епіфіт

Du grec ancien ἐπί, epí (« sur ») et de φυτόν, phyton (« végétal »).

епіфі́т (singular nominative)
епіфі́ти (plural nominative)
епіфі́та (singular genitive)
епіфі́тів (plural genitive)
епіфі́ту (singular dative)
епіфі́тові (singular dative)
епіфі́там (plural dative)
епіфі́т (singular accusative)
епіфі́ти (plural accusative)
епіфі́том (singular instrumental)
епіфі́тами (plural instrumental)
на/в епіфі́ті (singular locative)
на/в епіфі́тах (plural locative)
епіфі́те (singular vocative)
епіфі́ти (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


енфітичний

Adjectif dérivé de енфітія (« emphytie »), avec le suffixe -ичний.

Cas
Singulier
Pluriel
енфіти́чний (masculine nominative)
енфіти́чна (feminine nominative)
енфіти́чне (neuter nominative)
енфіти́чні (nominative)
енфіти́чного (masculine genitive)
енфіти́чної (feminine genitive)
енфіти́чного (neuter genitive)
енфіти́чних (genitive)
енфіти́чному (masculine dative)
енфіти́чній (feminine dative)
енфіти́чному (neuter dative)
енфіти́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
енфіти́чну (feminine accusative)
енфіти́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
енфіти́чним (masculine instrumental)
енфіти́чною (feminine instrumental)
енфіти́чним (neuter instrumental)
енфіти́чними (instrumental)
енфіти́чному (masculine locative)
енфіти́чнім (masculine locative)
енфіти́чній (feminine locative)
енфіти́чному (neuter locative)
енфіти́чнім (neuter locative)
енфіти́чних (locative)


панфітія

Du grec ancien πᾶν, pán (« tout ») et de φυτόν, phyton (« végétal »).

панфі́тія (singular nominative)
панфі́тії (plural nominative)
панфі́тії (singular genitive)
панфі́тій (plural genitive)
панфі́тії (singular dative)
панфі́тіям (plural dative)
панфі́тію (singular accusative)
панфі́тії (plural accusative)
панфі́тією (singular instrumental)
панфі́тіями (plural instrumental)
на/в панфі́тії (singular locative)
на/в панфі́тіях (plural locative)
панфі́тіє (singular vocative)
панфі́тії (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak


енфітія

Du grec ancien ἐν, en (« dans ») et φυτόν, phyton (« végétal »).

енфі́тія (singular nominative)
енфі́тії (plural nominative)
енфі́тії (singular genitive)
енфі́тій (plural genitive)
енфі́тії (singular dative)
енфі́тіям (plural dative)
енфі́тію (singular accusative)
енфі́тії (plural accusative)
енфі́тією (singular instrumental)
енфі́тіями (plural instrumental)
на/в енфі́тії (singular locative)
на/в енфі́тіях (plural locative)
енфі́тіє (singular vocative)
енфі́тії (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak


ендемік

Nom dérivé de ендемія (« endémie »), avec le suffixe -ік.

енде́мік (singular nominative)
енде́міки (plural nominative)
енде́міка (singular genitive)
енде́міків (plural genitive)
енде́міку (singular dative)
енде́мікові (singular dative)
енде́мікам (plural dative)
енде́мік (singular accusative)
енде́міки (plural accusative)
енде́міком (singular instrumental)
енде́міками (plural instrumental)
на/в енде́міку (singular locative)
на/в енде́міках (plural locative)
енде́міку (singular vocative)
енде́міки (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak


карпо-

Du grec ancien καρπός, karpós (« 1. fruit, 2. poignet »).

Préfixe non accentué correspondant au préfixe français carpo-.


карпологічний

Adjectif dérivé de карпологія (« carpologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectif dérivé du préfixe карпо-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
карпологі́чний (masculine nominative)
карпологі́чна (feminine nominative)
карпологі́чне (neuter nominative)
карпологі́чні (nominative)
карпологі́чного (masculine genitive)
карпологі́чної (feminine genitive)
карпологі́чного (neuter genitive)
карпологі́чних (genitive)
карпологі́чному (masculine dative)
карпологі́чній (feminine dative)
карпологі́чному (neuter dative)
карпологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
карпологі́чну (feminine accusative)
карпологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
карпологі́чним (masculine instrumental)
карпологі́чною (feminine instrumental)
карпологі́чним (neuter instrumental)
карпологі́чними (instrumental)
карпологі́чному (masculine locative)
карпологі́чнім (masculine locative)
карпологі́чній (feminine locative)
карпологі́чному (neuter locative)
карпологі́чнім (neuter locative)
карпологі́чних (locative)


карполог

Nom dérivé du préfixe карпо-, avec le suffixe -лог.

карпо́лог (singular nominative)
карпо́логи (plural nominative)
карпо́лога (singular genitive)
карпо́логів (plural genitive)
карпо́логу (singular dative)
карпо́логові (singular dative)
карпо́логам (plural dative)
карпо́лога (singular accusative)
карпо́логів (plural accusative)
карпо́логом (singular instrumental)
карпо́логами (plural instrumental)
на/у карпо́логові, (singular locative)
карпо́логу (singular locative)
на/у карпо́логах (plural locative)
карпо́логу (singular vocative)
карпо́логи (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak


карпологія

Nom dérivé du préfixe карпо-, avec le suffixe -логія.

карполо́гія (singular nominative)
карполо́гії (singular genitive)
карполо́гії (singular dative)
карполо́гію (singular accusative)
карполо́гією (singular instrumental)
на/у карполо́гії (singular locative)
карполо́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵏᵃʳᵖᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


ліхенологічно

Forme adverbiale de ліхенологічний (« lichénologique »).


ліхенологічний

Adjectif dérivé de ліхенологія (« lichénologie »), avec le suffixe -ічний.

Cas
Singulier
Pluriel
ліхенологі́чний (masculine nominative)
ліхенологі́чна (feminine nominative)
ліхенологі́чне (neuter nominative)
ліхенологі́чні (nominative)
ліхенологі́чного (masculine genitive)
ліхенологі́чної (feminine genitive)
ліхенологі́чного (neuter genitive)
ліхенологі́чних (genitive)
ліхенологі́чному (masculine dative)
ліхенологі́чній (feminine dative)
ліхенологі́чному (neuter dative)
ліхенологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
ліхенологі́чну (feminine accusative)
ліхенологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
ліхенологі́чним (masculine instrumental)
ліхенологі́чною (feminine instrumental)
ліхенологі́чним (neuter instrumental)
ліхенологі́чними (instrumental)
ліхенологі́чному (masculine locative)
ліхенологі́чнім (masculine locative)
ліхенологі́чній (feminine locative)
ліхенологі́чному (neuter locative)
ліхенологі́чнім (neuter locative)
ліхенологі́чних (locative)


ліхенологія

ліхеноло́гія (singular nominative)
ліхеноло́гії (singular genitive)
ліхеноло́гії (singular dative)
ліхеноло́гію (singular accusative)
ліхеноло́гією (singular instrumental)
на/у ліхеноло́гії (singular locative)
ліхеноло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

Lichen se dit лишай ou лишайник en ukrainien.

