геліобіологія

Nomdérivé de біологія (« biologie »), avec le préfixe геліо-.

Mot créé par Alexandre Tchijevski pour décrire « l’influence des rythmes de l’activité solaire sur la biosphère ».

геліобіоло́гія (singular nominative)
геліобіоло́гії (singular genitive)
геліобіоло́гії (singular dative)
геліобіоло́гію (singular accusative)
геліобіоло́гією (singular instrumental)
на/у геліобіоло́гії (singular locative)
геліобіоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ʰᵉˡⁱᵒᵇⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


геліобіологічний

Adjectifdérivé de геліобіологія (« héliobiologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé de біологічний (« biologique »), avec le préfixe геліо-.

Cas
Singulier
Pluriel
геліобіологі́чний (masculine nominative)
геліобіологі́чна (feminine nominative)
геліобіологі́чне (neuter nominative)
геліобіологі́чні (nominative)
геліобіологі́чного (masculine genitive)
геліобіологі́чної (feminine genitive)
геліобіологі́чного (neuter genitive)
геліобіологі́чних (genitive)
геліобіологі́чному (masculine dative)
геліобіологі́чній (feminine dative)
геліобіологі́чному (neuter dative)
геліобіологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
геліобіологі́чну (feminine accusative)
геліобіологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
геліобіологі́чним (masculine instrumental)
геліобіологі́чною (feminine instrumental)
геліобіологі́чним (neuter instrumental)
геліобіологі́чними (instrumental)
геліобіологі́чному (masculine locative)
геліобіологі́чнім (masculine locative)
геліобіологі́чній (feminine locative)
геліобіологі́чному (neuter locative)
геліобіологі́чнім (neuter locative)
геліобіологі́чних (locative)


гібридизація

Nomdérivé de гібрид (« hybride »), avec le suffixe -изація.

гібридиза́ція (singular nominative)
гібридиза́ції (plural nominative)
гібридиза́ції (singular genitive)
гібридиза́цій (plural genitive)
гібридиза́ції (singular dative)
гібридиза́ціям (plural dative)
гібридиза́цію (singular accusative)
гібридиза́ції (plural accusative)
гібридиза́цією (singular instrumental)
гібридиза́ціями (plural instrumental)
на/у гібридиза́ції (singular locative)
на/у гібридиза́ціях (plural locative)
гібридиза́ціє (singular vocative)
гібридиза́ції (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak

⁽ʰⁱᵇʳʸᵈʸᶻᵃᵗˢⁱʲᵃ⁾


гібридизаційний

Adjectifdérivé de гібридизація (« hybridation »), avec le suffixe -ний.

Cas
Singulier
Pluriel
гібридизаці́йний (masculine nominative)
гібридизаці́йна (feminine nominative)
гібридизаці́йне (neuter nominative)
гібридизаці́йні (nominative)
гібридизаці́йного (masculine genitive)
гібридизаці́йної (feminine genitive)
гібридизаці́йного (neuter genitive)
гібридизаці́йних (genitive)
гібридизаці́йному (masculine dative)
гібридизаці́йній (feminine dative)
гібридизаці́йному (neuter dative)
гібридизаці́йним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
гібридизаці́йну (feminine accusative)
гібридизаці́йне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
гібридизаці́йним (masculine instrumental)
гібридизаці́йною (feminine instrumental)
гібридизаці́йним (neuter instrumental)
гібридизаці́йними (instrumental)
гібридизаці́йному (masculine locative)
гібридизаці́йнім (masculine locative)
гібридизаці́йній (feminine locative)
гібридизаці́йному (neuter locative)
гібридизаці́йнім (neuter locative)
гібридизаці́йних (locative)


гідробіологія

Nomdérivé de біологія (« biologie »), avec le préfixe гідро-.

гідробіоло́гія (singular nominative)
гідробіоло́гії (singular genitive)
гідробіоло́гії (singular dative)
гідробіоло́гію (singular accusative)
гідробіоло́гією (singular instrumental)
на/у гідробіоло́гії (singular locative)
гідробіоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ʰⁱᵈʳᵒᵇⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


гідробіологічний

Adjectifdérivé de гідробіологія (« hydrobiologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé de біологічний (« biologique »), avec le préfixe гідро-.

Cas
Singulier
Pluriel
гідробіологі́чний (masculine nominative)
гідробіологі́чна (feminine nominative)
гідробіологі́чне (neuter nominative)
гідробіологі́чні (nominative)
гідробіологі́чного (masculine genitive)
гідробіологі́чної (feminine genitive)
гідробіологі́чного (neuter genitive)
гідробіологі́чних (genitive)
гідробіологі́чному (masculine dative)
гідробіологі́чній (feminine dative)
гідробіологі́чному (neuter dative)
гідробіологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
гідробіологі́чну (feminine accusative)
гідробіологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
гідробіологі́чним (masculine instrumental)
гідробіологі́чною (feminine instrumental)
гідробіологі́чним (neuter instrumental)
гідробіологі́чними (instrumental)
гідробіологі́чному (masculine locative)
гідробіологі́чнім (masculine locative)
гідробіологі́чній (feminine locative)
гідробіологі́чному (neuter locative)
гідробіологі́чнім (neuter locative)
гідробіологі́чних (locative)

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-гідробіологічний.wav


гістологія

Nomdérivé du préfixe гісто-, avec le suffixe -логія.

гістоло́гія (singular nominative)
гістоло́гії (singular genitive)
гістоло́гії (singular dative)
гістоло́гію (singular accusative)
гістоло́гією (singular instrumental)
на/у гістоло́гії (singular locative)
гістоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ʰⁱˢᵗᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


гістологічний

Adjectifdérivé de гістологія (« histologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé du préfixe гісто-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
гістологі́чний (masculine nominative)
гістологі́чна (feminine nominative)
гістологі́чне (neuter nominative)
гістологі́чні (nominative)
гістологі́чного (masculine genitive)
гістологі́чної (feminine genitive)
гістологі́чного (neuter genitive)
гістологі́чних (genitive)
гістологі́чному (masculine dative)
гістологі́чній (feminine dative)
гістологі́чному (neuter dative)
гістологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
гістологі́чну (feminine accusative)
гістологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
гістологі́чним (masculine instrumental)
гістологі́чною (feminine instrumental)
гістологі́чним (neuter instrumental)
гістологі́чними (instrumental)
гістологі́чному (masculine locative)
гістологі́чнім (masculine locative)
гістологі́чній (feminine locative)
гістологі́чному (neuter locative)
гістологі́чнім (neuter locative)
гістологі́чних (locative)


гістологічно

Forme adverbiale de гістологічний (« histologique »).

Adverbedérivé du préfixe гісто-, avec le suffixe -логічно.


гістофізіологія

Nomdérivé de фізіологія (« physiologie »), avec le préfixe гісто-.

гістофізіоло́гія (singular nominative)
гістофізіоло́гії (singular genitive)
гістофізіоло́гії (singular dative)
гістофізіоло́гію (singular accusative)
гістофізіоло́гією (singular instrumental)
на/у гістофізіоло́гії (singular locative)
гістофізіоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ʰⁱˢᵗᵒᶠⁱᶻⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


фізіологія

Nomdérivé du préfixe фізіо-, avec le suffixe -логія.

фізіоло́гія (singular nominative)
фізіоло́гії (plural nominative)
фізіоло́гії (singular genitive)
фізіоло́гій (plural genitive)
фізіоло́гії (singular dative)
фізіоло́гіям (plural dative)
фізіоло́гію (singular accusative)
фізіоло́гії (plural accusative)
фізіоло́гією (singular instrumental)
фізіоло́гіями (plural instrumental)
на/у фізіоло́гії (singular locative)
на/у фізіоло́гіях (plural locative)
фізіоло́гіє (singular vocative)
фізіоло́гії (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak

⁽ᶠⁱᶻⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


фізіологічно

Forme adverbiale de фізіологічний (« physiologique »).

Adverbedérivé du préfixe фізіо-, avec le suffixe -логічно.


фізіологічний

Adjectifdérivé de фізіологія (« physiologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé du préfixe фізіо-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
фізіологі́чний (masculine nominative)
фізіологі́чна (feminine nominative)
фізіологі́чне (neuter nominative)
фізіологі́чні (nominative)
фізіологі́чного (masculine genitive)
фізіологі́чної (feminine genitive)
фізіологі́чного (neuter genitive)
фізіологі́чних (genitive)
фізіологі́чному (masculine dative)
фізіологі́чній (feminine dative)
фізіологі́чному (neuter dative)
фізіологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
фізіологі́чну (feminine accusative)
фізіологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
фізіологі́чним (masculine instrumental)
фізіологі́чною (feminine instrumental)
фізіологі́чним (neuter instrumental)
фізіологі́чними (instrumental)
фізіологі́чному (masculine locative)
фізіологі́чнім (masculine locative)
фізіологі́чній (feminine locative)
фізіологі́чному (neuter locative)
фізіологі́чнім (neuter locative)
фізіологі́чних (locative)


фізіолого-біологічний

Adjectifcomposé de фізіологія (« physiologie »), біологія (« biologie ») et -ічний.

Cas
Singulier
Pluriel
фізіо́лого-біологі́чний (masculine nominative)
фізіо́лого-біологі́чна (feminine nominative)
фізіо́лого-біологі́чне (neuter nominative)
фізіо́лого-біологі́чні (nominative)
фізіо́лого-біологі́чного (masculine genitive)
фізіо́лого-біологі́чної (feminine genitive)
фізіо́лого-біологі́чного (neuter genitive)
фізіо́лого-біологі́чних (genitive)
фізіо́лого-біологі́чному (masculine dative)
фізіо́лого-біологі́чній (feminine dative)
фізіо́лого-біологі́чному (neuter dative)
фізіо́лого-біологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
фізіо́лого-біологі́чну (feminine accusative)
фізіо́лого-біологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
фізіо́лого-біологі́чним (masculine instrumental)
фізіо́лого-біологі́чною (feminine instrumental)
фізіо́лого-біологі́чним (neuter instrumental)
фізіо́лого-біологі́чними (instrumental)
фізіо́лого-біологі́чному (masculine locative)
фізіо́лого-біологі́чнім (masculine locative)
фізіо́лого-біологі́чній (feminine locative)
фізіо́лого-біологі́чному (neuter locative)
фізіо́лого-біологі́чнім (neuter locative)
фізіо́лого-біологі́чних (locative)

Relatif à la fois à la physiologie et à la biologie.

fr-фізіолого-біологічний-uk-adj-mv29mYnO


фізіолого-біохімічний

Adjectifcomposé de фізіологія (« physiologie »), біохімія (« biochimie ») et -ічний.

Cas
Singulier
Pluriel
фізіо́лого-біохімі́чний (masculine nominative)
фізіо́лого-біохімі́чна (feminine nominative)
фізіо́лого-біохімі́чне (neuter nominative)
фізіо́лого-біохімі́чні (nominative)
фізіо́лого-біохімі́чного (masculine genitive)
фізіо́лого-біохімі́чної (feminine genitive)
фізіо́лого-біохімі́чного (neuter genitive)
фізіо́лого-біохімі́чних (genitive)
фізіо́лого-біохімі́чному (masculine dative)
фізіо́лого-біохімі́чній (feminine dative)
фізіо́лого-біохімі́чному (neuter dative)
фізіо́лого-біохімі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
фізіо́лого-біохімі́чну (feminine accusative)
фізіо́лого-біохімі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
фізіо́лого-біохімі́чним (masculine instrumental)
фізіо́лого-біохімі́чною (feminine instrumental)
фізіо́лого-біохімі́чним (neuter instrumental)
фізіо́лого-біохімі́чними (instrumental)
фізіо́лого-біохімі́чному (masculine locative)
фізіо́лого-біохімі́чнім (masculine locative)
фізіо́лого-біохімі́чній (feminine locative)
фізіо́лого-біохімі́чному (neuter locative)
фізіо́лого-біохімі́чнім (neuter locative)
фізіо́лого-біохімі́чних (locative)

Relatif à la fois à la physiologie et à la biochimie.

fr-фізіолого-біохімічний-uk-adj-qN4r~JjN


гістофізіологічний

Adjectifdérivé de гістофізіологія (« histophysiologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé de фізіологічний (« physiologique »), avec le préfixe гісто-.

Cas
Singulier
Pluriel
гістофізіологі́чний (masculine nominative)
гістофізіологі́чна (feminine nominative)
гістофізіологі́чне (neuter nominative)
гістофізіологі́чні (nominative)
гістофізіологі́чного (masculine genitive)
гістофізіологі́чної (feminine genitive)
гістофізіологі́чного (neuter genitive)
гістофізіологі́чних (genitive)
гістофізіологі́чному (masculine dative)
гістофізіологі́чній (feminine dative)
гістофізіологі́чному (neuter dative)
гістофізіологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
гістофізіологі́чну (feminine accusative)
гістофізіологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
гістофізіологі́чним (masculine instrumental)
гістофізіологі́чною (feminine instrumental)
гістофізіологі́чним (neuter instrumental)
гістофізіологі́чними (instrumental)
гістофізіологі́чному (masculine locative)
гістофізіологі́чнім (masculine locative)
гістофізіологі́чній (feminine locative)
гістофізіологі́чному (neuter locative)
гістофізіологі́чнім (neuter locative)
гістофізіологі́чних (locative)


гістофізіолог

Nomdérivé de фізіолог (« physiologiste »), avec le préfixe гісто-.

