двадцятилі́тках (plural locative)
двадцятилі́тко (singular vocative)
двадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
двадцятиліток

⁽ᵈᵛᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗᵏᵃ⁾

Femme, plante ou animal âgé(e) de vingt ans.


двадцятиліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe двадцяти- (« vingt ») et le suffixe -ок.

двадцятилі́ток (singular nominative)
двадцятилі́тки (plural nominative)
двадцятилі́тка (singular genitive)
двадцятилі́тків (plural genitive)
двадцятилі́тку (singular dative)
двадцятилі́ткові (singular dative)
двадцятилі́ткам (plural dative)
двадцятилі́тка (singular accusative)
двадцятилі́тків (plural accusative)
двадцятилі́тком (singular instrumental)
двадцятилі́тками (plural instrumental)
на/у двадцятилі́ткові, (singular locative)
двадцятилі́тку (singular locative)
на/у двадцятилі́тках (plural locative)
двадцятилі́тку (singular vocative)
двадцятилі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
двадцятилітка

⁽ᵈᵛᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸˡⁱᵗᵒᵏ⁾

Homme, plante ou animal âgé(e) de vingt ans.


трирічка

Nomdérivé de рік (« année »), avec le préfixe три- (« trois ») et le suffixe -ка.

трирі́чка (singular nominative)
трирі́чки (plural nominative)
трирі́чки (singular genitive)
трирі́чок (plural genitive)
трирі́чці (singular dative)
трирі́чкам (plural dative)
трирі́чку (singular accusative)
трирі́чок (plural accusative)
трирі́чкою (singular instrumental)
трирі́чками (plural instrumental)
на/у трирі́чці (singular locative)
на/у трирі́чках (plural locative)
трирі́чко (singular vocative)
трирі́чки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak

Enfant (fille ou garçon), animal ou plante âgé(e) de trois ans.


чотирирічка

Nomdérivé de рік (« année »), avec le préfixe чотири- (« quatre ») et le suffixe -ка.

чотирирі́чка (singular nominative)
чотирирі́чки (plural nominative)
чотирирі́чки (singular genitive)
чотирирі́чок (plural genitive)
чотирирі́чці (singular dative)
чотирирі́чкам (plural dative)
чотирирі́чку (singular accusative)
чотирирі́чок (plural accusative)
чотирирі́чкою (singular instrumental)
чотирирі́чками (plural instrumental)
на/у чотирирі́чці (singular locative)
на/у чотирирі́чках (plural locative)
чотирирі́чко (singular vocative)
чотирирі́чки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak

Enfant (fille ou garçon), animal ou plante âgé(e) de quatre ans.


шестирічка

Nomdérivé de рік (« année »), avec le préfixe шести- (« six ») et le suffixe -ка.

шестирі́чка (singular nominative)
шестирі́чки (plural nominative)
шестирі́чки (singular genitive)
шестирі́чок (plural genitive)
шестирі́чці (singular dative)
шестирі́чкам (plural dative)
шестирі́чку (singular accusative)
шестирі́чок (plural accusative)
шестирі́чкою (singular instrumental)
шестирі́чками (plural instrumental)
на/у шестирі́чці (singular locative)
на/у шестирі́чках (plural locative)
шестирі́чко (singular vocative)
шестирі́чки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak

Enfant (fille ou garçon), animal ou plante âgé(e) de six ans.


двадцятиоднолітка

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe двадцятиодно- (« vingt-et-un ») et le suffixe -ка.

двадцятиоднолі́тка (singular nominative)
двадцятиоднолі́тки (plural nominative)
двадцятиоднолі́тки (singular genitive)
двадцятиоднолі́ток (plural genitive)
двадцятиоднолі́тці (singular dative)
двадцятиоднолі́ткам (plural dative)
двадцятиоднолі́тку (singular accusative)
двадцятиоднолі́ток (plural accusative)
двадцятиоднолі́ткою (singular instrumental)
двадцятиоднолі́тками (plural instrumental)
на/у двадцятиоднолі́тці (singular locative)
на/у двадцятиоднолі́тках (plural locative)
двадцятиоднолі́тко (singular vocative)
двадцятиоднолі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
двадцятиодноліток

⁽ᵈᵛᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸᵒᵈⁿᵒˡⁱᵗᵏᵃ⁾

Femme, plante ou animal âgé(e) de vingt-et-un ans.


