розмножити

uk-verb

розмно́жувати

розмно́жити • (rozmnóžyty) pf (imperfective розмно́жувати)

розмно́жити (canonical)
rozmnóžyty (romanization)
розмно́жувати (imperfective)
розмно́жити (infinitive perfective)
розмно́жить (infinitive perfective)
розмно́жений (passive past perfective)
impersonal: розмно́жено (passive past perfective)
розмно́живши (adverbial past perfective)
розмно́жу (first-person future perfective singular)
розмно́жиш (future perfective second-person singular)
розмно́жить (future perfective singular third-person)
розмно́жим (first-person future perfective plural)
розмно́жимо (first-person future perfective plural)
розмно́жите (future perfective plural second-person)
розмно́жать (future perfective plural third-person)
розмно́жмо (first-person imperative plural)
розмно́ж (imperative second-person singular)
розмно́жте (imperative plural second-person)
розмно́жив (masculine past singular)
розмно́жили (masculine past plural)
розмно́жила (feminine past singular)
розмно́жили (feminine past plural)
розмно́жило (neuter past singular)
розмно́жили (neuter past plural)

Uk-розмножити.ogg

From роз- (roz-) + мно́жити (mnóžyty). Compare Russian размно́жить (razmnóžitʹ), Belarusian размно́жыць (razmnóžycʹ), Polish rozmnożyć.


фіалка

uk-noun

фіа́лка • (fiálka) f inan (genitive фіа́лки, nominative plural фіа́лки, genitive plural фіа́лок, relational adjective фіа́лковий, diminutive фіа́лочка)

фіа́лка (canonical)
fiálka (romanization)
фіа́лки (genitive)
фіа́лки (nominative plural)
фіа́лок (genitive plural)
фіа́лковий (adjective relational)
фіа́лочка (diminutive)
фіа́лка (nominative singular)
фіа́лки (nominative plural)
фіа́лки (genitive singular)
фіа́лок (genitive plural)
фіа́лці (dative singular)
фіа́лкам (dative plural)
фіа́лку (accusative singular)
фіа́лки (accusative plural)
фіа́лкою (instrumental singular)
фіа́лками (instrumental plural)
фіа́лці (locative singular)
фіа́лках (locative plural)
фіа́лко (singular vocative)
фіа́лки (plural vocative)
фія́лка (alternative)
фія́вка (alternative dialectal)
хвия́лка (alternative dialectal)
хвія́лка (alternative dialectal)
фіа́лок (alternative dialectal)
фія́лок (alternative dialectal)

Inherited from Old Ruthenian фїа́лка (fiálka), фїѧ́лка (fijálka), from Polish fiałek, fijałek, variant of fiołek, from Old Polish fiołek, from Middle High German vîol, from Old High German viola, from Latin viola.

inh+

uk:Мельничук Олександр Савич


серцевина

uk-noun

серцеви́на<>

серцеви́нний

серцеви́на • (sercevýna) f inan (genitive серцеви́ни, nominative plural серцеви́ни, genitive plural серцеви́н, relational adjective серцеви́нний)

серцеви́на (canonical)
sercevýna (romanization)
серцеви́ни (genitive)
серцеви́ни (nominative plural)
серцеви́н (genitive plural)
серцеви́нний (adjective relational)
серцеви́на (nominative singular)
серцеви́ни (nominative plural)
серцеви́ни (genitive singular)
серцеви́н (genitive plural)
серцеви́ні (dative singular)
серцеви́нам (dative plural)
серцеви́ну (accusative singular)
серцеви́ни (accusative plural)
серцеви́ною (instrumental singular)
серцеви́нами (instrumental plural)
серцеви́ні (locative singular)
серцеви́нах (locative plural)
серцеви́но (singular vocative)
серцеви́ни (plural vocative)

uk-ndecl

серцеви́на<>

Uk-серцевина.ogg

Possibly from серце́вий (sercévyj) + -и́на (-ýna). Compare Russian сердцеви́на (serdcevína).


схрещування

uk-noun

схре́щування<loci:ju>

схре́щування • (sxréščuvannja) n inan (genitive схре́щування, nominative plural схре́щування, genitive plural схре́щувань)

схре́щування (canonical)
sxréščuvannja (romanization)
схре́щування (genitive)
схре́щування (nominative plural)
схре́щувань (genitive plural)
схре́щування (nominative singular)
схре́щування (nominative plural)
схре́щування (genitive singular)
схре́щувань (genitive plural)
схре́щуванню (dative singular)
схре́щуванням (dative plural)
схре́щування (accusative singular)
схре́щування (accusative plural)
схре́щуванням (instrumental singular)
схре́щуваннями (instrumental plural)
схре́щуванні (locative singular)
схре́щуванню (locative singular)
схре́щуваннях (locative plural)
схре́щування (singular vocative)
схре́щування (plural vocative)

uk-ndecl

схре́щування<loci:ju>

[ˈsxrɛʃt͡ʃʊʋɐnʲːɐ]

Uk-схрещування.ogg

From схре́щувати (sxréščuvaty) + -ання (-annja). Compare Russian скре́щивание (skréščivanije), Belarusian скрыжава́нне (skryžavánnje).

cog

скре́щивание

скрыжава́нне


антропоїдний

uk-adj

антропо́їдний

антропо́їдний • (antropójidnyj)

антропо́їдний (canonical)
antropójidnyj (romanization)
антропо́їдний (masculine nominative singular)
антропо́їдне (neuter nominative singular)
антропо́їдна (feminine nominative singular)
антропо́їдні (nominative plural)
антропо́їдного (genitive masculine neuter singular)
антропо́їдної (feminine genitive singular)
антропо́їдних (genitive plural)
антропо́їдному (dative masculine neuter singular)
антропо́їдній (dative feminine singular)
антропо́їдним (dative plural)
антропо́їдного (accusative animate masculine singular)
антропо́їдне (accusative neuter singular)
антропо́їдну (accusative feminine singular)
антропо́їдних (accusative animate plural)
антропо́їдний (accusative inanimate masculine singular)
антропо́їдні (accusative inanimate plural)
антропо́їдним (instrumental masculine neuter singular)
антропо́їдною (feminine instrumental singular)
антропо́їдними (instrumental plural)
антропо́їдному (locative masculine neuter singular)
антропо́їднім (locative masculine neuter singular)
антропо́їдній (feminine locative singular)
антропо́їдних (locative plural)
антропо́їдний (masculine singular vocative)
антропо́їдне (neuter singular vocative)
антропо́їдна (feminine singular vocative)
антропо́їдні (plural vocative)

uk-adecl

антропо́їдний

From антропо́їд (antropójid) + -ний (-nyj). Compare Russian антропо́идный (antropóidnyj), Belarusian антрапо́ідны (antrapóidny).

cog

антропо́идный

антрапо́ідны


викидати

uk-verb

викида́ти • (vykydáty) impf (perfective ви́кинути)

викида́ти (canonical)
vykydáty (romanization)
ви́кинути (perfective)
викида́ти (imperfective infinitive)
викида́ть (imperfective infinitive)
викида́ючи (adverbial imperfective present)
викида́вши (adverbial imperfective past)
викида́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду викида́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду викида́ть (first-person future imperfective singular)
викида́тиму (first-person future imperfective singular)
викида́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш викида́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш викида́ть (future imperfective second-person singular)
викида́тимеш (future imperfective second-person singular)
викида́є (imperfective present singular third-person)
бу́де викида́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де викида́ть (future imperfective singular third-person)
викида́тиме (future imperfective singular third-person)
викида́єм (first-person imperfective plural present)
викида́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо викида́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо викида́ть (first-person future imperfective plural)
викида́тимемо (first-person future imperfective plural)
викида́тимем (first-person future imperfective plural)
викида́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете викида́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете викида́ть (future imperfective plural second-person)
викида́тимете (future imperfective plural second-person)
викида́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть викида́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть викида́ть (future imperfective plural third-person)
викида́тимуть (future imperfective plural third-person)
викида́ймо (first-person imperative plural)
викида́й (imperative second-person singular)
викида́йте (imperative plural second-person)
викида́в (masculine past singular)
викида́ли (masculine past plural)
викида́ла (feminine past singular)
викида́ли (feminine past plural)
викида́ло (neuter past singular)
викида́ли (neuter past plural)

Uk-викидати.ogg

From викид- (vykyd-) + -а́ти (-áty). Compare Russian выки́дывать (vykídyvatʹ), Belarusian выкіда́ць (vykidácʹ).

кидати

throwing, casting; with the general meaning of


викидати

ви́кидати • (výkydaty) pf

ви́кидати (canonical)
výkydaty (romanization)
ви́кидати (infinitive perfective)
ви́кидать (infinitive perfective)
ви́киданий (passive past perfective)
impersonal: ви́кидано (passive past perfective)
ви́кидавши (adverbial past perfective)
ви́кидаю (first-person future perfective singular)
ви́кидаєш (future perfective second-person singular)
ви́кидає (future perfective singular third-person)
ви́кидаєм (first-person future perfective plural)
ви́кидаємо (first-person future perfective plural)
ви́кидаєте (future perfective plural second-person)
ви́кидають (future perfective plural third-person)
ви́кидаймо (first-person imperative plural)
ви́кидай (imperative second-person singular)
ви́кидайте (imperative plural second-person)
ви́кидав (masculine past singular)
ви́кидали (masculine past plural)
ви́кидала (feminine past singular)
ви́кидали (feminine past plural)
ви́кидало (neuter past singular)
ви́кидали (neuter past plural)

From ви́- (vý-) + ки́дати (kýdaty). Compare Belarusian вы́кідаць (výkidacʹ).