гістофізіо́лог (singular nominative)
гістофізіо́логи (plural nominative)
гістофізіо́лога (singular genitive)
гістофізіо́логів (plural genitive)
гістофізіо́логу (singular dative)
гістофізіо́логові (singular dative)
гістофізіо́логам (plural dative)
гістофізіо́лога (singular accusative)
гістофізіо́логів (plural accusative)
гістофізіо́логом (singular instrumental)
гістофізіо́логами (plural instrumental)
на/у гістофізіо́логові, (singular locative)
гістофізіо́логу (singular locative)
на/у гістофізіо́логах (plural locative)
гістофізіо́логу (singular vocative)
гістофізіо́логи (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak

⁽ʰⁱˢᵗᵒᶠⁱᶻⁱᵒˡᵒʰ⁾


гнотобіологія

Du grec ancien γνωτός, gnôtós (« connu ») avec le mot біологія (« biologie »).

гнотобіоло́гія (singular nominative)
гнотобіоло́гії (singular genitive)
гнотобіоло́гії (singular dative)
гнотобіоло́гію (singular accusative)
гнотобіоло́гією (singular instrumental)
на/у гнотобіоло́гії (singular locative)
гнотобіоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ʰⁿᵒᵗᵒᵇⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


гнотобіологічний

Adjectifdérivé de гнотобіологія (« gnotobiologie »), avec le suffixe -ічний.

Cas
Singulier
Pluriel
гнотобіологі́чний (masculine nominative)
гнотобіологі́чна (feminine nominative)
гнотобіологі́чне (neuter nominative)
гнотобіологі́чні (nominative)
гнотобіологі́чного (masculine genitive)
гнотобіологі́чної (feminine genitive)
гнотобіологі́чного (neuter genitive)
гнотобіологі́чних (genitive)
гнотобіологі́чному (masculine dative)
гнотобіологі́чній (feminine dative)
гнотобіологі́чному (neuter dative)
гнотобіологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
гнотобіологі́чну (feminine accusative)
гнотобіологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
гнотобіологі́чним (masculine instrumental)
гнотобіологі́чною (feminine instrumental)
гнотобіологі́чним (neuter instrumental)
гнотобіологі́чними (instrumental)
гнотобіологі́чному (masculine locative)
гнотобіологі́чнім (masculine locative)
гнотобіологі́чній (feminine locative)
гнотобіологі́чному (neuter locative)
гнотобіологі́чнім (neuter locative)
гнотобіологі́чних (locative)


гомойологія

Nomdérivé du préfixe гомойо-, avec le suffixe -логія.

гомойоло́гія (singular nominative)
гомойоло́гії (plural nominative)
гомойоло́гії (singular genitive)
гомойоло́гій (plural genitive)
гомойоло́гії (singular dative)
гомойоло́гіям (plural dative)
гомойоло́гію (singular accusative)
гомойоло́гії (plural accusative)
гомойоло́гією (singular instrumental)
гомойоло́гіями (plural instrumental)
на/у гомойоло́гії (singular locative)
на/у гомойоло́гіях (plural locative)
гомойоло́гіє (singular vocative)
гомойоло́гії (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak

Homoiologie (comparaison de la forme des organes d’une espèce à l’autre).


гомойологічний

Adjectifdérivé de гомойологія (« homoiologie ou homéologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé du préfixe гомойо-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
гомойологі́чний (masculine nominative)
гомойологі́чна (feminine nominative)
гомойологі́чне (neuter nominative)
гомойологі́чні (nominative)
гомойологі́чного (masculine genitive)
гомойологі́чної (feminine genitive)
гомойологі́чного (neuter genitive)
гомойологі́чних (genitive)
гомойологі́чному (masculine dative)
гомойологі́чній (feminine dative)
гомойологі́чному (neuter dative)
гомойологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
гомойологі́чну (feminine accusative)
гомойологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
гомойологі́чним (masculine instrumental)
гомойологі́чною (feminine instrumental)
гомойологі́чним (neuter instrumental)
гомойологі́чними (instrumental)
гомойологі́чному (masculine locative)
гомойологі́чнім (masculine locative)
гомойологі́чній (feminine locative)
гомойологі́чному (neuter locative)
гомойологі́чнім (neuter locative)
гомойологі́чних (locative)


гомологія

Nomdérivé du préfixe гомо-, avec le suffixe -логія.

гомоло́гія (singular nominative)
гомоло́гії (plural nominative)
гомоло́гії (singular genitive)
гомоло́гій (plural genitive)
гомоло́гії (singular dative)
гомоло́гіям (plural dative)
гомоло́гію (singular accusative)
гомоло́гії (plural accusative)
гомоло́гією (singular instrumental)
гомоло́гіями (plural instrumental)
на/у гомоло́гії (singular locative)
на/у гомоло́гіях (plural locative)
гомоло́гіє (singular vocative)
гомоло́гії (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak

⁽ʰᵒᵐᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


гомологічний

Adjectifdérivé de гомологія (« homologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé du préfixe гомо-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
гомологі́чний (masculine nominative)
гомологі́чна (feminine nominative)
гомологі́чне (neuter nominative)
гомологі́чні (nominative)
гомологі́чного (masculine genitive)
гомологі́чної (feminine genitive)
гомологі́чного (neuter genitive)
гомологі́чних (genitive)
гомологі́чному (masculine dative)
гомологі́чній (feminine dative)
гомологі́чному (neuter dative)
гомологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
гомологі́чну (feminine accusative)
гомологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
гомологі́чним (masculine instrumental)
гомологі́чною (feminine instrumental)
гомологі́чним (neuter instrumental)
гомологі́чними (instrumental)
гомологі́чному (masculine locative)
гомологі́чнім (masculine locative)
гомологі́чній (feminine locative)
гомологі́чному (neuter locative)
гомологі́чнім (neuter locative)
гомологі́чних (locative)


hypnospore

Spore dont la paroi est plus épaisse et qui peuvent résister longtemps en état de latence en milieu défavorable. Certaines algues et diatomées en produisent ainsi que certains champignons.

Lorsque l'hypnospore sort de sa période de repos pour rentrer en action elle manifeste son retours à la vie active de plusieurs manières.

Léon Marchand , Enumération méthodique et raisonnée des familles et des genres de la classe de mycophytes, Ed. Société d'Éditions Scientifiques, 1896


ембріологія

Nomdérivé du préfixe ембріо-, avec le suffixe -логія.

ембріоло́гія (singular nominative)
ембріоло́гії (singular genitive)
ембріоло́гії (singular dative)
ембріоло́гію (singular accusative)
ембріоло́гією (singular instrumental)
на/в ембріоло́гії (singular locative)
ембріоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵉᵐᵇʳⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


ембріологічний

Adjectifdérivé de ембріологія (« embryologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé du préfixe ембріо-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
ембріологі́чний (masculine nominative)
ембріологі́чна (feminine nominative)
ембріологі́чне (neuter nominative)
ембріологі́чні (nominative)
ембріологі́чного (masculine genitive)
ембріологі́чної (feminine genitive)
ембріологі́чного (neuter genitive)
ембріологі́чних (genitive)
ембріологі́чному (masculine dative)
ембріологі́чній (feminine dative)
ембріологі́чному (neuter dative)
ембріологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
ембріологі́чну (feminine accusative)
ембріологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
ембріологі́чним (masculine instrumental)
ембріологі́чною (feminine instrumental)
ембріологі́чним (neuter instrumental)
ембріологі́чними (instrumental)
ембріологі́чному (masculine locative)
ембріологі́чнім (masculine locative)
ембріологі́чній (feminine locative)
ембріологі́чному (neuter locative)
ембріологі́чнім (neuter locative)
ембріологі́чних (locative)


ембріон

Du grec ancien ἔμβρυον, émbruon, même sens.

ембріо́н (singular nominative)
ембріо́ни (plural nominative)
ембріо́на (singular genitive)
ембріо́нів (plural genitive)
ембріо́ну (singular dative)
ембріо́нові (singular dative)
ембріо́нам (plural dative)
ембріо́н (singular accusative)
ембріо́ни (plural accusative)
ембріо́ном (singular instrumental)
ембріо́нами (plural instrumental)
на/в ембріо́ні (singular locative)
на/в ембріо́нах (plural locative)
ембріо́не (singular vocative)
ембріо́ни (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


ембріональний

Adjectifdérivé de ембріон (« embryon »), avec le suffixe -альний.

Cas
Singulier
Pluriel
ембріона́льний (masculine nominative)
ембріона́льна (feminine nominative)
ембріона́льне (neuter nominative)
ембріона́льні (nominative)
ембріона́льного (masculine genitive)
ембріона́льної (feminine genitive)
ембріона́льного (neuter genitive)
ембріона́льних (genitive)
ембріона́льному (masculine dative)
ембріона́льній (feminine dative)
ембріона́льному (neuter dative)
ембріона́льним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
ембріона́льну (feminine accusative)
ембріона́льне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
ембріона́льним (masculine instrumental)
ембріона́льною (feminine instrumental)
ембріона́льним (neuter instrumental)
ембріона́льними (instrumental)
ембріона́льному (masculine locative)
ембріона́льнім (masculine locative)
ембріона́льній (feminine locative)
ембріона́льному (neuter locative)
ембріона́льнім (neuter locative)
ембріона́льних (locative)


ендем

енде́м (singular nominative)
енде́ми (plural nominative)
енде́ма (singular genitive)
енде́мів (plural genitive)
енде́му (singular dative)
енде́мові (singular dative)
енде́мам (plural dative)
енде́м (singular accusative)
енде́ми (plural accusative)
енде́мом (singular instrumental)
енде́мами (plural instrumental)
на/в енде́мі (singular locative)
на/в енде́мах (plural locative)
енде́ме (singular vocative)
енде́ми (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


ендемізм

Nomdérivé de ендемія (« endémie »), avec le suffixe -ізм.

ендемі́зм (singular nominative)
ендемі́зму (singular genitive)
ендемі́зму (singular dative)
ендемі́змові (singular dative)
ендемі́зм (singular accusative)
ендемі́змом (singular instrumental)
на/в ендемі́змі, (singular locative)
по ендемі́зму (singular locative)
ендемі́зме (singular vocative)
Nom de type 1a- selon Zaliznyak


ендемік

Nomdérivé de ендемія (« endémie »), avec le suffixe -ік.

енде́мік (singular nominative)
енде́міки (plural nominative)
енде́міка (singular genitive)
енде́міків (plural genitive)
енде́міку (singular dative)
енде́мікові (singular dative)
енде́мікам (plural dative)
енде́мік (singular accusative)
енде́міки (plural accusative)
енде́міком (singular instrumental)
енде́міками (plural instrumental)
на/в енде́міку (singular locative)
на/в енде́міках (plural locative)
енде́міку (singular vocative)
енде́міки (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak


ендемік

енде́мік (singular nominative)
енде́міки (plural nominative)
енде́міка (singular genitive)
енде́міків (plural genitive)
енде́міку (singular dative)
енде́мікові (singular dative)
енде́мікам (plural dative)
енде́міка (singular accusative)
енде́міків (plural accusative)
енде́міки (plural accusative)
енде́міком (singular instrumental)
енде́міками (plural instrumental)
на/в енде́мікові, (singular locative)
енде́міку (singular locative)
на/в енде́міках (plural locative)
енде́міку (singular vocative)
енде́міки (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak


ендемічний

Adjectifdérivé de ендемія (« endémie »), avec le suffixe -ічний.

Cas
Singulier
Pluriel
ендемі́чний (masculine nominative)
ендемі́чна (feminine nominative)
ендемі́чне (neuter nominative)
ендемі́чні (nominative)
ендемі́чного (masculine genitive)
ендемі́чної (feminine genitive)
ендемі́чного (neuter genitive)
ендемі́чних (genitive)
ендемі́чному (masculine dative)
ендемі́чній (feminine dative)
ендемі́чному (neuter dative)
ендемі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
ендемі́чну (feminine accusative)
ендемі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
ендемі́чним (masculine instrumental)
ендемі́чною (feminine instrumental)
ендемі́чним (neuter instrumental)
ендемі́чними (instrumental)
ендемі́чному (masculine locative)
ендемі́чнім (masculine locative)
ендемі́чній (feminine locative)
ендемі́чному (neuter locative)
ендемі́чнім (neuter locative)
ендемі́чних (locative)


неоендемія

Nomdérivé de ендемія (« endémie »), avec le préfixe нео-.

неоендемі́я (singular nominative)
неоендемі́ї (plural nominative)
неоендемі́ї (singular genitive)
неоендемі́й (plural genitive)
неоендемі́ї (singular dative)
неоендемі́ям (plural dative)
неоендемі́ю (singular accusative)
неоендемі́ї (plural accusative)
неоендемі́єю (singular instrumental)
неоендемі́ями (plural instrumental)
на/у неоендемі́ї (singular locative)
на/у неоендемі́ях (plural locative)
неоендемі́є (singular vocative)
неоендемі́ї (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak

⁽ⁿᵉᵒᵉⁿᵈᵉᵐⁱʲᵃ⁾


палеоендемія

Nomdérivé de ендемія (« endémie »), avec le préfixe палео-.

