сума

uk-noun

су́ма • (súma) f inan (genitive су́ми, nominative plural су́ми, genitive plural сум)

су́ма (canonical)
súma (romanization)
су́ми (genitive)
су́ми (nominative plural)
сум (genitive plural)
су́ма (nominative singular)
су́ми (nominative plural)
су́ми (genitive singular)
сум (genitive plural)
су́мі (dative singular)
су́мам (dative plural)
су́му (accusative singular)
су́ми (accusative plural)
су́мою (instrumental singular)
су́мами (instrumental plural)
су́мі (locative singular)
су́мах (locative plural)
су́мо (singular vocative)
су́ми (plural vocative)

(arithmetic) sum (a quantity obtained by addition or aggregation)


помножити

uk-verb

помно́жити • (pomnóžyty) pf

помно́жити (canonical)
pomnóžyty (romanization)
помно́жити (infinitive perfective)
помно́жить (infinitive perfective)
помно́жений (passive past perfective)
impersonal: помно́жено (passive past perfective)
помно́живши (adverbial past perfective)
помно́жу (first-person future perfective singular)
помно́жиш (future perfective second-person singular)
помно́жить (future perfective singular third-person)
помно́жим (first-person future perfective plural)
помно́жимо (first-person future perfective plural)
помно́жите (future perfective plural second-person)
помно́жать (future perfective plural third-person)
помно́жмо (first-person imperative plural)
помно́ж (imperative second-person singular)
помно́жте (imperative plural second-person)
помно́жив (masculine past singular)
помно́жили (masculine past plural)
помно́жила (feminine past singular)
помно́жили (feminine past plural)
помно́жило (neuter past singular)
помно́жили (neuter past plural)

Uk-помножити.ogg

From по- (po-) + мно́жити (mnóžyty). Compare Belarusian памно́жыць (pamnóžycʹ), Polish pomnożyć.

Imperfective: мно́жити (mnóžyty)


множити

мно́жити • (mnóžyty) impf (perfective помно́жити)

мно́жити (canonical)
mnóžyty (romanization)
помно́жити (perfective)
мно́жити (imperfective infinitive)
мно́жить (imperfective infinitive)
мно́жений (imperfective passive past)
impersonal: мно́жено (imperfective passive past)
мно́жачи (adverbial imperfective present)
мно́живши (adverbial imperfective past)
мно́жу (first-person imperfective present singular)
бу́ду мно́жити (first-person future imperfective singular)
бу́ду мно́жить (first-person future imperfective singular)
мно́житиму (first-person future imperfective singular)
мно́жиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш мно́жити (future imperfective second-person singular)
бу́деш мно́жить (future imperfective second-person singular)
мно́житимеш (future imperfective second-person singular)
мно́жить (imperfective present singular third-person)
бу́де мно́жити (future imperfective singular third-person)
бу́де мно́жить (future imperfective singular third-person)
мно́житиме (future imperfective singular third-person)
мно́жим (first-person imperfective plural present)
мно́жимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо мно́жити (first-person future imperfective plural)
бу́демо мно́жить (first-person future imperfective plural)
мно́житимемо (first-person future imperfective plural)
мно́житимем (first-person future imperfective plural)
мно́жите (imperfective plural present second-person)
бу́дете мно́жити (future imperfective plural second-person)
бу́дете мно́жить (future imperfective plural second-person)
мно́житимете (future imperfective plural second-person)
мно́жать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть мно́жити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть мно́жить (future imperfective plural third-person)
мно́житимуть (future imperfective plural third-person)
мно́жмо (first-person imperative plural)
множ (imperative second-person singular)
мно́жте (imperative plural second-person)
мно́жив (masculine past singular)
мно́жили (masculine past plural)
мно́жила (feminine past singular)
мно́жили (feminine past plural)
мно́жило (neuter past singular)
мно́жили (neuter past plural)

Uk-множити.ogg

Inherited from Proto-Slavic *mъnožiti, from *mъnogъ. By surface analysis, мно́гий (mnóhyj) + -ити (-yty). Compare Russian мно́жить (mnóžitʹ), Belarusian мно́жыць (mnóžycʹ), Polish mnożyć.