викинути

ви́кинути • (výkynuty) pf (imperfective викида́ти)

ви́кинути (canonical)
výkynuty (romanization)
викида́ти (imperfective)
ви́кинути (infinitive perfective)
ви́кинуть (infinitive perfective)
ви́кинений (passive past perfective)
ви́кинутий (passive past perfective)
výkynenyj (passive past perfective)
výkynutyj (passive past perfective)
impersonal: ви́кинено (passive past perfective)
ви́кинуто (passive past perfective)
výkyneno (passive past perfective)
výkynuto (passive past perfective)
ви́кинувши (adverbial past perfective)
ви́кину (first-person future perfective singular)
ви́кинеш (future perfective second-person singular)
ви́кине (future perfective singular third-person)
ви́кинем (first-person future perfective plural)
ви́кинемо (first-person future perfective plural)
ви́кинете (future perfective plural second-person)
ви́кинуть (future perfective plural third-person)
ви́киньмо (first-person imperative plural)
ви́кинь (imperative second-person singular)
ви́киньте (imperative plural second-person)
ви́кинув (masculine past singular)
ви́кинули (masculine past plural)
ви́кинула (feminine past singular)
ви́кинули (feminine past plural)
ви́кинуло (neuter past singular)
ви́кинули (neuter past plural)

Uk-викинути.ogg

From ви́- (vý-) + ки́нути (kýnuty). Compare Russian вы́кинуть (výkinutʹ), Belarusian вы́кінуць (výkinucʹ).


жирний

uk-adj

жи́рний • (žýrnyj) (adverb жи́рно, abstract noun жи́рність)

жи́рний (canonical)
žýrnyj (romanization)
жи́рно (adverb)
жи́рність (abstract-noun)
жи́рний (masculine nominative singular)
жи́рне (neuter nominative singular)
жи́рна (feminine nominative singular)
жи́рні (nominative plural)
жи́рного (genitive masculine neuter singular)
жи́рної (feminine genitive singular)
жи́рних (genitive plural)
жи́рному (dative masculine neuter singular)
жи́рній (dative feminine singular)
жи́рним (dative plural)
жи́рного (accusative animate masculine singular)
жи́рне (accusative neuter singular)
жи́рну (accusative feminine singular)
жи́рних (accusative animate plural)
жи́рний (accusative inanimate masculine singular)
жи́рні (accusative inanimate plural)
жи́рним (instrumental masculine neuter singular)
жи́рною (feminine instrumental singular)
жи́рними (instrumental plural)
жи́рному (locative masculine neuter singular)
жи́рнім (locative masculine neuter singular)
жи́рній (feminine locative singular)
жи́рних (locative plural)
жи́рний (masculine singular vocative)
жи́рне (neuter singular vocative)
жи́рна (feminine singular vocative)
жи́рні (plural vocative)

From жир (žyr) + -ний (-nyj). Compare Russian жи́рный (žírnyj).


неотип

uk-noun

неоти́п<genu>

неоти́п • (neotýp) m inan (genitive неоти́пу, nominative plural неоти́пи, genitive plural неоти́пів, relational adjective неоти́пний)

неоти́п (canonical)
neotýp (romanization)
неоти́пу (genitive)
неоти́пи (nominative plural)
неоти́пів (genitive plural)
неоти́пний (adjective relational)
неоти́п (nominative singular)
неоти́пи (nominative plural)
неоти́пу (genitive singular)
неоти́пів (genitive plural)
неоти́пові (dative singular)
неоти́пу (dative singular)
неоти́пам (dative plural)
неоти́п (accusative singular)
неоти́пи (accusative plural)
неоти́пом (instrumental singular)
неоти́пами (instrumental plural)
неоти́пі (locative singular)
неоти́пах (locative plural)
неоти́пе (singular vocative)
неоти́пи (plural vocative)

uk-ndecl

неоти́п<genu>


стінка

uk-noun

сті́нка • (stínka) f inan (genitive сті́нки, nominative plural сті́нки, genitive plural сті́нок, diminutive сті́ночка)

сті́нка (canonical)
stínka (romanization)
сті́нки (genitive)
сті́нки (nominative plural)
сті́нок (genitive plural)
сті́ночка (diminutive)
сті́нка (nominative singular)
сті́нки (nominative plural)
сті́нки (genitive singular)
сті́нок (genitive plural)
сті́нці (dative singular)
сті́нкам (dative plural)
сті́нку (accusative singular)
сті́нки (accusative plural)
сті́нкою (instrumental singular)
сті́нками (instrumental plural)
сті́нці (locative singular)
сті́нках (locative plural)
сті́нко (singular vocative)
сті́нки (plural vocative)


бродити

броди́ти (canonical)
brodýty (romanization)
броди́ти (imperfective infinitive)
броди́ть (imperfective infinitive)
бро́дячи (adverbial imperfective present)
броди́вши (adverbial imperfective past)
бро́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де броди́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де броди́ть (future imperfective singular third-person)
броди́тиме (future imperfective singular third-person)
бро́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть броди́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть броди́ть (future imperfective plural third-person)
броди́тимуть (future imperfective plural third-person)
броди́в (masculine past singular)
броди́ли (masculine past plural)
броди́ла (feminine past singular)
броди́ли (feminine past plural)
броди́ло (neuter past singular)
броди́ли (neuter past plural)

Uk-бродити.ogg

Inherited from Old East Slavic бродити (broditi), from Proto-Slavic *brodìti, from Proto-Indo-European *bʰrodʰ-eye-, from Proto-Indo-European *bʰredʰ-.


яблучко

uk-noun

я́блучко • (jáblučko) n inan (genitive я́блучка, nominative plural я́блучка, genitive plural я́блучок)

я́блучко (canonical)
jáblučko (romanization)
я́блучка (genitive)
я́блучка (nominative plural)
я́блучок (genitive plural)
я́блучко (nominative singular)
я́блучка (nominative plural)
я́блучка (genitive singular)
я́блучок (genitive plural)
я́блучкові (dative singular)
я́блучку (dative singular)
я́блучкам (dative plural)
я́блучко (accusative singular)
я́блучка (accusative plural)
я́блучком (instrumental singular)
я́блучками (instrumental plural)
я́блучку (locative singular)
я́блучках (locative plural)
я́блучко (singular vocative)
я́блучка (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-яблучко.wav

(phytopathology) gall (tumour-like growth on the surface of a plant)


епігенетичний

uk-adj

епігенети́чний

епігенети́чно

епігенети́чність

епігенети́чний • (epihenetýčnyj) (adverb епігенети́чно, abstract noun епігенети́чність)

епігенети́чний (canonical)
epihenetýčnyj (romanization)
епігенети́чно (adverb)
епігенети́чність (abstract-noun)
епігенети́чний (masculine nominative singular)
епігенети́чне (neuter nominative singular)
епігенети́чна (feminine nominative singular)
епігенети́чні (nominative plural)
епігенети́чного (genitive masculine neuter singular)
епігенети́чної (feminine genitive singular)
епігенети́чних (genitive plural)
епігенети́чному (dative masculine neuter singular)
епігенети́чній (dative feminine singular)
епігенети́чним (dative plural)
епігенети́чного (accusative animate masculine singular)
епігенети́чне (accusative neuter singular)
епігенети́чну (accusative feminine singular)
епігенети́чних (accusative animate plural)
епігенети́чний (accusative inanimate masculine singular)
епігенети́чні (accusative inanimate plural)
епігенети́чним (instrumental masculine neuter singular)
епігенети́чною (feminine instrumental singular)
епігенети́чними (instrumental plural)
епігенети́чному (locative masculine neuter singular)
епігенети́чнім (locative masculine neuter singular)
епігенети́чній (feminine locative singular)
епігенети́чних (locative plural)
епігенети́чний (masculine singular vocative)
епігенети́чне (neuter singular vocative)
епігенети́чна (feminine singular vocative)
епігенети́чні (plural vocative)

uk-adecl

епігенети́чний

From епі- (epi-) + генети́чний (henetýčnyj) or епігене́тика (epihenétyka) + -и́чний (-ýčnyj). Compare Russian эпигенети́ческий (epigenetíčeskij), Belarusian эпігенеты́чны (epihjenjetýčny), Polish epigenetyczny.

af

епігене́тика

cog

эпигенети́ческий

эпігенеты́чны

(genetics, mineralogy) epigenetic (of or relating to epigenesis)

(genetics) epigenetic (of or relating to epigenetics)


розквіт

uk-noun

ро́зквіт • (rózkvit) m inan (genitive ро́зквіту, uncountable)

ро́зквіт (canonical)
rózkvit (romanization)
ро́зквіту (genitive)
ро́зквіт (nominative singular)
ро́зквіту (genitive singular)
ро́зквітові (dative singular)
ро́зквіту (dative singular)
ро́зквіт (accusative singular)
ро́зквітом (instrumental singular)
ро́зквіту (locative singular)
ро́зквіті (locative singular)
ро́зквіте (singular vocative)

Uk-розквіт.ogg

Deverbal from розквіта́ти (rozkvitáty) / розкві́тнути (rozkvítnuty). Compare Russian расцве́т (rascvét), Belarusian ро́сквіт (róskvit), Polish rozkwit. Doublet of ро́зцвіт (rózcvit).