⁽ˡⁱᵏʰᵉⁿᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


ліхенолог

Apocope de ліхенологія (« lichénologie »).

ліхено́лог (singular nominative)
ліхено́логи (plural nominative)
ліхено́лога (singular genitive)
ліхено́логів (plural genitive)
ліхено́логу (singular dative)
ліхено́логові (singular dative)
ліхено́логам (plural dative)
ліхено́лога (singular accusative)
ліхено́логів (plural accusative)
ліхено́логом (singular instrumental)
ліхено́логами (plural instrumental)
на/у ліхено́логові, (singular locative)
ліхено́логу (singular locative)
на/у ліхено́логах (plural locative)
ліхено́логу (singular vocative)
ліхено́логи (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak

⁽ˡⁱᵏʰᵉⁿᵒˡᵒʰ⁾


мікологічний

Adjectif dérivé de мікологія (« mycologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectif dérivé du préfixe міко-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
мікологі́чний (masculine nominative)
мікологі́чна (feminine nominative)
мікологі́чне (neuter nominative)
мікологі́чні (nominative)
мікологі́чного (masculine genitive)
мікологі́чної (feminine genitive)
мікологі́чного (neuter genitive)
мікологі́чних (genitive)
мікологі́чному (masculine dative)
мікологі́чній (feminine dative)
мікологі́чному (neuter dative)
мікологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
мікологі́чну (feminine accusative)
мікологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
мікологі́чним (masculine instrumental)
мікологі́чною (feminine instrumental)
мікологі́чним (neuter instrumental)
мікологі́чними (instrumental)
мікологі́чному (masculine locative)
мікологі́чнім (masculine locative)
мікологі́чній (feminine locative)
мікологі́чному (neuter locative)
мікологі́чнім (neuter locative)
мікологі́чних (locative)


мікологія

Nom dérivé du préfixe міко-, avec le suffixe -логія.

міколо́гія (singular nominative)
міколо́гії (singular genitive)
міколо́гії (singular dative)
міколо́гію (singular accusative)
міколо́гією (singular instrumental)
на/у міколо́гії (singular locative)
міколо́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵐⁱᵏᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


лишай

Du vieux slave *lišajь (« maladie de la peau »). Voir лишай, lyšaï ci-dessus pour des explications détaillées.

лиша́й (singular nominative)
лиша́ї (plural nominative)
лиша́ю (singular genitive)
лиша́їв (plural genitive)
лиша́ю (singular dative)
лиша́єві (singular dative)
лиша́ям (plural dative)
лиша́й (singular accusative)
лиша́ї (plural accusative)
лиша́єм (singular instrumental)
лиша́ями (plural instrumental)
на/у лиша́ї, (singular locative)
лиша́ю (singular locative)
на/у лиша́ях (plural locative)
лиша́ю (singular vocative)
лиша́ї (plural vocative)
Nom de type 6a selon Zaliznyak


фіко-

Du grec ancien φῦκος, phûkos (« fucus »).

Préfixe non accentué correspondant au préfixe français phyco- (en rapport avec les algues).


фікологічний

Adjectif dérivé de фікологія (« algologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectif dérivé du préfixe фіко-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
фікологі́чний (masculine nominative)
фікологі́чна (feminine nominative)
фікологі́чне (neuter nominative)
фікологі́чні (nominative)
фікологі́чного (masculine genitive)
фікологі́чної (feminine genitive)
фікологі́чного (neuter genitive)
фікологі́чних (genitive)
фікологі́чному (masculine dative)
фікологі́чній (feminine dative)
фікологі́чному (neuter dative)
фікологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
фікологі́чну (feminine accusative)
фікологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
фікологі́чним (masculine instrumental)
фікологі́чною (feminine instrumental)
фікологі́чним (neuter instrumental)
фікологі́чними (instrumental)
фікологі́чному (masculine locative)
фікологі́чнім (masculine locative)
фікологі́чній (feminine locative)
фікологі́чному (neuter locative)
фікологі́чнім (neuter locative)
фікологі́чних (locative)


фікологія

Nom dérivé du préfixe фіко-, avec le suffixe -логія.

фіколо́гія (singular nominative)
фіколо́гії (singular genitive)
фіколо́гії (singular dative)
фіколо́гію (singular accusative)
фіколо́гією (singular instrumental)
на/у фіколо́гії (singular locative)
фіколо́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᶠⁱᵏᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾

Algologie ou phycologie (étude des algues).


фітобіологічний

Adjectif dérivé de фітобіологія (« phytobiologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectif dérivé de біологічний (« biologique »), avec le préfixe фіто-.

Cas
Singulier
Pluriel
фітобіологі́чний (masculine nominative)
фітобіологі́чна (feminine nominative)
фітобіологі́чне (neuter nominative)
фітобіологі́чні (nominative)
фітобіологі́чного (masculine genitive)
фітобіологі́чної (feminine genitive)
фітобіологі́чного (neuter genitive)
фітобіологі́чних (genitive)
фітобіологі́чному (masculine dative)
фітобіологі́чній (feminine dative)
фітобіологі́чному (neuter dative)
фітобіологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
фітобіологі́чну (feminine accusative)
фітобіологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
фітобіологі́чним (masculine instrumental)
фітобіологі́чною (feminine instrumental)
фітобіологі́чним (neuter instrumental)
фітобіологі́чними (instrumental)
фітобіологі́чному (masculine locative)
фітобіологі́чнім (masculine locative)
фітобіологі́чній (feminine locative)
фітобіологі́чному (neuter locative)
фітобіологі́чнім (neuter locative)
фітобіологі́чних (locative)


фітопалеонтологічний

Adjectif dérivé de фітопалеонтологія (« phytopaléontologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectif dérivé de палеонтологічний (« paléontologique »), avec le préfixe фіто-.