палеоендемі́я (singular nominative)
палеоендемі́ї (plural nominative)
палеоендемі́ї (singular genitive)
палеоендемі́й (plural genitive)
палеоендемі́ї (singular dative)
палеоендемі́ям (plural dative)
палеоендемі́ю (singular accusative)
палеоендемі́ї (plural accusative)
палеоендемі́єю (singular instrumental)
палеоендемі́ями (plural instrumental)
на/в палеоендемі́ї (singular locative)
на/в палеоендемі́ях (plural locative)
палеоендемі́є (singular vocative)
палеоендемі́ї (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak

⁽ᵖᵃˡᵉᵒᵉⁿᵈᵉᵐⁱʲᵃ⁾


стеноендемія

Nomdérivé de ендемія (« endémie »), avec le préfixe стено-.

стеноендемі́я (singular nominative)
стеноендемі́ї (plural nominative)
стеноендемі́ї (singular genitive)
стеноендемі́й (plural genitive)
стеноендемі́ї (singular dative)
стеноендемі́ям (plural dative)
стеноендемі́ю (singular accusative)
стеноендемі́ї (plural accusative)
стеноендемі́єю (singular instrumental)
стеноендемі́ями (plural instrumental)
на/в стеноендемі́ї (singular locative)
на/в стеноендемі́ях (plural locative)
стеноендемі́є (singular vocative)
стеноендемі́ї (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak

⁽ˢᵗᵉⁿᵒᵉⁿᵈᵉᵐⁱʲᵃ⁾


субендемія

Nomdérivé de ендемія (« endémie »), avec le préfixe суб-.

субендемі́я (singular nominative)
субендемі́ї (plural nominative)
субендемі́ї (singular genitive)
субендемі́й (plural genitive)
субендемі́ї (singular dative)
субендемі́ям (plural dative)
субендемі́ю (singular accusative)
субендемі́ї (plural accusative)
субендемі́єю (singular instrumental)
субендемі́ями (plural instrumental)
на/в субендемі́ї (singular locative)
на/в субендемі́ях (plural locative)
субендемі́є (singular vocative)
субендемі́ї (plural vocative)
Nom de type 7a selon Zaliznyak

⁽ˢᵘᵇᵉⁿᵈᵉᵐⁱʲᵃ⁾


етіологія

Nomdérivé du préfixe етіо-, avec le suffixe -логія.

етіоло́гія (singular nominative)
етіоло́гії (singular genitive)
етіоло́гії (singular dative)
етіоло́гію (singular accusative)
етіоло́гією (singular instrumental)
на/в етіоло́гії (singular locative)
етіоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵉᵗⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


етіологічний

Adjectifdérivé de етіологія (« étiologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé du préfixe етіо-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
етіологі́чний (masculine nominative)
етіологі́чна (feminine nominative)
етіологі́чне (neuter nominative)
етіологі́чні (nominative)
етіологі́чного (masculine genitive)
етіологі́чної (feminine genitive)
етіологі́чного (neuter genitive)
етіологі́чних (genitive)
етіологі́чному (masculine dative)
етіологі́чній (feminine dative)
етіологі́чному (neuter dative)
етіологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
етіологі́чну (feminine accusative)
етіологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
етіологі́чним (masculine instrumental)
етіологі́чною (feminine instrumental)
етіологі́чним (neuter instrumental)
етіологі́чними (instrumental)
етіологі́чному (masculine locative)
етіологі́чнім (masculine locative)
етіологі́чній (feminine locative)
етіологі́чному (neuter locative)
етіологі́чнім (neuter locative)
етіологі́чних (locative)


імунологія

Nomdérivé du préfixe імуно-, avec le suffixe -логія.

імуноло́гія (singular nominative)
імуноло́гії (singular genitive)
імуноло́гії (singular dative)
імуноло́гію (singular accusative)
імуноло́гією (singular instrumental)
на/в імуноло́гії (singular locative)
імуноло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ⁱᵐᵘⁿᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


thécal

thécaux (plural masculine)
thécale (singular feminine)
thécales (plural feminine)

Le diagnostic redouté étant un processus tumoral, la patiente a bénéficié d’une ovariectomie bilatérale qui retrouve un aspect de stroma ovarien hyperplasique avec des îlots de cellules thécales lutéinisées, typique d’une hyperthécose.

L.Salle et al., Une hyperandrogènie d’allure tumorale au cours de la ménopause, Annales d’endocrinologie, volume 81, numéro 4, septembre 2020, page 387


каріологія

Nomdérivé du préfixe каріо-, avec le suffixe -логія.

каріоло́гія (singular nominative)
каріоло́гії (singular genitive)
каріоло́гії (singular dative)
каріоло́гію (singular accusative)
каріоло́гією (singular instrumental)
на/у каріоло́гії (singular locative)
каріоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵏᵃʳⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


каріологічний

Adjectifdérivé de каріологія (« caryologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé du préfixe каріо-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
каріологі́чний (masculine nominative)
каріологі́чна (feminine nominative)
каріологі́чне (neuter nominative)
каріологі́чні (nominative)
каріологі́чного (masculine genitive)
каріологі́чної (feminine genitive)
каріологі́чного (neuter genitive)
каріологі́чних (genitive)
каріологі́чному (masculine dative)
каріологі́чній (feminine dative)
каріологі́чному (neuter dative)
каріологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
каріологі́чну (feminine accusative)
каріологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
каріологі́чним (masculine instrumental)
каріологі́чною (feminine instrumental)
каріологі́чним (neuter instrumental)
каріологі́чними (instrumental)
каріологі́чному (masculine locative)
каріологі́чнім (masculine locative)
каріологі́чній (feminine locative)
каріологі́чному (neuter locative)
каріологі́чнім (neuter locative)
каріологі́чних (locative)


spermatidio

Spermatide, cellule haploïde à une chromatide, légèrement allongée, qui ne se divise plus et qui, après la spermiogenèse, devient spermatozoïde.


магнітобіологія

Nomdérivé de біологія (« biologie »), avec le préfixe магніто-.

магнітобіоло́гія (singular nominative)
магнітобіоло́гії (singular genitive)
магнітобіоло́гії (singular dative)
магнітобіоло́гію (singular accusative)
магнітобіоло́гією (singular instrumental)
на/у магнітобіоло́гії (singular locative)
магнітобіоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵐᵃʰⁿⁱᵗᵒᵇⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


магнітобіологічний

Adjectifdérivé de магнітобіологія (« magnétobiologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé de біологічний (« biologique »), avec le préfixe магніто-.

Cas
Singulier
Pluriel
магнітобіологі́чний (masculine nominative)
магнітобіологі́чна (feminine nominative)
магнітобіологі́чне (neuter nominative)
магнітобіологі́чні (nominative)
магнітобіологі́чного (masculine genitive)
магнітобіологі́чної (feminine genitive)
магнітобіологі́чного (neuter genitive)
магнітобіологі́чних (genitive)
магнітобіологі́чному (masculine dative)
магнітобіологі́чній (feminine dative)
магнітобіологі́чному (neuter dative)
магнітобіологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
магнітобіологі́чну (feminine accusative)
магнітобіологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
магнітобіологі́чним (masculine instrumental)
магнітобіологі́чною (feminine instrumental)
магнітобіологі́чним (neuter instrumental)
магнітобіологі́чними (instrumental)
магнітобіологі́чному (masculine locative)
магнітобіологі́чнім (masculine locative)
магнітобіологі́чній (feminine locative)
магнітобіологі́чному (neuter locative)
магнітобіологі́чнім (neuter locative)
магнітобіологі́чних (locative)


молекулярна біологія

Nomcomposé de молекулярний (« moléculaire ») et de біологія (« biologie »).

молекуля́рна біоло́гія (singular nominative)
молекуля́рної біоло́гії (singular genitive)
молекуля́рній біоло́гії (singular dative)
молекуля́рну біоло́гію (singular accusative)
молекуля́рною біоло́гією (singular instrumental)
на/у молекуля́рній біоло́гії (singular locative)
молекуля́рна біоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

fr-молекулярна_біологія-uk-noun-7JXqf6t8


невробіологія

Nomdérivé de біологія (« biologie »), avec le préfixe невро-.

невробіоло́гія (singular nominative)
невробіоло́гії (singular genitive)
невробіоло́гії (singular dative)
невробіоло́гію (singular accusative)
невробіоло́гією (singular instrumental)
на/у невробіоло́гії (singular locative)
невробіоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak
нейробіологія

⁽ⁿᵉᵛʳᵒᵇⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


невробіологічний

Adjectifdérivé de невробіологія (« neurobiologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé de біологічний (« biologique »), avec le préfixe невро-.

Cas
Singulier
Pluriel
невробіологі́чний (masculine nominative)
невробіологі́чна (feminine nominative)
невробіологі́чне (neuter nominative)
невробіологі́чні (nominative)
невробіологі́чного (masculine genitive)
невробіологі́чної (feminine genitive)
невробіологі́чного (neuter genitive)
невробіологі́чних (genitive)
невробіологі́чному (masculine dative)
невробіологі́чній (feminine dative)
невробіологі́чному (neuter dative)
невробіологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
невробіологі́чну (feminine accusative)
невробіологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
невробіологі́чним (masculine instrumental)
невробіологі́чною (feminine instrumental)
невробіологі́чним (neuter instrumental)
невробіологі́чними (instrumental)
невробіологі́чному (masculine locative)
невробіологі́чнім (masculine locative)
невробіологі́чній (feminine locative)
невробіологі́чному (neuter locative)
невробіологі́чнім (neuter locative)
невробіологі́чних (locative)
нейробіологічний


онтологія

Nomdérivé du préfixe онто-, avec le suffixe -логія.

онтоло́гія (singular nominative)
онтоло́гії (singular genitive)
онтоло́гії (singular dative)
онтоло́гію (singular accusative)
онтоло́гією (singular instrumental)
на/в онтоло́гії (singular locative)
онтоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵒⁿᵗᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


онтологічний

Adjectifdérivé de онтологія (« ontologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé du préfixe онто-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
онтологі́чний (masculine nominative)
онтологі́чна (feminine nominative)
онтологі́чне (neuter nominative)
онтологі́чні (nominative)
онтологі́чного (masculine genitive)
онтологі́чної (feminine genitive)
онтологі́чного (neuter genitive)
онтологі́чних (genitive)
онтологі́чному (masculine dative)
онтологі́чній (feminine dative)
онтологі́чному (neuter dative)
онтологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
онтологі́чну (feminine accusative)
онтологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
онтологі́чним (masculine instrumental)
онтологі́чною (feminine instrumental)
онтологі́чним (neuter instrumental)
онтологі́чними (instrumental)
онтологі́чному (masculine locative)
онтологі́чнім (masculine locative)
онтологі́чній (feminine locative)
онтологі́чному (neuter locative)
онтологі́чнім (neuter locative)
онтологі́чних (locative)


онтологічно

Forme adverbiale de онтологічний (« ontologique »).

Adverbedérivé du préfixe онто-, avec le suffixe -логічно.


онтологічність

Nomdérivé de онтологічний (« ontologique »), avec le suffixe -ість.

онтологі́чність (singular nominative)
онтологі́чності (singular genitive)
онтологі́чності (singular dative)
онтологі́чність (singular accusative)
онтологі́чністю (singular instrumental)
на/в онтологі́чності (singular locative)
онтологі́чносте (singular vocative)
Nom de type 8a- selon Zaliznyak


оологія

Nomdérivé du préfixe оо-, avec le suffixe -логія.

ооло́гія (singular nominative)
ооло́гії (singular genitive)
ооло́гії (singular dative)
ооло́гію (singular accusative)
ооло́гією (singular instrumental)
на/в ооло́гії (singular locative)
ооло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak


оо-

Préfixe non accentué correspondant au préfixe français oo- (œuf).


оологічний

Adjectifdérivé de оологія (« oologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé du préfixe оо-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
оологі́чний (masculine nominative)
оологі́чна (feminine nominative)
оологі́чне (neuter nominative)
оологі́чні (nominative)
оологі́чного (masculine genitive)
оологі́чної (feminine genitive)
оологі́чного (neuter genitive)
оологі́чних (genitive)
оологі́чному (masculine dative)
оологі́чній (feminine dative)
оологі́чному (neuter dative)
оологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
оологі́чну (feminine accusative)
оологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
оологі́чним (masculine instrumental)
оологі́чною (feminine instrumental)
оологі́чним (neuter instrumental)
оологі́чними (instrumental)
оологі́чному (masculine locative)
оологі́чнім (masculine locative)
оологі́чній (feminine locative)
оологі́чному (neuter locative)
оологі́чнім (neuter locative)
оологі́чних (locative)


оолог

Nomdérivé du préfixe оо-, avec le suffixe -лог.

оо́лог (singular nominative)
оо́логи (plural nominative)
оо́лога (singular genitive)
оо́логів (plural genitive)
оо́логу (singular dative)
оо́логові (singular dative)
оо́логам (plural dative)
оо́лога (singular accusative)
оо́логів (plural accusative)
оо́логом (singular instrumental)
оо́логами (plural instrumental)
на/в оо́логові, (singular locative)
оо́логу (singular locative)
на/в оо́логах (plural locative)
оо́логу (singular vocative)
оо́логи (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak


agressinique

agressiniques (plural masculine feminine)

I. Kujumgiev, « Un nouveu ^([sic : nouveau]) produit immunisant contre la pasteurellose des volailles : Vaccin agressinique adsorbé et concentré », in Bulletin of the Institute of Microbiology, volume 5, Microbiological Institute, Bulgarian Academy of Sciences, 1954, page 173


біопсихологія

Nomdérivé de психологія (« psychologie »), avec le préfixe біо-.