(botany, also figuratively) bloom, blooming, blossom, blossoming, florescence, flowering


засвоювати

uk-verb

засво́ювати • (zasvójuvaty) impf (perfective засво́їти)

засво́ювати (canonical)
zasvójuvaty (romanization)
засво́їти (perfective)
засво́ювати (imperfective infinitive)
засво́ювать (imperfective infinitive)
засво́юваний (imperfective passive past)
impersonal: засво́ювано (imperfective passive past)
засво́юючи (adverbial imperfective present)
засво́ювавши (adverbial imperfective past)
засво́юю (first-person imperfective present singular)
бу́ду засво́ювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду засво́ювать (first-person future imperfective singular)
засво́юватиму (first-person future imperfective singular)
засво́юєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш засво́ювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш засво́ювать (future imperfective second-person singular)
засво́юватимеш (future imperfective second-person singular)
засво́ює (imperfective present singular third-person)
бу́де засво́ювати (future imperfective singular third-person)
бу́де засво́ювать (future imperfective singular third-person)
засво́юватиме (future imperfective singular third-person)
засво́юєм (first-person imperfective plural present)
засво́юємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо засво́ювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо засво́ювать (first-person future imperfective plural)
засво́юватимемо (first-person future imperfective plural)
засво́юватимем (first-person future imperfective plural)
засво́юєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете засво́ювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете засво́ювать (future imperfective plural second-person)
засво́юватимете (future imperfective plural second-person)
засво́юють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть засво́ювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть засво́ювать (future imperfective plural third-person)
засво́юватимуть (future imperfective plural third-person)
засво́юймо (first-person imperative plural)
засво́юй (imperative second-person singular)
засво́юйте (imperative plural second-person)
засво́ював (masculine past singular)
засво́ювали (masculine past plural)
засво́ювала (feminine past singular)
засво́ювали (feminine past plural)
засво́ювало (neuter past singular)
засво́ювали (neuter past plural)

Uk-засвоювати.ogg

From засво́їти (zasvójity) + -ювати (-juvaty). Compare Belarusian засво́йваць (zasvójvacʹ).

af

(biology) to assimilate, to absorb (incorporate nutrients into the body, especially after digestion)


засвоїти

uk-verb

засво́їти • (zasvójity) pf (imperfective засво́ювати)

засво́їти (canonical)
zasvójity (romanization)
засво́ювати (imperfective)
засво́їти (infinitive perfective)
засво́їть (infinitive perfective)
засво́єний (passive past perfective)
impersonal: засво́єно (passive past perfective)
засво́ївши (adverbial past perfective)
засво́ю (first-person future perfective singular)
засво́їш (future perfective second-person singular)
засво́їть (future perfective singular third-person)
засво́їм (first-person future perfective plural)
засво́їмо (first-person future perfective plural)
засво́їте (future perfective plural second-person)
засво́ять (future perfective plural third-person)
засво́ймо (first-person imperative plural)
засво́й (imperative second-person singular)
засво́йте (imperative plural second-person)
засво́їв (masculine past singular)
засво́їли (masculine past plural)
засво́їла (feminine past singular)
засво́їли (feminine past plural)
засво́їло (neuter past singular)
засво́їли (neuter past plural)

Uk-засвоїти.ogg

From за- (za-) + свій (svij) + -їти (-jity). Compare Belarusian засво́іць (zasvóicʹ).


асимілювати

асимілюва́ти

асимільо́вувати (rare)

асимілюва́ти • (asymiljuváty) impf or pf (imperfective асимільо́вувати (rare))

асимілюва́ти (canonical)
asymiljuváty (romanization)
асимільо́вувати (imperfective rare)
асимілюва́ти (infinitive)
асимілюва́ть (infinitive)
асимільо́ваний (passive past)
impersonal: асимільо́вано (passive past)
асимілю́ючи (adverbial present)
асимілюва́вши (adverbial past)
асимілю́ю (first-person future singular)
бу́ду асимілюва́ти (first-person singular)
бу́ду асимілюва́ть (first-person singular)
асимілюва́тиму (first-person singular)
асимілю́єш (future second-person singular)
бу́деш асимілюва́ти (second-person singular)
бу́деш асимілюва́ть (second-person singular)
асимілюва́тимеш (second-person singular)
асимілю́є (future singular third-person)
бу́де асимілюва́ти (singular third-person)
бу́де асимілюва́ть (singular third-person)
асимілюва́тиме (singular third-person)
асимілю́єм (first-person future plural)
асимілю́ємо (first-person future plural)
бу́демо асимілюва́ти (first-person plural)
бу́демо асимілюва́ть (first-person plural)
асимілюва́тимемо (first-person plural)
асимілюва́тимем (first-person plural)
асимілю́єте (future plural second-person)
бу́дете асимілюва́ти (plural second-person)
бу́дете асимілюва́ть (plural second-person)
асимілюва́тимете (plural second-person)
асимілю́ють (future plural third-person)
бу́дуть асимілюва́ти (plural third-person)
бу́дуть асимілюва́ть (plural third-person)
асимілюва́тимуть (plural third-person)
асимілю́ймо (first-person imperative plural)
асимілю́й (imperative second-person singular)
асимілю́йте (imperative plural second-person)
асимілюва́в (masculine past singular)
асимілюва́ли (masculine past plural)
асимілюва́ла (feminine past singular)
асимілюва́ли (feminine past plural)
асимілюва́ло (neuter past singular)
асимілюва́ли (neuter past plural)

Uk-асимілювати.ogg

From асиміл(я́ція) (asymil(jácija)) + -юва́ти (-juváty), ultimately from Latin assimulō. Compare Russian ассимили́ровать (assimilírovatʹ), Belarusian асімілява́ць (asimiljavácʹ), Polish asymilować.

af

асиміл(я́ція)

cog

ассимили́ровать

асімілява́ць


ізоляція

uk-noun

ізоля́ція<sg>

ізоля́ція • (izoljácija) f inan (genitive ізоля́ції, uncountable)

ізоля́ція (canonical)
izoljácija (romanization)
ізоля́ції (genitive)
ізоля́ція (nominative singular)
ізоля́ції (genitive singular)
ізоля́ції (dative singular)
ізоля́цію (accusative singular)
ізоля́цією (instrumental singular)
ізоля́ції (locative singular)
ізоля́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

ізоля́ція<sg>

Uk-ізоляція.ogg


язичник

uk-noun

язи́чник • (jazýčnyk) m inan (genitive язи́чника, nominative plural язи́чники, genitive plural язи́чників)

язи́чник (canonical)
jazýčnyk (romanization)
язи́чника (genitive)
язи́чники (nominative plural)
язи́чників (genitive plural)
язи́чник (nominative singular)
язи́чники (nominative plural)
язи́чника (genitive singular)
язи́чників (genitive plural)
язи́чникові (dative singular)
язи́чнику (dative singular)
язи́чникам (dative plural)
язи́чник (accusative singular)
язи́чники (accusative plural)
язи́чником (instrumental singular)
язи́чниками (instrumental plural)
язи́чнику (locative singular)
язи́чниках (locative plural)
язи́чнику (singular vocative)
язи́чники (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:язичник (рослина)

From язи́к (jazýk, “tongue”) + -ник (-nyk).

Uk-язичник.ogg

(botany) ligularia (any of several species of flowering plant of the genus Ligularia)


примула

при́мула • (prýmula) f inan (genitive при́мули, nominative plural при́мули, genitive plural при́мул)

при́мула (canonical)
prýmula (romanization)
при́мули (genitive)
при́мули (nominative plural)
при́мул (genitive plural)
при́мула (nominative singular)
при́мули (nominative plural)
при́мули (genitive singular)
при́мул (genitive plural)
при́мулі (dative singular)
при́мулам (dative plural)
при́мулу (accusative singular)
при́мули (accusative plural)
при́мулою (instrumental singular)
при́мулами (instrumental plural)
при́мулі (locative singular)
при́мулах (locative plural)
при́муло (singular vocative)
при́мули (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-примула.wav

Borrowed from New Latin Primula (named by botanist Carl von Linnaeus), from Latin prīmula. Compare Polish prymula.

(botany) primrose, primula (any plant of the genus Primula)


медунка

меду́нка • (medúnka) f inan (genitive меду́нки, nominative plural меду́нки, genitive plural меду́нок)

меду́нка (canonical)
medúnka (romanization)
меду́нки (genitive)
меду́нки (nominative plural)
меду́нок (genitive plural)
меду́нка (nominative singular)
меду́нки (nominative plural)
меду́нки (genitive singular)
меду́нок (genitive plural)
меду́нці (dative singular)
меду́нкам (dative plural)
меду́нку (accusative singular)
меду́нки (accusative plural)
меду́нкою (instrumental singular)
меду́нками (instrumental plural)
меду́нці (locative singular)
меду́нках (locative plural)
меду́нко (singular vocative)
меду́нки (plural vocative)

Uk-медунка.ogg

Inherited from Proto-Slavic *medunъka. Compare Polish miodunka (“lungwort”), Czech meduňka (“lemon balm”).

(botany) lungwort, pulmonaria (plant of the genus Pulmonaria)

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:медунка


материнка

матери́нка<*.sg>

матери́нка • (materýnka) f inan (genitive матери́нки, uncountable)

матери́нка (canonical)
materýnka (romanization)
матери́нки (genitive)
матери́нка (nominative singular)
матери́нки (genitive singular)
матери́нці (dative singular)
матери́нку (accusative singular)
матери́нкою (instrumental singular)
матери́нці (locative singular)
матери́нко (singular vocative)

uk-ndecl

матери́нка<*.sg>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-материнка.wav

матери́нка звича́йна

(botany) origanum (any herbaceous plant of the genus Origanum)

uk:материнка (рід)


адреналін

uk-noun

адреналі́н<sg.genu>

адреналі́н • (adrenalín) m inan (genitive адреналі́ну, uncountable)

адреналі́н (canonical)
adrenalín (romanization)
адреналі́ну (genitive)
адреналі́н (nominative singular)
адреналі́ну (genitive singular)
адреналі́нові (dative singular)
адреналі́ну (dative singular)
адреналі́н (accusative singular)
адреналі́ном (instrumental singular)
адреналі́ну (locative singular)
адреналі́ні (locative singular)
адреналі́не (singular vocative)

uk-ndecl

адреналі́н<sg.genu>

Internationalism. Cognate with Russian адренали́н (adrenalín), Belarusian адрэналі́н (adrenalín).