корінь

uk-noun

ко́рінь<M.ie>

ко́рінь • (kórinʹ) m inan (genitive ко́реня, nominative plural ко́рені, genitive plural ко́ренів, diminutive коріне́ць)

ко́рінь (canonical)
kórinʹ (romanization)
ко́реня (genitive)
ко́рені (nominative plural)
ко́ренів (genitive plural)
коріне́ць (diminutive)
ко́рінь (nominative singular)
ко́рені (nominative plural)
ко́реня (genitive singular)
ко́ренів (genitive plural)
ко́реневі (dative singular)
ко́реню (dative singular)
ко́реням (dative plural)
ко́рінь (accusative singular)
ко́рені (accusative plural)
ко́ренем (instrumental singular)
ко́ренями (instrumental plural)
ко́реню (locative singular)
ко́рені (locative singular)
ко́ренях (locative plural)
ко́реню (singular vocative)
ко́рені (plural vocative)

uk-ndecl

ко́рінь<M.ie>

From Proto-Slavic *kory. Cognate with Russian ко́рень (kórenʹ).


частка

uk-noun

ча́стка • (částka) f inan (genitive ча́стки, nominative plural частки́, genitive plural часто́к)

ча́стка (canonical)
částka (romanization)
ча́стки (genitive)
частки́ (nominative plural)
часто́к (genitive plural)
ча́стка (nominative singular)
частки́ (nominative plural)
ча́стки (genitive singular)
часто́к (genitive plural)
ча́стці (dative singular)
частка́м (dative plural)
ча́стку (accusative singular)
частки́ (accusative plural)
ча́сткою (instrumental singular)
частка́ми (instrumental plural)
ча́стці (locative singular)
частка́х (locative plural)
ча́стко (singular vocative)
частки́ (plural vocative)


добуток

добу́ток<*.genu>

добу́ток • (dobútok) m inan (genitive добу́тку, nominative plural добу́тки, genitive plural добу́тків)

добу́ток (canonical)
dobútok (romanization)
добу́тку (genitive)
добу́тки (nominative plural)
добу́тків (genitive plural)
добу́ток (nominative singular)
добу́тки (nominative plural)
добу́тку (genitive singular)
добу́тків (genitive plural)
добу́ткові (dative singular)
добу́тку (dative singular)
добу́ткам (dative plural)
добу́ток (accusative singular)
добу́тки (accusative plural)
добу́тком (instrumental singular)
добу́тками (instrumental plural)
добу́ткові (locative singular)
добу́тку (locative singular)
добу́тках (locative plural)
добу́тку (singular vocative)
добу́тки (plural vocative)

uk-ndecl

добу́ток<*.genu>

Uk-добуток.ogg

From добу́ти (dobúty, “to obtain, to acquire”) + -ок (-ok), from Old Ruthenian добитокъ (dobitok), добытокъ (dobytok), from Proto-Slavic *dobytъkъ. Compare Belarusian дабы́так (dabýtak), Bulgarian добитък (dobitǎk), Macedonian добиток (dobitok), Polish dobytek, Serbo-Croatian доби́так.


множник

uk-noun

множнико́вий

мно́жник • (mnóžnyk) m inan (genitive множника́, nominative plural множники́, genitive plural множникі́в, feminine мно́жниця, relational adjective множнико́вий, diminutive множничо́к)

мно́жник (canonical)
mnóžnyk (romanization)
множника́ (genitive)
множники́ (nominative plural)
множникі́в (genitive plural)
мно́жниця (feminine)
множнико́вий (adjective relational)
множничо́к (diminutive)
мно́жник (nominative singular)
множники́ (nominative plural)
множника́ (genitive singular)
множникі́в (genitive plural)
множнико́ві (dative singular)
множнику́ (dative singular)
множника́м (dative plural)
мно́жник (accusative singular)
множники́ (accusative plural)
множнико́м (instrumental singular)
множника́ми (instrumental plural)
множнику́ (locative singular)
множника́х (locative plural)
множнику́ (singular vocative)
множники́ (plural vocative)


додавання

додава́ння • (dodavánnja) n inan (genitive додава́ння, uncountable)

додава́ння (canonical)
dodavánnja (romanization)
додава́ння (genitive)
додава́ння (nominative singular)
додава́ння (genitive singular)
додава́нню (dative singular)
додава́ння (accusative singular)
додава́нням (instrumental singular)
додава́нні (locative singular)
додава́нню (locative singular)
додава́ння (singular vocative)

From додава́ти (dodaváty) + -а́ння (-ánnja). Compare Belarusian дадава́нне (dadavánnje), Polish dodawanie.