біопсихоло́гія (singular nominative)
біопсихоло́гії (singular genitive)
біопсихоло́гії (singular dative)
біопсихоло́гію (singular accusative)
біопсихоло́гією (singular instrumental)
на/у біопсихоло́гії (singular locative)
біопсихоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵇⁱᵒᵖˢʸᵏʰᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


біопсихологічний

Adjectifdérivé de біопсихологія (« biopsychologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé de психологічний (« psychologique »), avec le préfixe біо-.

Cas
Singulier
Pluriel
біопсихологі́чний (masculine nominative)
біопсихологі́чна (feminine nominative)
біопсихологі́чне (neuter nominative)
біопсихологі́чні (nominative)
біопсихологі́чного (masculine genitive)
біопсихологі́чної (feminine genitive)
біопсихологі́чного (neuter genitive)
біопсихологі́чних (genitive)
біопсихологі́чному (masculine dative)
біопсихологі́чній (feminine dative)
біопсихологі́чному (neuter dative)
біопсихологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
біопсихологі́чну (feminine accusative)
біопсихологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
біопсихологі́чним (masculine instrumental)
біопсихологі́чною (feminine instrumental)
біопсихологі́чним (neuter instrumental)
біопсихологі́чними (instrumental)
біопсихологі́чному (masculine locative)
біопсихологі́чнім (masculine locative)
біопсихологі́чній (feminine locative)
біопсихологі́чному (neuter locative)
біопсихологі́чнім (neuter locative)
біопсихологі́чних (locative)


біопсихолог

Nomdérivé de психолог (« psychologue »), avec le préfixe біо-.

біопсихо́лог (singular nominative)
біопсихо́логи (plural nominative)
біопсихо́лога (singular genitive)
біопсихо́логів (plural genitive)
біопсихо́логу (singular dative)
біопсихо́логові (singular dative)
біопсихо́логам (plural dative)
біопсихо́лога (singular accusative)
біопсихо́логів (plural accusative)
біопсихо́логом (singular instrumental)
біопсихо́логами (plural instrumental)
на/у біопсихо́логові, (singular locative)
біопсихо́логу (singular locative)
на/у біопсихо́логах (plural locative)
біопсихо́логу (singular vocative)
біопсихо́логи (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak

⁽ᵇⁱᵒᵖˢʸᵏʰᵒˡᵒʰ⁾


радіобіологія

Nomdérivé de біологія (« biologie »), avec le préfixe радіо-.

радіобіоло́гія (singular nominative)
радіобіоло́гії (singular genitive)
радіобіоло́гії (singular dative)
радіобіоло́гію (singular accusative)
радіобіоло́гією (singular instrumental)
на/у радіобіоло́гії (singular locative)
радіобіоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ʳᵃᵈⁱᵒᵇⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


радіобіологічний

Adjectifdérivé de радіобіологія (« radiobiologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé de біологічний (« biologique »), avec le préfixe радіо-.

Cas
Singulier
Pluriel
радіобіологі́чний (masculine nominative)
радіобіологі́чна (feminine nominative)
радіобіологі́чне (neuter nominative)
радіобіологі́чні (nominative)
радіобіологі́чного (masculine genitive)
радіобіологі́чної (feminine genitive)
радіобіологі́чного (neuter genitive)
радіобіологі́чних (genitive)
радіобіологі́чному (masculine dative)
радіобіологі́чній (feminine dative)
радіобіологі́чному (neuter dative)
радіобіологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
радіобіологі́чну (feminine accusative)
радіобіологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
радіобіологі́чним (masculine instrumental)
радіобіологі́чною (feminine instrumental)
радіобіологі́чним (neuter instrumental)
радіобіологі́чними (instrumental)
радіобіологі́чному (masculine locative)
радіобіологі́чнім (masculine locative)
радіобіологі́чній (feminine locative)
радіобіологі́чному (neuter locative)
радіобіологі́чнім (neuter locative)
радіобіологі́чних (locative)

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-радіобіологічний.wav


радіоекологія

Nomdérivé de екологія (« écologie »), avec le préfixe радіо-.

радіоеколо́гія (singular nominative)
радіоеколо́гії (singular genitive)
радіоеколо́гії (singular dative)
радіоеколо́гію (singular accusative)
радіоеколо́гією (singular instrumental)
на/у радіоеколо́гії (singular locative)
радіоеколо́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ʳᵃᵈⁱᵒᵉᵏᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


радіоекологічний

Adjectifdérivé de радіоекологія (« radioécologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé de екологічний (« écologique »), avec le préfixe радіо-.

Cas
Singulier
Pluriel
радіоекологі́чний (masculine nominative)
радіоекологі́чна (feminine nominative)
радіоекологі́чне (neuter nominative)
радіоекологі́чні (nominative)
радіоекологі́чного (masculine genitive)
радіоекологі́чної (feminine genitive)
радіоекологі́чного (neuter genitive)
радіоекологі́чних (genitive)
радіоекологі́чному (masculine dative)
радіоекологі́чній (feminine dative)
радіоекологі́чному (neuter dative)
радіоекологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
радіоекологі́чну (feminine accusative)
радіоекологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
радіоекологі́чним (masculine instrumental)
радіоекологі́чною (feminine instrumental)
радіоекологі́чним (neuter instrumental)
радіоекологі́чними (instrumental)
радіоекологі́чному (masculine locative)
радіоекологі́чнім (masculine locative)
радіоекологі́чній (feminine locative)
радіоекологі́чному (neuter locative)
радіоекологі́чнім (neuter locative)
радіоекологі́чних (locative)


toleránsa

toleránssat (plural nominative)
toleránssa (singular accusative genitive)
toleránssaid (plural accusative genitive)
toleránsii (singular illative)
toleránssaide (plural illative)
toleránssas (singular locative)
toleránssain (plural locative)
toleránssain (singular comitative)
toleránssaiguin (plural comitative)
toleránsan (essive)

Maŋit beaivvi vuosttas geavahangearddi ja doala daid gaskkas guhkit bottuid. Toleránsa geahppána ja dakko bokte maiddái golaheapmi.

Retardez la première utilisation de la journée et retenez vous plus longtemps durant les pauses. La tolérance diminue et par là même également la consommation.


sottovarietà

Dérivé de varietà, avec le préfixe sotto-.


sottogenere

Dérivé de genere, avec le préfixe sotto-.


sottotribù

Dérivé de tribù, avec le préfixe sotto-.


Halomonas

Genre de bactérie halophile dont certaines espèces sont extrémophiles.

Ils se sont aperçus que la chose^([l'épave du Titanic]) grouillait de vie, en l'occurrence d'une nouvelle espèce de bactérie de la famille des Halomonas, aussitôt baptisée Halomonas titanicae.

Mathieu Vidard, Dernières nouvelles de la science, Éd. Grasset, 2019


éobionte

Forme de vie hypothétique ou précurseur chimique d’un organisme vivant.

Le premier être vivant hypothétique, l’éobionte, habitait donc l'océan primitif.

Michel Lamy, La Photosynthèse du chat. Ou l’écologie expliquée à ma fille., 2015


eobionte

Éobionte, forme de vie hypothétique ou précurseur chimique d’un organisme vivant.


chymivore

Chez l’hôte, le pouvoir pathogène des parasites découle surtout de leur mode de nutrition ; certains sont hématophages, d’autres chymivores ; la plupart produisent des produits d’excrétion/sécrétion contenant des enzymes digestives.

I. D. Sidikou et al., Le pepsinogène et la prochymosine des bovins : connaissances actuelles, applications et perspectives dans la stratégie de lutte contre les verminoses gastrointestinales, Les Annales de médecine vétérinaire, 2005, 149 (4), page 221

La notion de parasitisme implique une spoliation de l’hôte, dont le parasite absorbe et digère les tissus ou les nutriments :
– parasites chymivores, spoliateurs du contenu gastro-intestinal : cas des vers parasites du tractus digestif, tels les ascarides* […]

Jacques Euzéby, Grand Dictionnaire illustré de parasitologie médicale et vétérinaire, Lavoisier, 2008, page 567


типологія

Nomdérivé du préfixe типо-, avec le suffixe -логія.

типоло́гія (singular nominative)
типоло́гії (singular genitive)
типоло́гії (singular dative)
типоло́гію (singular accusative)
типоло́гією (singular instrumental)
на/у типоло́гії (singular locative)
типоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵗʸᵖᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


типологічний

Adjectifdérivé de типологія (« typologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé du préfixe типо-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
типологі́чний (masculine nominative)
типологі́чна (feminine nominative)
типологі́чне (neuter nominative)
типологі́чні (nominative)
типологі́чного (masculine genitive)
типологі́чної (feminine genitive)
типологі́чного (neuter genitive)
типологі́чних (genitive)
типологі́чному (masculine dative)
типологі́чній (feminine dative)
типологі́чному (neuter dative)
типологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
типологі́чну (feminine accusative)
типологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
типологі́чним (masculine instrumental)
типологі́чною (feminine instrumental)
типологі́чним (neuter instrumental)
типологі́чними (instrumental)
типологі́чному (masculine locative)
типологі́чнім (masculine locative)
типологі́чній (feminine locative)
типологі́чному (neuter locative)
типологі́чнім (neuter locative)
типологі́чних (locative)


типологічно

Forme adverbiale de l’adjectif типологічний.

Adverbedérivé du préfixe типо-, avec le suffixe -логічно.


Phagozyt

(1884) Du grec ancien φάγος, phágos (« mangeur ») et κύτος, kútos (« cavité, cellule »), mot forgé par Carl Friedrich Wilhelm Claus.

der Phagozyt (singular nominative)
die Phagozyten (plural nominative)
den Phagozyten (singular accusative)
die Phagozyten (plural accusative)
des Phagozyten (singular genitive)
der Phagozyten (plural genitive)
dem Phagozyten (singular dative)
den Phagozyten (plural dative)


вірусний

Adjectifdérivé de вірус (« virus »), avec le suffixe -ний.

Cas
Singulier
Pluriel
ві́русний (masculine nominative)
ві́русна (feminine nominative)
ві́русне (neuter nominative)
ві́русні (nominative)
ві́русного (masculine genitive)
ві́русної (feminine genitive)
ві́русного (neuter genitive)
ві́русних (genitive)
ві́русному (masculine dative)
ві́русній (feminine dative)
ві́русному (neuter dative)
ві́русним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
ві́русну (feminine accusative)
ві́русне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
ві́русним (masculine instrumental)
ві́русною (feminine instrumental)
ві́русним (neuter instrumental)
ві́русними (instrumental)
ві́русному (masculine locative)
ві́руснім (masculine locative)
ві́русній (feminine locative)
ві́русному (neuter locative)
ві́руснім (neuter locative)
ві́русних (locative)


вірусологія

Nomdérivé du préfixe вірусо-, avec le suffixe -логія.

вірусоло́гія (singular nominative)
вірусоло́гії (singular genitive)
вірусоло́гії (singular dative)
вірусоло́гію (singular accusative)
вірусоло́гією (singular instrumental)
на/у вірусоло́гії (singular locative)
вірусоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵛⁱʳᵘˢᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


хронобіологія

Nomdérivé de біологія (« biologie »), avec le préfixe хроно-.

хронобіоло́гія (singular nominative)
хронобіоло́гії (singular genitive)
хронобіоло́гії (singular dative)
хронобіоло́гію (singular accusative)
хронобіоло́гією (singular instrumental)
на/у хронобіоло́гії (singular locative)
хронобіоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵏʰʳᵒⁿᵒᵇⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


хронобіологічний

Adjectifdérivé de хронобіологія (« chronobiologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé de біологічний (« biologique »), avec le préfixe хроно-.

Cas
Singulier
Pluriel
хронобіологі́чний (masculine nominative)
хронобіологі́чна (feminine nominative)
хронобіологі́чне (neuter nominative)
хронобіологі́чні (nominative)
хронобіологі́чного (masculine genitive)
хронобіологі́чної (feminine genitive)
хронобіологі́чного (neuter genitive)
хронобіологі́чних (genitive)
хронобіологі́чному (masculine dative)
хронобіологі́чній (feminine dative)
хронобіологі́чному (neuter dative)
хронобіологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
хронобіологі́чну (feminine accusative)
хронобіологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
хронобіологі́чним (masculine instrumental)
хронобіологі́чною (feminine instrumental)
хронобіологі́чним (neuter instrumental)
хронобіологі́чними (instrumental)
хронобіологі́чному (masculine locative)
хронобіологі́чнім (masculine locative)
хронобіологі́чній (feminine locative)
хронобіологі́чному (neuter locative)
хронобіологі́чнім (neuter locative)
хронобіологі́чних (locative)


цитогеронтологія

Nomdérivé de геронтологія (« gérontologie »), avec le préfixe цито-.

цитогеронтоло́гія (singular nominative)
цитогеронтоло́гії (singular genitive)
цитогеронтоло́гії (singular dative)
цитогеронтоло́гію (singular accusative)
цитогеронтоло́гією (singular instrumental)
на/у цитогеронтоло́гії (singular locative)
цитогеронтоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵗˢʸᵗᵒʰᵉʳᵒⁿᵗᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


цитоекологія

Nomdérivé de екологія (« écologie »), avec le préfixe цито-.