фуксія

uk-noun

фу́ксія • (fúksija) f inan (genitive фу́ксії, nominative plural фу́ксії, genitive plural фу́ксій)

фу́ксія (canonical)
fúksija (romanization)
фу́ксії (genitive)
фу́ксії (nominative plural)
фу́ксій (genitive plural)
фу́ксія (nominative singular)
фу́ксії (nominative plural)
фу́ксії (genitive singular)
фу́ксій (genitive plural)
фу́ксії (dative singular)
фу́ксіям (dative plural)
фу́ксію (accusative singular)
фу́ксії (accusative plural)
фу́ксією (instrumental singular)
фу́ксіями (instrumental plural)
фу́ксії (locative singular)
фу́ксіях (locative plural)
фу́ксіє (singular vocative)
фу́ксії (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-фуксія.wav

Borrowed from New Latin, after the genus Fuchsia, itself named after German botanist Leonhart Fuchs (1501–1566). Compare Russian фу́ксия (fúksija), Polish fuksja.

named-after

(botany) fuchsia (garden plant of the genus Fuchsia)


відправлення

uk-noun

відпра́влення<loci:ju>

відпра́влення • (vidprávlennja) n inan (genitive відпра́влення, nominative plural відпра́влення, genitive plural відпра́влень)

відпра́влення (canonical)
vidprávlennja (romanization)
відпра́влення (genitive)
відпра́влення (nominative plural)
відпра́влень (genitive plural)
відпра́влення (nominative singular)
відпра́влення (nominative plural)
відпра́влення (genitive singular)
відпра́влень (genitive plural)
відпра́вленню (dative singular)
відпра́вленням (dative plural)
відпра́влення (accusative singular)
відпра́влення (accusative plural)
відпра́вленням (instrumental singular)
відпра́вленнями (instrumental plural)
відпра́вленні (locative singular)
відпра́вленню (locative singular)
відпра́вленнях (locative plural)
відпра́влення (singular vocative)
відпра́влення (plural vocative)

uk-ndecl

відпра́влення<loci:ju>

Uk-відправлення.ogg

From відпра́вити (vidprávyty) + -ення (-ennja). Compare Russian отправле́ние (otpravlénije), Belarusian адпраўле́нне (adpraŭljénnje), Polish odprawienie.

cog

отправле́ние

адпраўле́нне

(countable, biology) function (of an organ, organism)


жирна кислота

uk-noun

жи́рна<+> кислота́<>

жи́рна кислота́ • (žýrna kyslotá) f inan (genitive жи́рної кислоти́, nominative plural жи́рні кисло́ти, genitive plural жи́рних кисло́т)

жи́рна кислота́ (canonical)
žýrna kyslotá (romanization)
жи́рної кислоти́ (genitive)
жи́рні кисло́ти (nominative plural)
жи́рних кисло́т (genitive plural)
жи́рна кислота́ (nominative singular)
жи́рні кисло́ти (nominative plural)
жи́рної кислоти́ (genitive singular)
жи́рних кисло́т (genitive plural)
жи́рній кислоті́ (dative singular)
жи́рним кисло́там (dative plural)
жи́рну кислоту́ (accusative singular)
жи́рні кисло́ти (accusative plural)
жи́рною кислото́ю (instrumental singular)
жи́рними кисло́тами (instrumental plural)
жи́рній кислоті́ (locative singular)
жи́рних кисло́тах (locative plural)
жи́рна кисло́то (singular vocative)
жи́рні кисло́ти (plural vocative)

uk-ndecl

жи́рна<+> кислота́<>

(organic chemistry, biochemistry) fatty acid


відросток

uk-noun

відро́сток<*>

відро́сток • (vidróstok) m inan (genitive відро́стка, nominative plural відро́стки, genitive plural відро́стків)

відро́сток (canonical)
vidróstok (romanization)
відро́стка (genitive)
відро́стки (nominative plural)
відро́стків (genitive plural)
відро́сток (nominative singular)
відро́стки (nominative plural)
відро́стка (genitive singular)
відро́стків (genitive plural)
відро́сткові (dative singular)
відро́стку (dative singular)
відро́сткам (dative plural)
відро́сток (accusative singular)
відро́стки (accusative plural)
відро́стком (instrumental singular)
відро́стками (instrumental plural)
відро́сткові (locative singular)
відро́стку (locative singular)
відро́стках (locative plural)
відро́стку (singular vocative)
відро́стки (plural vocative)

uk-ndecl

відро́сток<*>

Uk-відросток.ogg

From відрости́ (vidrostý) + -ок (-ok). Compare Russian отро́сток (otróstok), Belarusian адро́стак (adróstak).

(botany) offshoot, outgrowth, shoot, sprout


множитися

uk-verb

помно́житися

мно́житися • (mnóžytysja) impf (perfective помно́житися)

мно́житися (canonical)
mnóžytysja (romanization)
помно́житися (perfective)
мно́житися (imperfective infinitive)
мно́житись (imperfective infinitive)
мно́житься (imperfective infinitive)
мно́жачись (adverbial imperfective present)
мно́жившись (adverbial imperfective past)
мно́житься (imperfective present singular third-person)
бу́де мно́житися (future imperfective singular third-person)
бу́де мно́житись (future imperfective singular third-person)
бу́де мно́житься (future imperfective singular third-person)
мно́житиметься (future imperfective singular third-person)
мно́жаться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть мно́житися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть мно́житись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть мно́житься (future imperfective plural third-person)
мно́житимуться (future imperfective plural third-person)
мно́жився (masculine past singular)
мно́живсь (masculine past singular)
мно́жилися (masculine past plural)
мно́жились (masculine past plural)
мно́жилася (feminine past singular)
мно́жилась (feminine past singular)
мно́жилися (feminine past plural)
мно́жились (feminine past plural)
мно́жилося (neuter past singular)
мно́жилось (neuter past singular)
мно́жилися (neuter past plural)
мно́жились (neuter past plural)

From мно́жити (mnóžyty) + -ся (-sja). Compare Russian мно́житься (mnóžitʹsja), Belarusian мно́жыцца (mnóžycca), Polish mnożyć się.


органела

uk-noun

органе́ла • (orhanéla) f inan (genitive органе́ли, nominative plural органе́ли, genitive plural органе́л)

органе́ла (canonical)
orhanéla (romanization)
органе́ли (genitive)
органе́ли (nominative plural)
органе́л (genitive plural)
органе́ла (nominative singular)
органе́ли (nominative plural)
органе́ли (genitive singular)
органе́л (genitive plural)
органе́лі (dative singular)
органе́лам (dative plural)
органе́лу (accusative singular)
органе́ли (accusative plural)
органе́лою (instrumental singular)
органе́лами (instrumental plural)
органе́лі (locative singular)
органе́лах (locative plural)
органе́ло (singular vocative)
органе́ли (plural vocative)

Cognate with Russian органе́лла (organélla), Belarusian аргане́ла (arhanjéla), Polish organella.


епігенетика

епігене́тика<sg>

епігенети́чний

епігене́тика • (epihenétyka) f inan (genitive епігене́тики, uncountable, relational adjective епігенети́чний)

епігене́тика (canonical)
epihenétyka (romanization)
епігене́тики (genitive)
епігенети́чний (adjective relational)
епігене́тика (nominative singular)
епігене́тики (genitive singular)
епігене́тиці (dative singular)
епігене́тику (accusative singular)
епігене́тикою (instrumental singular)
епігене́тиці (locative singular)
епігене́тико (singular vocative)

uk-ndecl

епігене́тика<sg>

From епі- (epi-) + гене́тика (henétyka). Compare Russian эпигене́тика (epigenétika), Polish epigenetyka.

cog

эпигене́тика


відтворення

uk-noun

відтво́рення<loci:ju>

відтво́рення • (vidtvórennja) n inan (genitive відтво́рення, nominative plural відтво́рення, genitive plural відтво́рень)

відтво́рення (canonical)
vidtvórennja (romanization)
відтво́рення (genitive)
відтво́рення (nominative plural)
відтво́рень (genitive plural)
відтво́рення (nominative singular)
відтво́рення (nominative plural)
відтво́рення (genitive singular)
відтво́рень (genitive plural)
відтво́ренню (dative singular)
відтво́ренням (dative plural)
відтво́рення (accusative singular)
відтво́рення (accusative plural)
відтво́ренням (instrumental singular)
відтво́реннями (instrumental plural)
відтво́ренні (locative singular)
відтво́ренню (locative singular)
відтво́реннях (locative plural)
відтво́рення (singular vocative)
відтво́рення (plural vocative)

uk-ndecl

відтво́рення<loci:ju>

Uk-відтворення.ogg

From відтвори́ти (vidtvorýty) + -ення (-ennja).


самиця

uk-noun

сами́ця<anml>

сами́ця • (samýcja) f animal (genitive сами́ці, nominative plural сами́ці, genitive plural сами́ць, masculine саме́ць)

сами́ця (canonical)
samýcja (romanization)
сами́ці (genitive)
сами́ці (nominative plural)
сами́ць (genitive plural)
саме́ць (masculine)
сами́ця (nominative singular)
сами́ці (nominative plural)
сами́ці (genitive singular)
сами́ць (genitive plural)
сами́ці (dative singular)
сами́цям (dative plural)
сами́цю (accusative singular)
сами́ці (accusative plural)
сами́ць (accusative plural)
сами́цею (instrumental singular)
сами́цями (instrumental plural)
сами́ці (locative singular)
сами́цях (locative plural)
сами́це (singular vocative)
сами́ці (plural vocative)

uk-ndecl

сами́ця<anml>

[sɐˈmɪt͡sʲɐ]

Inherited from Proto-Slavic *samica. By surface analysis, сам(е́ць) (sam(écʹ)) + -и́ця (-ýcja). Compare Polish samica, Czech samice.

surf

(zoology) female (an animal of the female sex)


осіменіння

uk-noun

осімені́ння • (osimenínnja) n inan (genitive осімені́ння, uncountable)

осімені́ння (canonical)
osimenínnja (romanization)
осімені́ння (genitive)
осімені́ння (nominative singular)
осімені́ння (genitive singular)
осімені́нню (dative singular)
осімені́ння (accusative singular)
осімені́нням (instrumental singular)
осімені́нні (locative singular)
осімені́нню (locative singular)
осімені́ння (singular vocative)

From осімени́ти (osimenýty) + -і́ння (-ínnja). Compare Russian осемене́ние (osemenénije), Belarusian асемяне́нне (asjemjanjénnje).


