окупаційний

uk-adj

окупаці́йний

окупаці́йний • (okupacíjnyj)

окупаці́йний (canonical)
okupacíjnyj (romanization)
окупаці́йний (masculine nominative singular)
окупаці́йне (neuter nominative singular)
окупаці́йна (feminine nominative singular)
окупаці́йні (nominative plural)
окупаці́йного (genitive masculine neuter singular)
окупаці́йної (feminine genitive singular)
окупаці́йних (genitive plural)
окупаці́йному (dative masculine neuter singular)
окупаці́йній (dative feminine singular)
окупаці́йним (dative plural)
окупаці́йного (accusative animate masculine singular)
окупаці́йне (accusative neuter singular)
окупаці́йну (accusative feminine singular)
окупаці́йних (accusative animate plural)
окупаці́йний (accusative inanimate masculine singular)
окупаці́йні (accusative inanimate plural)
окупаці́йним (instrumental masculine neuter singular)
окупаці́йною (feminine instrumental singular)
окупаці́йними (instrumental plural)
окупаці́йному (locative masculine neuter singular)
окупаці́йнім (locative masculine neuter singular)
окупаці́йній (feminine locative singular)
окупаці́йних (locative plural)

uk-adecl

окупаці́йний

Uk-окупаційний.ogg


довгочасний

uk-adj

довгоча́сний

довгоча́сний • (dovhočásnyj)

довгоча́сний (canonical)
dovhočásnyj (romanization)
довгоча́сний (masculine nominative singular)
довгоча́сне (neuter nominative singular)
довгоча́сна (feminine nominative singular)
довгоча́сні (nominative plural)
довгоча́сного (genitive masculine neuter singular)
довгоча́сної (feminine genitive singular)
довгоча́сних (genitive plural)
довгоча́сному (dative masculine neuter singular)
довгоча́сній (dative feminine singular)
довгоча́сним (dative plural)
довгоча́сного (accusative animate masculine singular)
довгоча́сне (accusative neuter singular)
довгоча́сну (accusative feminine singular)
довгоча́сних (accusative animate plural)
довгоча́сний (accusative inanimate masculine singular)
довгоча́сні (accusative inanimate plural)
довгоча́сним (instrumental masculine neuter singular)
довгоча́сною (feminine instrumental singular)
довгоча́сними (instrumental plural)
довгоча́сному (locative masculine neuter singular)
довгоча́снім (locative masculine neuter singular)
довгоча́сній (feminine locative singular)
довгоча́сних (locative plural)

uk-adecl

довгоча́сний

From до́вгий (dóvhyj, “long”) + -о- (-o-) + час (čas, “time”) + -ний (-nyj, adjective-forming suffix).


комбінація

uk-noun

комбіна́ція<>

комбінаці́йний

комбіна́ція • (kombinácija) f inan (genitive комбіна́ції, nominative plural комбіна́ції, genitive plural комбіна́цій, relational adjective комбінаці́йний)

комбіна́ція (canonical)
kombinácija (romanization)
комбіна́ції (genitive)
комбіна́ції (nominative plural)
комбіна́цій (genitive plural)
комбінаці́йний (adjective relational)
комбіна́ція (nominative singular)
комбіна́ції (nominative plural)
комбіна́ції (genitive singular)
комбіна́цій (genitive plural)
комбіна́ції (dative singular)
комбіна́ціям (dative plural)
комбіна́цію (accusative singular)
комбіна́ції (accusative plural)
комбіна́цією (instrumental singular)
комбіна́ціями (instrumental plural)
комбіна́ції (locative singular)
комбіна́ціях (locative plural)
комбіна́ціє (singular vocative)
комбіна́ції (plural vocative)

uk-ndecl

комбіна́ція<>

Uk-комбінація.ogg

From Latin combīnātiō. Compare Russian комбина́ция (kombinácija), Belarusian камбіна́цыя (kambinácyja), Polish kombinacja.