двадцятиодноліток

Nomdérivé de літо (« été »), avec le préfixe двадцятиодно- (« vingt-et-un ») et le suffixe -ок.

двадцятиоднолі́ток (singular nominative)
двадцятиоднолі́тки (plural nominative)
двадцятиоднолі́тка (singular genitive)
двадцятиоднолі́тків (plural genitive)
двадцятиоднолі́тку (singular dative)
двадцятиоднолі́ткові (singular dative)
двадцятиоднолі́ткам (plural dative)
двадцятиоднолі́тка (singular accusative)
двадцятиоднолі́тків (plural accusative)
двадцятиоднолі́тком (singular instrumental)
двадцятиоднолі́тками (plural instrumental)
на/у двадцятиоднолі́ткові, (singular locative)
двадцятиоднолі́тку (singular locative)
на/у двадцятиоднолі́тках (plural locative)
двадцятиоднолі́тку (singular vocative)
двадцятиоднолі́тки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
двадцятиоднолітка

⁽ᵈᵛᵃᵈᵗˢʲᵃᵗʸᵒᵈⁿᵒˡⁱᵗᵒᵏ⁾

Homme, plante ou animal âgé(e) de vingt-et-un ans.


алелізм

Motdérivé de алель (« allèle »), avec le suffixe -ізм.

алелі́зм (singular nominative)
алелі́зму (singular genitive)
алелі́зму (singular dative)
алелі́змові (singular dative)
алелі́зм (singular accusative)
алелі́змом (singular instrumental)
на/в алелі́змі, (singular locative)
по алелі́зму (singular locative)
алелі́зме (singular vocative)
Nom de type 1a- selon Zaliznyak


алель

але́ль (singular nominative)
але́лі (plural nominative)
але́ля (singular genitive)
але́лів (plural genitive)
але́лю (singular dative)
але́леві (singular dative)
але́лям (plural dative)
але́ль (singular accusative)
але́лі (plural accusative)
але́лем (singular instrumental)
але́лями (plural instrumental)
на/в але́лі, (singular locative)
але́лю (singular locative)
на/в але́лях (plural locative)
але́лю (singular vocative)
але́лі (plural vocative)
Nom de type 2a selon Zaliznyak


алелопатія

Nomdérivé de алель (« allèle »), avec le suffixe -патія.

алелопа́тія (singular nominative)
алелопа́тії (singular genitive)
алелопа́тії (singular dative)
алелопа́тію (singular accusative)
алелопа́тією (singular instrumental)
на/в алелопа́тії (singular locative)
алелопа́тіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵃˡᵉˡᵒᵖᵃᵗⁱʲᵃ⁾


алельний

Adjectifdérivé de алель (« allèle »), avec le suffixe -ний.

Cas
Singulier
Pluriel
але́льний (masculine nominative)
але́льна (feminine nominative)
але́льне (neuter nominative)
але́льні (nominative)
але́льного (masculine genitive)
але́льної (feminine genitive)
але́льного (neuter genitive)
але́льних (genitive)
але́льному (masculine dative)
але́льній (feminine dative)
але́льному (neuter dative)
але́льним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
але́льну (feminine accusative)
але́льне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
але́льним (masculine instrumental)
але́льною (feminine instrumental)
але́льним (neuter instrumental)
але́льними (instrumental)
але́льному (masculine locative)
але́льнім (masculine locative)
але́льній (feminine locative)
але́льному (neuter locative)
але́льнім (neuter locative)
але́льних (locative)


алогамія

алога́мія (singular nominative)
алога́мії (singular genitive)
алога́мії (singular dative)
алога́мію (singular accusative)
алога́мією (singular instrumental)
на/в алога́мії (singular locative)
алога́міє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak


алогамний

Adjectifdérivé de алогамія (« allogamie »), avec le suffixe -ний.