відгалуження

uk-noun

відгалу́ження<loci:ju>

відгалу́ження • (vidhalúžennja) n inan (genitive відгалу́ження, nominative plural відгалу́ження, genitive plural відгалу́жень)

відгалу́ження (canonical)
vidhalúžennja (romanization)
відгалу́ження (genitive)
відгалу́ження (nominative plural)
відгалу́жень (genitive plural)
відгалу́ження (nominative singular)
відгалу́ження (nominative plural)
відгалу́ження (genitive singular)
відгалу́жень (genitive plural)
відгалу́женню (dative singular)
відгалу́женням (dative plural)
відгалу́ження (accusative singular)
відгалу́ження (accusative plural)
відгалу́женням (instrumental singular)
відгалу́женнями (instrumental plural)
відгалу́женні (locative singular)
відгалу́женню (locative singular)
відгалу́женнях (locative plural)
відгалу́ження (singular vocative)
відгалу́ження (plural vocative)

uk-ndecl

відгалу́ження<loci:ju>

[ʋʲidɦɐˈɫuʒenʲːɐ]

From the відгалу́ж- (vidhalúž-) stem of відгалу́зити (vidhalúzyty) + -ення (-ennja). Compare Polish odgałęzienie, Belarusian адгалінава́нне (adhalinavánnje).

af

відгалу́зити

cog

адгалінава́нне


асимілюватися

uk-verb

асимілюва́тися

асимільо́вуватися (rare)

асимілюва́тися • (asymiljuvátysja) impf or pf (imperfective асимільо́вуватися (rare))

асимілюва́тися (canonical)
asymiljuvátysja (romanization)
асимільо́вуватися (imperfective rare)
асимілюва́тися (infinitive)
асимілюва́тись (infinitive)
асимілюва́ться (infinitive)
асимілю́ючись (adverbial present)
асимілюва́вшись (adverbial past)
асимілю́юся (first-person future singular)
асимілю́юсь (first-person future singular)
бу́ду асимілюва́тися (first-person singular)
бу́ду асимілюва́тись (first-person singular)
бу́ду асимілюва́ться (first-person singular)
асимілюва́тимусь (first-person singular)
асимілюва́тимуся (first-person singular)
асимілю́єшся (future second-person singular)
бу́деш асимілюва́тися (second-person singular)
бу́деш асимілюва́тись (second-person singular)
бу́деш асимілюва́ться (second-person singular)
асимілюва́тимешся (second-person singular)
асимілю́ється (future singular third-person)
бу́де асимілюва́тися (singular third-person)
бу́де асимілюва́тись (singular third-person)
бу́де асимілюва́ться (singular third-person)
асимілюва́тиметься (singular third-person)
асимілю́ємся (first-person future plural)
асимілю́ємося (first-person future plural)
асимілю́ємось (first-person future plural)
бу́демо асимілюва́тися (first-person plural)
бу́демо асимілюва́тись (first-person plural)
бу́демо асимілюва́ться (first-person plural)
асимілюва́тимемось (first-person plural)
асимілюва́тимемося (first-person plural)
асимілюва́тимемся (first-person plural)
асимілю́єтеся (future plural second-person)
асимілю́єтесь (future plural second-person)
бу́дете асимілюва́тися (plural second-person)
бу́дете асимілюва́тись (plural second-person)
бу́дете асимілюва́ться (plural second-person)
асимілюва́тиметесь (plural second-person)
асимілюва́тиметеся (plural second-person)
асимілю́ються (future plural third-person)
бу́дуть асимілюва́тися (plural third-person)
бу́дуть асимілюва́тись (plural third-person)
бу́дуть асимілюва́ться (plural third-person)
асимілюва́тимуться (plural third-person)
асимілю́ймося (first-person imperative plural)
асимілю́ймось (first-person imperative plural)
асимілю́йся (imperative second-person singular)
асимілю́йсь (imperative second-person singular)
асимілю́йтеся (imperative plural second-person)
асимілю́йтесь (imperative plural second-person)
асимілюва́вся (masculine past singular)
асимілюва́всь (masculine past singular)
асимілюва́лися (masculine past plural)
асимілюва́лись (masculine past plural)
асимілюва́лася (feminine past singular)
асимілюва́лась (feminine past singular)
асимілюва́лися (feminine past plural)
асимілюва́лись (feminine past plural)
асимілюва́лося (neuter past singular)
асимілюва́лось (neuter past singular)
асимілюва́лися (neuter past plural)
асимілюва́лись (neuter past plural)

uk-conj

асимілюва́тися<2a.both>

Uk-асимілюватися.ogg

From асимілюва́ти (asymiljuváty) + -ся (-sja). Compare Russian ассимили́роваться (assimilírovatʹsja), Belarusian асімілява́цца (asimiljavácca), Polish asymilować się.

af

асимілюва́ти

cog

ассимили́роваться

асімілява́цца

(biology) to assimilate (to be incorporated or absorbed into something)


цвісти

цвісти́ (canonical)
cvistý (romanization)
цвісти́ (imperfective infinitive)
цві́вши (adverbial imperfective past)
цвіту́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду цвісти́ (first-person future imperfective singular)
цвісти́му (first-person future imperfective singular)
цвіте́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш цвісти́ (future imperfective second-person singular)
цвісти́меш (future imperfective second-person singular)
цвіте́ (imperfective present singular third-person)
бу́де цвісти́ (future imperfective singular third-person)
цвісти́ме (future imperfective singular third-person)
цвіте́м (first-person imperfective plural present)
цвітемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо цвісти́ (first-person future imperfective plural)
цвісти́мемо (first-person future imperfective plural)
цвісти́мем (first-person future imperfective plural)
цвітете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете цвісти́ (future imperfective plural second-person)
цвісти́мете (future imperfective plural second-person)
цвіту́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть цвісти́ (future imperfective plural third-person)
цвісти́муть (future imperfective plural third-person)
цвіті́м (first-person imperative plural)
цвіті́мо (first-person imperative plural)
цвіти́ (imperative second-person singular)
цвіті́ть (imperative plural second-person)
цвів (masculine past singular)
цвіли́ (masculine past plural)
цвіла́ (feminine past singular)
цвіли́ (feminine past plural)
цвіло́ (neuter past singular)
цвіли́ (neuter past plural)

(botany) to bloom, to blossom, to flower


пагін

uk-noun

па́гін<M.io>

па́гін • (páhin) m inan (genitive па́гона, nominative plural па́гони, genitive plural па́гонів, diminutive пагіне́ць or па́гонець)

па́гін (canonical)
páhin (romanization)
па́гона (genitive)
па́гони (nominative plural)
па́гонів (genitive plural)
пагіне́ць (diminutive)
па́гонець (diminutive)
па́гін (nominative singular)
па́гони (nominative plural)
па́гона (genitive singular)
па́гонів (genitive plural)
па́гонові (dative singular)
па́гону (dative singular)
па́гонам (dative plural)
па́гін (accusative singular)
па́гони (accusative plural)
па́гоном (instrumental singular)
па́гонами (instrumental plural)
па́гоні (locative singular)
па́гонах (locative plural)
па́гоне (singular vocative)
па́гони (plural vocative)

uk-ndecl

па́гін<M.io>


циркадний

uk-adj

цирка́дний • (cyrkádnyj)

цирка́дний (canonical)
cyrkádnyj (romanization)
цирка́дний (masculine nominative singular)
цирка́дне (neuter nominative singular)
цирка́дна (feminine nominative singular)
цирка́дні (nominative plural)
цирка́дного (genitive masculine neuter singular)
цирка́дної (feminine genitive singular)
цирка́дних (genitive plural)
цирка́дному (dative masculine neuter singular)
цирка́дній (dative feminine singular)
цирка́дним (dative plural)
цирка́дного (accusative animate masculine singular)
цирка́дне (accusative neuter singular)
цирка́дну (accusative feminine singular)
цирка́дних (accusative animate plural)
цирка́дний (accusative inanimate masculine singular)
цирка́дні (accusative inanimate plural)
цирка́дним (instrumental masculine neuter singular)
цирка́дною (feminine instrumental singular)
цирка́дними (instrumental plural)
цирка́дному (locative masculine neuter singular)
цирка́днім (locative masculine neuter singular)
цирка́дній (feminine locative singular)
цирка́дних (locative plural)
цирка́дний (masculine singular vocative)
цирка́дне (neuter singular vocative)
цирка́дна (feminine singular vocative)
цирка́дні (plural vocative)

Internationalism ultimately from Latin. Compare Russian цирка́дный (cirkádnyj).


схрещувати

uk-verb

схре́щувати • (sxréščuvaty) impf (perfective схрести́ти)

схре́щувати (canonical)
sxréščuvaty (romanization)
схрести́ти (perfective)
схре́щувати (imperfective infinitive)
схре́щувать (imperfective infinitive)
схре́щуваний (imperfective passive past)
impersonal: схре́щувано (imperfective passive past)
схре́щуючи (adverbial imperfective present)
схре́щувавши (adverbial imperfective past)
схре́щую (first-person imperfective present singular)
бу́ду схре́щувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду схре́щувать (first-person future imperfective singular)
схре́щуватиму (first-person future imperfective singular)
схре́щуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш схре́щувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш схре́щувать (future imperfective second-person singular)
схре́щуватимеш (future imperfective second-person singular)
схре́щує (imperfective present singular third-person)
бу́де схре́щувати (future imperfective singular third-person)
бу́де схре́щувать (future imperfective singular third-person)
схре́щуватиме (future imperfective singular third-person)
схре́щуєм (first-person imperfective plural present)
схре́щуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо схре́щувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо схре́щувать (first-person future imperfective plural)
схре́щуватимемо (first-person future imperfective plural)
схре́щуватимем (first-person future imperfective plural)
схре́щуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете схре́щувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете схре́щувать (future imperfective plural second-person)
схре́щуватимете (future imperfective plural second-person)
схре́щують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть схре́щувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть схре́щувать (future imperfective plural third-person)
схре́щуватимуть (future imperfective plural third-person)
схре́щуймо (first-person imperative plural)
схре́щуй (imperative second-person singular)
схре́щуйте (imperative plural second-person)
схре́щував (masculine past singular)
схре́щували (masculine past plural)
схре́щувала (feminine past singular)
схре́щували (feminine past plural)
схре́щувало (neuter past singular)
схре́щували (neuter past plural)

[ˈsxrɛʃt͡ʃʊʋɐte]

From the схре́щ- (sxréšč-) stem of схрести́ти (sxrestýty) + -увати (-uvaty). Compare Russian скре́щивать (skréščivatʹ), Belarusian скрыжо́ўваць (skryžóŭvacʹ), Polish skrzyżować.

cog

скрыжо́ўваць

(biology) to cross, to crossbreed, to hybridize


схрестити

uk-verb

схрести́ти • (sxrestýty) pf (imperfective схре́щувати)

схрести́ти (canonical)
sxrestýty (romanization)
схре́щувати (imperfective)
схрести́ти (infinitive perfective)
схрести́ть (infinitive perfective)
схре́щений (passive past perfective)
impersonal: схре́щено (passive past perfective)
схрести́вши (adverbial past perfective)
схрещу́ (first-person future perfective singular)
схре́стиш (future perfective second-person singular)
схре́стить (future perfective singular third-person)
схре́стим (first-person future perfective plural)
схре́стимо (first-person future perfective plural)
схре́стите (future perfective plural second-person)
схре́стять (future perfective plural third-person)
схресті́м (first-person imperative plural)
схресті́мо (first-person imperative plural)
схрести́ (imperative second-person singular)
схресті́ть (imperative plural second-person)
схрести́в (masculine past singular)
схрести́ли (masculine past plural)
схрести́ла (feminine past singular)
схрести́ли (feminine past plural)
схрести́ло (neuter past singular)
схрести́ли (neuter past plural)

Uk-схрестити.ogg

From с- (s-) + хрести́ти (xrestýty). Compare Russian скрести́ть (skrestítʹ).