протиракетний

uk-adj

протираке́тний

протираке́тний • (protyrakétnyj)

протираке́тний (canonical)
protyrakétnyj (romanization)
протираке́тний (masculine nominative singular)
протираке́тне (neuter nominative singular)
протираке́тна (feminine nominative singular)
протираке́тні (nominative plural)
протираке́тного (genitive masculine neuter singular)
протираке́тної (feminine genitive singular)
протираке́тних (genitive plural)
протираке́тному (dative masculine neuter singular)
протираке́тній (dative feminine singular)
протираке́тним (dative plural)
протираке́тного (accusative animate masculine singular)
протираке́тне (accusative neuter singular)
протираке́тну (accusative feminine singular)
протираке́тних (accusative animate plural)
протираке́тний (accusative inanimate masculine singular)
протираке́тні (accusative inanimate plural)
протираке́тним (instrumental masculine neuter singular)
протираке́тною (feminine instrumental singular)
протираке́тними (instrumental plural)
протираке́тному (locative masculine neuter singular)
протираке́тнім (locative masculine neuter singular)
протираке́тній (feminine locative singular)
протираке́тних (locative plural)

uk-adecl

протираке́тний

From проти- (proty-, “anti-”) + раке́та (rakéta, “missile”, “rocket”) + -ний (-nyj). Compare Russian противораке́тный (protivorakétnyj), Belarusian проціраке́тны (procirakjétny), Polish przeciwrakietowy.

cog

противораке́тный

проціраке́тны

протираке́тна оборо́на


протиповітряний

uk-adj

протипові́тряний

протиповітря́ний

протипові́тряний or протиповітря́ний • (protypovítrjanyj or protypovitrjányj)

протипові́тряний (canonical)
протиповітря́ний (canonical)
protypovítrjanyj (romanization)
protypovitrjányj (romanization)
протипові́тряний (masculine nominative singular)
протиповітря́ний (masculine nominative singular)
протипові́тряне (neuter nominative singular)
протиповітря́не (neuter nominative singular)
протипові́тряна (feminine nominative singular)
протиповітря́на (feminine nominative singular)
протипові́тряні (nominative plural)
протиповітря́ні (nominative plural)
протипові́тряного (genitive masculine neuter singular)
протиповітря́ного (genitive masculine neuter singular)
протипові́тряної (feminine genitive singular)
протиповітря́ної (feminine genitive singular)
протипові́тряних (genitive plural)
протиповітря́них (genitive plural)
протипові́тряному (dative masculine neuter singular)
протиповітря́ному (dative masculine neuter singular)
протипові́тряній (dative feminine singular)
протиповітря́ній (dative feminine singular)
протипові́тряним (dative plural)
протиповітря́ним (dative plural)
протипові́тряного (accusative animate masculine singular)
протиповітря́ного (accusative animate masculine singular)
протипові́тряне (accusative neuter singular)
протиповітря́не (accusative neuter singular)
протипові́тряну (accusative feminine singular)
протиповітря́ну (accusative feminine singular)
протипові́тряних (accusative animate plural)
протиповітря́них (accusative animate plural)
протипові́тряний (accusative inanimate masculine singular)
протиповітря́ний (accusative inanimate masculine singular)
протипові́тряні (accusative inanimate plural)
протиповітря́ні (accusative inanimate plural)
протипові́тряним (instrumental masculine neuter singular)
протиповітря́ним (instrumental masculine neuter singular)
протипові́тряною (feminine instrumental singular)
протиповітря́ною (feminine instrumental singular)
протипові́тряними (instrumental plural)
протиповітря́ними (instrumental plural)
протипові́тряному (locative masculine neuter singular)
протипові́трянім (locative masculine neuter singular)
протиповітря́ному (locative masculine neuter singular)
протиповітря́нім (locative masculine neuter singular)
протипові́тряній (feminine locative singular)
протиповітря́ній (feminine locative singular)
протипові́тряних (locative plural)
протиповітря́них (locative plural)

uk-adecl

((протипові́тряний,протиповітря́ний))

From проти- (proty-, “anti-”) + пові́тря (povítrja, “air”) + -ний (-nyj).

af

протипові́тря́на оборо́на

(military) anti-aircraft (intended to attack aircraft)


прорив

uk-noun

прори́в<genu>

прори́в • (prorýv) m inan (genitive прори́ву, nominative plural прори́ви, genitive plural прори́вів, relational adjective проривни́й)