Cas
Singulier
Pluriel
алога́мний (masculine nominative)
алога́мна (feminine nominative)
алога́мне (neuter nominative)
алога́мні (nominative)
алога́много (masculine genitive)
алога́мної (feminine genitive)
алога́много (neuter genitive)
алога́мних (genitive)
алога́мному (masculine dative)
алога́мній (feminine dative)
алога́мному (neuter dative)
алога́мним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
алога́мну (feminine accusative)
алога́мне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
алога́мним (masculine instrumental)
алога́мною (feminine instrumental)
алога́мним (neuter instrumental)
алога́мними (instrumental)
алога́мному (masculine locative)
алога́мнім (masculine locative)
алога́мній (feminine locative)
алога́мному (neuter locative)
алога́мнім (neuter locative)
алога́мних (locative)


алометрія

Nomdérivé du préfixe ало-, avec le suffixe -метрія.

аломе́трія (singular nominative)
аломе́трії (singular genitive)
аломе́трії (singular dative)
аломе́трію (singular accusative)
аломе́трією (singular instrumental)
на/в аломе́трії (singular locative)
аломе́тріє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵃˡᵒᵐᵉᵗʳⁱʲᵃ⁾


алометричний

Adjectifdérivé de алометрія (« allométrie »), avec le suffixe -ичний.

Cas
Singulier
Pluriel
алометри́чний (masculine nominative)
алометри́чна (feminine nominative)
алометри́чне (neuter nominative)
алометри́чні (nominative)
алометри́чного (masculine genitive)
алометри́чної (feminine genitive)
алометри́чного (neuter genitive)
алометри́чних (genitive)
алометри́чному (masculine dative)
алометри́чній (feminine dative)
алометри́чному (neuter dative)
алометри́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
алометри́чну (feminine accusative)
алометри́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
алометри́чним (masculine instrumental)
алометри́чною (feminine instrumental)
алометри́чним (neuter instrumental)
алометри́чними (instrumental)
алометри́чному (masculine locative)
алометри́чнім (masculine locative)
алометри́чній (feminine locative)
алометри́чному (neuter locative)
алометри́чнім (neuter locative)
алометри́чних (locative)


альгофаг

Nomdérivé de фаг (« phage »), avec le préfixe альго- (« algo- »).

альгофа́г (singular nominative)
альгофа́ги (plural nominative)
альгофа́га (singular genitive)
альгофа́гів (plural genitive)
альгофа́гу (singular dative)
альгофа́гові (singular dative)
альгофа́гам (plural dative)
альгофа́га (singular accusative)
альгофа́гів (plural accusative)
альгофа́ги (plural accusative)
альгофа́гом (singular instrumental)
альгофа́гами (plural instrumental)
на/в альгофа́гові, (singular locative)
альгофа́гу (singular locative)
на/в альгофа́гах (plural locative)
альгофа́гу (singular vocative)
альгофа́ги (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak


фаг

фа́ги (plural nominative)
фа́га (singular genitive)
фа́гів (plural genitive)
фа́гу (singular dative)
фа́гові (singular dative)
фа́гам (plural dative)
фа́га (singular accusative)
фа́гів (plural accusative)
фа́ги (plural accusative)
фа́гом (singular instrumental)
фа́гами (plural instrumental)
на/у фа́гові, (singular locative)
фа́гу (singular locative)
на/у фа́гах (plural locative)
фа́гу (singular vocative)
фа́ги (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak


угруповання

Déverbal de угрупувати (« grouper, regrouper »).

угрупо́вання (singular nominative)
угрупо́вання (plural nominative)
угрупо́вання (singular genitive)
угрупо́вань (plural genitive)
угрупо́ванню (singular dative)
угрупо́ванням (plural dative)
угрупо́вання (singular accusative)
угрупо́вання (plural accusative)
угрупо́ванням (singular instrumental)
угрупо́ваннями (plural instrumental)
на/в угрупо́ванні, (singular locative)
угрупо́ванню (singular locative)
на/в угрупо́ваннях (plural locative)
угрупо́вання (singular vocative)
угрупо́вання (plural vocative)
Nom de type 2a(2) selon Zaliznyak

\ʊɦrʊˈpɔʋɐnʲːɐ\

ʊɦrʊˈpɔʋɐnʲːɐ

⁽ᵘʰʳᵘᵖᵒᵛᵃⁿⁿʲᵃ⁾

Groupement, groupe, regroupement, faction.