(arithmetic) addition (the arithmetic operation of adding)


доданок

дода́нок • (dodánok) m inan (genitive дода́нка, nominative plural дода́нки, genitive plural дода́нків)

дода́нок (canonical)
dodánok (romanization)
дода́нка (genitive)
дода́нки (nominative plural)
дода́нків (genitive plural)
дода́нок (nominative singular)
дода́нки (nominative plural)
дода́нка (genitive singular)
дода́нків (genitive plural)
дода́нкові (dative singular)
дода́нку (dative singular)
дода́нкам (dative plural)
дода́нок (accusative singular)
дода́нки (accusative plural)
дода́нком (instrumental singular)
дода́нками (instrumental plural)
дода́нкові (locative singular)
дода́нку (locative singular)
дода́нках (locative plural)
дода́нку (singular vocative)
дода́нки (plural vocative)

From до́даний (dódanyj, “added”) + -ок (-ok).


від'ємник

від'є́мник<>

від'є́мник • (vidʺjémnyk) m inan (genitive від'є́мника, nominative plural від'є́мники, genitive plural від'є́мників)

від'є́мник (canonical)
vidʺjémnyk (romanization)
від'є́мника (genitive)
від'є́мники (nominative plural)
від'є́мників (genitive plural)
від'є́мник (nominative singular)
від'є́мники (nominative plural)
від'є́мника (genitive singular)
від'є́мників (genitive plural)
від'є́мникові (dative singular)
від'є́мнику (dative singular)
від'є́мникам (dative plural)
від'є́мник (accusative singular)
від'є́мники (accusative plural)
від'є́мником (instrumental singular)
від'є́мниками (instrumental plural)
від'є́мнику (locative singular)
від'є́мниках (locative plural)
від'є́мнику (singular vocative)
від'є́мники (plural vocative)

uk-ndecl

від'є́мник<>

From від'ємний (vidʺjemnyj, “negative”) + -ик (-yk)


зменшуване

uk-noun

зме́ншуване<+>

зме́ншуване • (zménšuvane) n inan (genitive зме́ншуваного, nominative plural зме́ншувані, genitive plural зме́ншуваних)

зме́ншуване (canonical)
zménšuvane (romanization)
зме́ншуваного (genitive)
зме́ншувані (nominative plural)
зме́ншуваних (genitive plural)
зме́ншуване (nominative singular)
зме́ншувані (nominative plural)
зме́ншуваного (genitive singular)
зме́ншуваних (genitive plural)
зме́ншуваному (dative singular)
зме́ншуваним (dative plural)
зме́ншуване (accusative singular)
зме́ншувані (accusative plural)
зме́ншуваним (instrumental singular)
зме́ншуваними (instrumental plural)
зме́ншуваному (locative singular)
зме́ншуванім (locative singular)
зме́ншуваних (locative plural)
зме́ншуване (singular vocative)
зме́ншувані (plural vocative)