прори́в (canonical)
prorýv (romanization)
прори́ву (genitive)
прори́ви (nominative plural)
прори́вів (genitive plural)
проривни́й (adjective relational)
прори́в (nominative singular)
прори́ви (nominative plural)
прори́ву (genitive singular)
прори́вів (genitive plural)
прори́вові (dative singular)
прори́ву (dative singular)
прори́вам (dative plural)
прори́в (accusative singular)
прори́ви (accusative plural)
прори́вом (instrumental singular)
прори́вами (instrumental plural)
прори́ві (locative singular)
прори́вах (locative plural)
прори́ве (singular vocative)
прори́ви (plural vocative)

uk-ndecl

прори́в<genu>

Deverbal from прорива́ти (proryváty). Compare Russian проры́в (prorýv), Belarusian прары́ў (prarýŭ).


сегрегація

uk-noun

сегрега́ція<sg>

сегрегаці́йний

сегрега́ція • (sehrehácija) f inan (genitive сегрега́ції, uncountable, relational adjective сегрегаці́йний)

сегрега́ція (canonical)
sehrehácija (romanization)
сегрега́ції (genitive)
сегрегаці́йний (adjective relational)
сегрега́ція (nominative singular)
сегрега́ції (genitive singular)
сегрега́ції (dative singular)
сегрега́цію (accusative singular)
сегрега́цією (instrumental singular)
сегрега́ції (locative singular)
сегрега́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

сегрега́ція<sg>

Uk-сегрегація.ogg

Borrowed from Latin sēgregātiō. Compare Russian сегрега́ция (segregácija), Belarusian сегрэга́цыя (sjehrehácyja), Polish segregacja.


військовослужбовець

uk-noun

військовослужбо́вець<*.pr>

військовослужбо́виця

військовослужбо́вець • (vijsʹkovoslužbóvecʹ) m pers (genitive військовослужбо́вця, nominative plural військовослужбо́вці, genitive plural військовослужбо́вців, feminine військовослужбо́виця)

військовослужбо́вець (canonical)
vijsʹkovoslužbóvecʹ (romanization)
військовослужбо́вця (genitive)
військовослужбо́вці (nominative plural)
військовослужбо́вців (genitive plural)
військовослужбо́виця (feminine)
військовослужбо́вець (nominative singular)
військовослужбо́вці (nominative plural)
військовослужбо́вця (genitive singular)
військовослужбо́вців (genitive plural)
військовослужбо́вцеві (dative singular)
військовослужбо́вцю (dative singular)
військовослужбо́вцям (dative plural)
військовослужбо́вця (accusative singular)
військовослужбо́вців (accusative plural)
військовослужбо́вцем (instrumental singular)
військовослужбо́вцями (instrumental plural)
військовослужбо́вцеві (locative singular)
військовослужбо́вцю (locative singular)
військовослужбо́вці (locative singular)
військовослужбо́вцях (locative plural)
військовослужбо́вцю (singular vocative)
військовослужбо́вці (plural vocative)

uk-ndecl

військовослужбо́вець<*.pr>

[ʋʲii̯sʲkɔwɔsɫʊʒˈbɔʋet͡sʲ]

військо́вий (vijsʹkóvyj) + -о- (-o-) + службо́вець (službóvecʹ)

af

(military) serviceman, servicemember, serviceperson (person who serves in the armed forces)


вторгнення

uk-noun

вто́ргнення<loci:ju>

вто́ргнення • (vtórhnennja) n inan (genitive вто́ргнення, nominative plural вто́ргнення, genitive plural вто́ргнень)

вто́ргнення (canonical)
vtórhnennja (romanization)
вто́ргнення (genitive)
вто́ргнення (nominative plural)
вто́ргнень (genitive plural)
вто́ргнення (nominative singular)
вто́ргнення (nominative plural)
вто́ргнення (genitive singular)
вто́ргнень (genitive plural)
вто́ргненню (dative singular)
вто́ргненням (dative plural)
вто́ргнення (accusative singular)
вто́ргнення (accusative plural)
вто́ргненням (instrumental singular)
вто́ргненнями (instrumental plural)
вто́ргненні (locative singular)
вто́ргненню (locative singular)
вто́ргненнях (locative plural)
вто́ргнення (singular vocative)
вто́ргнення (plural vocative)
уто́ргнення (alternative)

uk-ndecl

вто́ргнення<loci:ju>

[ˈʍtɔrɦnenʲːɐ]

