герой

uk-noun

геро́й • (herój) m pers (genitive геро́я, nominative plural геро́ї, genitive plural геро́їв, feminine герої́ня)

геро́й (canonical)
herój (romanization)
геро́я (genitive)
геро́ї (nominative plural)
геро́їв (genitive plural)
герої́ня (feminine)
геро́й (nominative singular)
геро́ї (nominative plural)
геро́я (genitive singular)
геро́їв (genitive plural)
геро́ю (dative singular)
геро́єві (dative singular)
геро́ям (dative plural)
геро́я (accusative singular)
геро́їв (accusative plural)
геро́єм (instrumental singular)
геро́ями (instrumental plural)
геро́ю (locative singular)
геро́єві (locative singular)
геро́ї (locative singular)
геро́ях (locative plural)
геро́ю (singular vocative)
геро́ї (plural vocative)

геро́ям сла́ва

glory to the heroes, a Ukrainian patriotic salute

головни́й геро́й


рука

рука́ • (ruká) f inan (genitive руки́, nominative plural ру́ки, genitive plural рук, diminutive руча́ or ру́чка)

рука́ (canonical)
ruká (romanization)
руки́ (genitive)
ру́ки (nominative plural)
рук (genitive plural)
руча́ (diminutive)
ру́чка (diminutive)
рука́ (nominative singular)
ру́ки (nominative plural)
руки́ (genitive singular)
рук (genitive plural)
руці́ (dative singular)
рука́м (dative plural)
ру́ку (accusative singular)
ру́ки (accusative plural)
руко́ю (instrumental singular)
рука́ми (instrumental plural)
руці́ (locative singular)
рука́х (locative plural)
ру́ко (singular vocative)
ру́ки (plural vocative)

From Middle Ukrainian рѫка (ruka), from Old East Slavic рѫка (rǫka), from Proto-Slavic *rǫka, from Proto-Balto-Slavic *ránkāˀ.


стиль

стиль • (stylʹ) m inan (genitive сти́ля, nominative plural сти́лі, genitive plural сти́лів)

stylʹ (romanization)
сти́ля (genitive)
сти́лі (nominative plural)
сти́лів (genitive plural)
стиль (nominative singular)
сти́лі (nominative plural)
сти́ля (genitive singular)
сти́лів (genitive plural)
сти́леві (dative singular)
сти́лю (dative singular)
сти́лям (dative plural)
стиль (accusative singular)
сти́лі (accusative plural)
сти́лем (instrumental singular)
сти́лями (instrumental plural)
сти́лю (locative singular)
сти́лі (locative singular)
сти́лях (locative plural)
сти́лю (singular vocative)
сти́лі (plural vocative)

(historical, writing) stylus, style (ancient writing implement consisting of a small rod with a pointed end for scratching letters on wax-covered tablets)


стопа

стопа́ • (stopá) f inan (genitive стопи́, nominative plural сто́пи, genitive plural стоп)

стопа́ (canonical)
stopá (romanization)
стопи́ (genitive)
сто́пи (nominative plural)
стоп (genitive plural)
стопа́ (nominative singular)
сто́пи (nominative plural)
стопи́ (genitive singular)
стоп (genitive plural)
стопі́ (dative singular)
сто́пам (dative plural)
стопу́ (accusative singular)
сто́пи (accusative plural)
стопо́ю (instrumental singular)
сто́пами (instrumental plural)
стопі́ (locative singular)
сто́пах (locative plural)
сто́по (singular vocative)
сто́пи (plural vocative)

From Proto-Slavic *stopa, from Proto-Indo-European *stebʰ- (“to stand still”). See also Russian стопа́ (stopá), Polish stopa; akin to Lithuanian stapytis.


рефрен

uk-noun

рефре́н<genu>

рефре́н • (refrén) m inan (genitive рефре́ну, nominative plural рефре́ни, genitive plural рефре́нів)

рефре́н (canonical)
refrén (romanization)
рефре́ну (genitive)
рефре́ни (nominative plural)
рефре́нів (genitive plural)
рефре́н (nominative singular)
рефре́ни (nominative plural)
рефре́ну (genitive singular)
рефре́нів (genitive plural)
рефре́нові (dative singular)
рефре́ну (dative singular)
рефре́нам (dative plural)
рефре́н (accusative singular)
рефре́ни (accusative plural)
рефре́ном (instrumental singular)
рефре́нами (instrumental plural)
рефре́ні (locative singular)
рефре́нах (locative plural)
рефре́не (singular vocative)
рефре́ни (plural vocative)

uk-ndecl

рефре́н<genu>

(music, poetry) refrain, chorus, burden (lines repeated at the end of each verse or stanza)


персонаж

uk-noun

персона́ж<pr>

персона́ж • (personáž) m pers (genitive персона́жа, nominative plural персона́жі, genitive plural персона́жів)