катагенез

uk-noun

катагене́з<sg.genu>

катагене́з • (katahenéz) m inan (genitive катагене́зу, uncountable)

катагене́з (canonical)
katahenéz (romanization)
катагене́зу (genitive)
катагене́з (nominative singular)
катагене́зу (genitive singular)
катагене́зові (dative singular)
катагене́зу (dative singular)
катагене́з (accusative singular)
катагене́зом (instrumental singular)
катагене́зу (locative singular)
катагене́зі (locative singular)
катагене́зе (singular vocative)

uk-ndecl

катагене́з<sg.genu>

ка та ге нез


вірусний

uk-adj

ві́русний • (vírusnyj)

ві́русний (canonical)
vírusnyj (romanization)
ві́русний (masculine nominative singular)
ві́русне (neuter nominative singular)
ві́русна (feminine nominative singular)
ві́русні (nominative plural)
ві́русного (genitive masculine neuter singular)
ві́русної (feminine genitive singular)
ві́русних (genitive plural)
ві́русному (dative masculine neuter singular)
ві́русній (dative feminine singular)
ві́русним (dative plural)
ві́русного (accusative animate masculine singular)
ві́русне (accusative neuter singular)
ві́русну (accusative feminine singular)
ві́русних (accusative animate plural)
ві́русний (accusative inanimate masculine singular)
ві́русні (accusative inanimate plural)
ві́русним (instrumental masculine neuter singular)
ві́русною (feminine instrumental singular)
ві́русними (instrumental plural)
ві́русному (locative masculine neuter singular)
ві́руснім (locative masculine neuter singular)
ві́русній (feminine locative singular)
ві́русних (locative plural)
ві́русний (masculine singular vocative)
ві́русне (neuter singular vocative)
ві́русна (feminine singular vocative)
ві́русні (plural vocative)

From ві́рус (vírus) + -ний (-nyj). Compare Russian ви́русный (vírusnyj), Belarusian ві́русны (vírusny).

ві́русна оболо́нка

ві́русне наванта́ження

(relational, virology) viral (of or relating to a biological virus)

ві́русна інфе́кція

ві́русна пневмоні́я

ві́русне захво́рювання


чашкуватий

чашкува́тий • (čaškuvátyj)

чашкува́тий (canonical)
čaškuvátyj (romanization)
чашкува́тий (masculine nominative singular)
чашкува́те (neuter nominative singular)
чашкува́та (feminine nominative singular)
чашкува́ті (nominative plural)
чашкува́того (genitive masculine neuter singular)
чашкува́тої (feminine genitive singular)
чашкува́тих (genitive plural)
чашкува́тому (dative masculine neuter singular)
чашкува́тій (dative feminine singular)
чашкува́тим (dative plural)
чашкува́того (accusative animate masculine singular)
чашкува́те (accusative neuter singular)
чашкува́ту (accusative feminine singular)
чашкува́тих (accusative animate plural)
чашкува́тий (accusative inanimate masculine singular)
чашкува́ті (accusative inanimate plural)
чашкува́тим (instrumental masculine neuter singular)
чашкува́тою (feminine instrumental singular)
чашкува́тими (instrumental plural)
чашкува́тому (locative masculine neuter singular)
чашкува́тім (locative masculine neuter singular)
чашкува́тій (feminine locative singular)
чашкува́тих (locative plural)
чашкува́тий (masculine singular vocative)
чашкува́те (neuter singular vocative)
чашкува́та (feminine singular vocative)
чашкува́ті (plural vocative)

[t͡ʃɐʃkʊˈʋatei̯]


нуклеїновий

нуклеї́новий

нуклеї́новий • (nuklejínovyj)

нуклеї́новий (canonical)
nuklejínovyj (romanization)
нуклеї́новий (masculine nominative singular)
нуклеї́нове (neuter nominative singular)
нуклеї́нова (feminine nominative singular)
нуклеї́нові (nominative plural)
нуклеї́нового (genitive masculine neuter singular)
нуклеї́нової (feminine genitive singular)
нуклеї́нових (genitive plural)
нуклеї́новому (dative masculine neuter singular)
нуклеї́новій (dative feminine singular)
нуклеї́новим (dative plural)
нуклеї́нового (accusative animate masculine singular)
нуклеї́нове (accusative neuter singular)
нуклеї́нову (accusative feminine singular)
нуклеї́нових (accusative animate plural)
нуклеї́новий (accusative inanimate masculine singular)
нуклеї́нові (accusative inanimate plural)
нуклеї́новим (instrumental masculine neuter singular)
нуклеї́новою (feminine instrumental singular)
нуклеї́новими (instrumental plural)
нуклеї́новому (locative masculine neuter singular)
нуклеї́новім (locative masculine neuter singular)
нуклеї́новій (feminine locative singular)
нуклеї́нових (locative plural)
нуклеї́новий (masculine singular vocative)
нуклеї́нове (neuter singular vocative)
нуклеї́нова (feminine singular vocative)
нуклеї́нові (plural vocative)

uk-adecl

нуклеї́новий

From нуклеї́н (nuklejín) + -овий (-ovyj). Compare Russian нуклеи́новый (nukleínovyj), Belarusian нуклеі́навы (nukljeínavy).

cog

нуклеи́новый


дезоксирибонуклеїнова кислота

uk-noun

дезоксирибонуклеї́нова<+> кислота́<>

дезоксирибонуклеї́нова кислота́ • (dezoksyrybonuklejínova kyslotá) f inan (genitive дезоксирибонуклеї́нової кислоти́, nominative plural дезоксирибонуклеї́нові кисло́ти, genitive plural дезоксирибонуклеї́нових кисло́т)

дезоксирибонуклеї́нова кислота́ (canonical)
dezoksyrybonuklejínova kyslotá (romanization)
дезоксирибонуклеї́нової кислоти́ (genitive)
дезоксирибонуклеї́нові кисло́ти (nominative plural)
дезоксирибонуклеї́нових кисло́т (genitive plural)
дезоксирибонуклеї́нова кислота́ (nominative singular)
дезоксирибонуклеї́нові кисло́ти (nominative plural)
дезоксирибонуклеї́нової кислоти́ (genitive singular)
дезоксирибонуклеї́нових кисло́т (genitive plural)
дезоксирибонуклеї́новій кислоті́ (dative singular)
дезоксирибонуклеї́новим кисло́там (dative plural)
дезоксирибонуклеї́нову кислоту́ (accusative singular)
дезоксирибонуклеї́нові кисло́ти (accusative plural)
дезоксирибонуклеї́новою кислото́ю (instrumental singular)
дезоксирибонуклеї́новими кисло́тами (instrumental plural)
дезоксирибонуклеї́новій кислоті́ (locative singular)
дезоксирибонуклеї́нових кисло́тах (locative plural)
дезоксирибонуклеї́нова кисло́то (singular vocative)
дезоксирибонуклеї́нові кисло́ти (plural vocative)

uk-ndecl

дезоксирибонуклеї́нова<+> кислота́<>

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-дезоксирибонуклеїнова кислота.wav

deoxyribonucleic acid
deoxyribonucleic acid

(biochemistry, genetics) deoxyribonucleic acid

uk:дезоксирибонуклеїнова кислота

en-дезоксирибонуклеїнова_кислота-uk-noun-~qFltSKe


дезоксирибонуклеїновий

uk-adj

дезоксирибонуклеї́новий

дезоксирибонуклеї́новий • (dezoksyrybonuklejínovyj)

дезоксирибонуклеї́новий (canonical)
dezoksyrybonuklejínovyj (romanization)
дезоксирибонуклеї́новий (masculine nominative singular)
дезоксирибонуклеї́нове (neuter nominative singular)
дезоксирибонуклеї́нова (feminine nominative singular)
дезоксирибонуклеї́нові (nominative plural)
дезоксирибонуклеї́нового (genitive masculine neuter singular)
дезоксирибонуклеї́нової (feminine genitive singular)
дезоксирибонуклеї́нових (genitive plural)
дезоксирибонуклеї́новому (dative masculine neuter singular)
дезоксирибонуклеї́новій (dative feminine singular)
дезоксирибонуклеї́новим (dative plural)
дезоксирибонуклеї́нового (accusative animate masculine singular)
дезоксирибонуклеї́нове (accusative neuter singular)
дезоксирибонуклеї́нову (accusative feminine singular)
дезоксирибонуклеї́нових (accusative animate plural)
дезоксирибонуклеї́новий (accusative inanimate masculine singular)
дезоксирибонуклеї́нові (accusative inanimate plural)
дезоксирибонуклеї́новим (instrumental masculine neuter singular)
дезоксирибонуклеї́новою (feminine instrumental singular)
дезоксирибонуклеї́новими (instrumental plural)
дезоксирибонуклеї́новому (locative masculine neuter singular)
дезоксирибонуклеї́новім (locative masculine neuter singular)
дезоксирибонуклеї́новій (feminine locative singular)
дезоксирибонуклеї́нових (locative plural)
дезоксирибонуклеї́новий (masculine singular vocative)
дезоксирибонуклеї́нове (neuter singular vocative)
дезоксирибонуклеї́нова (feminine singular vocative)
дезоксирибонуклеї́нові (plural vocative)

uk-adecl

дезоксирибонуклеї́новий

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-дезоксирибонуклеїновий.wav

From дезоксирибо́за (dezoksyrybóza) + нуклеї́новий (nuklejínovyj). Compare Russian дезоксирибонуклеи́новый (dezoksiribonukleínovyj), Belarusian дэзоксірыбануклеі́навы (dezoksirybanukljeínavy), Polish dezoksyrybonukleinowy.