цитоеколо́гія (singular nominative)
цитоеколо́гії (singular genitive)
цитоеколо́гії (singular dative)
цитоеколо́гію (singular accusative)
цитоеколо́гією (singular instrumental)
на/у цитоеколо́гії (singular locative)
цитоеколо́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵗˢʸᵗᵒᵉᵏᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


цитологія

Nomdérivé du préfixe цито-, avec le suffixe -логія.

цитоло́гія (singular nominative)
цитоло́гії (singular genitive)
цитоло́гії (singular dative)
цитоло́гію (singular accusative)
цитоло́гією (singular instrumental)
на/у цитоло́гії (singular locative)
цитоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵗˢʸᵗᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


цитологічний

Adjectifdérivé de цитологія (« cytologie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé du préfixe цито-, avec le suffixe -логічний.

Cas
Singulier
Pluriel
цитологі́чний (masculine nominative)
цитологі́чна (feminine nominative)
цитологі́чне (neuter nominative)
цитологі́чні (nominative)
цитологі́чного (masculine genitive)
цитологі́чної (feminine genitive)
цитологі́чного (neuter genitive)
цитологі́чних (genitive)
цитологі́чному (masculine dative)
цитологі́чній (feminine dative)
цитологі́чному (neuter dative)
цитологі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
цитологі́чну (feminine accusative)
цитологі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
цитологі́чним (masculine instrumental)
цитологі́чною (feminine instrumental)
цитологі́чним (neuter instrumental)
цитологі́чними (instrumental)
цитологі́чному (masculine locative)
цитологі́чнім (masculine locative)
цитологі́чній (feminine locative)
цитологі́чному (neuter locative)
цитологі́чнім (neuter locative)
цитологі́чних (locative)

https://commons.wikimedia.org/wiki/Special:FilePath/LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-цитологічний.wav


клітинна біологія

Nomcomposé de клітинний (« cellulaire ») et de біологія (« biologie »).

кліти́нна біоло́гія (singular nominative)
кліти́нної біоло́гії (singular genitive)
кліти́нній біоло́гії (singular dative)
кліти́нну біоло́гію (singular accusative)
кліти́нною біоло́гією (singular instrumental)
на/у кліти́нній біоло́гії (singular locative)
кліти́нна біоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak


zygoot

zygooten (plural)
zygootje (singular diminutive)
zygootjes (plural diminutive)
zygote

In 2012 was er bijvoorbeeld de Sanctity of Human Life Act, een wetsvoorstel waarin stond dat vanaf het moment van de bevruchting een zygoot van een of twee cellen meteen volledige burgerrechten heeft.

« ‘Ik zie competitie tussen vrouwen als het gaat om kinderen en carrière’ », dans NRC Handelsblad, 7 février 2019 https://www.nrc.nl/nieuws/2019/02/07/ik-voorspel-de-toekomst-niet-ik-schrijf-over-wat-al-speelt-a3653284 texte intégral


multicellularity

Mot composé de multi-, de cellular et -ity.


mono-spécifique

mono-spécifiques (plural masculine feminine)
monospécifique

Cette observation rejoint et confirme les résultats obtenus en culture mono-spécifique de Chaetoceros gracilis, contaminée par l’herbicide isoproturon à différents stades de croissance (figure 3.2, page 35).

Françoise Quiniou, Geneviève Arzul, Plancton marin et pesticides : Quels liens ?, 2014, page 46


anti-apoptotique

Qui combat l’apoptose (mort cellulaire programmée).

Les données expérimentales ont montré une action neuroprotectrice de l’rEPO se traduisant par un effet anti-apoptotique puissant.

S. Dauger, S. Leteurtre, F. Beaufils, Réanimation pédiatrique, 2010

La recherche d’inhibiteurs de protéines anti-apoptotiques afin de rétablir l’apoptose constitue une piste sérieuse pour le traitement de certains cancers.

Tiphaine Péresse, Recherche d’inhibiteurs naturels de protéines anti-apoptotiques pour le traitement du cancer, 2014

Bcl-2 est le chef de file d’une famille de protéines (plus de 25 protéines identifiées) dont certaines sont anti-apoptotiques tandis que d'autres sont pro-apoptotiques.

Jean-Charles Soria, Stéphane Vignot, Christophe Massard, Olivier Mir, Cours de chimiothérapie antitumorale et traitement médical du cancer, 3ᵉ édition, page i


pro-apoptotique

Qui favorise l’apoptose (mort cellulaire programmée).

L’identification de ces partenaires mitochondriaux des protéines pro-apoptotiques Bax et Bak permet de relier la machinerie d’importation des protéines de la membrane externe à la régulation des fonctions de ces protéines.

Grégory Bellot, Identification de nouveaux récepteurs mitochondriaux impliqués dans l’association des protéines pro-apoptotiques Bax et Bak avec la membrane externe au cours de l’apoptose Nantes Université, 2006


anthropodéni

(XXIᵉ siècle) Formé de « anthropo- » et « déni ». Notion popularisée par le primatologue et ethnologue néerlandais Frans de Waal.

Fait de réfuter à des animaux des traits jugés proprement humains.

Le chercheur parle à ce propos d’anthropodéni, concept qu’il définit comme “le rejet a priori de traits proches des humains chez d’autres animaux ou proches des animaux chez nous” (Waal 2016 : 40).

Catherine Ruchon, De l’anthropodéni aux anthropomorphèmes, les frontières linguistiques de l’humanité

Toutefois, ce culte du dauphin nous ramène aux deux écueils que j'ai déjà cités : anthropomorphisme et anthropodéni.

Tom Mustill et Marina Boraso, Comment parler baleine, 2023, éditions Albin Michel


apoptotique

Relatif à l’apoptose (mort cellulaire programmée).

La combinaison induit une augmentation des effets anti-prolifératifs, une inhibition des phénomènes d’invasion matricielle et une augmentation des effets apoptotiques et ce, à des concentrations plus faibles que celles utilisées avec la cyclopamine seule.

Jean-Yves Blay, Les cibles membranaires de la cellule tumorale, 2e partie, 2010, page 13


космобіологія

Nomdérivé de біологія (« biologie »), avec le préfixe космо-.

космобіоло́гія (singular nominative)
космобіоло́гії (singular genitive)
космобіоло́гії (singular dative)
космобіоло́гію (singular accusative)
космобіоло́гією (singular instrumental)
на/у космобіоло́гії (singular locative)
космобіоло́гіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵏᵒˢᵐᵒᵇⁱᵒˡᵒʰⁱʲᵃ⁾


ormòna

(Date à préciser) De l’anglais hormone, proposé par W.M. Bayliss et E.H. Starling, formé sur le grec ancien ὁρμή, hormè (« impulsion ») avec le suffixe -òna.

Hormone, molécule messagère véhiculée par le sang ou la sève qui agit à distance de son site de production par fixation sur des récepteurs spécifiques.


gambanol

(2022) Du nom de la station botanique "La Gamba" au Costa-Rica, où cette découverte a été faite, avec le suffixe -ol. Ce nom est probablement une invention des découvreurs : Stefan Dötterl, Mario Schubert, Oliver Reiser et Christian Kaiser.

Molécule sécrétée par l'inflorescence d'une plante de la famille des Araceae nommée Syngonium hastiferum ; cette substance a la propriété d'attirer des punaises du genre Neella, de la famille des Miridae laquelle permet la pollinisation de la plante, à l'origine cette punaise était un insecte florivore de ce végétal, elle en est devenue le pollinisateur.


місячно-добовий

Adjectifcomposé de місячний (« lunaire ») et de добовий (« de vingt-quatre heures »).

Cas
Singulier
Pluriel
мі́сячно-добови́й (masculine nominative)
мі́сячно-добова́ (feminine nominative)
мі́сячно-добове́ (neuter nominative)
мі́сячно-добові́ (nominative)
мі́сячно-добово́го (masculine genitive)
мі́сячно-добово́ї (feminine genitive)
мі́сячно-добово́го (neuter genitive)
мі́сячно-добови́х (genitive)
мі́сячно-добово́му (masculine dative)
мі́сячно-добові́й (feminine dative)
мі́сячно-добово́му (neuter dative)
мі́сячно-добови́м (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
мі́сячно-добову́ (feminine accusative)
мі́сячно-добове́ (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
мі́сячно-добови́м (masculine instrumental)
мі́сячно-добово́ю (feminine instrumental)
мі́сячно-добови́м (neuter instrumental)
мі́сячно-добови́ми (instrumental)
мі́сячно-добово́му (masculine locative)
мі́сячно-добові́м (masculine locative)
мі́сячно-добові́й (feminine locative)
мі́сячно-добово́му (neuter locative)
мі́сячно-добові́м (neuter locative)
мі́сячно-добови́х (locative)

Relatif aux cycles quotidiens de la Lune.


місячно-сонячний

Adjectifcomposé de місячний (« mensuel ») et de сонячний (« solaire »).

Cas
Singulier
Pluriel
мі́сячно-со́нячний (masculine nominative)
мі́сячно-со́нячна (feminine nominative)
мі́сячно-со́нячне (neuter nominative)
мі́сячно-со́нячні (nominative)
мі́сячно-со́нячного (masculine genitive)
мі́сячно-со́нячної (feminine genitive)
мі́сячно-со́нячного (neuter genitive)
мі́сячно-со́нячних (genitive)
мі́сячно-со́нячному (masculine dative)
мі́сячно-со́нячній (feminine dative)
мі́сячно-со́нячному (neuter dative)
мі́сячно-со́нячним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
мі́сячно-со́нячну (feminine accusative)
мі́сячно-со́нячне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
мі́сячно-со́нячним (masculine instrumental)
мі́сячно-со́нячною (feminine instrumental)
мі́сячно-со́нячним (neuter instrumental)
мі́сячно-со́нячними (instrumental)
мі́сячно-со́нячному (masculine locative)
мі́сячно-со́нячнім (masculine locative)
мі́сячно-со́нячній (feminine locative)
мі́сячно-со́нячному (neuter locative)
мі́сячно-со́нячнім (neuter locative)
мі́сячно-со́нячних (locative)


мономорфний

Adjectifdérivé de мономорфізм (« monomorphisme »), avec le suffixe -ний par remplacement du suffixe -ізм.

Cas
Singulier
Pluriel
мономо́рфний (masculine nominative)
мономо́рфна (feminine nominative)
мономо́рфне (neuter nominative)
мономо́рфні (nominative)
мономо́рфного (masculine genitive)
мономо́рфної (feminine genitive)
мономо́рфного (neuter genitive)
мономо́рфних (genitive)
мономо́рфному (masculine dative)
мономо́рфній (feminine dative)
мономо́рфному (neuter dative)
мономо́рфним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
мономо́рфну (feminine accusative)
мономо́рфне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
мономо́рфним (masculine instrumental)
мономо́рфною (feminine instrumental)
мономо́рфним (neuter instrumental)
мономо́рфними (instrumental)
мономо́рфному (masculine locative)
мономо́рфнім (masculine locative)
мономо́рфній (feminine locative)
мономо́рфному (neuter locative)
мономо́рфнім (neuter locative)
мономо́рфних (locative)


слиз

сли́зи (plural nominative)
сли́зу (singular genitive)
сли́зів (plural genitive)
сли́зу (singular dative)
сли́зові (singular dative)
сли́зам (plural dative)
сли́зи (plural accusative)
сли́зом (singular instrumental)
сли́зами (plural instrumental)
на/у сли́зі, (singular locative)
сли́зу (singular locative)
на/у сли́зах (plural locative)
сли́зе (singular vocative)
сли́зи (plural vocative)
Nom de type 1a selon Zaliznyak


abiogenes

abiogenesen (definite singular)
abiogeneser (indefinite plural)
abiogeneserna (definite plural)


Zellulose

die Zellulose (singular nominative)
die Zellulosen (plural nominative)
die Zellulose (singular accusative)
die Zellulosen (plural accusative)
der Zellulose (singular genitive)
der Zellulosen (plural genitive)
der Zellulose (singular dative)
den Zellulosen (plural dative)


autocrino

autocrini (plural masculine)
autocrina (singular feminine)
autocrine (plural feminine)

Autocrine, qualifie un messager chimique (hormone, cytokine) qui agit sur la cellule même qui l’a produit.


abortieren

Présent
1ʳᵉ du sing.
ich abortiere
2ᵉ du sing.
du abortierst
3ᵉ du sing.
er/sie/es abortiert
Prétérit
1ʳᵉ du sing.
ich abortierte
Subjonctif II
1ʳᵉ du sing.
ich abortierte
Impératif
2ᵉ du sing.
abortiere
abortier!
2ᵉ du plur.
abortiert!
Participe passé
abortiert
Auxiliaire
haben

\apʔɔʁˈtiːʁən\

apʔɔʁˈtiːʁən


إِجْهَاضٌ

Application du schème إِزْرَازٌ (« nom d'action de forme IV ») à la racine ج ه ض (« avorter »).

ar:إِجْهَاضإِجْهَاضٌ (ijhâDũ) /ʔid͡ʒ.haː.dˁun/


палеобіогеографічний

Adjectifdérivé de біогеографічний (« biogéographique »), avec le préfixe палео-.

Adjectifdérivé de палеобіогеографія (« paléobiogéographie »), avec le suffixe -ічний.