персона́ж (canonical)
personáž (romanization)
персона́жа (genitive)
персона́жі (nominative plural)
персона́жів (genitive plural)
персона́ж (nominative singular)
персона́жі (nominative plural)
персона́жа (genitive singular)
персона́жів (genitive plural)
персона́жеві (dative singular)
персона́жу (dative singular)
персона́жам (dative plural)
персона́жа (accusative singular)
персона́жів (accusative plural)
персона́жем (instrumental singular)
персона́жами (instrumental plural)
персона́жеві (locative singular)
персона́жу (locative singular)
персона́жі (locative singular)
персона́жах (locative plural)
персона́же (singular vocative)
персона́жі (plural vocative)

uk-ndecl

персона́ж<pr>

Uk-персонаж.ogg


акцент

uk-noun

акце́нт<genu>

акце́нт • (akcént) m inan (genitive акце́нту, nominative plural акце́нти, genitive plural акце́нтів)

акце́нт (canonical)
akcént (romanization)
акце́нту (genitive)
акце́нти (nominative plural)
акце́нтів (genitive plural)
акце́нт (nominative singular)
акце́нти (nominative plural)
акце́нту (genitive singular)
акце́нтів (genitive plural)
акце́нтові (dative singular)
акце́нту (dative singular)
акце́нтам (dative plural)
акце́нт (accusative singular)
акце́нти (accusative plural)
акце́нтом (instrumental singular)
акце́нтами (instrumental plural)
акце́нті (locative singular)
акце́нтах (locative plural)
акце́нте (singular vocative)
акце́нти (plural vocative)

uk-ndecl

акце́нт<genu>

Borrowed from French accent, from Latin accentus.

(orthography) accent, stress mark (mark or character used in writing, in order to indicate the place of the spoken accent)


хата

uk-noun

ха́та • (xáta) f inan (genitive ха́ти, nominative plural ха́ти or хати́, genitive plural хат, relational adjective ха́тній, diminutive ха́тка or хати́нка or ха́тонька or ха́точка)

ха́та (canonical)
xáta (romanization)
ха́ти (genitive)
ха́ти (nominative plural)
хати́ (nominative plural)
хат (genitive plural)
ха́тній (adjective relational)
ха́тка (diminutive)
хати́нка (diminutive)
ха́тонька (diminutive)
ха́точка (diminutive)
ха́та (nominative singular)
хати́ (nominative plural)
ха́ти (genitive singular)
хат (genitive plural)
ха́ті (dative singular)
хата́м (dative plural)
ха́ту (accusative singular)
хати́ (accusative plural)
ха́тою (instrumental singular)
хата́ми (instrumental plural)
ха́ті (locative singular)
хата́х (locative plural)
ха́то (singular vocative)
хати́ (plural vocative)

→ Russian: ха́та (xáta) (19ᵗʰ cent.)

→ Czech: chata; chať (dialectal)

→ Polish: chata

→ Slovak: chata

→ Slovincian: chata

→ Upper Sorbian: chata

→ Esperanto: ĥato

Inherited from Old Ruthenian ха́та (xáta, “house, home, hut”), from Proto-Slavic *xata, from Scythian.
A possible Wanderwort, see Proto-Uralic *kota for more.

inh+

(architecture, folklore) hut, cottage (small, traditional house)


огонек

uk-noun

ого́нек • (ohónek) m inan (genitive ого́нека, nominative plural ого́неки, genitive plural ого́неків)

ого́нек (canonical)
ohónek (romanization)
ого́нека (genitive)
ого́неки (nominative plural)
ого́неків (genitive plural)
ого́нек (nominative singular)
ого́неки (nominative plural)
ого́нека (genitive singular)
ого́неків (genitive plural)
ого́некові (dative singular)
ого́неку (dative singular)
ого́некам (dative plural)
ого́нек (accusative singular)
ого́неки (accusative plural)
ого́неком (instrumental singular)
ого́неками (instrumental plural)
ого́неку (locative singular)
ого́неках (locative plural)
ого́неку (singular vocative)
ого́неки (plural vocative)

(orthography) ogonek (diacritical mark as in Ąą, Ęę, Įį, Ǫǫ or Ųų)


макулатура

макулату́ра<sg>

макулату́рний

макулату́ра • (makulatúra) f inan (genitive макулату́ри, uncountable, relational adjective макулату́рний)

макулату́ра (canonical)
makulatúra (romanization)
макулату́ри (genitive)
макулату́рний (adjective relational)
макулату́ра (nominative singular)
макулату́ри (genitive singular)
макулату́рі (dative singular)
макулату́ру (accusative singular)
макулату́рою (instrumental singular)
макулату́рі (locative singular)
макулату́ро (singular vocative)
макуляту́ра (alternative)

uk-ndecl

макулату́ра<sg>

Uk-макулатура.ogg

ма ку ла ту ра

Borrowed from German Makulatur, from French maculature.

(figurative, literature, derogatory) literary garbage, trash


муза

uk-noun

му́за • (múza) f inan (genitive му́зи, nominative plural му́зи, genitive plural муз)

му́за (canonical)
múza (romanization)
му́зи (genitive)
му́зи (nominative plural)
муз (genitive plural)
му́за (nominative singular)
му́зи (nominative plural)
му́зи (genitive singular)
муз (genitive plural)
му́зі (dative singular)
му́зам (dative plural)
му́зу (accusative singular)
му́зи (accusative plural)
му́зою (instrumental singular)
му́зами (instrumental plural)
му́зі (locative singular)
му́зах (locative plural)
му́зо (singular vocative)
му́зи (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

Probably borrowed from Latin Mūsa, from Ancient Greek Μοῦσα (Moûsa).