Uk-вторгнення.ogg

From вто́ргнутися (vtórhnutysja) + -ення (-ennja). Compare Russian вторже́ние (vtoržénije), Polish wtargnięcie.

af

вто́ргнутися

вто́ргнутися вторгнутися#Ukrainian

verbal noun of вто́ргнутися pf (vtórhnutysja)


окупувати

uk-verb

окупо́вувати

окупува́ти • (okupuváty) impf or pf (imperfective окупо́вувати)

окупува́ти (canonical)
okupuváty (romanization)
окупо́вувати (imperfective)
окупува́ти (infinitive)
окупува́ть (infinitive)
окупо́ваний (passive past)
impersonal: окупо́вано (passive past)
окупу́ючи (adverbial present)
окупува́вши (adverbial past)
окупу́ю (first-person future singular)
бу́ду окупува́ти (first-person singular)
бу́ду окупува́ть (first-person singular)
окупува́тиму (first-person singular)
окупу́єш (future second-person singular)
бу́деш окупува́ти (second-person singular)
бу́деш окупува́ть (second-person singular)
окупува́тимеш (second-person singular)
окупу́є (future singular third-person)
бу́де окупува́ти (singular third-person)
бу́де окупува́ть (singular third-person)
окупува́тиме (singular third-person)
окупу́єм (first-person future plural)
окупу́ємо (first-person future plural)
бу́демо окупува́ти (first-person plural)
бу́демо окупува́ть (first-person plural)
окупува́тимемо (first-person plural)
окупува́тимем (first-person plural)
окупу́єте (future plural second-person)
бу́дете окупува́ти (plural second-person)
бу́дете окупува́ть (plural second-person)
окупува́тимете (plural second-person)
окупу́ють (future plural third-person)
бу́дуть окупува́ти (plural third-person)
бу́дуть окупува́ть (plural third-person)
окупува́тимуть (plural third-person)
окупу́ймо (first-person imperative plural)
окупу́й (imperative second-person singular)
окупу́йте (imperative plural second-person)
окупува́в (masculine past singular)
окупува́ли (masculine past plural)
окупува́ла (feminine past singular)
окупува́ли (feminine past plural)
окупува́ло (neuter past singular)
окупува́ли (neuter past plural)

Uk-окупувати.ogg

From Latin occupō + -увати (-uvaty). Compare Russian оккупи́ровать (okkupírovatʹ), Belarusian акупава́ць (akupavácʹ), Polish okupować.

cog

оккупи́ровать

(military) to occupy (have, or to have taken, possession or control of: territory)


артилерія

uk-noun

артиле́рія<sg>

артилері́йський

артиле́рія • (artylérija) f inan (genitive артиле́рії, uncountable, relational adjective артилері́йський)

артиле́рія (canonical)
artylérija (romanization)
артиле́рії (genitive)
артилері́йський (adjective relational)
артиле́рія (nominative singular)
артиле́рії (genitive singular)
артиле́рії (dative singular)
артиле́рію (accusative singular)
артиле́рією (instrumental singular)
артиле́рії (locative singular)
артиле́ріє (singular vocative)

uk-ndecl

артиле́рія<sg>


диверсія

uk-noun

диверсі́йний

диве́рсія • (dyvérsija) f inan (genitive диве́рсії, nominative plural диве́рсії, genitive plural диве́рсій, relational adjective диверсі́йний)

диве́рсія (canonical)
dyvérsija (romanization)
диве́рсії (genitive)
диве́рсії (nominative plural)
диве́рсій (genitive plural)
диверсі́йний (adjective relational)
диве́рсія (nominative singular)
диве́рсії (nominative plural)
диве́рсії (genitive singular)
диве́рсій (genitive plural)
диве́рсії (dative singular)
диве́рсіям (dative plural)
диве́рсію (accusative singular)
диве́рсії (accusative plural)
диве́рсією (instrumental singular)
диве́рсіями (instrumental plural)
диве́рсії (locative singular)
диве́рсіях (locative plural)
диве́рсіє (singular vocative)
диве́рсії (plural vocative)

Derived via Western European languages from Latin dīversiō. Compare Russian диве́рсия (divérsija), Belarusian дыве́рсія (dyvjérsija), Polish dywersja.