Cas
Singulier
Pluriel
палеобіогеографі́чний (masculine nominative)
палеобіогеографі́чна (feminine nominative)
палеобіогеографі́чне (neuter nominative)
палеобіогеографі́чні (nominative)
палеобіогеографі́чного (masculine genitive)
палеобіогеографі́чної (feminine genitive)
палеобіогеографі́чного (neuter genitive)
палеобіогеографі́чних (genitive)
палеобіогеографі́чному (masculine dative)
палеобіогеографі́чній (feminine dative)
палеобіогеографі́чному (neuter dative)
палеобіогеографі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
палеобіогеографі́чну (feminine accusative)
палеобіогеографі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
палеобіогеографі́чним (masculine instrumental)
палеобіогеографі́чною (feminine instrumental)
палеобіогеографі́чним (neuter instrumental)
палеобіогеографі́чними (instrumental)
палеобіогеографі́чному (masculine locative)
палеобіогеографі́чнім (masculine locative)
палеобіогеографі́чній (feminine locative)
палеобіогеографі́чному (neuter locative)
палеобіогеографі́чнім (neuter locative)
палеобіогеографі́чних (locative)

fr-палеобіогеографічний-uk-adj-VPBRz2xy


біогеографічний

Adjectifdérivé de географічний (« géographique »), avec le préfixe біо-.

Adjectifdérivé de біогеографія (« biogéographie »), avec le suffixe -ічний.

Cas
Singulier
Pluriel
біогеографі́чний (masculine nominative)
біогеографі́чна (feminine nominative)
біогеографі́чне (neuter nominative)
біогеографі́чні (nominative)
біогеографі́чного (masculine genitive)
біогеографі́чної (feminine genitive)
біогеографі́чного (neuter genitive)
біогеографі́чних (genitive)
біогеографі́чному (masculine dative)
біогеографі́чній (feminine dative)
біогеографі́чному (neuter dative)
біогеографі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
біогеографі́чну (feminine accusative)
біогеографі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
біогеографі́чним (masculine instrumental)
біогеографі́чною (feminine instrumental)
біогеографі́чним (neuter instrumental)
біогеографі́чними (instrumental)
біогеографі́чному (masculine locative)
біогеографі́чнім (masculine locative)
біогеографі́чній (feminine locative)
біогеографі́чному (neuter locative)
біогеографі́чнім (neuter locative)
біогеографі́чних (locative)


біогеографія

Nomdérivé de географія (« géographie »), avec le préfixe біо-.

біогеогра́фія (singular nominative)
біогеогра́фії (singular genitive)
біогеогра́фії (singular dative)
біогеогра́фію (singular accusative)
біогеогра́фією (singular instrumental)
на/у біогеогра́фії (singular locative)
біогеогра́фіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵇⁱᵒʰᵉᵒʰʳᵃᶠⁱʲᵃ⁾


палеобіогеографія

Nomdérivé de біогеографія (« biogéographie »), avec le préfixe палео-.

палеобіогеогра́фія (singular nominative)
палеобіогеогра́фії (singular genitive)
палеобіогеогра́фії (singular dative)
палеобіогеогра́фію (singular accusative)
палеобіогеогра́фією (singular instrumental)
на/у палеобіогеогра́фії (singular locative)
палеобіогеогра́фіє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵖᵃˡᵉᵒᵇⁱᵒʰᵉᵒʰʳᵃᶠⁱʲᵃ⁾


палеобіогеохімік

Nomdérivé de біогеохімік (« biogéochimiste »), avec le préfixe палео-.

палеобіогеохі́мік (singular nominative)
палеобіогеохі́міки (plural nominative)
палеобіогеохі́міка (singular genitive)
палеобіогеохі́міків (plural genitive)
палеобіогеохі́міку (singular dative)
палеобіогеохі́мікові (singular dative)
палеобіогеохі́мікам (plural dative)
палеобіогеохі́міка (singular accusative)
палеобіогеохі́міків (plural accusative)
палеобіогеохі́міком (singular instrumental)
палеобіогеохі́міками (plural instrumental)
на/у палеобіогеохі́мікові, (singular locative)
палеобіогеохі́міку (singular locative)
на/у палеобіогеохі́міках (plural locative)
палеобіогеохі́міку (singular vocative)
палеобіогеохі́міки (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak

⁽ᵖᵃˡᵉᵒᵇⁱᵒʰᵉᵒᵏʰⁱᵐⁱᵏ⁾


біогеохімік

Nomdérivé de геохімік (« géochimiste »), avec le préfixe біо-.

біогеохі́мік (singular nominative)
біогеохі́міки (plural nominative)
біогеохі́міка (singular genitive)
біогеохі́міків (plural genitive)
біогеохі́міку (singular dative)
біогеохі́мікові (singular dative)
біогеохі́мікам (plural dative)
біогеохі́міка (singular accusative)
біогеохі́міків (plural accusative)
біогеохі́міком (singular instrumental)
біогеохі́міками (plural instrumental)
на/у біогеохі́мікові, (singular locative)
біогеохі́міку (singular locative)
на/у біогеохі́міках (plural locative)
біогеохі́міку (singular vocative)
біогеохі́міки (plural vocative)
Nom de type 3a selon Zaliznyak

⁽ᵇⁱᵒʰᵉᵒᵏʰⁱᵐⁱᵏ⁾


біогеохімічний

Adjectifdérivé de біогеохімія (« biogéochimie »), avec le suffixe -ічний.

Adjectifdérivé de геохімічний (« géochimique »), avec le préfixe біо-.

Cas
Singulier
Pluriel
біогеохімі́чний (masculine nominative)
біогеохімі́чна (feminine nominative)
біогеохімі́чне (neuter nominative)
біогеохімі́чні (nominative)
біогеохімі́чного (masculine genitive)
біогеохімі́чної (feminine genitive)
біогеохімі́чного (neuter genitive)
біогеохімі́чних (genitive)
біогеохімі́чному (masculine dative)
біогеохімі́чній (feminine dative)
біогеохімі́чному (neuter dative)
біогеохімі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
біогеохімі́чну (feminine accusative)
біогеохімі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
біогеохімі́чним (masculine instrumental)
біогеохімі́чною (feminine instrumental)
біогеохімі́чним (neuter instrumental)
біогеохімі́чними (instrumental)
біогеохімі́чному (masculine locative)
біогеохімі́чнім (masculine locative)
біогеохімі́чній (feminine locative)
біогеохімі́чному (neuter locative)
біогеохімі́чнім (neuter locative)
біогеохімі́чних (locative)


біогеохімія

Nomdérivé de геохімія (« géochimie »), avec le préfixe біо-.

біогеохі́мія (singular nominative)
біогеохі́мії (singular genitive)
біогеохі́мії (singular dative)
біогеохі́мію (singular accusative)
біогеохі́мією (singular instrumental)
на/у біогеохі́мії (singular locative)
біогеохі́міє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵇⁱᵒʰᵉᵒᵏʰⁱᵐⁱʲᵃ⁾


палеобіогеохімічний

Adjectifdérivé de біогеохімічний (« biogéochimique »), avec le préfixe палео-.

Adjectifdérivé de палеобіогеохімія (« paléobiogéochimie »), avec le suffixe -ічний.

Cas
Singulier
Pluriel
палеобіогеохімі́чний (masculine nominative)
палеобіогеохімі́чна (feminine nominative)
палеобіогеохімі́чне (neuter nominative)
палеобіогеохімі́чні (nominative)
палеобіогеохімі́чного (masculine genitive)
палеобіогеохімі́чної (feminine genitive)
палеобіогеохімі́чного (neuter genitive)
палеобіогеохімі́чних (genitive)
палеобіогеохімі́чному (masculine dative)
палеобіогеохімі́чній (feminine dative)
палеобіогеохімі́чному (neuter dative)
палеобіогеохімі́чним (dative)
Nom. ou Gén. (masculine accusative)
палеобіогеохімі́чну (feminine accusative)
палеобіогеохімі́чне (neuter accusative)
Nom. ou Gén. (accusative)
палеобіогеохімі́чним (masculine instrumental)
палеобіогеохімі́чною (feminine instrumental)
палеобіогеохімі́чним (neuter instrumental)
палеобіогеохімі́чними (instrumental)
палеобіогеохімі́чному (masculine locative)
палеобіогеохімі́чнім (masculine locative)
палеобіогеохімі́чній (feminine locative)
палеобіогеохімі́чному (neuter locative)
палеобіогеохімі́чнім (neuter locative)
палеобіогеохімі́чних (locative)

fr-палеобіогеохімічний-uk-adj-bx-B1Avk


палеобіогеохімія

Nomdérivé de біогеохімія (« biogéochimie »), avec le préfixe палео-.

палеобіогеохі́мія (singular nominative)
палеобіогеохі́мії (singular genitive)
палеобіогеохі́мії (singular dative)
палеобіогеохі́мію (singular accusative)
палеобіогеохі́мією (singular instrumental)
на/у палеобіогеохі́мії (singular locative)
палеобіогеохі́міє (singular vocative)
Nom de type 7a- selon Zaliznyak

⁽ᵖᵃˡᵉᵒᵇⁱᵒʰᵉᵒᵏʰⁱᵐⁱʲᵃ⁾


aérobisme

Qualité, caractère de ce qui est aérobie, a un mécanisme aérobie, une vie aérobie.

La culture en stries n'a montré rien de bien caractéristique, si ce n'est que les colonies restent à la surface sans s'étendre dans les profondeurs du milieu, ce qui est le fait de l'aérobisme vrai du microbe.

Ernest Cabadé, Leçons sur les maladies microbiennes, éd. Masson, 1890


polytoque

Dérivé du préfixe poly- (« beaucoup »), avec le suffixe -toque du grec ancien τόκος (« progéniture »).

Qui produit plusieurs petits par portée ou plusieurs œufs en une seule fois.

Toutefois, dans une espèce polytoque comme le porc, où la portée est nombreuse et hétérogène en poids, l’accès à la mamelle est l’objet d’une sévère compétition, et une absence ou une consommation insuffisante de colostrum sont une cause majeure des pertes néonatales.

Jean Le Dividich. Les enjeux du colostrum. Expo-Congrés du Porc au Québec, avril 2006, Québec, Canada. Page 51. ffhal-02753758f

La lapine, espèce polytoque, la vache et la jument, espèces monotoques, sont les seuls animaux d’intérêt zootechnique à qui l’homme demande de gérer simultanément une lactation et une gestation.

Michèle Theau Clément. Facteurs de réussite de l’insémination chez la lapine et méthodes d’induction de l’œstrus. Productions Animales, 2008, 21 (3), page 1. ffhal-02658378f


monotoque

Dérivé du préfixe mono- (« unique »), avec le suffixe -toque du grec ancien τόκος (« progéniture »).

Qui produit un seul petit par portée ou un seul œuf en une seule fois.


phanérorchide

Dérivé du préfixe phanéro-, avec le suffixe -orchide, siginifiant « testicule apparent ».

phanérorchides (plural masculine feminine)

Lorsque le testicule est cryptorchide, le risque de tumorisation est 13,6 fois plus élevé par rapport au testicule phanérorchide.

Arnaud Colson, Anne Gogny, Francis Fiéni, Avantages et inconvénients de la castration chez le mâle, Le Point Vétérinaire, numéro 306, juin 2010


meroplanctonico

Dérivé de planctonico, avec le préfixe mero-.

meroplanctonici (plural masculine)
meroplanctonica (singular feminine)
meroplanctoniche (plural feminine)

Méroplanctonique, qui concerne le méroplancton.


biosfèra

Dérivé du préfixe bio-, avec le suffixe -sfèra.


toxisch

Adjectif dérivé du grec ancien τοξικός, toxikos (« relatif aux arcs et aux flèches ») (poison de flèche) → voir toxique.

toxischer (comparative)
am toxischsten (superlative)

Das Herbizid Paraquat wurde in vielen Ländern verboten, da es sehr toxisch ist.

Lʼherbicide Paraquat a été interdit dans maints pays, car il est très toxique.


aterogeno

aterogeni (plural masculine)
aterogena (singular feminine)
aterogene (plural feminine)

Athérogène, qui produit l'athérome, plaques constituées de lipides se fixant sur la paroi interne des artères.


-chézie

Du grec ancien χέζω, khézō (« déféquer »).

Utilisé pour former des substantifs en rapport avec la défécation.


ungulato

ungulati (plural masculine)
ungulata (singular feminine)
ungulate (plural feminine)

Mammifero ungulato.


unghiato

unghiati (plural masculine)
unghiata (singular feminine)
unghiate (plural feminine)


ungulado

ungulados (plural masculine)
ungulada (singular feminine)
unguladas (plural feminine)


caddu

Portée dialectale :
Brindisien : Ce mot est attesté à Sava.


contamination croisée

(c. 1920)Composé de contamination et de croisé.

Transfert involontaire de microorganismes ou d’autres sources de danger (chimique, physique...) d’un objet à un autre.

De part et d’autre, les sujets sont gardés isolément dans des cages stérilisées après chaque contact suspect. Leur alimentation et leur manipulation sont aussi l’objet de soins méticuleux, de façon à éviter toute contamination croisée accidentelle, directe ou non.

Comptes rendus hebdomadaires des séances de la Société de biologie et de ses filiales, Année 1929 - tome III, Masson et Cⁱᵉ, Paris, 1929, page 952

On parle de contamination croisée lorsque des bactéries ou virus nocifs se transmettent d’un aliment à l’autre par les mains, une surface de travail ou le matériel.

Leen Roose, Contamination croisée des aliments : de quoi s’agit-il et comment l’éviter ?, blog.liantis.be/fr, 20 août 2018

La contamination croisée est souvent un facteur qui contribue aux éclosions de maladies d’origine alimentaire.