парасексуальний

Adjectifdérivé de сексуальний (« sexuel »), avec le préfixe пара- (« para- »).

Cas
Singulier
Pluriel
парасексуа́льний (masculine nominative)
парасексуа́льна (feminine nominative)
парасексуа́льне (neuter nominative)
парасексуа́льні (nominative)
парасексуа́льного (masculine genitive)
парасексуа́льної (feminine genitive)
парасексуа́льного (neuter genitive)
парасексуа́льних (genitive)
парасексуа́льному (masculine dative)
парасексуа́льній (feminine dative)
парасексуа́льному (neuter dative)
парасексуа́льним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
парасексуа́льну (feminine accusative)
парасексуа́льне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
парасексуа́льним (masculine instrumental)
парасексуа́льною (feminine instrumental)
парасексуа́льним (neuter instrumental)
парасексуа́льними (instrumental)
парасексуа́льному (masculine locative)
парасексуа́льнім (masculine locative)
парасексуа́льній (feminine locative)
парасексуа́льному (neuter locative)
парасексуа́льнім (neuter locative)
парасексуа́льних (locative)

У фітобіології використовують парасексуальну гібридизацію для створення неповторних вищих рослин.

En phytobiologie, on utilise l’hybridation parasexuelle pour la création de plantes supérieures uniques.


сексуальний

Du français sexuel avec le suffixe -ний.

Cas
Singulier
Pluriel
сексуа́льний (masculine nominative)
сексуа́льна (feminine nominative)
сексуа́льне (neuter nominative)
сексуа́льні (nominative)
сексуа́льного (masculine genitive)
сексуа́льної (feminine genitive)
сексуа́льного (neuter genitive)
сексуа́льних (genitive)
сексуа́льному (masculine dative)
сексуа́льній (feminine dative)
сексуа́льному (neuter dative)
сексуа́льним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
сексуа́льну (feminine accusative)
сексуа́льне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
сексуа́льним (masculine instrumental)
сексуа́льною (feminine instrumental)
сексуа́льним (neuter instrumental)
сексуа́льними (instrumental)
сексуа́льному (masculine locative)
сексуа́льнім (masculine locative)
сексуа́льній (feminine locative)
сексуа́льному (neuter locative)
сексуа́льнім (neuter locative)
сексуа́льних (locative)


асексуальність

Nomdérivé de сексуальність (« sexualité »), avec le préfixe а- (« préfixe privatif »).

асексуа́льність (singular nominative)
асексуа́льності (singular genitive)
асексуа́льності (singular dative)
асексуа́льність (singular accusative)
асексуа́льністю (singular instrumental)
на/в асексуа́льності (singular locative)
асексуа́льносте (singular vocative)
Nom de type 8a- selon Zaliznyak


бісексуальність

Nomdérivé de сексуальність (« sexualité »), avec le préfixe бі- (« bi- »).

бісексуа́льність (singular nominative)
бісексуа́льності (singular genitive)
бісексуа́льності (singular dative)
бісексуа́льність (singular accusative)
бісексуа́льністю (singular instrumental)
на/у бісексуа́льності (singular locative)
бісексуа́льносте (singular vocative)
Nom de type 8a- selon Zaliznyak


гетеросексуальність

Nomdérivé de сексуальність (« sexualité »), avec le préfixe гетеро- (« hétéro- »).

гетеросексуа́льність (singular nominative)
гетеросексуа́льності (singular genitive)
гетеросексуа́льності (singular dative)
гетеросексуа́льність (singular accusative)
гетеросексуа́льністю (singular instrumental)
на/у гетеросексуа́льності (singular locative)
гетеросексуа́льносте (singular vocative)
Nom de type 8a- selon Zaliznyak

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-гетеросексуальність.wav


інтерсексуальність

Nomdérivé de сексуальність (« sexualité »), avec le préfixe інтер- (« inter- »).