стрічка

стрі́чка<c*>

стрі́чка • (stríčka) f inan (genitive стрі́чки, nominative plural стрічки́, genitive plural стрічо́к)

стрі́чка (canonical)
stríčka (romanization)
стрі́чки (genitive)
стрічки́ (nominative plural)
стрічо́к (genitive plural)
стрі́чка (nominative singular)
стрічки́ (nominative plural)
стрі́чки (genitive singular)
стрічо́к (genitive plural)
стрі́чці (dative singular)
стрічка́м (dative plural)
стрі́чку (accusative singular)
стрічки́ (accusative plural)
стрі́чкою (instrumental singular)
стрічка́ми (instrumental plural)
стрі́чці (locative singular)
стрічка́х (locative plural)
стрі́чко (singular vocative)
стрічки́ (plural vocative)

uk-ndecl

стрі́чка<c*>

Uk-стрічка.ogg


кутя

uk-noun

кутя́ • (kutjá) f inan (genitive куті́, nominative plural куті́, genitive plural куте́й)

кутя́ (canonical)
kutjá (romanization)
куті́ (genitive)
куті́ (nominative plural)
куте́й (genitive plural)
кутя́ (nominative singular)
куті́ (nominative plural)
куті́ (genitive singular)
куте́й (genitive plural)
куті́ (dative singular)
кутя́м (dative plural)
кутю́ (accusative singular)
куті́ (accusative plural)
куте́ю (instrumental singular)
кутя́ми (instrumental plural)
куті́ (locative singular)
кутя́х (locative plural)
куте́ (singular vocative)
куті́ (plural vocative)

→ English: kutia, kutya

→ Polish: kutia

Inherited from Old Ruthenian кꙋтьѧ (kutʹja), from Old East Slavic кꙋтьꙗ (kutĭja), from Byzantine Greek κουκκιά (koukkiá, “broad beans”), whence also Old Church Slavonic коуциꙗ (kucija). Compare ко́ливо (kólyvo).

der

also святвечір (svjatvečir), свята вечеря (svjata večerja)

багата кутя

also Маланка (Malanka), старий новий рік (staryj novyj rik)

щедра кутя

also Йордан (Jordan), другий святвечір (druhyj svjatvečir)

голодна кутя

(folklore) a holiday meal involving the wheat dish


новела

uk-noun

нове́ла • (novéla) f inan (genitive нове́ли, nominative plural нове́ли, genitive plural нове́л)

нове́ла (canonical)
novéla (romanization)
нове́ли (genitive)
нове́ли (nominative plural)
нове́л (genitive plural)
нове́ла (nominative singular)
нове́ли (nominative plural)
нове́ли (genitive singular)
нове́л (genitive plural)
нове́лі (dative singular)
нове́лам (dative plural)
нове́лу (accusative singular)
нове́ли (accusative plural)
нове́лою (instrumental singular)
нове́лами (instrumental plural)
нове́лі (locative singular)
нове́лах (locative plural)
нове́ло (singular vocative)
нове́ли (plural vocative)
нове́ля (alternative)

Borrowed from Italian novella. Compare Russian нове́лла (novélla), Belarusian наве́ла (navjéla), Polish nowela.


Маланка

uk-proper noun

Мала́нка • (Malánka) f inan (genitive Мала́нки, nominative plural Мала́нки, genitive plural Мала́нок)

Мала́нка (canonical)
Malánka (romanization)
Мала́нки (genitive)
Мала́нки (nominative plural)
Мала́нок (genitive plural)
Мала́нка (nominative singular)
Мала́нки (nominative plural)
Мала́нки (genitive singular)
Мала́нок (genitive plural)
Мала́нці (dative singular)
Мала́нкам (dative plural)
Мала́нку (accusative singular)
Мала́нки (accusative plural)
Мала́нкою (instrumental singular)
Мала́нками (instrumental plural)
Мала́нці (locative singular)
Мала́нках (locative plural)
Мала́нко (singular vocative)
Мала́нки (plural vocative)

(folklore) the celebrations on the day of St. Melania the Younger (January 13 O.S.) which features mummers performing skits; the Old New Year

(folklore, drama) a character from the mummering, similar to the Greek Persephone she symbolizes the return of the sun and warmth, but is often portrayed by a man in drag


Йордан

Йорда́н • (Jordán) m inan (genitive Йорда́ну, uncountable)

Йорда́н (canonical)
Jordán (romanization)
Йорда́ну (genitive)
Йорда́н (nominative singular)
Йорда́ну (genitive singular)
Йорда́нові (dative singular)
Йорда́ну (dative singular)
Йорда́н (accusative singular)
Йорда́ном (instrumental singular)
Йорда́ну (locative singular)
Йорда́ні (locative singular)
Йорда́не (singular vocative)