Cas
Singulier
Pluriel
фітопалеонтологі́чний (masculine nominative)
фітопалеонтологі́чна (feminine nominative)
фітопалеонтологі́чне (neuter nominative)
фітопалеонтологі́чні (nominative)
фітопалеонтологі́чного (masculine genitive)
фітопалеонтологі́чної (feminine genitive)
фітопалеонтологі́чного (neuter genitive)
фітопалеонтологі́чних (genitive)
фітопалеонтологі́чному (masculine dative)
фітопалеонтологі́чній (feminine dative)
фітопалеонтологі́чному (neuter dative)
фітопалеонтологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
фітопалеонтологі́чну (feminine accusative)
фітопалеонтологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
фітопалеонтологі́чним (masculine instrumental)
фітопалеонтологі́чною (feminine instrumental)
фітопалеонтологі́чним (neuter instrumental)
фітопалеонтологі́чними (instrumental)
фітопалеонтологі́чному (masculine locative)
фітопалеонтологі́чнім (masculine locative)
фітопалеонтологі́чній (feminine locative)
фітопалеонтологі́чному (neuter locative)
фітопалеонтологі́чнім (neuter locative)
фітопалеонтологі́чних (locative)

fr-фітопалеонтологічний-uk-adj-4bUtKQA-


фітобіологія

Nom dérivé de біологія (« biologie »), avec le préfixe фіто-.

фітобіоло́гія (singular nominative)
фітобіоло́гії (singular genitive)
фітобіоло́гії (singular dative)
фітобіоло́гію (singular accusative)
фітобіоло́гією (singular instrumental)
на/у фітобіоло́гії (singular locative)
фітобіоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᶠⁱᵗᵒᵇⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


фітологія

Nom dérivé du préfixe фіто-, avec le suffixe -логія.

фітоло́гія (singular nominative)
фітоло́гії (singular genitive)
фітоло́гії (singular dative)
фітоло́гію (singular accusative)
фітоло́гією (singular instrumental)
на/у фітоло́гії (singular locative)
фітоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᶠⁱᵗᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


фітопалеонтологія

Nom dérivé de палеонтологія (« paléontologie »), avec le préfixe фіто-.

фітопалеонтоло́гія (singular nominative)
фітопалеонтоло́гії (singular genitive)
фітопалеонтоло́гії (singular dative)
фітопалеонтоло́гію (singular accusative)
фітопалеонтоло́гією (singular instrumental)
на/у фітопалеонтоло́гії (singular locative)
фітопалеонтоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᶠⁱᵗᵒᵖᵃˡᵉᵒⁿᵗᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


палеоботанічний

Adjectif dérivé de палеоботаніка (« paléobotanique »), avec le suffixe -ічний.

Adjectif dérivé de ботанічний (« botanique »), avec le préfixe палео-.

Cas
Singulier
Pluriel
палеоботані́чний (masculine nominative)
палеоботані́чна (feminine nominative)
палеоботані́чне (neuter nominative)
палеоботані́чні (nominative)
палеоботані́чного (masculine genitive)
палеоботані́чної (feminine genitive)
палеоботані́чного (neuter genitive)
палеоботані́чних (genitive)
палеоботані́чному (masculine dative)
палеоботані́чній (feminine dative)
палеоботані́чному (neuter dative)
палеоботані́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
палеоботані́чну (feminine accusative)
палеоботані́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
палеоботані́чним (masculine instrumental)
палеоботані́чною (feminine instrumental)
палеоботані́чним (neuter instrumental)
палеоботані́чними (instrumental)
палеоботані́чному (masculine locative)
палеоботані́чнім (masculine locative)
палеоботані́чній (feminine locative)
палеоботані́чному (neuter locative)
палеоботані́чнім (neuter locative)
палеоботані́чних (locative)


ботанічно

Forme adverbiale de l’adjectif ботанічний.

Adverbe dérivé de ботаніка (« botanique »), avec le suffixe -ічно.


ботаніко-географічний

Adjectif composé de ботаніка (« botanique ») et de географічний (« géographique »).

Cas
Singulier
Pluriel
бота́ніко-географі́чний (masculine nominative)
бота́ніко-географі́чна (feminine nominative)
бота́ніко-географі́чне (neuter nominative)
бота́ніко-географі́чні (nominative)
бота́ніко-географі́чного (masculine genitive)
бота́ніко-географі́чної (feminine genitive)
бота́ніко-географі́чного (neuter genitive)
бота́ніко-географі́чних (genitive)
бота́ніко-географі́чному (masculine dative)
бота́ніко-географі́чній (feminine dative)
бота́ніко-географі́чному (neuter dative)
бота́ніко-географі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
бота́ніко-географі́чну (feminine accusative)
бота́ніко-географі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
бота́ніко-географі́чним (masculine instrumental)
бота́ніко-географі́чною (feminine instrumental)
бота́ніко-географі́чним (neuter instrumental)
бота́ніко-географі́чними (instrumental)
бота́ніко-географі́чному (masculine locative)
бота́ніко-географі́чнім (masculine locative)
бота́ніко-географі́чній (feminine locative)
бота́ніко-географі́чному (neuter locative)
бота́ніко-географі́чнім (neuter locative)
бота́ніко-географі́чних (locative)

Relatif à la fois à la botanique et à la géographie.

fr-ботаніко-географічний-uk-adj-jBKVhlRi


палеоботаніка

Nom dérivé de ботаніка (« botanique »), avec le préfixe палео-.

палеобота́ніка (singular nominative)
палеобота́ніки (singular genitive)
палеобота́ніці (singular dative)
палеобота́ніку (singular accusative)
палеобота́нікою (singular instrumental)
на/у палеобота́ніці (singular locative)
палеобота́ніко (singular vocative)
Nom de type 3a- selon Zaliznyak

⁽ᵖᵃˡᵉᵒᵇᵒᵗᵃⁿⁱᵏᵃ⁾


палеоботанік

Nom dérivé de ботанік (« botaniste »), avec le préfixe палео-.

палеобота́нік (singular nominative)
палеобота́ніки (plural nominative)
палеобота́ніка (singular genitive)
палеобота́ніків (plural genitive)
палеобота́ніку (singular dative)
палеобота́нікові (singular dative)
палеобота́нікам (plural dative)
палеобота́ніка (singular accusative)
палеобота́ніків (plural accusative)
палеобота́ніком (singular instrumental)
палеобота́ніками (plural instrumental)
на/у палеобота́нікові, (singular locative)
палеобота́ніку (singular locative)
на/у палеобота́ніках (plural locative)
палеобота́ніку (singular vocative)
палеобота́ніки (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak

⁽ᵖᵃˡᵉᵒᵇᵒᵗᵃⁿⁱᵏ⁾


фітологічний

Adjectif dérivé de фітологія (« phytologie, botanique »), avec le suffixe -ічний.