af

дезоксирибо́за

нуклеї́новий

cog

дезоксирибонуклеи́новый

дэзоксірыбануклеі́навы

en-дезоксирибонуклеїновий-uk-adj-E2aIOMGj


рибонуклеїновий

uk-adj

рибонуклеї́новий

рибонуклеї́новий • (rybonuklejínovyj)

рибонуклеї́новий (canonical)
rybonuklejínovyj (romanization)
рибонуклеї́новий (masculine nominative singular)
рибонуклеї́нове (neuter nominative singular)
рибонуклеї́нова (feminine nominative singular)
рибонуклеї́нові (nominative plural)
рибонуклеї́нового (genitive masculine neuter singular)
рибонуклеї́нової (feminine genitive singular)
рибонуклеї́нових (genitive plural)
рибонуклеї́новому (dative masculine neuter singular)
рибонуклеї́новій (dative feminine singular)
рибонуклеї́новим (dative plural)
рибонуклеї́нового (accusative animate masculine singular)
рибонуклеї́нове (accusative neuter singular)
рибонуклеї́нову (accusative feminine singular)
рибонуклеї́нових (accusative animate plural)
рибонуклеї́новий (accusative inanimate masculine singular)
рибонуклеї́нові (accusative inanimate plural)
рибонуклеї́новим (instrumental masculine neuter singular)
рибонуклеї́новою (feminine instrumental singular)
рибонуклеї́новими (instrumental plural)
рибонуклеї́новому (locative masculine neuter singular)
рибонуклеї́новім (locative masculine neuter singular)
рибонуклеї́новій (feminine locative singular)
рибонуклеї́нових (locative plural)
рибонуклеї́новий (masculine singular vocative)
рибонуклеї́нове (neuter singular vocative)
рибонуклеї́нова (feminine singular vocative)
рибонуклеї́нові (plural vocative)

uk-adecl

рибонуклеї́новий

From рибо́за (rybóza) + нуклеї́новий (nuklejínovyj). Compare Russian рибонуклеи́новый (ribonukleínovyj), Belarusian рыбануклеі́навы (rybanukljeínavy), Polish rybonukleinowy.

af

нуклеї́новий

cog

рибонуклеи́новый

рыбануклеі́навы


камінець

uk-noun

каміне́ць<b*>

каміне́ць • (kaminécʹ) m inan (genitive камінця́, nominative plural камінці́, genitive plural камінці́в, diminutive камі́нчик)

каміне́ць (canonical)
kaminécʹ (romanization)
камінця́ (genitive)
камінці́ (nominative plural)
камінці́в (genitive plural)
камі́нчик (diminutive)
каміне́ць (nominative singular)
камінці́ (nominative plural)
камінця́ (genitive singular)
камінці́в (genitive plural)
камінце́ві (dative singular)
камінцю́ (dative singular)
камінця́м (dative plural)
каміне́ць (accusative singular)
камінці́ (accusative plural)
камінце́м (instrumental singular)
камінця́ми (instrumental plural)
камінцю́ (locative singular)
камінці́ (locative singular)
камінця́х (locative plural)
камінцю́ (singular vocative)
камінці́ (plural vocative)

uk-ndecl

каміне́ць<b*>

af

ка́мінь (káminʹ) + -е́ць (-écʹ)


кісточка

uk-noun

кі́сточка<c*>

кі́сточка • (kístočka) f inan (genitive кі́сточки, nominative plural кісточки́, genitive plural кісточо́к)

кі́сточка (canonical)
kístočka (romanization)
кі́сточки (genitive)
кісточки́ (nominative plural)
кісточо́к (genitive plural)
кі́сточка (nominative singular)
кісточки́ (nominative plural)
кі́сточки (genitive singular)
кісточо́к (genitive plural)
кі́сточці (dative singular)
кісточка́м (dative plural)
кі́сточку (accusative singular)
кісточки́ (accusative plural)
кі́сточкою (instrumental singular)
кісточка́ми (instrumental plural)
кі́сточці (locative singular)
кісточка́х (locative plural)
кі́сточко (singular vocative)
кісточки́ (plural vocative)

uk-ndecl

кі́сточка<c*>

Uk-кісточка.ogg

From кі́стка (kístka) + -ка (-ka). Compare Russian ко́сточка (kóstočka), Belarusian ко́стачка (kóstačka), Polish kosteczka.

(botany) stone, pit, kernel (the central part of some fruits, particularly drupes)


блекота

uk-noun

блекота́ • (blekotá) f inan (genitive блекоти́, nominative plural блеко́ти, genitive plural блеко́т, relational adjective блеко́тний)

блекота́ (canonical)
blekotá (romanization)
блекоти́ (genitive)
блеко́ти (nominative plural)
блеко́т (genitive plural)
блеко́тний (adjective relational)
блекота́ (nominative singular)
блеко́ти (nominative plural)
блекоти́ (genitive singular)
блеко́т (genitive plural)
блекоті́ (dative singular)
блеко́там (dative plural)
блекоту́ (accusative singular)
блеко́ти (accusative plural)
блекото́ю (instrumental singular)
блеко́тами (instrumental plural)
блекоті́ (locative singular)
блеко́тах (locative plural)
блеко́то (singular vocative)
блеко́ти (plural vocative)

Uk-блекота.ogg

Inherited from Proto-Slavic *blekota (“bleating, mumbling”), of onomatopoeic origin. The semantic shift from "mumbling" to "henbane" is the result of henbane's toxicity, as henbane poisoning causes hallucinations accompanied by raving.


глива

uk-noun

гли́ва • (hlýva) f inan (genitive гли́ви, nominative plural гли́ви, genitive plural глив)

гли́ва (canonical)
hlýva (romanization)
гли́ви (genitive)
гли́ви (nominative plural)
глив (genitive plural)
гли́ва (nominative singular)
гли́ви (nominative plural)
гли́ви (genitive singular)
глив (genitive plural)
гли́ві (dative singular)
гли́вам (dative plural)
гли́ву (accusative singular)
гли́ви (accusative plural)
гли́вою (instrumental singular)
гли́вами (instrumental plural)
гли́ві (locative singular)
гли́вах (locative plural)
гли́во (singular vocative)
гли́ви (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-глива.wav

(mycology) oyster mushroom (the mushroom Pleurotus ostreatus, which in the wild grows chiefly on hardwood trees, and is cultivated for food.)


регенерувати

uk-verb

регенерува́ти

регенерува́ти • (reheneruváty) impf or pf

регенерува́ти (canonical)
reheneruváty (romanization)
регенерува́ти (infinitive)
регенерува́ть (infinitive)
регенеро́ваний (passive past)
impersonal: регенеро́вано (passive past)
регенеру́ючи (adverbial present)
регенерува́вши (adverbial past)
регенеру́ю (first-person future singular)
бу́ду регенерува́ти (first-person singular)
бу́ду регенерува́ть (first-person singular)
регенерува́тиму (first-person singular)
регенеру́єш (future second-person singular)
бу́деш регенерува́ти (second-person singular)
бу́деш регенерува́ть (second-person singular)
регенерува́тимеш (second-person singular)
регенеру́є (future singular third-person)
бу́де регенерува́ти (singular third-person)
бу́де регенерува́ть (singular third-person)
регенерува́тиме (singular third-person)
регенеру́єм (first-person future plural)
регенеру́ємо (first-person future plural)
бу́демо регенерува́ти (first-person plural)
бу́демо регенерува́ть (first-person plural)
регенерува́тимемо (first-person plural)
регенерува́тимем (first-person plural)
регенеру́єте (future plural second-person)
бу́дете регенерува́ти (plural second-person)
бу́дете регенерува́ть (plural second-person)
регенерува́тимете (plural second-person)
регенеру́ють (future plural third-person)
бу́дуть регенерува́ти (plural third-person)
бу́дуть регенерува́ть (plural third-person)
регенерува́тимуть (plural third-person)
регенеру́ймо (first-person imperative plural)
регенеру́й (imperative second-person singular)
регенеру́йте (imperative plural second-person)
регенерува́в (masculine past singular)
регенерува́ли (masculine past plural)
регенерува́ла (feminine past singular)
регенерува́ли (feminine past plural)
регенерува́ло (neuter past singular)
регенерува́ли (neuter past plural)

Ultimately from Latin regenerō + -увати (-uvaty). By surface analysis, ре- (re-) + генерува́ти (heneruváty). Compare Polish regenerować.