From Old Church Slavonic [Term?], from Ancient Greek Ἰορδάνης (Iordánēs), ultimately from Biblical Hebrew יַרְדֵּן (yardén, “Jordan (river)”).

der

(folklore) the folk festivities surrounding the feast of the Baptism of the Lord (January 19, N.S.); Theophany


реля

uk-noun

ре́ля • (rélja) f inan (genitive ре́лі, nominative plural ре́лі, genitive plural рель)

ре́ля (canonical)
rélja (romanization)
ре́лі (genitive)
ре́лі (nominative plural)
рель (genitive plural)
ре́ля (nominative singular)
ре́лі (nominative plural)
ре́лі (genitive singular)
рель (genitive plural)
ре́лі (dative singular)
ре́лям (dative plural)
ре́лю (accusative singular)
ре́лі (accusative plural)
ре́лею (instrumental singular)
ре́лями (instrumental plural)
ре́лі (locative singular)
ре́лях (locative plural)
ре́ле (singular vocative)
ре́лі (plural vocative)

(folklore, music) lyra, Ukrainian hurdy-gurdy


помана

пома́на • (pomána) f inan (genitive пома́ни, nominative plural пома́ни, genitive plural пома́н)

пома́на (canonical)
pomána (romanization)
пома́ни (genitive)
пома́ни (nominative plural)
пома́н (genitive plural)
пома́на (nominative singular)
пома́ни (nominative plural)
пома́ни (genitive singular)
пома́н (genitive plural)
пома́ні (dative singular)
пома́нам (dative plural)
пома́ну (accusative singular)
пома́ни (accusative plural)
пома́ною (instrumental singular)
пома́нами (instrumental plural)
пома́ні (locative singular)
пома́нах (locative plural)
пома́но (singular vocative)
пома́ни (plural vocative)

Possibly reborrowing from Romanian pomană (“alms, charity”), which is from the same root as Ukrainian помина́ти (pomynáty, “to remember”). Compare Serbo-Croatian помана (“feast”) (attested among Serbo-Croatian minority speakers in Romania).

cog

ба́бка бабка#Ukrainian

па́ска паска#Ukrainian

про́води проводи#Ukrainian

(Bukovina, folklore) gifts given in memory of a deceased person. Often Easter breads such as ба́бка (bábka) (babka) and па́ска (páska) (paska) distributed to the congregants following Easter or про́води (próvody).


епос

uk-noun

е́пос • (épos) m inan (genitive е́посу, nominative plural е́поси, genitive plural е́посів, relational adjective епі́чний or е́посний)

е́пос (canonical)
épos (romanization)
е́посу (genitive)
е́поси (nominative plural)
е́посів (genitive plural)
епі́чний (adjective relational)
е́посний (adjective relational)
е́пос (nominative singular)
е́поси (nominative plural)
е́посу (genitive singular)
е́посів (genitive plural)
е́посові (dative singular)
е́посу (dative singular)
е́посам (dative plural)
е́пос (accusative singular)
е́поси (accusative plural)
е́посом (instrumental singular)
е́посами (instrumental plural)
е́посу (locative singular)
е́посі (locative singular)
е́посах (locative plural)
е́посе (singular vocative)
е́поси (plural vocative)

Borrowed from German Epos, also via Latin epos (“heroic poem”), from Ancient Greek ἔπος (épos, “word”).

(poetry) epic (a narrative poem typically about the extraordinary deeds of extraordinary characters)

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:епос


змій

змій • (zmij) m animal (genitive змі́я, nominative plural змі́ї, genitive plural змі́їв, relational adjective змії́ний)

zmij (romanization)
змі́я (genitive)
змі́ї (nominative plural)
змі́їв (genitive plural)
змії́ний (adjective relational)
змій (nominative singular)
змі́ї (nominative plural)
змі́я (genitive singular)
змі́їв (genitive plural)
змі́ю (dative singular)
змі́єві (dative singular)
змі́ям (dative plural)
змі́я (accusative singular)
змі́ї (accusative plural)
змі́їв (accusative plural)
змі́єм (instrumental singular)
змі́ями (instrumental plural)
змі́ю (locative singular)
змі́єві (locative singular)
змі́ї (locative singular)
змі́ях (locative plural)
змі́ю (singular vocative)
змі́ї (plural vocative)

From Proto-Slavic *zmьjь. Related to змія́ (zmijá).

(colloquial, folklore) synonym of змія́ f (zmijá, “snake, serpent”)


повість

по́вість • (póvistʹ) f inan (genitive по́вісті or по́вісти, nominative plural по́вісті, genitive plural повісте́й)

по́вість (canonical)
póvistʹ (romanization)
по́вісті (genitive)
по́вісти (genitive)
по́вісті (nominative plural)
повісте́й (genitive plural)
по́вість (nominative singular)
по́вісті (nominative plural)
по́вісті (genitive singular)
по́вісти (genitive singular)
повісте́й (genitive plural)
по́вісті (dative singular)
повістя́м (dative plural)
по́вість (accusative singular)
по́вісті (accusative plural)
по́вістю (instrumental singular)
повістя́ми (instrumental plural)
по́вісті (locative singular)
повістя́х (locative plural)
по́вісте (singular vocative)
по́вісті (plural vocative)

[ˈpɔʋʲisʲtʲ]

Uk-повість.ogg

From Old East Slavic повѣсть (pověstĭ), from Proto-Slavic *pověstь, from *povĕdtь. Related to пові́дати (povídaty).