інтерсексуа́льність (singular nominative)
інтерсексуа́льності (singular genitive)
інтерсексуа́льності (singular dative)
інтерсексуа́льність (singular accusative)
інтерсексуа́льністю (singular instrumental)
на/в інтерсексуа́льності (singular locative)
інтерсексуа́льносте (singular vocative)
Nom de type 8a- selon Zaliznyak


інтерсексність

Nomdérivé de секс (« sexe »), avec le préfixe інтер- (« inter- ») et le suffixe -ність.

інтерсексності (singular genitive)
інтерсексності (singular dative)
інтерсексністю (singular instrumental)
на/в інтерсексності (singular locative)
інтерсексносте (singular vocative)
Nom de type 8a- selon Zaliznyak


інтерсексуалізм

Nomdérivé de інтерсексуальний (« intersexuel »), avec le suffixe -ізм.

інтерсексуалі́зм (singular nominative)
інтерсексуалі́зму (singular genitive)
інтерсексуалі́зму (singular dative)
інтерсексуалі́змові (singular dative)
інтерсексуалі́зм (singular accusative)
інтерсексуалі́змом (singular instrumental)
на/в інтерсексуалі́змі, (singular locative)
по інтерсексуалі́зму (singular locative)
інтерсексуалі́зме (singular vocative)
Nom de type 1a- selon Zaliznyak

⁽ⁱⁿᵗᵉʳˢᵉᵏˢᵘᵃˡⁱᶻᵐ⁾


інтерсекс

Transcription du mot anglais ou du mot français.

інтерсе́кс (singular nominative)
інтерсе́кси (plural nominative)
інтерсе́кса (singular genitive)
інтерсе́ксів (plural genitive)
інтерсе́ксу (singular dative)
інтерсе́ксові (singular dative)
інтерсе́ксам (plural dative)
інтерсе́кс (singular accusative)
інтерсе́кси (plural accusative)
інтерсе́ксом (singular instrumental)
інтерсе́ксами (plural instrumental)
на/в інтерсе́ксі (singular locative)
на/в інтерсе́ксах (plural locative)
інтерсе́ксе (singular vocative)
інтерсе́кси (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


акомодація

акомода́ція (singular nominative)
акомода́ції (plural nominative)
акомода́ції (singular genitive)
акомода́цій (plural genitive)
акомода́ції (singular dative)
акомода́ціям (plural dative)
акомода́цію (singular accusative)
акомода́ції (plural accusative)
акомода́цією (singular instrumental)
акомода́ціями (plural instrumental)
на/в акомода́ції (singular locative)
на/в акомода́ціях (plural locative)
акомода́ціє (singular vocative)
акомода́ції (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak

⁽ᵃᵏᵒᵐᵒᵈᵃᵗˢⁱʲᵃ⁾


біосоціальний

Adjectifdérivé de соціальний (« social »), avec le préfixe біо- (« bio- »).

Cas
Singulier
Pluriel
біосоціа́льний (masculine nominative)
біосоціа́льна (feminine nominative)
біосоціа́льне (neuter nominative)
біосоціа́льні (nominative)
біосоціа́льного (masculine genitive)
біосоціа́льної (feminine genitive)
біосоціа́льного (neuter genitive)
біосоціа́льних (genitive)
біосоціа́льному (masculine dative)
біосоціа́льній (feminine dative)
біосоціа́льному (neuter dative)
біосоціа́льним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
біосоціа́льну (feminine accusative)
біосоціа́льне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
біосоціа́льним (masculine instrumental)
біосоціа́льною (feminine instrumental)
біосоціа́льним (neuter instrumental)
біосоціа́льними (instrumental)
біосоціа́льному (masculine locative)
біосоціа́льнім (masculine locative)
біосоціа́льній (feminine locative)
біосоціа́льному (neuter locative)
біосоціа́льнім (neuter locative)
біосоціа́льних (locative)