Adjectif dérivé du préfixe фіто-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
фітологі́чний (masculine nominative)
фітологі́чна (feminine nominative)
фітологі́чне (neuter nominative)
фітологі́чні (nominative)
фітологі́чного (masculine genitive)
фітологі́чної (feminine genitive)
фітологі́чного (neuter genitive)
фітологі́чних (genitive)
фітологі́чному (masculine dative)
фітологі́чній (feminine dative)
фітологі́чному (neuter dative)
фітологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
фітологі́чну (feminine accusative)
фітологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
фітологі́чним (masculine instrumental)
фітологі́чною (feminine instrumental)
фітологі́чним (neuter instrumental)
фітологі́чними (instrumental)
фітологі́чному (masculine locative)
фітологі́чнім (masculine locative)
фітологі́чній (feminine locative)
фітологі́чному (neuter locative)
фітологі́чнім (neuter locative)
фітологі́чних (locative)


фітопатогенний

Adjectif dérivé de патогенний (« pathogène »), avec le préfixe фіто-.

Cas
Singulier
Pluriel
фітопатоге́нний (masculine nominative)
фітопатоге́нна (feminine nominative)
фітопатоге́нне (neuter nominative)
фітопатоге́нні (nominative)
фітопатоге́нного (masculine genitive)
фітопатоге́нної (feminine genitive)
фітопатоге́нного (neuter genitive)
фітопатоге́нних (genitive)
фітопатоге́нному (masculine dative)
фітопатоге́нній (feminine dative)
фітопатоге́нному (neuter dative)
фітопатоге́нним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
фітопатоге́нну (feminine accusative)
фітопатоге́нне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
фітопатоге́нним (masculine instrumental)
фітопатоге́нною (feminine instrumental)
фітопатоге́нним (neuter instrumental)
фітопатоге́нними (instrumental)
фітопатоге́нному (masculine locative)
фітопатоге́ннім (masculine locative)
фітопатоге́нній (feminine locative)
фітопатоге́нному (neuter locative)
фітопатоге́ннім (neuter locative)
фітопатоге́нних (locative)


фітовірусологічний

Adjectif dérivé de фітовірусологія (« phytovirologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectif dérivé de вірусологічний (« virologique »), avec le préfixe фіто-.

Cas
Singulier
Pluriel
фітовірусологі́чний (masculine nominative)
фітовірусологі́чна (feminine nominative)
фітовірусологі́чне (neuter nominative)
фітовірусологі́чні (nominative)
фітовірусологі́чного (masculine genitive)
фітовірусологі́чної (feminine genitive)
фітовірусологі́чного (neuter genitive)
фітовірусологі́чних (genitive)
фітовірусологі́чному (masculine dative)
фітовірусологі́чній (feminine dative)
фітовірусологі́чному (neuter dative)
фітовірусологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
фітовірусологі́чну (feminine accusative)
фітовірусологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
фітовірусологі́чним (masculine instrumental)
фітовірусологі́чною (feminine instrumental)
фітовірусологі́чним (neuter instrumental)
фітовірусологі́чними (instrumental)
фітовірусологі́чному (masculine locative)
фітовірусологі́чнім (masculine locative)
фітовірусологі́чній (feminine locative)
фітовірусологі́чному (neuter locative)
фітовірусологі́чнім (neuter locative)
фітовірусологі́чних (locative)

Phytovirologique (relatif aux virus végétaux).


палеонтологія

Nom dérivé du préfixe палеонто-, avec le suffixe -логія.

палеонтоло́гія (singular nominative)
палеонтоло́гії (singular genitive)
палеонтоло́гії (singular dative)
палеонтоло́гію (singular accusative)
палеонтоло́гією (singular instrumental)
на/у палеонтоло́гії (singular locative)
палеонтоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵖᵃˡᵉᵒⁿᵗᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


фітопатологічний

Adjectif dérivé de фітопатологія (« phytopathologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectif dérivé de патологічний (« pathologique »), avec le préfixe фіто-.

Cas
Singulier
Pluriel
фітопатологі́чний (masculine nominative)
фітопатологі́чна (feminine nominative)
фітопатологі́чне (neuter nominative)
фітопатологі́чні (nominative)
фітопатологі́чного (masculine genitive)
фітопатологі́чної (feminine genitive)
фітопатологі́чного (neuter genitive)
фітопатологі́чних (genitive)
фітопатологі́чному (masculine dative)
фітопатологі́чній (feminine dative)
фітопатологі́чному (neuter dative)
фітопатологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
фітопатологі́чну (feminine accusative)
фітопатологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
фітопатологі́чним (masculine instrumental)
фітопатологі́чною (feminine instrumental)
фітопатологі́чним (neuter instrumental)
фітопатологі́чними (instrumental)
фітопатологі́чному (masculine locative)
фітопатологі́чнім (masculine locative)
фітопатологі́чній (feminine locative)
фітопатологі́чному (neuter locative)
фітопатологі́чнім (neuter locative)
фітопатологі́чних (locative)


фітоценологічний

Adjectif dérivé de фітоценологія (« phytosociologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectif dérivé de ценологічний (« cénologique »), avec le préfixe фіто-.

Cas
Singulier
Pluriel
фітоценологі́чний (masculine nominative)
фітоценологі́чна (feminine nominative)
фітоценологі́чне (neuter nominative)
фітоценологі́чні (nominative)
фітоценологі́чного (masculine genitive)
фітоценологі́чної (feminine genitive)
фітоценологі́чного (neuter genitive)
фітоценологі́чних (genitive)
фітоценологі́чному (masculine dative)
фітоценологі́чній (feminine dative)
фітоценологі́чному (neuter dative)
фітоценологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
фітоценологі́чну (feminine accusative)
фітоценологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
фітоценологі́чним (masculine instrumental)
фітоценологі́чною (feminine instrumental)
фітоценологі́чним (neuter instrumental)
фітоценологі́чними (instrumental)
фітоценологі́чному (masculine locative)
фітоценологі́чнім (masculine locative)
фітоценологі́чній (feminine locative)
фітоценологі́чному (neuter locative)
фітоценологі́чнім (neuter locative)
фітоценологі́чних (locative)


фітовірусологія

Nom dérivé de вірусологія (« virologie »), avec le préfixe фіто-.

фітовірусоло́гія (singular nominative)
фітовірусоло́гії (singular genitive)
фітовірусоло́гії (singular dative)
фітовірусоло́гію (singular accusative)
фітовірусоло́гією (singular instrumental)
на/у фітовірусоло́гії (singular locative)
фітовірусоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᶠⁱᵗᵒᵛⁱʳᵘˢᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


фітовірус

Nom dérivé de вірус (« virus »), avec le préfixe фіто-.

фітові́рус (singular nominative)
фітові́руси (plural nominative)
фітові́русу (singular genitive)
фітові́русів (plural genitive)
фітові́русу (singular dative)
фітові́русові (singular dative)
фітові́русам (plural dative)
фітові́рус (singular accusative)
фітові́руси (plural accusative)
фітові́русом (singular instrumental)
фітові́русами (plural instrumental)
на/у фітові́русі (singular locative)
на/у фітові́русах (plural locative)
фітові́русе (singular vocative)
фітові́руси (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


фітосоціологічний

Adjectif dérivé de фітосоціологія (« phytosociologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectif dérivé de соціологічний (« sociologique »), avec le préfixe фіто-.