оповідання

оповіда́ння<locju:i>

оповіда́ння • (opovidánnja) n inan (genitive оповіда́ння, nominative plural оповіда́ння, genitive plural оповіда́нь)

оповіда́ння (canonical)
opovidánnja (romanization)
оповіда́ння (genitive)
оповіда́ння (nominative plural)
оповіда́нь (genitive plural)
оповіда́ння (nominative singular)
оповіда́ння (nominative plural)
оповіда́ння (genitive singular)
оповіда́нь (genitive plural)
оповіда́нню (dative singular)
оповіда́нням (dative plural)
оповіда́ння (accusative singular)
оповіда́ння (accusative plural)
оповіда́нням (instrumental singular)
оповіда́ннями (instrumental plural)
оповіда́нню (locative singular)
оповіда́нні (locative singular)
оповіда́ннях (locative plural)
оповіда́ння (singular vocative)
оповіда́ння (plural vocative)

uk-ndecl

оповіда́ння<locju:i>

[ɔpɔʋʲiˈdanʲːɐ]

Uk-оповідання.ogg

From оповіда́ти (opovidáty) + -ання (-annja). Compare Belarusian апавяда́нне (apavjadánnje), Polish opowiadanie.


суперсила

uk-noun

суперси́ла<>

суперси́ла • (supersýla) f inan (genitive суперси́ли, nominative plural суперси́ли, genitive plural суперси́л)

суперси́ла (canonical)
supersýla (romanization)
суперси́ли (genitive)
суперси́ли (nominative plural)
суперси́л (genitive plural)
суперси́ла (nominative singular)
суперси́ли (nominative plural)
суперси́ли (genitive singular)
суперси́л (genitive plural)
суперси́лі (dative singular)
суперси́лам (dative plural)
суперси́лу (accusative singular)
суперси́ли (accusative plural)
суперси́лою (instrumental singular)
суперси́лами (instrumental plural)
суперси́лі (locative singular)
суперси́лах (locative plural)
суперси́ло (singular vocative)
суперси́ли (plural vocative)

uk-ndecl

суперси́ла<>

From су́пер- (súper-, “super”) + си́ла (sýla, “power”).

af

(fiction) a superpower (ability by a character).


гумореска

uk-noun

гуморе́ска<*>

гуморе́ска • (humoréska) f inan (genitive гуморе́ски, nominative plural гуморе́ски, genitive plural гуморе́сок)

гуморе́ска (canonical)
humoréska (romanization)
гуморе́ски (genitive)
гуморе́ски (nominative plural)
гуморе́сок (genitive plural)
гуморе́ска (nominative singular)
гуморе́ски (nominative plural)
гуморе́ски (genitive singular)
гуморе́сок (genitive plural)
гуморе́сці (dative singular)
гуморе́скам (dative plural)
гуморе́ску (accusative singular)
гуморе́ски (accusative plural)
гуморе́скою (instrumental singular)
гуморе́сками (instrumental plural)
гуморе́сці (locative singular)
гуморе́сках (locative plural)
гуморе́ско (singular vocative)
гуморе́ски (plural vocative)

uk-ndecl

гуморе́ска<*>

[ɦʊmɔˈrɛskɐ]

Uk-гумореска.ogg

Borrowed from Polish humoreska, from German Humoreske.


збірка

uk-noun

збі́рка • (zbírka) f inan (genitive збі́рки, nominative plural збі́рки, genitive plural збі́рок, diminutive збі́рочка)

збі́рка (canonical)
zbírka (romanization)
збі́рки (genitive)
збі́рки (nominative plural)
збі́рок (genitive plural)
збі́рочка (diminutive)
збі́рка (nominative singular)
збі́рки (nominative plural)
збі́рки (genitive singular)
збі́рок (genitive plural)
збі́рці (dative singular)
збі́ркам (dative plural)
збі́рку (accusative singular)
збі́рки (accusative plural)
збі́ркою (instrumental singular)
збі́рками (instrumental plural)
збі́рці (locative singular)
збі́рках (locative plural)
збі́рко (singular vocative)
збі́рки (plural vocative)

From збір (zbir) + -ка (-ka). Compare Russian сбо́рка (sbórka, “assembly”), Belarusian збо́рка (zbórka, “assembly”), Polish zbiórka, Czech sbírka.