La prévention de la contamination croisée, inspection.canada.ca, 26 mai 2021


bestl

vestl (mutation-soft)
pestl (mutation-hard)

C’houero-put e oa. Evel ar vestl.

Son goùt était très amer. Comme la bile.

Jakez Riou, Troiou-kamm Alanig al Louarn 1, Gwalarn, 1936, page 27


陈化

Composé de 陳／陈 (chén, « vieux ») et de 化 (huà, « transformer ») ou suffixe -ment.

\ʈ͡ʂʰən˧˥ xu̯a̠˥˩\

\ʈ͡ʂʰən˧˥ xu̯a̠˥˩\


陳化

\ʈ͡ʂʰən˧˥ xu̯a̠˥˩\

\ʈ͡ʂʰən˧˥ xu̯a̠˥˩\


sciaphilie

Du grec ancien σκιά, skiá (« ombre ») et du grec ancien φιλία, philia (« amitié »).

Adaptation de certains organismes vivants aux zones sombres.

Cette position peut être interprétée comme une proctection vis à vis des prédateurs ou une réelle sciaphilie.

Les Espèces marines à protéger en Méditerranée, colloque international du 18-19 novembre 1989 à Carry-le-Rouet.


sciafilia

Du grec ancien σκιά, skiá (« ombre ») et du suffixe -filia

Sciaphilie, adaptation de certains organismes vivants aux zones sombres.


ahermatypique

De hermatypique, avec le préfixe privatif a-.

ahermatypiques (plural masculine feminine)

Qualifie les espèces de coraux qui ne produisent pas de récif corallien.

Comme dans le cas des autres bioconstructions profondes, la diversité spécifique des communautés organiques est faible et le corail ahermatypique Lophelia semble dominer.

Frédéric Boulvain, Pétrologie sédimentaire. Des roches aux processus, 2ᵉ édition, Ellipses, Paris, 2022, page 216


hermatypique

(1948) De l’anglais hermatypic, créé par le paléontologue américain John West Wells dans Corals of the Cretaceous of the Atlantic and Gulf coastal plains and western interior of the United States (1933), probablement à partir du grec ἕρμα, hérma (« appui ; barrière ; rocher »).

hermatypiques (plural masculine feminine)

Qualifie les espèces de coraux qui produisent du récif corallien.

Aucun récif, ni aucune colonie hermatypique n’ont été signalés entre les embouchures de l’Orénoque et de l’Amazone.

Pierre-Paul Grassé (dir.), Traité de zoologie, tome III, Masson, Paris, 1948, page 643


aermatipico

Dérivé de ermatipico, avec le préfixe a-.

aermatipici (plural masculine)
aermatipica (singular feminine)
aermatipiche (plural feminine)

Ahermatypique, qualifie les espèces de coraux qui ne produisent pas de récif corallien.


ermatipico

ermatipici (plural masculine)
ermatipica (singular feminine)
ermatipiche (plural feminine)

Hermatypique, qualifie les espèces de coraux qui produisent du récif corallien.


entomopathogène

Dérivé de pathogène, avec le préfixe entomo-.

entomopathogènes (plural masculine feminine)


entomopathogène

Un entomopathogène, Beauveria cf bassiana a été découvert sur les larves et est efficace sur les œufs et les larves de la tenthrède.

Nabil Nemer, Biologie et écologie chimique de deux nouveaux ravageurs en cédraies libanaises : Cephalcia tannourinensis Chevin (Hym., Pamphiliidae) et Ernobius libanensis n. sp. (Col., Anobiidae), thèse de doctorat, 2008


entomopatogeno

Dérivé de patogeno, avec le préfixe entomo-.

entomopatogeni (plural masculine)
entomopatogena (singular feminine)
entomopatogene (plural feminine)

Entomopathogène, pathogène pour les insectes.


Ustilago

Genre de champignons parasites de plusieurs plantes.

Lombroso (1892) estime que la pellagre est due à un champignon parasite, l’Ustilago carbo (vulgairement nommé verderame ou verdet) développé sur les graines de maïs gâté que les populations pauvres consomment en Italie.

Lucie Randoin, Les Données et les inconnues du problème alimentaire : La question des vitamines, Presses universitaires de France, 1927, p. 17


entomopathogenic

Dérivé de pathogenic (« pathogène ») avec le préfixe entomo- (« entomo- »).


mucicarmin

(Vers 1880) De muci pour mucine et de carmin. Paul Mayer à mis au point en 1895 une technique de fabrication de ce colorant, mais ne semble pas en être l’inventeur, ni le créateur du nom.

Colorant composé d’un gramme de carmin, de deux grammes de chlorure d’aluminium dissous dans 100 ml d’éthanol à 50°, il se fixe sur certains polysaccharides et sur la mucine, il est utilisé en histologie, et pour certains diagnostics médicaux.

Le mucicarmin n’est donc pas un colorant spécifique de la mucine , à moins d’admettre au sein de ces masses colloïdes la présence d’une substance voisine de la mucine.

Louis Conte, contribution à l’étude de l’hypophyse humaine et de ses relation avec le corps thyroïde, in Travaux de l’Institut pathologique de Lausanne fascicule nᵒ 1, éd. Gustav Fisher, 1895

D’autres colorations histochimiques permettent plus spécifiquement d’identifier certains champignons : les colorations par le bleu Alcian et par le mucicarmin permettent de bien visualiser la capsule des cryptococcoques.

Collège français des pathologistes, Jean-François Émile, Emmanuelle Leteurtre, Serge Guyétant, Pathologie générale, éd. Elsevier, 2021


hémiédaphique

hémiédaphiques (plural masculine feminine)

Se dit des organismes vivant dans la tranche de sol immédiatement sous la surface.

On peut distinguer les :
- épiédaphiques, vivant au-dessus du sol, sur la végétation […]
- hémiédaphiques, vivant dans la litière et les premiers centimètres du sol (humus) […]
- euédaphiques, vivant dans le sol profond […]
- interstitiels sableux, ou psammobiontes, vivant dans les sables littoraux et continentaux […]
- troglobies, ou cavernicoles « vrais », vivant exclusivement dans les grottes […]
- « marins » ou thalassobiontes, espèces inféodées aux milieux littoraux plus ou moins salés (zone intertidale) […]
- « surface d’eau douce » ou épineustoniques, espèces vivant à la surface des nappes d’eau douce […]
- termitophiles et myrmécophiles vivant dans les termitières ou les fourmilières […]

Jean-Marc Thibaud, Cyrille A. D’Haese, « La Classe des Collemboles, des Hexapodes vieux de 400 millions d’années, cousins des Insectes, si communs, mais… si méconnus… », in Le Petit Collembolle illustré, Bulletin de l’Association entomologique d’Auvergne, Arvernsis, nᵒ 51-52, 1ᵉʳ semestre 2010, ISSN 1955-0804


épiédaphique

épiédaphiques (plural masculine feminine)

Se dit des organismes vivant au-dessus du sol.


euédaphique

euédaphiques (plural masculine feminine)

Se dit des organismes vivant dans le sol profond.


épineustonique

épineustoniques (plural masculine feminine)

Se dit des organismes vivant à la surface des nappes d’eau douce.


psammobionte

Organisme vivant dans les sables littoraux ou continentaux.


thalassobionte

Organisme vivant dans les milieux littoraux plus ou moins salés (zone intertidale).


cycle menstruel

(Date à préciser)Composé de cycle et de menstruel.

Cycle correspondant au temps écoulé entre le premier jour de la menstruation et le dernier jour avant la menstruation suivante.

Plusieurs joueuses n'ont pas hésité à expliquer lors d'interviews que leurs entraînements étaient adaptés à leur cycle menstruel.

"Le cycle menstruel, un paramètre pour affiner l'entraînement des sportives", Le Figaro, mars 2023


cycle hormonal

Rappelons d'abord que l'endomètre est le tissu sur les parois de l’utérus qui épaissit pour accueillir un éventuel embryon au fil du cycle hormonal.

« Deux nouveaux traitements pour soulager l'endométriose ? », France Info, mars 2023


cycle sexuel

Ce terme est surtout utilisé pour les animaux. Pour les êtres humains, on utilise plutôt cycle menstruel.

Description du cycle sexuel et de la reproduction chez la chatte.

Clinique vétérinaire de la Croix blanche, 2019


ciclo mestruale

Cycle menstruel, cycle correspondant au temps écoulé entre le premier jour de la menstruation et le dernier jour avant la menstruation suivante.


fase luteinica

Phase lutéale, dernière phase du cycle menstruel, suivant l'ovulation et précédant la menstruation.


lipotrope

Se dit d'une substance qui possède une affinité pour les lipides, les graisses contenues dans les tissus vivants et participe à sa dégradation, sa métabolisation.

Nous ne sommes pas les premiers à démontrer ainsi l'activité lipotrope d'une protéine . Toutefois , pour un bon nombre d'auteurs, c'est le contenu en méthionine d'une protéine qui lui confère son activité lipotrope.

Annales de la nutrition et de l'alimentation, volume 19, 1965

Ceci constitue une première preuve de l'activité lipotrope de ces deux substances chez le caneton et démontre que le tourteau d'arachides modifie l'activité lipotrope de la bétaïne et de la méthionine.


lipotropo

lipotropi (plural masculine)
lipotropa (singular feminine)
lipotrope (plural feminine)

Lipotrope, se dit d'une substance qui possède une affinité pour les lipides, les graisses contenues dans les tissu vivants et participe à sa dégradation, sa métabolisation.


agente patogeno

Agent pathogène, acteur pouvant générer une maladie.


photosynthèse oxygénique

(Date à préciser)Composé de photosynthèse et de oxygénique.

Photosynthèse qui produit du sucre et du dioxygène à partir d’eau et de dioxyde de carbone, caractéristique des végétaux et des cyanobactéries, par opposition à la photosynthèse anoxygénique dont les réactifs et les produits sont différents mais qui utilise aussi la lumière comme source d’énergie.


cāḍḍu

Leccese : ce mot est attesté à San Cesario di Lecce.


eyedropper

Composé de eye (« œil ») et de dropper (« compte-gouttes »), ou bienDérivé de eyedrop (« goutte de collyre »), avec le suffixe -er (« -eur »).


GMP

Monophosphate de guanosine, acide guanylique.


pipette Pasteur

Composé de pipette et de Pasteur, du nom du chimiste Louis Pasteur.

Pipette formée d’un corps cylindrique effilé à une extrémité, et d’une poire souple à l’autre, et utilisée pour transférer de faibles quantités de liquide d’un récipient à un autre.


atavismus

atavismy (plural nominative)
atavismu (singular genitive)
atavismů (plural genitive)
atavismu (singular dative)
atavismům (plural dative)
atavismy (plural accusative)
atavisme (singular vocative)
atavismy (plural vocative)
atavismu (singular locative)
atavismech (plural locative)
atavismem (singular instrumental)
atavismy (plural instrumental)


ataviste

(Siècle à préciser)Dérivé de atavisme, avec le suffixe -iste et substitution de suffixes.

Organisme qui a les caractéristiques d'un ancêtre plus primitif.

On peut combiner des croisements qui donnent à coup sûr des atavistes.


COX

La cyclooxygénase-2 (COX-2) est une enzyme qui catalyse l’étape initiale du métabolisme d’un acide gras, l’acide arachidonique, présent dans les phospholipides membranaires.

Rokhaya Guey, Conception, synthèse et évaluation biologique de nouveaux dérivés flavonoïdiques inhibiteurs potentiels de la cyclooxygénase-2, 2013


pénicillinase

(c. 1940) De pénicilline et de -ase qui indique une enzyme.

Enzyme bactérienne détruisant (hydrolysant) certaines pénicillines.

Ils^((Les inhibiteurs de bêta-lactamase)) permettent de restaurer l'activité des aminopénicillines dans les infections à bactéries qui produisent une pénicillinase à un bas niveau (inactifs sur les céphalosporinases).

Gabriel Perlemuter, Léon Perlemuter , Guide pratique infirmier, ed. Elsevier 2020


群体

Composé de 體／体 (qún, « groupe », « multitude »), et de 體／体 (tǐ, « corps »).

\t͡ɕʰyn˧˥ tʰi˨˩\

\t͡ɕʰyn˧˥ tʰi˨˩\


群體

\t͡ɕʰyn˧˥ tʰi˨˩\

\t͡ɕʰyn˧˥ tʰi˨˩\


folliculine

De follicule (sous entendu follicule de De Graaf) avec le suffixe -ine.

Or, la folliculine, nous l'avons vu, répond à une double logique : d'une part elle stimule le follicule jusqu'à maturation, d'autre part elle contribue à « attirer » le mâle fécondant en mettant l'accent sur les formes féminines.

Philippe Dransart , Les maladies - Leurs sens - Leurs remèdes, éd. Le Mercure dauphinois, 2019


維生素

Composé de 維／维 (wéi, « maintenir »), de 生 (shēng, « vie ») et de 素 (sù, « élément fondamental »).

\u̯eɪ̯˧˥ ʂɤŋ˥ su˥˩\

\u̯eɪ̯˧˥ ʂɤŋ˥ su˥˩\


维生素

\u̯eɪ̯˧˥ ʂɤŋ˥ su˥˩\

\u̯eɪ̯˧˥ ʂɤŋ˥ su˥˩\


hopanoïde

Nom générique des composés dérivés de l'hopane, ou ayant une structure similaire, ils sont présents dans les membranes de procaryotes.