(military) diversion (tactic used to draw attention away from the real threat or action)


диверсійний

uk-adj

диверсі́йний

диверсі́йний • (dyversíjnyj)

диверсі́йний (canonical)
dyversíjnyj (romanization)
диверсі́йний (masculine nominative singular)
диверсі́йне (neuter nominative singular)
диверсі́йна (feminine nominative singular)
диверсі́йні (nominative plural)
диверсі́йного (genitive masculine neuter singular)
диверсі́йної (feminine genitive singular)
диверсі́йних (genitive plural)
диверсі́йному (dative masculine neuter singular)
диверсі́йній (dative feminine singular)
диверсі́йним (dative plural)
диверсі́йного (accusative animate masculine singular)
диверсі́йне (accusative neuter singular)
диверсі́йну (accusative feminine singular)
диверсі́йних (accusative animate plural)
диверсі́йний (accusative inanimate masculine singular)
диверсі́йні (accusative inanimate plural)
диверсі́йним (instrumental masculine neuter singular)
диверсі́йною (feminine instrumental singular)
диверсі́йними (instrumental plural)
диверсі́йному (locative masculine neuter singular)
диверсі́йнім (locative masculine neuter singular)
диверсі́йній (feminine locative singular)
диверсі́йних (locative plural)

uk-adecl

диверсі́йний

From диве́рсія (dyvérsija) + -ний (-nyj). Compare Russian диверсио́нный (diversiónnyj), Belarusian дыверсі́йны (dyvjersíjny), Polish dywersyjny.

cog

диверсио́нный

(military) diversion (attributive), diversionary


постріл

uk-noun

по́стріл • (póstril) m inan (genitive по́стрілу, nominative plural по́стріли, genitive plural по́стрілів)

по́стріл (canonical)
póstril (romanization)
по́стрілу (genitive)
по́стріли (nominative plural)
по́стрілів (genitive plural)
по́стріл (nominative singular)
по́стріли (nominative plural)
по́стрілу (genitive singular)
по́стрілів (genitive plural)
по́стрілові (dative singular)
по́стрілу (dative singular)
по́стрілам (dative plural)
по́стріл (accusative singular)
по́стріли (accusative plural)
по́стрілом (instrumental singular)
по́стрілами (instrumental plural)
по́стрілі (locative singular)
по́стрілах (locative plural)
по́стріле (singular vocative)
по́стріли (plural vocative)

Uk-постріл.ogg


обстріл

о́бстріл<genu>

о́бстріл • (óbstril) m inan (genitive о́бстрілу, nominative plural о́бстріли, genitive plural о́бстрілів)

о́бстріл (canonical)
óbstril (romanization)
о́бстрілу (genitive)
о́бстріли (nominative plural)
о́бстрілів (genitive plural)
о́бстріл (nominative singular)
о́бстріли (nominative plural)
о́бстрілу (genitive singular)
о́бстрілів (genitive plural)
о́бстрілові (dative singular)
о́бстрілу (dative singular)
о́бстрілам (dative plural)
о́бстріл (accusative singular)
о́бстріли (accusative plural)
о́бстрілом (instrumental singular)
о́бстрілами (instrumental plural)
о́бстрілі (locative singular)
о́бстрілах (locative plural)
о́бстріле (singular vocative)
о́бстріли (plural vocative)

uk-ndecl

о́бстріл<genu>

Uk-обстріл.ogg

Deverbal from обстріля́ти (obstriljáty). Compare Russian обстре́л (obstrél), Belarusian абстрэ́л (abstrél).

артилері́йський о́бстріл

(military) fire, firing (shooting of ammunition)


відсіч

uk-noun

ві́дсіч<F.sg>

ві́дсіч • (vídsič) f inan (genitive ві́дсічі, uncountable)

ві́дсіч (canonical)
vídsič (romanization)
ві́дсічі (genitive)
ві́дсіч (nominative singular)
ві́дсічі (genitive singular)
ві́дсічі (dative singular)
ві́дсіч (accusative singular)
ві́дсіччю (instrumental singular)
ві́дсічі (locative singular)
ві́дсіче (singular vocative)

uk-ndecl

ві́дсіч<F.sg>

[ˈʋʲid͡zʲsʲit͡ʃ]

дава́ти / да́ти ві́дсіч

(military) repulse (act of repelling an enemy attack)