збі́рка тво́рів

(literature) collection, miscellany (assemblage of writings)


звеличувати

uk-verb

звели́чувати

звели́чувати • (zvelýčuvaty) impf (perfective звели́чити or звелича́ти)

звели́чувати (canonical)
zvelýčuvaty (romanization)
звели́чити (perfective)
звелича́ти (perfective)
звели́чувати (imperfective infinitive)
звели́чувать (imperfective infinitive)
звели́чуваний (imperfective passive past)
impersonal: звели́чувано (imperfective passive past)
звели́чуючи (adverbial imperfective present)
звели́чувавши (adverbial imperfective past)
звели́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду звели́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду звели́чувать (first-person future imperfective singular)
звели́чуватиму (first-person future imperfective singular)
звели́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш звели́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш звели́чувать (future imperfective second-person singular)
звели́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
звели́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де звели́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де звели́чувать (future imperfective singular third-person)
звели́чуватиме (future imperfective singular third-person)
звели́чуєм (first-person imperfective plural present)
звели́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо звели́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо звели́чувать (first-person future imperfective plural)
звели́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
звели́чуватимем (first-person future imperfective plural)
звели́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете звели́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете звели́чувать (future imperfective plural second-person)
звели́чуватимете (future imperfective plural second-person)
звели́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть звели́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть звели́чувать (future imperfective plural third-person)
звели́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
звели́чуймо (first-person imperative plural)
звели́чуй (imperative second-person singular)
звели́чуйте (imperative plural second-person)
звели́чував (masculine past singular)
звели́чували (masculine past plural)
звели́чувала (feminine past singular)
звели́чували (feminine past plural)
звели́чувало (neuter past singular)
звели́чували (neuter past plural)

[zʋeˈɫɪt͡ʃʊʋɐte]

From звели́чити (zvelýčyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian возвели́чивать (vozvelíčivatʹ), Belarusian узвялі́чваць (uzvjalíčvacʹ).

cog

возвели́чивать

узвялі́чваць


звеличити

uk-verb

звели́чувати

звели́чити • (zvelýčyty) pf (imperfective звели́чувати)

звели́чити (canonical)
zvelýčyty (romanization)
звели́чувати (imperfective)
звели́чити (infinitive perfective)
звели́чить (infinitive perfective)
звели́чений (passive past perfective)
impersonal: звели́чено (passive past perfective)
звели́чивши (adverbial past perfective)
звели́чу (first-person future perfective singular)
звели́чиш (future perfective second-person singular)
звели́чить (future perfective singular third-person)
звели́чим (first-person future perfective plural)
звели́чимо (first-person future perfective plural)
звели́чите (future perfective plural second-person)
звели́чать (future perfective plural third-person)
звели́чмо (first-person imperative plural)
звели́ч (imperative second-person singular)
звели́чте (imperative plural second-person)
звели́чив (masculine past singular)
звели́чили (masculine past plural)
звели́чила (feminine past singular)
звели́чили (feminine past plural)
звели́чило (neuter past singular)
звели́чили (neuter past plural)

Uk-звеличити.ogg

From з- (z-) + вели́кий (velýkyj) + -ити (-yty). Compare Russian возвели́чить (vozvelíčitʹ), Belarusian узвялі́чыць (uzvjalíčycʹ).

cog

возвели́чить


ідилічний

uk-adj

ідилі́чний • (idylíčnyj)

ідилі́чний (canonical)
idylíčnyj (romanization)
ідилі́чний (masculine nominative singular)
ідилі́чне (neuter nominative singular)
ідилі́чна (feminine nominative singular)
ідилі́чні (nominative plural)
ідилі́чного (genitive masculine neuter singular)
ідилі́чної (feminine genitive singular)
ідилі́чних (genitive plural)
ідилі́чному (dative masculine neuter singular)
ідилі́чній (dative feminine singular)
ідилі́чним (dative plural)
ідилі́чного (accusative animate masculine singular)
ідилі́чне (accusative neuter singular)
ідилі́чну (accusative feminine singular)
ідилі́чних (accusative animate plural)
ідилі́чний (accusative inanimate masculine singular)
ідилі́чні (accusative inanimate plural)
ідилі́чним (instrumental masculine neuter singular)
ідилі́чною (feminine instrumental singular)
ідилі́чними (instrumental plural)
ідилі́чному (locative masculine neuter singular)
ідилі́чнім (locative masculine neuter singular)
ідилі́чній (feminine locative singular)
ідилі́чних (locative plural)
ідилі́чний (masculine singular vocative)
ідилі́чне (neuter singular vocative)
ідилі́чна (feminine singular vocative)
ідилі́чні (plural vocative)

From іди́лія (idýlija) + -і́чний (-íčnyj). Compare Russian идилли́ческий (idillíčeskij), Belarusian ідылі́чны (idylíčny), Polish idylliczny.

af

іди́лія (idýlija) + -і́чний (-íčnyj)

cog

идилли́ческий

(literature) idyllic (of or pertaining to idylls)


дівиця

uk-noun

діви́ця • (divýcja) f pers (genitive діви́ці, nominative plural діви́ці, genitive plural діви́ць)

діви́ця (canonical)
divýcja (romanization)
діви́ці (genitive)
діви́ці (nominative plural)
діви́ць (genitive plural)
діви́ця (nominative singular)
діви́ці (nominative plural)
діви́ці (genitive singular)
діви́ць (genitive plural)
діви́ці (dative singular)
діви́цям (dative plural)
діви́цю (accusative singular)
діви́ць (accusative plural)
діви́цею (instrumental singular)
діви́цями (instrumental plural)
діви́ці (locative singular)
діви́цях (locative plural)
діви́це (singular vocative)
діви́ці (plural vocative)