uk-ndecl

зме́ншуване<+>


ділитися

діли́тися (canonical)
dilýtysja (romanization)
діли́тися (imperfective infinitive)
діли́тись (imperfective infinitive)
діли́ться (imperfective infinitive)
ді́лячись (adverbial imperfective present)
діли́вшись (adverbial imperfective past)
ділю́ся (first-person imperfective present singular)
ділю́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду діли́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду діли́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду діли́ться (first-person future imperfective singular)
діли́тимусь (first-person future imperfective singular)
діли́тимуся (first-person future imperfective singular)
ді́лишся (imperfective present second-person singular)
бу́деш діли́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш діли́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш діли́ться (future imperfective second-person singular)
діли́тимешся (future imperfective second-person singular)
ді́литься (imperfective present singular third-person)
бу́де діли́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де діли́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де діли́ться (future imperfective singular third-person)
діли́тиметься (future imperfective singular third-person)
ді́лимся (first-person imperfective plural present)
ді́лимося (first-person imperfective plural present)
ді́лимось (first-person imperfective plural present)
бу́демо діли́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо діли́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо діли́ться (first-person future imperfective plural)
діли́тимемось (first-person future imperfective plural)
діли́тимемося (first-person future imperfective plural)
діли́тимемся (first-person future imperfective plural)
ді́литеся (imperfective plural present second-person)
ді́литесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете діли́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете діли́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете діли́ться (future imperfective plural second-person)
діли́тиметесь (future imperfective plural second-person)
діли́тиметеся (future imperfective plural second-person)
ді́ляться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть діли́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть діли́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть діли́ться (future imperfective plural third-person)
діли́тимуться (future imperfective plural third-person)
ділі́мся (first-person imperative plural)
ділі́мося (first-person imperative plural)
ділі́мось (first-person imperative plural)
діли́ся (imperative second-person singular)
діли́сь (imperative second-person singular)
ділі́ться (imperative plural second-person)
діли́вся (masculine past singular)
діли́всь (masculine past singular)
діли́лися (masculine past plural)
діли́лись (masculine past plural)
діли́лася (feminine past singular)
діли́лась (feminine past singular)
діли́лися (feminine past plural)
діли́лись (feminine past plural)
діли́лося (neuter past singular)
діли́лось (neuter past singular)
діли́лися (neuter past plural)
діли́лись (neuter past plural)

uk-conj

діли́тися<4c.impf>

Uk-ділитися.ogg

From діли́ти (dilýty) + -ся (-sja). Compare Russian дели́ться (delítʹsja), Belarusian дзялі́цца (dzjalícca), Polish dzielić się.

П'ять на два не ді́литься.

Five does not divide into two. Five is not divisible by two.


дільник

uk-noun

дільни́к • (dilʹnýk) m inan (genitive дільника́, nominative plural дільники́, genitive plural дільникі́в)

дільни́к (canonical)
dilʹnýk (romanization)
дільника́ (genitive)
дільники́ (nominative plural)
дільникі́в (genitive plural)
дільни́к (nominative singular)
дільники́ (nominative plural)
дільника́ (genitive singular)
дільникі́в (genitive plural)
дільнико́ві (dative singular)
дільнику́ (dative singular)
дільника́м (dative plural)
дільни́к (accusative singular)
дільники́ (accusative plural)
дільнико́м (instrumental singular)
дільника́ми (instrumental plural)
дільнику́ (locative singular)
дільника́х (locative plural)
дільнику́ (singular vocative)
дільники́ (plural vocative)

From діли́ти (dilýty, “to divide”) + -ник (-nyk).

af

У ви́разі "10 ÷ 5", 5 – це дільни́к.
U výrazi "10 ÷ 5", 5 – ce dilʹnýk.
In the expression "10 ÷ 5", 5 is the divisor.


ділене

uk-noun

ді́лене • (dílene) n inan (genitive ді́леного, nominative plural ді́лені, genitive plural ді́лених)

ді́лене (canonical)
dílene (romanization)
ді́леного (genitive)
ді́лені (nominative plural)
ді́лених (genitive plural)
ді́лене (nominative singular)
ді́лені (nominative plural)
ді́леного (genitive singular)
ді́лених (genitive plural)
ді́леному (dative singular)
ді́леним (dative plural)
ді́лене (accusative singular)
ді́лені (accusative plural)
ді́леним (instrumental singular)
ді́леними (instrumental plural)
ді́леному (locative singular)
ді́ленім (locative singular)
ді́лених (locative plural)
ді́лене (singular vocative)
ді́лені (plural vocative)

Neuter form of ді́лений (dílenyj, “divided”).

У ви́разі "10 ÷ 5", 10 – це ді́лене.
U výrazi "10 ÷ 5", 10 – ce dílene.
In the expression "10 ÷ 5", 10 is the dividend.