Cas
Singulier
Pluriel
фітосоціологі́чний (masculine nominative)
фітосоціологі́чна (feminine nominative)
фітосоціологі́чне (neuter nominative)
фітосоціологі́чні (nominative)
фітосоціологі́чного (masculine genitive)
фітосоціологі́чної (feminine genitive)
фітосоціологі́чного (neuter genitive)
фітосоціологі́чних (genitive)
фітосоціологі́чному (masculine dative)
фітосоціологі́чній (feminine dative)
фітосоціологі́чному (neuter dative)
фітосоціологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
фітосоціологі́чну (feminine accusative)
фітосоціологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
фітосоціологі́чним (masculine instrumental)
фітосоціологі́чною (feminine instrumental)
фітосоціологі́чним (neuter instrumental)
фітосоціологі́чними (instrumental)
фітосоціологі́чному (masculine locative)
фітосоціологі́чнім (masculine locative)
фітосоціологі́чній (feminine locative)
фітосоціологі́чному (neuter locative)
фітосоціологі́чнім (neuter locative)
фітосоціологі́чних (locative)


фітоценологія

Nom dérivé de ценологія (« cénologie »), avec le préfixe фіто-.

фітоценоло́гія (singular nominative)
фітоценоло́гії (singular genitive)
фітоценоло́гії (singular dative)
фітоценоло́гію (singular accusative)
фітоценоло́гією (singular instrumental)
на/у фітоценоло́гії (singular locative)
фітоценоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᶠⁱᵗᵒᵗˢᵉⁿᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


фітофізіологія

Nom dérivé de фізіологія (« physiologie »), avec le préfixe фіто-.

фітофізіоло́гія (singular nominative)
фітофізіоло́гії (singular genitive)
фітофізіоло́гії (singular dative)
фітофізіоло́гію (singular accusative)
фітофізіоло́гією (singular instrumental)
на/у фітофізіоло́гії (singular locative)
фітофізіоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᶠⁱᵗᵒᶠⁱᶻⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


фітопатологія

Nom dérivé de патологія (« pathologie »), avec le préfixe фіто-.

фітопатоло́гія (singular nominative)
фітопатоло́гії (singular genitive)
фітопатоло́гії (singular dative)
фітопатоло́гію (singular accusative)
фітопатоло́гією (singular instrumental)
на/у фітопатоло́гії (singular locative)
фітопатоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᶠⁱᵗᵒᵖᵃᵗᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


фітосоціологія

Nom dérivé de соціологія (« sociologie »), avec le préfixe фіто-.

фітосоціоло́гія (singular nominative)
фітосоціоло́гії (singular genitive)
фітосоціоло́гії (singular dative)
фітосоціоло́гію (singular accusative)
фітосоціоло́гією (singular instrumental)
на/у фітосоціоло́гії (singular locative)
фітосоціоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᶠⁱᵗᵒˢᵒᵗˢⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


плідний

Adjectif dérivé de плід (« fruit »), avec le suffixe -ний.

Cas
Singulier
Pluriel
плі́дний (masculine nominative)
плі́дна (feminine nominative)
плі́дне (neuter nominative)
плі́дні (nominative)
плі́дного (masculine genitive)
плі́дної (feminine genitive)
плі́дного (neuter genitive)
плі́дних (genitive)
плі́дному (masculine dative)
плі́дній (feminine dative)
плі́дному (neuter dative)
плі́дним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
плі́дну (feminine accusative)
плі́дне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
плі́дним (masculine instrumental)
плі́дною (feminine instrumental)
плі́дним (neuter instrumental)
плі́дними (instrumental)
плі́дному (masculine locative)
плі́днім (masculine locative)
плі́дній (feminine locative)
плі́дному (neuter locative)
плі́днім (neuter locative)
плі́дних (locative)

Uk-плідний.ogg

Fructifère (se dit d'une plante qui porte des fruits).


дендронологічний

Adjectif dérivé du préfixe дендро-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
дендронологі́чний (masculine nominative)
дендронологі́чна (feminine nominative)
дендронологі́чне (neuter nominative)
дендронологі́чні (nominative)
дендронологі́чного (masculine genitive)
дендронологі́чної (feminine genitive)
дендронологі́чного (neuter genitive)
дендронологі́чних (genitive)
дендронологі́чному (masculine dative)
дендронологі́чній (feminine dative)
дендронологі́чному (neuter dative)
дендронологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
дендронологі́чну (feminine accusative)
дендронологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
дендронологі́чним (masculine instrumental)
дендронологі́чною (feminine instrumental)
дендронологі́чним (neuter instrumental)
дендронологі́чними (instrumental)
дендронологі́чному (masculine locative)
дендронологі́чнім (masculine locative)
дендронологі́чній (feminine locative)
дендронологі́чному (neuter locative)
дендронологі́чнім (neuter locative)
дендронологі́чних (locative)


летіти

Du vieux slave лєтѣти, letěti, apparenté au russe лететь, au bulgare летя, au serbo-croate лѐтjети, au slovaque letieť, au slovène letė́ti, au polonais lecieć, latać, au tchèque letět, létat, etc.

гнати

en parlant de personnes, se déplacer grâce à un moyen de transport

буяти

en parlant d’oiseaux, se déplacer à l’aide d’ailes

леті́ти letity \ɫeˈtʲite\ imperfectif intransitif de type 5b / perfectif[s] : полеті́ти

Tomber (en parlant des fleurs, des pétales, des feuilles, des fruits…).

Лист летить з дерев, з дубів і беріз. : La feuille tombe des arbres, des chênes et des bouleaux.


модрина польська

Nom composé de модрина (« mélèze ») et de польський (« polonais »).

модри́на по́льська (singular nominative)
модри́ни по́льські (plural nominative)
модри́ни по́льської (singular genitive)
модри́н по́льських (plural genitive)
модри́ні по́льській (singular dative)
модри́нам по́льським (plural dative)
модри́ну по́льську (singular accusative)
модри́ни по́льські (plural accusative)
модри́ною по́льською (singular instrumental)
модри́нами по́льськими (plural instrumental)
на/у модри́ні по́льській (singular locative)
на/у модри́нах по́льських (plural locative)
модри́но по́льська (singular vocative)
модри́ни по́льські (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak

Mélèze de Pologne (Larix decidua ssp. polonica ou Larix polonica).


модрина європейська

Nom composé de модрина (« mélèze ») et de європейський (« européen »).