[dʲiˈʋɪt͡sʲɐ]

(folklore, poetic, sometimes derogatory) damsel, maid, maiden, girl


послання

посла́ння<loci:ju>

посла́ння • (poslánnja) n inan (genitive посла́ння, nominative plural посла́ння, genitive plural посла́нь)

посла́ння (canonical)
poslánnja (romanization)
посла́ння (genitive)
посла́ння (nominative plural)
посла́нь (genitive plural)
посла́ння (nominative singular)
посла́ння (nominative plural)
посла́ння (genitive singular)
посла́нь (genitive plural)
посла́нню (dative singular)
посла́нням (dative plural)
посла́ння (accusative singular)
посла́ння (accusative plural)
посла́нням (instrumental singular)
посла́ннями (instrumental plural)
посла́нні (locative singular)
посла́нню (locative singular)
посла́ннях (locative plural)
посла́ння (singular vocative)
посла́ння (plural vocative)

uk-ndecl

посла́ння<loci:ju>

[pɔsˈɫanʲːɐ]

From Proto-Slavic *posъlanьje. By surface analysis, посла́ти (posláty) + -а́ння (-ánnja). Compare Russian посла́ние (poslánije), Belarusian пасла́нне (paslánnje), Polish posłanie.


тональність

uk-noun

тона́льність<io>

тона́льність • (tonálʹnistʹ) f inan (genitive тона́льності or тона́льности, nominative plural тона́льності, genitive plural тона́льностей)

тона́льність (canonical)
tonálʹnistʹ (romanization)
тона́льності (genitive)
тона́льности (genitive)
тона́льності (nominative plural)
тона́льностей (genitive plural)
тона́льність (nominative singular)
тона́льності (nominative plural)
тона́льності (genitive singular)
тона́льности (genitive singular)
тона́льностей (genitive plural)
тона́льності (dative singular)
тона́льностям (dative plural)
тона́льність (accusative singular)
тона́льності (accusative plural)
тона́льністю (instrumental singular)
тона́льностями (instrumental plural)
тона́льності (locative singular)
тона́льностях (locative plural)
тона́льносте (singular vocative)
тона́льності (plural vocative)

uk-ndecl

тона́льність<io>

From тона́льний (tonálʹnyj) + -ість (-istʹ). Compare Russian тона́льность (tonálʹnostʹ), Belarusian тана́льнасць (tanálʹnascʹ), Polish tonalność.

af

тона́льний (tonálʹnyj) + -ість (-istʹ)

cog

тона́льность

тана́льнасць


силове поле

uk-noun

силове́<+> по́ле<c.genpl:полі́в:піль>

силове́ по́ле • (sylové póle) n inan (genitive силово́го по́ля, nominative plural силові́ поля́, genitive plural силови́х полі́в or силови́х пі́ль)

силове́ по́ле (canonical)
sylové póle (romanization)
силово́го по́ля (genitive)
силові́ поля́ (nominative plural)
силови́х полі́в (genitive plural)
силови́х пі́ль (genitive plural)
силове́ по́ле (nominative singular)
силові́ поля́ (nominative plural)
силово́го по́ля (genitive singular)
силови́х полі́в (genitive plural)
силови́х пі́ль (genitive plural)
силово́му по́лю (dative singular)
силови́м поля́м (dative plural)
силове́ по́ле (accusative singular)
силові́ поля́ (accusative plural)
силови́м по́лем (instrumental singular)
силови́ми поля́ми (instrumental plural)
силово́му по́лю (locative singular)
силово́му по́лі (locative singular)
силові́м по́лю (locative singular)
силові́м по́лі (locative singular)
силови́х поля́х (locative plural)
силове́ по́ле (singular vocative)
силові́ поля́ (plural vocative)

uk-ndecl

силове́<+> по́ле<c.genpl:полі́в:піль>

[seɫɔˈʋɛ ˈpɔɫe]


гіперпростір

uk-noun

гіперпро́стір<sg.io.loci>

гіперпро́стір • (hiperpróstir) m inan (genitive гіперпро́стору, uncountable)

гіперпро́стір (canonical)
hiperpróstir (romanization)
гіперпро́стору (genitive)
гіперпро́стір (nominative singular)
гіперпро́стору (genitive singular)
гіперпро́сторові (dative singular)
гіперпро́стору (dative singular)
гіперпро́стір (accusative singular)
гіперпро́стором (instrumental singular)
гіперпро́сторі (locative singular)
гіперпро́сторе (singular vocative)

uk-ndecl

гіперпро́стір<sg.io.loci>

From гіпер- (hiper-) + про́стір (próstir).