(arithmetic) dividend (the number being divided)


дріб

дріб • (drib) m inan (genitive дро́бу, nominative plural дро́би, genitive plural дро́бів, relational adjective дробови́й)

drib (romanization)
дро́бу (genitive)
дро́би (nominative plural)
дро́бів (genitive plural)
дробови́й (adjective relational)
дріб (nominative singular)
дро́би (nominative plural)
дро́бу (genitive singular)
дро́бів (genitive plural)
дро́бові (dative singular)
дро́бу (dative singular)
дро́бам (dative plural)
дріб (accusative singular)
дро́би (accusative plural)
дро́бом (instrumental singular)
дро́бами (instrumental plural)
дро́бі (locative singular)
дро́бах (locative plural)
дро́бе (singular vocative)
дро́би (plural vocative)

Inherited from Proto-Slavic *drobь. Cognate with Russian дробь (drobʹ).


остача

оста́ча • (ostáča) f inan (genitive оста́чі, uncountable)

оста́ча (canonical)
ostáča (romanization)
оста́чі (genitive)
оста́ча (nominative singular)
оста́чі (genitive singular)
оста́чі (dative singular)
оста́чу (accusative singular)
оста́чею (instrumental singular)
оста́чі (locative singular)
оста́че (singular vocative)

Розділивши 16 на 5, ми отримаємо частку 3 та остачу 1.

If we divide 16 by 5, we will get a quotient of 3 and a remainder of 1.

Rozdilyvšy 16 na 5, my otrymajemo častku 3 ta ostaču 1.


піднести

uk-verb

піднести́ • (pidnestý) pf (imperfective підно́сити)

піднести́ (canonical)
pidnestý (romanization)
підно́сити (imperfective)
піднести́ (infinitive perfective)
підне́сений (passive past perfective)
impersonal: підне́сено (passive past perfective)
підні́сши (adverbial past perfective)
піднесу́ (first-person future perfective singular)
піднесе́ш (future perfective second-person singular)
піднесе́ (future perfective singular third-person)
піднесе́м (first-person future perfective plural)
піднесемо́ (first-person future perfective plural)
піднесете́ (future perfective plural second-person)
піднесу́ть (future perfective plural third-person)
піднесі́м (first-person imperative plural)
піднесі́мо (first-person imperative plural)
піднеси́ (imperative second-person singular)
піднесі́ть (imperative plural second-person)
підні́с (masculine past singular)
піднесли́ (masculine past plural)
піднесла́ (feminine past singular)
піднесли́ (feminine past plural)
піднесло́ (neuter past singular)
піднесли́ (neuter past plural)

Uk-піднести.ogg

From під- (pid-) + нести́ (nestý). Compare Russian поднести́ (podnestí), Belarusian падне́сці (padnjésci), Polish podnieść.

піднести́ число́ до сте́пеня

to raise a number to a power, to exponentiate

піднести́ число́ до квадра́та

to square a number (literally, “to raise to the square”)


підносити

підно́сити • (pidnósyty) impf (perfective піднести́)

підно́сити (canonical)
pidnósyty (romanization)
піднести́ (perfective)
підно́сити (imperfective infinitive)
підно́сить (imperfective infinitive)
підно́сячи (adverbial imperfective present)
підно́сивши (adverbial imperfective past)
підно́шу (first-person imperfective present singular)
бу́ду підно́сити (first-person future imperfective singular)
бу́ду підно́сить (first-person future imperfective singular)
підно́ситиму (first-person future imperfective singular)
підно́сиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш підно́сити (future imperfective second-person singular)
бу́деш підно́сить (future imperfective second-person singular)
підно́ситимеш (future imperfective second-person singular)
підно́сить (imperfective present singular third-person)
бу́де підно́сити (future imperfective singular third-person)
бу́де підно́сить (future imperfective singular third-person)
підно́ситиме (future imperfective singular third-person)
підно́сим (first-person imperfective plural present)
підно́симо (first-person imperfective plural present)
бу́демо підно́сити (first-person future imperfective plural)
бу́демо підно́сить (first-person future imperfective plural)
підно́ситимемо (first-person future imperfective plural)
підно́ситимем (first-person future imperfective plural)
підно́сите (imperfective plural present second-person)
бу́дете підно́сити (future imperfective plural second-person)
бу́дете підно́сить (future imperfective plural second-person)
підно́ситимете (future imperfective plural second-person)
підно́сять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підно́сити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підно́сить (future imperfective plural third-person)
підно́ситимуть (future imperfective plural third-person)
підно́сьмо (first-person imperative plural)
підно́сь (imperative second-person singular)
підно́сьте (imperative plural second-person)
підно́сив (masculine past singular)
підно́сили (masculine past plural)
підно́сила (feminine past singular)
підно́сили (feminine past plural)
підно́сило (neuter past singular)
підно́сили (neuter past plural)