Hopanoïde : Famille de lipides pentacycliques triterpéniques, dérivés de l'hopane à trente atomes de carbone, présents dans la membrane plasmique des Bactéries (biohopanoïdes, absents chez Archées) où ils sont les analogues fonctionnels du cholestérol ….

Romaric Forêt, Annie Mamecier, Dico de Bio, éd de Boeck, 2020

L'origine des hopanoïdes sédimentaires restait incompréhensible quand, en 1973, Hans Fôrster et Klaus Bierman, à l'Institut de technologie du Massachusetts, et leurs collaborateurs, isolèrent un hopanoïde en C35 d'une bactérie particulière Acetobacter xylinum.

Jacques Bonitzer, Les chemins de la science, 1993


hopane

Du nom du genre botanique Hopea (qui se prononce /ɔpa/) et de la terminaison -ane. Cet hydrocarbure se retrouve dans les résines de certaines espèces de ce genre de la famille des Dipterocarpaceae.


toxiférine

(1934) Du nom du végétal d'où on a extrait cette substance, Strychnos toxifera avec le suffixe -ine. Découverte et nommée par Heinrich Otto Wieland.

Substance extraite d'une plante nommée Strychnos toxifera, c'est un curarisant naturel, il est l'ingrédient du curare utilisé en Amazonie. C'est un antagoniste des récepteurs nicotiniques de l’acétylcholine.

Ceci explique la durée beaucoup plus longue de l'effet de la toxiférine, qui peut en quelques heures paralyser l'homme, le chien et le chat.

Actualités pharmacologiques, tome 16, 1963


Erbanlage

die Erbanlage (singular nominative)
die Erbanlagen (plural nominative)
die Erbanlage (singular accusative)
die Erbanlagen (plural accusative)
der Erbanlage (singular genitive)
der Erbanlagen (plural genitive)
der Erbanlage (singular dative)
den Erbanlagen (plural dative)

\ˈɛʁpˌʔanˌlaːɡə\

Die Erbanlagen (...) werden den Mendelschen Gesetzen entsprechend sowohl vom Vater wie von der Mutter weitergegeben.

Quant à la transmission des caractères héréditaires, d’après les lois statistiques de Mendel elle s’effectue également par le père et par la mère.

Simone de Beauvoir, traduit par Uli Aumüller et Grete Osterwald, Das andere Geschlecht, Rowohlt Verlag, 1992


амёба

Все животные и растения произошли от сложной органической материи, каковы бактерии, амёбы, протоплазма.

Tous les animaux et les plantes proviennent de matières organiques complexes, telles que les bactéries, les amibes, le protoplasme.

К. Э. Циолковский, «Воля Вселенной», 1928


améba

améby (plural nominative)
améby (singular genitive)
améb (plural genitive)
amébě (singular dative)
amébám (plural dative)
amébu (singular accusative)
améby (plural accusative)
amébo (singular vocative)
améby (plural vocative)
amébě (singular locative)
amébách (plural locative)
amébou (singular instrumental)
amébami (plural instrumental)


měňavka

Dérivé de měňavý (« changeant »), avec le suffixe -ka, en calque du latin scientifique Amoeba issu du grec ἀμοιβή, amoibê (« échange »).

měňavky (plural nominative)
měňavky (singular genitive)
měňavek (plural genitive)
měňavce (singular dative)
měňavkám (plural dative)
měňavku (singular accusative)
měňavky (plural accusative)
měňavko (singular vocative)
měňavky (plural vocative)
měňavce (singular locative)
měňavkách (plural locative)
měňavkou (singular instrumental)
měňavkami (plural instrumental)

Dírkovci jsou jednobuněčné organismy příbuzné měňavkám.


косяк

(Chambranle, erreur) Motdérivé de косой, kosój (« oblique »), avec le suffixe -як, -ják.

(Nuée, banc de poissons) D’une onomatopée.


fissismo

Fixisme, théorie selon laquelle il n’y a ni transformation ni évolution des espèces végétales ou animales.


sierotipo

Sérotype, nom donné à une variété sérologique d'une espèce ou sous-espèce de micro-organisme (bactérie, virus) basée sur des caractéristiques de leurs antigènes de surface ou de leurs protéines reconnues par des méthodes sérologiques (le sérogroupage).


épinecton

De épi- et du grec ancien νηκτός, nêktós (« qui nage »).

Faune marine qui est dans l'incapacité partielle ou totale de nager, et se fixe pour une durée variable sur un animal qui peut nager.


broticole

Se dit d’espèces commensales de l’Homme, sans être forcément des parasites.

Broticole, adj. (broticolous). Désigne des espèces anthropophiles vivant à proximité ou à l’intérieur des habitations.

François Ramade, Dictionnaire des sciences de la nature et de la biodiversité, éd. Dunod, 2008


chromagogue

Du grec ancien χρῶμα, khroma (« couleur ») et du grec ancien ἀγωγός, agôgos (« conducteur »)

chromagogues (plural masculine feminine)

Se dit d'une fonction hépatique qui a pour but de filtrer et d'excréter dans la bile des colorants introduits dans l'organisme.

La fonction chromagogue est l'œuvre d'un complexe : Le couple endothélial spléno-hépatique d'abord, qui fixe le colorant acte chromapexique. La cellule hépatique ensuite qui élimine acte chromagogue.

N. Fiessinger, H.-R. Olivier, R. Casteran, le rôle de la rate et en particulier du couple spléno-hépatique, dans la fonction chromagogue du foie, in Revue française d'endocrinologie volume 6, 1928


iridocyte

(c. 1870) De irido pour irisation et de -cyte.

Chez les poissons, cellule contenant, entre autres, des cristaux de guanine dont l'éclairage et des phénomènes d'interférences lumineuses provoque une irisation avec des couleurs qui changent selon l'angle de vue.

Les iridocytes sont remplis de paillettes cristallines bleues, vertes, jaunes, etc., changeant du reste de teinte suivant que l'éclairage est plus ou moins vif, le grossissement^((au microscope)) plus ou moins considérable, que la lumière est plus ou moins directe.

Sous la direction de Dechambre et de de Lereboullet, Dictionnaire encyclopédique des sciences médicales, éd. Masson, 1886


introgresser

introgresser (infinitive present)
avoir introgressé (infinitive past)
en introgressant (gerund present)
en ayant introgressé (gerund past)
introgressant (participle present)
introgressé (participle past)
j’introgresse (indicative present)
tu introgresses (indicative present)
il/elle/on introgresse (indicative present)
nous introgressons (indicative present)
vous introgressez (indicative present)
ils/elles introgressent (indicative present)
j’ai introgressé (indicative past multiword-construction)
tu as introgressé (indicative past multiword-construction)
il/elle/on a introgressé (indicative past multiword-construction)
nous avons introgressé (indicative past multiword-construction)
vous avez introgressé (indicative past multiword-construction)
ils/elles ont introgressé (indicative past multiword-construction)
j’introgressais (indicative imperfect)
tu introgressais (indicative imperfect)
il/elle/on introgressait (indicative imperfect)
nous introgressions (indicative imperfect)
vous introgressiez (indicative imperfect)
ils/elles introgressaient (indicative imperfect)
j’avais introgressé (indicative pluperfect)
tu avais introgressé (indicative pluperfect)
il/elle/on avait introgressé (indicative pluperfect)
nous avions introgressé (indicative pluperfect)
vous aviez introgressé (indicative pluperfect)
ils/elles avaient introgressé (indicative pluperfect)
j’introgressai (indicative past)
tu introgressas (indicative past)
il/elle/on introgressa (indicative past)
nous introgressâmes (indicative past)
vous introgressâtes (indicative past)
ils/elles introgressèrent (indicative past)
j’eus introgressé (indicative past anterior)
tu eus introgressé (indicative past anterior)
il/elle/on eut introgressé (indicative past anterior)
nous eûmes introgressé (indicative past anterior)
vous eûtes introgressé (indicative past anterior)
ils/elles eurent introgressé (indicative past anterior)
j’introgresserai (indicative future)
tu introgresseras (indicative future)
il/elle/on introgressera (indicative future)
nous introgresserons (indicative future)
vous introgresserez (indicative future)
ils/elles introgresseront (indicative future)
j’aurai introgressé (indicative future perfect)
tu auras introgressé (indicative future perfect)
il/elle/on aura introgressé (indicative future perfect)
nous aurons introgressé (indicative future perfect)
vous aurez introgressé (indicative future perfect)
ils/elles auront introgressé (indicative future perfect)
que j’introgresse (subjunctive present)
que tu introgresses (subjunctive present)
qu’il/elle/on introgresse (subjunctive present)
que nous introgressions (subjunctive present)
que vous introgressiez (subjunctive present)
qu’ils/elles introgressent (subjunctive present)
que j’aie introgressé (subjunctive past)
que tu aies introgressé (subjunctive past)
qu’il/elle/on ait introgressé (subjunctive past)
que nous ayons introgressé (subjunctive past)
que vous ayez introgressé (subjunctive past)
qu’ils/elles aient introgressé (subjunctive past)
que j’introgressasse (subjunctive imperfect)
que tu introgressasses (subjunctive imperfect)
qu’il/elle/on introgressât (subjunctive imperfect)
que nous introgressassions (subjunctive imperfect)
que vous introgressassiez (subjunctive imperfect)
qu’ils/elles introgressassent (subjunctive imperfect)
que j’eusse introgressé (subjunctive pluperfect)
que tu eusses introgressé (subjunctive pluperfect)
qu’il/elle/on eût introgressé (subjunctive pluperfect)
que nous eussions introgressé (subjunctive pluperfect)
que vous eussiez introgressé (subjunctive pluperfect)
qu’ils/elles eussent introgressé (subjunctive pluperfect)
j’introgresserais (conditional present)
tu introgresserais (conditional present)
il/elle/on introgresserait (conditional present)
nous introgresserions (conditional present)
vous introgresseriez (conditional present)
ils/elles introgresseraient (conditional present)
j’aurais introgressé (conditional past)
tu aurais introgressé (conditional past)
il/elle/on aurait introgressé (conditional past)
nous aurions introgressé (conditional past)
vous auriez introgressé (conditional past)
ils/elles auraient introgressé (conditional past)
introgresse (imperative present)
introgressons (imperative present)
introgressez (imperative present)
aie introgressé (imperative past)
ayons introgressé (imperative past)
ayez introgressé (imperative past)

Insérer les gènes d’une espèce dans le patrimoine génétique d’une autre par rétrocroisement répété d’un hybride interspécifique.

Les programmes de sélection exploitent depuis longtemps la diversité des SNP, par exemple pour introgresser des gènes de résistance dans des variétés élites.

Abirami Soundiramourtty, Variation du nombre de copies de gènes et adaptation rapide des plantes aux conditions environnementales, thèse de doctorat, 2021

L’étude et l’exploitation de ce matériel unique ont permis d’identifier des caractères d’intérêt agronomique susceptibles d’être introgressés à partir d’espèces diploïdes chez G. hirsutum, espèce tétraploïde, d’améliorer les connaissances concernant les possibilités de transferts de gènes entre les génomes des espèces diploïdes et tétraploïdes, de développer des variétés commerciales de cotonnier à fibres de très haute qualité adaptées aux conditions de culture des savanes méridionales de la République démocratique du Congo et d’introgresser de nouveaux caractères d’intérêt agronomique chez G. hirsutum.

Guy Mergeai, Introgressions interspécifiques chez le cotonnier, Cahiers Agricultures, 15(1), 135–143 (1), 2006

Dans ce cas, la mise en œuvre de programmes d’hybridations asymétriques paraît souhaitable pour n’introgresser que quelques fragments du génome des espèces sauvages.

Patrick Ollitrault et al., Ressources génétiques : apport de l’hybridation somatique pour l’exploitation des ressources génétiques des agrumes, Cahiers Agricultures, 9 (3) : 223-236, 2000


uniquinone

(c. 1960) Du latin ubique (« partout ») et de quinone.

Groupe de substances d'origine terpénique participant à la respiration cellulaire.

Alors que la plupart des bactéries à Gram négatif renferment des ubiquinones dont les chaînes latérales comptent 6 à 10 unités isopréniques, les légionelles sont caractérisées par des ubiquinones majeures comportant 9 à 14 unités isoprèniques

Sophie Jarraud, Jean Freney, Legionella, éd. Lavoisier, 2011


hygrophobe

Du grec ancien ὑγρός, hygrós (« humide ») et de -phobe.

F. sanguinea : c'est une espèce peu exigeante, mais à la fois thermophile et assez hygrophobe : elle évite les boisements denses et les sols trop humides.

Bulletin de la Société Neuchâteloise des Sciences Naturelles, volume 115, 1992


paratype

Spécimen trouvé géographiquement proche de l'holotype et qui est utilisé pour parfaire, compléter la description de l'espèce.

Horstmann en a étudié l'holotype et un paratype, tous deux originaires de Côte d'Ivoire, et l'a érigé comme espèce à part entière.

Andrew Polaszek, Gérard Delvare , Les foreurs des tiges de céréales en Afrique, éd. Cirad, 2000


biodemography

Dérivé de demography, avec le préfixe bio-.


ligninase

Famille d'enzymes qui dégradent la lignine. Elle est synthétisée par certains insectes et certains champignons qui se nourrissent de bois mort.

Bose et Sarkar ont caractérisé la ligninase chez huit Polypores . Cette diastase est l'arme principale des Champignons responsables des « pourritures blanches » qui , tous , attaquent la lignine en laissant à peu près intacts les éléments cellulosiques : le bois devient . blanc et spongieux.

Bulletin de la Société botanique de France, 1854