скандувати

скандува́ти (canonical)
skanduváty (romanization)
скандува́ти (imperfective infinitive)
скандува́ть (imperfective infinitive)
скандо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: скандо́вано (imperfective passive past)
сканду́ючи (adverbial imperfective present)
скандува́вши (adverbial imperfective past)
сканду́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду скандува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду скандува́ть (first-person future imperfective singular)
скандува́тиму (first-person future imperfective singular)
сканду́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш скандува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш скандува́ть (future imperfective second-person singular)
скандува́тимеш (future imperfective second-person singular)
сканду́є (imperfective present singular third-person)
бу́де скандува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де скандува́ть (future imperfective singular third-person)
скандува́тиме (future imperfective singular third-person)
сканду́єм (first-person imperfective plural present)
сканду́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо скандува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо скандува́ть (first-person future imperfective plural)
скандува́тимемо (first-person future imperfective plural)
скандува́тимем (first-person future imperfective plural)
сканду́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете скандува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете скандува́ть (future imperfective plural second-person)
скандува́тимете (future imperfective plural second-person)
сканду́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть скандува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть скандува́ть (future imperfective plural third-person)
скандува́тимуть (future imperfective plural third-person)
сканду́ймо (first-person imperative plural)
сканду́й (imperative second-person singular)
сканду́йте (imperative plural second-person)
скандува́в (masculine past singular)
скандува́ли (masculine past plural)
скандува́ла (feminine past singular)
скандува́ли (feminine past plural)
скандува́ло (neuter past singular)
скандува́ли (neuter past plural)

Uk-скандувати.ogg

uk:Мельничук Олександр Савич

Probably borrowed from Polish skandować, from German skandieren, from French scander, from Late Latin scandō, with -ува́ти (-uváty) ending. Compare Russian сканди́ровать (skandírovatʹ), Belarusian скандава́ць (skandavácʹ).

cog

сканди́ровать

(poetry) to scan (to read or mark so as to show a specific metre)


антагоніст

uk-noun

антагоні́ст<pr>

антагоністи́чний

антагоні́стка

антагоні́ст • (antahoníst) m pers (genitive антагоні́ста, nominative plural антагоні́сти, genitive plural антагоні́стів, feminine антагоні́стка, relational adjective антагоністи́чний)

антагоні́ст (canonical)
antahoníst (romanization)
антагоні́ста (genitive)
антагоні́сти (nominative plural)
антагоні́стів (genitive plural)
антагоні́стка (feminine)
антагоністи́чний (adjective relational)
антагоні́ст (nominative singular)
антагоні́сти (nominative plural)
антагоні́ста (genitive singular)
антагоні́стів (genitive plural)
антагоні́стові (dative singular)
антагоні́сту (dative singular)
антагоні́стам (dative plural)
антагоні́ста (accusative singular)
антагоні́стів (accusative plural)
антагоні́стом (instrumental singular)
антагоні́стами (instrumental plural)
антагоні́стові (locative singular)
антагоні́сту (locative singular)
антагоні́сті (locative singular)
антагоні́стах (locative plural)
антагоні́сте (singular vocative)
антагоні́сти (plural vocative)

Uk-антагоніст.ogg

ан та го ніст

Borrowed from French antagoniste. With -іст (-ist) suffix.

(literary, film, literature, theater) antagonist


внутрішньотекстовий

uk-adj

внутрішньоте́кстовий

внутрішньоте́кстовий • (vnutrišnʹotékstovyj)

внутрішньоте́кстовий (canonical)
vnutrišnʹotékstovyj (romanization)
внутрішньоте́кстовий (masculine nominative singular)
внутрішньоте́кстове (neuter nominative singular)
внутрішньоте́кстова (feminine nominative singular)
внутрішньоте́кстові (nominative plural)
внутрішньоте́кстового (genitive masculine neuter singular)
внутрішньоте́кстової (feminine genitive singular)
внутрішньоте́кстових (genitive plural)
внутрішньоте́кстовому (dative masculine neuter singular)
внутрішньоте́кстовій (dative feminine singular)
внутрішньоте́кстовим (dative plural)
внутрішньоте́кстового (accusative animate masculine singular)
внутрішньоте́кстове (accusative neuter singular)
внутрішньоте́кстову (accusative feminine singular)
внутрішньоте́кстових (accusative animate plural)
внутрішньоте́кстовий (accusative inanimate masculine singular)
внутрішньоте́кстові (accusative inanimate plural)
внутрішньоте́кстовим (instrumental masculine neuter singular)
внутрішньоте́кстовою (feminine instrumental singular)
внутрішньоте́кстовими (instrumental plural)
внутрішньоте́кстовому (locative masculine neuter singular)
внутрішньоте́кстовім (locative masculine neuter singular)
внутрішньоте́кстовій (feminine locative singular)
внутрішньоте́кстових (locative plural)
внутрішньоте́кстовий (masculine singular vocative)
внутрішньоте́кстове (neuter singular vocative)
внутрішньоте́кстова (feminine singular vocative)
внутрішньоте́кстові (plural vocative)

uk-adecl

внутрішньоте́кстовий

From вну́трішній (vnútrišnij) + -о- (-o-) + текст (tekst) + -овий (-ovyj). Compare Russian внутритекстовый (vnutritekstovyj).

cog

внутритекстовый

en-внутрішньотекстовий-uk-adj-UO6C4zj-