гомеостатичний

uk-adj

гомеостати́чний

гомеостати́чний • (homeostatýčnyj)

гомеостати́чний (canonical)
homeostatýčnyj (romanization)
гомеостати́чний (masculine nominative singular)
гомеостати́чне (neuter nominative singular)
гомеостати́чна (feminine nominative singular)
гомеостати́чні (nominative plural)
гомеостати́чного (genitive masculine neuter singular)
гомеостати́чної (feminine genitive singular)
гомеостати́чних (genitive plural)
гомеостати́чному (dative masculine neuter singular)
гомеостати́чній (dative feminine singular)
гомеостати́чним (dative plural)
гомеостати́чного (accusative animate masculine singular)
гомеостати́чне (accusative neuter singular)
гомеостати́чну (accusative feminine singular)
гомеостати́чних (accusative animate plural)
гомеостати́чний (accusative inanimate masculine singular)
гомеостати́чні (accusative inanimate plural)
гомеостати́чним (instrumental masculine neuter singular)
гомеостати́чною (feminine instrumental singular)
гомеостати́чними (instrumental plural)
гомеостати́чному (locative masculine neuter singular)
гомеостати́чнім (locative masculine neuter singular)
гомеостати́чній (feminine locative singular)
гомеостати́чних (locative plural)
гомеостати́чний (masculine singular vocative)
гомеостати́чне (neuter singular vocative)
гомеостати́чна (feminine singular vocative)
гомеостати́чні (plural vocative)

uk-adecl

гомеостати́чний

From гомеоста́з (homeostáz), with -и́чний (-ýčnyj) suffix. Compare Polish homeostatyczny. .

af

-и́чний (-ýčnyj)


гайворон

uk-noun

га́йворон<anml>

га́йворон • (hájvoron) m animal (genitive га́йворона, nominative plural га́йворони, genitive plural га́йворонів)

га́йворон (canonical)
hájvoron (romanization)
га́йворона (genitive)
га́йворони (nominative plural)
га́йворонів (genitive plural)
га́йворон (nominative singular)
га́йворони (nominative plural)
га́йворона (genitive singular)
га́йворонів (genitive plural)
га́йворонові (dative singular)
га́йворону (dative singular)
га́йворонам (dative plural)
га́йворона (accusative singular)
га́йворони (accusative plural)
га́йворонів (accusative plural)
га́йвороном (instrumental singular)
га́йворонами (instrumental plural)
га́йворонові (locative singular)
га́йвороні (locative singular)
га́йворонах (locative plural)
га́йвороне (singular vocative)
га́йворони (plural vocative)

uk-ndecl

га́йворон<anml>

Uk-гайворон.ogg

(ornithology) rook (a bird of the family Corvidae)


волошка

uk-noun

воло́шка • (volóška) f inan (genitive воло́шки, nominative plural воло́шки, genitive plural воло́шок, relational adjective волошко́вий)

воло́шка (canonical)
volóška (romanization)
воло́шки (genitive)
воло́шки (nominative plural)
воло́шок (genitive plural)
волошко́вий (adjective relational)
воло́шка (nominative singular)
воло́шки (nominative plural)
воло́шки (genitive singular)
воло́шок (genitive plural)
воло́шці (dative singular)
воло́шкам (dative plural)
воло́шку (accusative singular)
воло́шки (accusative plural)
воло́шкою (instrumental singular)
воло́шками (instrumental plural)
воло́шці (locative singular)
воло́шках (locative plural)
воло́шко (singular vocative)
воло́шки (plural vocative)

Uk-волошка.ogg


стулка

сту́лка • (stúlka) f inan (genitive сту́лки, nominative plural сту́лки, genitive plural сту́лок)

сту́лка (canonical)
stúlka (romanization)
сту́лки (genitive)
сту́лки (nominative plural)
сту́лок (genitive plural)
сту́лка (nominative singular)
сту́лки (nominative plural)
сту́лки (genitive singular)
сту́лок (genitive plural)
сту́лці (dative singular)
сту́лкам (dative plural)
сту́лку (accusative singular)
сту́лки (accusative plural)
сту́лкою (instrumental singular)
сту́лками (instrumental plural)
сту́лці (locative singular)
сту́лках (locative plural)
сту́лко (singular vocative)
сту́лки (plural vocative)

(biology) valve (hinged half of a mussel shell)


гортензія

горте́нзія<>

горте́нзієвий

горте́нзія • (horténzija) f inan (genitive горте́нзії, nominative plural горте́нзії, genitive plural горте́нзій, relational adjective горте́нзієвий)

горте́нзія (canonical)
horténzija (romanization)
горте́нзії (genitive)
горте́нзії (nominative plural)
горте́нзій (genitive plural)
горте́нзієвий (adjective relational)
горте́нзія (nominative singular)
горте́нзії (nominative plural)
горте́нзії (genitive singular)
горте́нзій (genitive plural)
горте́нзії (dative singular)
горте́нзіям (dative plural)
горте́нзію (accusative singular)
горте́нзії (accusative plural)
горте́нзією (instrumental singular)
горте́нзіями (instrumental plural)
горте́нзії (locative singular)
горте́нзіях (locative plural)
горте́нзіє (singular vocative)
горте́нзії (plural vocative)
горте́нсія (alternative)

uk-ndecl

горте́нзія<>

uk:гортензія


денце

uk-noun

((де́нце<*>,денце́<*>))

де́нце or денце́ • (dénce or dencé) n inan (genitive де́нця or денця́, nominative plural де́нця, genitive plural де́нець)

де́нце (canonical)
денце́ (canonical)
dénce (romanization)
dencé (romanization)
де́нця (genitive)
денця́ (genitive)
де́нця (nominative plural)
де́нець (genitive plural)
де́нце (nominative singular)
денце́ (nominative singular)
де́нця (nominative plural)
де́нця (genitive singular)
денця́ (genitive singular)
де́нець (genitive plural)
де́нцю (dative singular)
денцю́ (dative singular)
де́нцям (dative plural)
де́нце (accusative singular)
денце́ (accusative singular)
де́нця (accusative plural)
де́нцем (instrumental singular)
денце́м (instrumental singular)
де́нцями (instrumental plural)
де́нцю (locative singular)
де́нці (locative singular)
денцю́ (locative singular)
денці́ (locative singular)
де́нцях (locative plural)
де́нче (singular vocative)
денче́ (singular vocative)
де́нця (plural vocative)

uk-ndecl

((де́нце<*>,денце́<*>))

(botany) the lower part of a plant bulb, the basal plate


комірка

uk-noun

комі́рка • (komírka) f inan (genitive комі́рки, nominative plural комі́рки, genitive plural комі́рок, relational adjective комірко́вий)

комі́рка (canonical)
komírka (romanization)
комі́рки (genitive)
комі́рки (nominative plural)
комі́рок (genitive plural)
комірко́вий (adjective relational)
комі́рка (nominative singular)
комі́рки (nominative plural)
комі́рки (genitive singular)
комі́рок (genitive plural)
комі́рці (dative singular)
комі́ркам (dative plural)
комі́рку (accusative singular)
комі́рки (accusative plural)
комі́ркою (instrumental singular)
комі́рками (instrumental plural)
комі́рці (locative singular)
комі́рках (locative plural)
комі́рко (singular vocative)
комі́рки (plural vocative)

(biology) cell (basic unit of a living organism)


чіп

чі́п • (číp) m inan (genitive чопа́, nominative plural чопи́)

чі́п (canonical)
číp (romanization)
чопа́ (genitive)
чопи́ (nominative plural)
чіп (nominative singular)
чопи́ (nominative plural)
чопа́ (genitive singular)
чопі́в (genitive plural)
чопо́ві (dative singular)
чопу́ (dative singular)
чопа́м (dative plural)
чіп (accusative singular)
чопи́ (accusative plural)
чопо́м (instrumental singular)
чопа́ми (instrumental plural)
чопі́ (locative singular)
чопа́х (locative plural)
чо́пе (singular vocative)
чопи́ (plural vocative)


пухир

пухи́р • (puxýr) m inan (genitive пухи́ря, nominative plural пухи́рі, genitive plural пухи́рів, relational adjective пухи́рний, diminutive пухире́ць)

пухи́р (canonical)
puxýr (romanization)
пухи́ря (genitive)
пухи́рі (nominative plural)
пухи́рів (genitive plural)
пухи́рний (adjective relational)
пухире́ць (diminutive)
пухи́р (nominative singular)
пухи́рі (nominative plural)
пухи́ря (genitive singular)
пухи́рів (genitive plural)
пухи́реві (dative singular)
пухи́рю (dative singular)
пухи́рям (dative plural)
пухи́р (accusative singular)
пухи́рі (accusative plural)
пухи́рем (instrumental singular)
пухи́рями (instrumental plural)
пухи́рю (locative singular)
пухи́рі (locative singular)
пухи́рях (locative plural)
пухи́рю (singular vocative)
пухи́рі (plural vocative)

Inherited from Old Ruthenian пухиръ (puxir), from Proto-Slavic *puxyrь. By surface analysis, пу́хнути (púxnuty) + -ир (-yr).


інтерференція

uk-noun

інтерфере́нція<>

інтерференці́йний

інтерфере́нція • (interferéncija) f inan (genitive інтерфере́нції, nominative plural інтерфере́нції, genitive plural інтерфере́нцій, relational adjective інтерференці́йний)

інтерфере́нція (canonical)
interferéncija (romanization)
інтерфере́нції (genitive)
інтерфере́нції (nominative plural)
інтерфере́нцій (genitive plural)
інтерференці́йний (adjective relational)
інтерфере́нція (nominative singular)
інтерфере́нції (nominative plural)
інтерфере́нції (genitive singular)
інтерфере́нцій (genitive plural)
інтерфере́нції (dative singular)
інтерфере́нціям (dative plural)
інтерфере́нцію (accusative singular)
інтерфере́нції (accusative plural)
інтерфере́нцією (instrumental singular)
інтерфере́нціями (instrumental plural)
інтерфере́нції (locative singular)
інтерфере́нціях (locative plural)
інтерфере́нціє (singular vocative)
інтерфере́нції (plural vocative)

uk-ndecl

інтерфере́нція<>

Internationalism. Compare Russian интерфере́нция (interferéncija), Belarusian інтэрферэ́нцыя (interfjeréncyja), Polish interferencja.

cog

интерфере́нция

інтэрферэ́нцыя

РНК-інтерфере́нція

інтерфере́нція ві́русів


мантія

uk-noun

ма́нтія • (mántija) f inan (genitive ма́нтії, nominative plural ма́нтії, genitive plural ма́нтій)

ма́нтія (canonical)
mántija (romanization)
ма́нтії (genitive)
ма́нтії (nominative plural)
ма́нтій (genitive plural)
ма́нтія (nominative singular)
ма́нтії (nominative plural)
ма́нтії (genitive singular)
ма́нтій (genitive plural)
ма́нтії (dative singular)
ма́нтіям (dative plural)
ма́нтію (accusative singular)
ма́нтії (accusative plural)
ма́нтією (instrumental singular)
ма́нтіями (instrumental plural)
ма́нтії (locative singular)
ма́нтіях (locative plural)
ма́нтіє (singular vocative)
ма́нтії (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from Byzantine Greek μάντιον (mántion) (or μαντίον (mantíon)), from Latin mantum. Compare Russian ма́нтия (mántija), Belarusian ма́нтыя (mántyja).

bor+

(malacology) mantle (the body wall of a mollusc, from which the shell is secreted)