модри́на європе́йська (singular nominative)
модри́ни європе́йські (plural nominative)
модри́ни європе́йської (singular genitive)
модри́н європе́йських (plural genitive)
модри́ні європе́йській (singular dative)
модри́нам європе́йським (plural dative)
модри́ну європе́йську (singular accusative)
модри́ни європе́йські (plural accusative)
модри́ною європе́йською (singular instrumental)
модри́нами європе́йськими (plural instrumental)
на/у модри́ні європе́йській (singular locative)
на/у модри́нах європе́йських (plural locative)
модри́но європе́йська (singular vocative)
модри́ни європе́йські (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak

Mélèze d’Europe ou mélèze commun (Larix decidua).


модрина японська

Nom composé de модрина (« mélèze ») et de японський (« japonais »).

модри́на япо́нська (singular nominative)
модри́ни япо́нські (plural nominative)
модри́ни япо́нської (singular genitive)
модри́н япо́нських (plural genitive)
модри́ні япо́нській (singular dative)
модри́нам япо́нським (plural dative)
модри́ну япо́нську (singular accusative)
модри́ни япо́нські (plural accusative)
модри́ною япо́нською (singular instrumental)
модри́нами япо́нськими (plural instrumental)
на/у модри́ні япо́нській (singular locative)
на/у модри́нах япо́нських (plural locative)
модри́но япо́нська (singular vocative)
модри́ни япо́нські (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


модрина сибірська

Nom composé de модрина (« mélèze ») et de сибірський (« sibérien »).

модри́на сибі́рська (singular nominative)
модри́ни сибі́рські (plural nominative)
модри́ни сибі́рської (singular genitive)
модри́н сибі́рських (plural genitive)
модри́ні сибі́рській (singular dative)
модри́нам сибі́рським (plural dative)
модри́ну сибі́рську (singular accusative)
модри́ни сибі́рські (plural accusative)
модри́ною сибі́рською (singular instrumental)
модри́нами сибі́рськими (plural instrumental)
на/у модри́ні сибі́рській (singular locative)
на/у модри́нах сибі́рських (plural locative)
модри́но сибі́рська (singular vocative)
модри́ни сибі́рські (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak

Mélèze de Sibérie ou mélèze russe (Larix sibirica).


модрина американська

Nom composé de модрина (« mélèze ») et de американський (« américain »).

модри́на америка́нська (singular nominative)
модри́ни америка́нські (plural nominative)
модри́ни америка́нської (singular genitive)
модри́н америка́нських (plural genitive)
модри́ні америка́нській (singular dative)
модри́нам америка́нським (plural dative)
модри́ну америка́нську (singular accusative)
модри́ни америка́нські (plural accusative)
модри́ною америка́нською (singular instrumental)
модри́нами америка́нськими (plural instrumental)
на/у модри́ні америка́нській (singular locative)
на/у модри́нах америка́нських (plural locative)
модри́но америка́нська (singular vocative)
модри́ни америка́нські (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak

Mélèze laricin ou mélèze d’Amérique (Larix laricina).

fr-модрина_американська-uk-noun-mCA5k0Uq


слиз

сли́зи (plural nominative)
сли́зу (singular genitive)
сли́зів (plural genitive)
сли́зу (singular dative)
сли́зові (singular dative)
сли́зам (plural dative)
сли́зи (plural accusative)
сли́зом (singular instrumental)
сли́зами (plural instrumental)
на/у сли́зі, (singular locative)
сли́зу (singular locative)
на/у сли́зах (plural locative)
сли́зе (singular vocative)
сли́зи (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak

1. Grande mauve (Malva silvestris). 2. Guimauve officinale (Althaea officinalis).


вічко

ві́чко (singular nominative)
ві́чка (plural nominative)
ві́чка (singular genitive)
ві́чок (plural genitive)
ві́чку (singular dative)
ві́чкові (singular dative)
ві́чкам (plural dative)
ві́чко (singular accusative)
ві́чка (plural accusative)
ві́чком (singular instrumental)
ві́чками (plural instrumental)
на/у ві́чку (singular locative)
на/у ві́чках (plural locative)
ві́чко (singular vocative)
ві́чка (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak


орлики

о́рлики (plural nominative)
о́рликів (plural genitive)
о́рликам (plural dative)
о́рлики (plural accusative)
о́рликами (plural instrumental)
на/в о́рликах (plural locative)
о́рлики (plural vocative)
Nom de type 3a- selon Zaliznyak

Ancolie (plante herbacée du genre Aquilegia, famille des Ranunculaceae).


анізотропія

анізотропі́я (singular nominative)
анізотропі́ї (singular genitive)
анізотропі́ї (singular dative)
анізотропі́ю (singular accusative)
анізотропі́єю (singular instrumental)
на/в анізотропі́ї (singular locative)
анізотропі́є (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵃⁿⁱᶻᵒᵗʳᵒᵖⁱʲᵃ⁾


жолудь

Du vieux slave желѫдь, želǫdĭ qui donne aussi жёлудь, żoluď en russe, żołądź en polonais, žalud en tchèque, etc.


багаторічник

Nom dérivé de рік (« année »), avec le préfixe багато- (« plusieurs ») et le suffixe -ник.

багаторі́чник (singular nominative)
багаторі́чники (plural nominative)
багаторі́чника (singular genitive)
багаторі́чників (plural genitive)
багаторі́чнику (singular dative)
багаторі́чникові (singular dative)
багаторі́чникам (plural dative)
багаторі́чник (singular accusative)
багаторі́чники (plural accusative)
багаторі́чником (singular instrumental)
багаторі́чниками (plural instrumental)
на/у багаторі́чнику (singular locative)
на/у багаторі́чниках (plural locative)
багаторі́чнику (singular vocative)
багаторі́чники (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak

Plante vivace (= qui vit plusieurs années).


багатолітник

Nom dérivé de літо (« été »), avec le préfixe багато- (« plusieurs ») et le suffixe -ник.

багатолі́тник (singular nominative)
багатолі́тники (plural nominative)
багатолі́тника (singular genitive)
багатолі́тників (plural genitive)
багатолі́тнику (singular dative)
багатолі́тникові (singular dative)
багатолі́тникам (plural dative)
багатолі́тник (singular accusative)
багатолі́тники (plural accusative)
багатолі́тником (singular instrumental)
багатолі́тниками (plural instrumental)
на/у багатолі́тнику (singular locative)
на/у багатолі́тниках (plural locative)
багатолі́тнику (singular vocative)
багатолі́тники (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak

⁽ᵇᵃʰᵃᵗᵒˡⁱᵗⁿʸᵏ⁾


ярий

Nom dérivé de яр (« printemps »), avec le suffixe -ий, du proto-slave *jarъ, « printemps », à rapprocher de l’allemand Jahr.