кіннота

uk-noun

кінно́та<sg>

кінно́та • (kinnóta) f inan (genitive кінно́ти, uncountable)

кінно́та (canonical)
kinnóta (romanization)
кінно́ти (genitive)
кінно́та (nominative singular)
кінно́ти (genitive singular)
кінно́ті (dative singular)
кінно́ту (accusative singular)
кінно́тою (instrumental singular)
кінно́ті (locative singular)
кінно́то (singular vocative)

uk-ndecl

кінно́та<sg>

(military) cavalry (troops mounted on horseback)


кавалерія

uk-noun

кавале́рія<sg>

кавалері́йський

кавале́рія • (kavalérija) f inan (genitive кавале́рії, uncountable, relational adjective кавалері́йський)

кавале́рія (canonical)
kavalérija (romanization)
кавале́рії (genitive)
кавалері́йський (adjective relational)
кавале́рія (nominative singular)
кавале́рії (genitive singular)
кавале́рії (dative singular)
кавале́рію (accusative singular)
кавале́рією (instrumental singular)
кавале́рії (locative singular)
кавале́ріє (singular vocative)

uk-ndecl

кавале́рія<sg>

[kɐʋɐˈɫɛrʲijɐ]

Borrowed from French cavalerie, from Italian cavalleria. Compare Russian кавале́рия (kavalérija), Belarusian кавале́рыя (kavaljéryja), Polish kawaleria.


кавалерійський

uk-adj

кавалері́йський

кавалері́йський • (kavaleríjsʹkyj)

кавалері́йський (canonical)
kavaleríjsʹkyj (romanization)
кавалері́йський (masculine nominative singular)
кавалері́йське (neuter nominative singular)
кавалері́йська (feminine nominative singular)
кавалері́йські (nominative plural)
кавалері́йського (genitive masculine neuter singular)
кавалері́йської (feminine genitive singular)
кавалері́йських (genitive plural)
кавалері́йському (dative masculine neuter singular)
кавалері́йській (dative feminine singular)
кавалері́йським (dative plural)
кавалері́йського (accusative animate masculine singular)
кавалері́йське (accusative neuter singular)
кавалері́йську (accusative feminine singular)
кавалері́йських (accusative animate plural)
кавалері́йський (accusative inanimate masculine singular)
кавалері́йські (accusative inanimate plural)
кавалері́йським (instrumental masculine neuter singular)
кавалері́йською (feminine instrumental singular)
кавалері́йськими (instrumental plural)
кавалері́йському (locative masculine neuter singular)
кавалері́йськім (locative masculine neuter singular)
кавалері́йській (feminine locative singular)
кавалері́йських (locative plural)

uk-adecl

кавалері́йський

From кавале́рія (kavalérija) + -і́йський (-íjsʹkyj). Compare Russian кавалери́йский (kavaleríjskij), Belarusian кавалеры́йскі (kavaljerýjski), Polish kawaleryjski.

cog

кавалери́йский

кавалеры́йскі

кавалері́йська диві́зія

кавалері́йська та́ктика

кавалері́йський полк

(military, relational) cavalry (attributive)


спецоперація

uk-noun

спецопера́ція<>

спецопера́ція • (specoperácija) f inan (genitive спецопера́ції, nominative plural спецопера́ції, genitive plural спецопера́цій)

спецопера́ція (canonical)
specoperácija (romanization)
спецопера́ції (genitive)
спецопера́ції (nominative plural)
спецопера́цій (genitive plural)
спецопера́ція (nominative singular)
спецопера́ції (nominative plural)
спецопера́ції (genitive singular)
спецопера́цій (genitive plural)
спецопера́ції (dative singular)
спецопера́ціям (dative plural)
спецопера́цію (accusative singular)
спецопера́ції (accusative plural)
спецопера́цією (instrumental singular)
спецопера́ціями (instrumental plural)
спецопера́ції (locative singular)
спецопера́ціях (locative plural)
спецопера́ціє (singular vocative)
спецопера́ції (plural vocative)

uk-ndecl

спецопера́ція<>

Acronym of спеціа́льна опера́ція (speciálʹna operácija, “special operation”). Compare Russian спецопера́ция (specoperácija).