Uk-підносити.ogg

From під- (pid-) + носи́ти (nosýty). Compare Russian подноси́ть (podnosítʹ), Belarusian падно́сіць (padnósicʹ), Polish podnosić.

підно́сити число́ до сте́пеня

підно́сити число́ до квадра́та


розряд

uk-noun

розря́д<genu>

розря́д • (rozrjád) m inan (genitive розря́ду, nominative plural розря́ди, genitive plural розря́дів)

розря́д (canonical)
rozrjád (romanization)
розря́ду (genitive)
розря́ди (nominative plural)
розря́дів (genitive plural)
розря́д (nominative singular)
розря́ди (nominative plural)
розря́ду (genitive singular)
розря́дів (genitive plural)
розря́дові (dative singular)
розря́ду (dative singular)
розря́дам (dative plural)
розря́д (accusative singular)
розря́ди (accusative plural)
розря́дом (instrumental singular)
розря́дами (instrumental plural)
розря́ді (locative singular)
розря́дах (locative plural)
розря́де (singular vocative)
розря́ди (plural vocative)

uk-ndecl

розря́д<genu>

Deverbal from розряди́ти (rozrjadýty). Compare Russian разря́д (razrjád), Belarusian разра́д (razrád).


парний

uk-adj

па́рний • (párnyj) (adverb па́рно, abstract noun па́рність)

па́рний (canonical)
párnyj (romanization)
па́рно (adverb)
па́рність (abstract-noun)
па́рний (masculine nominative)
па́рне (neuter nominative)
па́рна (feminine nominative)
па́рні (nominative plural)
па́рного (genitive masculine neuter)
па́рної (feminine genitive)
па́рних (genitive plural)
па́рному (dative masculine neuter)
па́рній (dative feminine)
па́рним (dative plural)
па́рного (accusative animate masculine)
па́рне (accusative neuter)
па́рну (accusative feminine)
па́рних (accusative animate plural)
па́рний (accusative inanimate masculine)
па́рні (accusative inanimate plural)
па́рним (instrumental masculine neuter)
па́рною (feminine instrumental)
па́рними (instrumental plural)
па́рному (locative masculine neuter)
па́рнім (locative masculine neuter)
па́рній (feminine locative)
па́рних (locative plural)

From па́ра (pára, “pair, couple”) + -ний (-nyj). Compare Russian па́рный (párnyj), Belarusian па́рны (párny), Slovak párny.

af

(arithmetic, of an integer) even (divisible by two)


дробовий

uk-adj

дробови́й • (drobovýj)

дробови́й (canonical)
drobovýj (romanization)
дробови́й (masculine nominative)
дробове́ (neuter nominative)
дробова́ (feminine nominative)
дробові́ (nominative plural)
дробово́го (genitive masculine neuter)
дробово́ї (feminine genitive)
дробови́х (genitive plural)
дробово́му (dative masculine neuter)
дробові́й (dative feminine)
дробови́м (dative plural)
дробово́го (accusative animate masculine)
дробове́ (accusative neuter)
дробову́ (accusative feminine)
дробови́х (accusative animate plural)
дробови́й (accusative inanimate masculine)
дробові́ (accusative inanimate plural)
дробови́м (instrumental masculine neuter)
дробово́ю (feminine instrumental)
дробови́ми (instrumental plural)
дробово́му (locative masculine neuter)
дробові́м (locative masculine neuter)
дробові́й (feminine locative)
дробови́х (locative plural)

[drɔbɔˈʋɪi̯]

From дріб (drib) + -ови́й (-ovýj). Compare Russian дробово́й (drobovój).