Cas
Singulier
Pluriel
я́рий (masculine nominative)
я́ра (feminine nominative)
я́ре (neuter nominative)
я́рі (nominative)
я́рого (masculine genitive)
я́рої (feminine genitive)
я́рого (neuter genitive)
я́рих (genitive)
я́рому (masculine dative)
я́рій (feminine dative)
я́рому (neuter dative)
я́рим (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
я́ру (feminine accusative)
я́ре (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
я́рим (masculine instrumental)
я́рою (feminine instrumental)
я́рим (neuter instrumental)
я́рими (instrumental)
я́рому (masculine locative)
я́рім (masculine locative)
я́рій (feminine locative)
я́рому (neuter locative)
я́рім (neuter locative)
я́рих (locative)


дворічний

Adjectif dérivé de рік (« année »), avec le préfixe дво- (« deux ») et le suffixe -ний.

Cas
Singulier
Pluriel
дворі́чний (masculine nominative)
дворі́чна (feminine nominative)
дворі́чне (neuter nominative)
дворі́чні (nominative)
дворі́чного (masculine genitive)
дворі́чної (feminine genitive)
дворі́чного (neuter genitive)
дворі́чних (genitive)
дворі́чному (masculine dative)
дворі́чній (feminine dative)
дворі́чному (neuter dative)
дворі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
дворі́чну (feminine accusative)
дворі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
дворі́чним (masculine instrumental)
дворі́чною (feminine instrumental)
дворі́чним (neuter instrumental)
дворі́чними (instrumental)
дворі́чному (masculine locative)
дворі́чнім (masculine locative)
дворі́чній (feminine locative)
дворі́чному (neuter locative)
дворі́чнім (neuter locative)
дворі́чних (locative)

Uk-дворічний.ogg

Qui se produit tous les deux ans, bisannuel.


однорічник

Nom dérivé de рік (« année »), avec le préfixe одно- (« un ») et le suffixe -ник.

однорі́чник (singular nominative)
однорі́чники (plural nominative)
однорі́чника (singular genitive)
однорі́чників (plural genitive)
однорі́чнику (singular dative)
однорі́чникові (singular dative)
однорі́чникам (plural dative)
однорі́чника (singular accusative)
однорі́чників (plural accusative)
однорі́чником (singular instrumental)
однорі́чниками (plural instrumental)
на/в однорі́чникові, (singular locative)
однорі́чнику (singular locative)
на/в однорі́чниках (plural locative)
однорі́чнику (singular vocative)
однорі́чники (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak


однолітник

Nom dérivé de літо (« été »), avec le préfixe одно- (« un ») et le suffixe -ник.

однолі́тник (singular nominative)
однолі́тники (plural nominative)
однолі́тника (singular genitive)
однолі́тників (plural genitive)
однолі́тнику (singular dative)
однолі́тникові (singular dative)
однолі́тникам (plural dative)
однолі́тника (singular accusative)
однолі́тників (plural accusative)
однолі́тником (singular instrumental)
однолі́тниками (plural instrumental)
на/в однолі́тникові, (singular locative)
однолі́тнику (singular locative)
на/в однолі́тниках (plural locative)
однолі́тнику (singular vocative)
однолі́тники (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak

⁽ᵒᵈⁿᵒˡⁱᵗⁿʸᵏ⁾


дволітник

Nom dérivé de літо (« été »), avec le préfixe дво- (« deux ») et le suffixe -ник.

дволі́тник (singular nominative)
дволі́тники (plural nominative)
дволі́тника (singular genitive)
дволі́тників (plural genitive)
дволі́тнику (singular dative)
дволі́тникові (singular dative)
дволі́тникам (plural dative)
дволі́тник (singular accusative)
дволі́тники (plural accusative)
дволі́тником (singular instrumental)
дволі́тниками (plural instrumental)
на/у дволі́тнику (singular locative)
на/у дволі́тниках (plural locative)
дволі́тнику (singular vocative)
дволі́тники (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak


-літник

Préfixe dérivé de літо (« été »), avec le suffixe -ник.

Suffixe nominal masculin accentué indiquant une plante annuelle (однолітник) ou une plante bisannuelle (дволітник).


дворічник

Nom dérivé de рік (« année »), avec le préfixe дво- (« deux ») et le suffixe -ник.

дворі́чник (singular nominative)
дворі́чники (plural nominative)
дворі́чника (singular genitive)
дворі́чників (plural genitive)
дворі́чнику (singular dative)
дворі́чникові (singular dative)
дворі́чникам (plural dative)
дворі́чник (singular accusative)
дворі́чники (plural accusative)
дворі́чником (singular instrumental)
дворі́чниками (plural instrumental)
на/у дворі́чнику (singular locative)
на/у дворі́чниках (plural locative)
дворі́чнику (singular vocative)
дворі́чники (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak


альгофлористичний

Adjectif dérivé de флористичний (« floristique »), avec le préfixe альго- (« algo- »).

Cas
Singulier
Pluriel
альгофлористи́чний (masculine nominative)
альгофлористи́чна (feminine nominative)
альгофлористи́чне (neuter nominative)
альгофлористи́чні (nominative)
альгофлористи́чного (masculine genitive)
альгофлористи́чної (feminine genitive)
альгофлористи́чного (neuter genitive)
альгофлористи́чних (genitive)
альгофлористи́чному (masculine dative)
альгофлористи́чній (feminine dative)
альгофлористи́чному (neuter dative)
альгофлористи́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
альгофлористи́чну (feminine accusative)
альгофлористи́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
альгофлористи́чним (masculine instrumental)
альгофлористи́чною (feminine instrumental)
альгофлористи́чним (neuter instrumental)
альгофлористи́чними (instrumental)
альгофлористи́чному (masculine locative)
альгофлористи́чнім (masculine locative)
альгофлористи́чній (feminine locative)
альгофлористи́чному (neuter locative)
альгофлористи́чнім (neuter locative)
альгофлористи́чних (locative)


флористичний

Adjectif dérivé de флора (« flore »), avec le suffixe -истичний.

Cas
Singulier
Pluriel
флористи́чний (masculine nominative)
флористи́чна (feminine nominative)
флористи́чне (neuter nominative)
флористи́чні (nominative)
флористи́чного (masculine genitive)
флористи́чної (feminine genitive)
флористи́чного (neuter genitive)
флористи́чних (genitive)
флористи́чному (masculine dative)
флористи́чній (feminine dative)
флористи́чному (neuter dative)
флористи́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
флористи́чну (feminine accusative)
флористи́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
флористи́чним (masculine instrumental)
флористи́чною (feminine instrumental)
флористи́чним (neuter instrumental)
флористи́чними (instrumental)
флористи́чному (masculine locative)
флористи́чнім (masculine locative)
флористи́чній (feminine locative)
флористи́чному (neuter locative)
флористи́чнім (neuter locative)
флористи́чних (locative)


альгофлор

альгофло́р (singular nominative)
альгофло́ра (singular genitive)
альгофло́ру (singular dative)
альгофло́рові (singular dative)
альгофло́р (singular accusative)
альгофло́ром (singular instrumental)
на/в альгофло́рі, (singular locative)
по альгофло́ру (singular locative)
альгофло́ре (singular vocative)
Nom de type 1a- selon Zaliznyak


альгіцид

альгіци́д (singular nominative)
альгіци́ди (plural nominative)
альгіци́ду (singular genitive)
альгіци́дів (plural genitive)
альгіци́ду (singular dative)
альгіци́дові (singular dative)
альгіци́дам (plural dative)
альгіци́д (singular accusative)
альгіци́ди (plural accusative)
альгіци́дом (singular instrumental)
альгіци́дами (plural instrumental)
на/в альгіци́ді (singular locative)
на/в альгіци́дах (plural locative)
альгіци́де (singular vocative)
альгіци́ди (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


альгофлора

альгофло́ра (singular nominative)
альгофло́ри (singular genitive)
альгофло́рі (singular dative)
альгофло́ру (singular accusative)
альгофло́рою (singular instrumental)
на/в альгофло́рі (singular locative)
альгофло́ро (singular vocative)
Nom de type 1a- selon Zaliznyak


флористка

Nom dérivé de флорист (« fleuriste »), avec le suffixe -ка.

флори́стка (singular nominative)
флори́стки (plural nominative)
флори́стки (singular genitive)
флори́сток (plural genitive)
флори́стці (singular dative)
флори́сткам (plural dative)
флори́стку (singular accusative)
флори́сток (plural accusative)
флори́сткою (singular instrumental)
флори́стками (plural instrumental)
на/у флори́стці (singular locative)
на/у флори́стках (plural locative)
флори́стко (singular vocative)
флори́стки (plural vocative)
Nom de type 3*a selon Zaliznyak
флорист (masculine)


флористика

Nom dérivé de флора (« flore »), avec le suffixe -истика.

флори́стика (singular nominative)
флори́стики (singular genitive)
флори́стиці (singular dative)
флори́стику (singular accusative)
флори́стикою (singular instrumental)
на/у флори́стиці (singular locative)
флори́стико (singular vocative)
Nom de type 3a- selon Zaliznyak

⁽ᶠˡᵒʳʸˢᵗʸᵏᵃ⁾


флорист

Nom dérivé de флора (« flore »), avec le suffixe -ист.

флори́ст (singular nominative)
флори́сти (plural nominative)
флори́ста (singular genitive)
флори́стів (plural genitive)
флори́сту (singular dative)
флори́стові (singular dative)
флори́стам (plural dative)
флори́ста (singular accusative)
флори́стів (plural accusative)
флори́стом (singular instrumental)
флори́стами (plural instrumental)
на/у флори́сті, (singular locative)
флори́стові (singular locative)
на/у флори́стах (plural locative)
флори́сте (singular vocative)
флори́сти (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak
флористка (feminine)


альгоугруповання

Nom dérivé de угруповання (« [re]groupement »), avec le préfixe альго- (« algo- »).

альгоугрупо́вання (singular nominative)
альгоугрупо́вання (plural nominative)
альгоугрупо́вання (singular genitive)
альгоугрупо́вань (plural genitive)
альгоугрупо́ванню (singular dative)
альгоугрупо́ванням (plural dative)
альгоугрупо́вання (singular accusative)
альгоугрупо́вання (plural accusative)
альгоугрупо́ванням (singular instrumental)
альгоугрупо́ваннями (plural instrumental)
на/в альгоугрупо́ванні, (singular locative)
альгоугрупо́ванню (singular locative)
на/в альгоугрупо́ваннях (plural locative)
альгоугрупо́вання (singular vocative)
альгоугрупо́вання (plural vocative)
Nom de type 2a(2) selon Zaliznyak

Groupement ou regroupement ou accumulation d’algues.


віта

ві́та (singular nominative)
ві́ти (plural nominative)
ві́ти (singular genitive)
віт (plural genitive)
ві́ті (singular dative)
ві́там (plural dative)
ві́ту (singular accusative)
ві́ти (plural accusative)
ві́тою (singular instrumental)
ві́тами (plural instrumental)
на/у ві́ті (singular locative)
на/у ві́тах (plural locative)
ві́то (singular vocative)
ві́ти (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


альпінарій

Transcription du mot anglais alpinarium.

альпіна́рій (singular nominative)
альпіна́рії (plural nominative)
альпіна́рію (singular genitive)
альпіна́ріїв (plural genitive)
альпіна́рію (singular dative)
альпіна́рієві (singular dative)
альпіна́ріям (plural dative)
альпіна́рій (singular accusative)
альпіна́рії (plural accusative)
альпіна́рієм (singular instrumental)
альпіна́ріями (plural instrumental)
на/в альпіна́рії, (singular locative)
альпіна́рію (singular locative)
на/в альпіна́ріях (plural locative)
альпіна́рію (singular vocative)
альпіна́рії (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak


амброзійний

Adjectif dérivé de амброзія (« ambroisie »), avec le suffixe -ний.

Cas
Singulier
Pluriel
амброзі́йний (masculine nominative)
амброзі́йна (feminine nominative)
амброзі́йне (neuter nominative)
амброзі́йні (nominative)
амброзі́йного (masculine genitive)
амброзі́йної (feminine genitive)
амброзі́йного (neuter genitive)
амброзі́йних (genitive)
амброзі́йному (masculine dative)
амброзі́йній (feminine dative)
амброзі́йному (neuter dative)
амброзі́йним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
амброзі́йну (feminine accusative)
амброзі́йне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
амброзі́йним (masculine instrumental)
амброзі́йною (feminine instrumental)
амброзі́йним (neuter instrumental)
амброзі́йними (instrumental)
амброзі́йному (masculine locative)
амброзі́йнім (masculine locative)
амброзі́йній (feminine locative)
амброзі́йному (neuter locative)
амброзі́йнім (neuter locative)
амброзі́йних (locative)

Relatif à l’ambroisie (la plante ou la boisson divine).


амброзія

амбро́зія (singular nominative)
амбро́зії (plural nominative)
амбро́зії (singular genitive)
амбро́зій (plural genitive)
амбро́зії (singular dative)
амбро́зіям (plural dative)
амбро́зію (singular accusative)
амбро́зії (plural accusative)
амбро́зією (singular instrumental)
амбро́зіями (plural instrumental)
на/в амбро́зії (singular locative)
на/в амбро́зіях (plural locative)
амбро́зіє (singular vocative)
амбро́зії (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak

Ambroisie (plante du genre Ambrosia de la famille des Asteraceae).


пелюстка

Avec métathèse, apparenté au russe лепесток, lepestok (« pétale »).