acronym

спеціа́льна опера́ція

cog

спецопера́ция

uk:Спеціальна операція


резервіст

uk-noun

резерві́ст<pr>

резерві́стка

резерві́ст • (rezervíst) m pers (genitive резерві́ста, nominative plural резерві́сти, genitive plural резерві́стів, feminine резерві́стка)

резерві́ст (canonical)
rezervíst (romanization)
резерві́ста (genitive)
резерві́сти (nominative plural)
резерві́стів (genitive plural)
резерві́стка (feminine)
резерві́ст (nominative singular)
резерві́сти (nominative plural)
резерві́ста (genitive singular)
резерві́стів (genitive plural)
резерві́стові (dative singular)
резерві́сту (dative singular)
резерві́стам (dative plural)
резерві́ста (accusative singular)
резерві́стів (accusative plural)
резерві́стом (instrumental singular)
резерві́стами (instrumental plural)
резерві́стові (locative singular)
резерві́сті (locative singular)
резерві́стах (locative plural)
резерві́сте (singular vocative)
резерві́сти (plural vocative)

uk-ndecl

резерві́ст<pr>

From резе́рв (rezérv) + -і́ст (-íst). Compare Russian резерви́ст (rezervíst), Belarusian рэзерві́ст (rezjervíst), Polish rezerwista.


відзнака

uk-noun

відзна́ка • (vidznáka) f inan (genitive відзна́ки, nominative plural відзна́ки, genitive plural відзна́к)

відзна́ка (canonical)
vidznáka (romanization)
відзна́ки (genitive)
відзна́ки (nominative plural)
відзна́к (genitive plural)
відзна́ка (nominative singular)
відзна́ки (nominative plural)
відзна́ки (genitive singular)
відзна́к (genitive plural)
відзна́ці (dative singular)
відзна́кам (dative plural)
відзна́ку (accusative singular)
відзна́ки (accusative plural)
відзна́кою (instrumental singular)
відзна́ками (instrumental plural)
відзна́ці (locative singular)
відзна́ках (locative plural)
відзна́ко (singular vocative)
відзна́ки (plural vocative)

Uk-відзнака.ogg

Deverbal from відзна́чити (vidznáčyty). Compare Polish odznaka.


підрозділ

підро́зділ<genu>

підро́зділ • (pidrózdil) m inan (genitive підро́зділу, nominative plural підро́зділи, genitive plural підро́зділів)

підро́зділ (canonical)
pidrózdil (romanization)
підро́зділу (genitive)
підро́зділи (nominative plural)
підро́зділів (genitive plural)
підро́зділ (nominative singular)
підро́зділи (nominative plural)
підро́зділу (genitive singular)
підро́зділів (genitive plural)
підро́зділові (dative singular)
підро́зділу (dative singular)
підро́зділам (dative plural)
підро́зділ (accusative singular)
підро́зділи (accusative plural)
підро́зділом (instrumental singular)
підро́зділами (instrumental plural)
підро́зділі (locative singular)
підро́зділах (locative plural)
підро́зділе (singular vocative)
підро́зділи (plural vocative)

uk-ndecl

підро́зділ<genu>

Uk-підрозділ.ogg

Deverbal from підрозділи́ти (pidrozdilýty). Compare Russian подразде́л (podrazdél), Belarusian падраздзе́л (padrazdzjél), Polish podrozdział.

deverbal

підрозділи́ти


сутичка

uk-noun

су́тичка • (sútyčka) f inan (genitive су́тички, nominative plural су́тички, genitive plural су́тичок)

су́тичка (canonical)
sútyčka (romanization)
су́тички (genitive)
су́тички (nominative plural)
су́тичок (genitive plural)
су́тичка (nominative singular)
су́тички (nominative plural)
су́тички (genitive singular)
су́тичок (genitive plural)
су́тичці (dative singular)
су́тичкам (dative plural)
су́тичку (accusative singular)
су́тички (accusative plural)
су́тичкою (instrumental singular)
су́тичками (instrumental plural)
су́тичці (locative singular)
су́тичках (locative plural)
су́тичко (singular vocative)
су́тички (plural vocative)

Uk-сутичка.ogg

Cognate with Belarusian суты́чка (sutýčka), Russian сты́чка (stýčka).

(military) engagement (instance of active hostilities)


орк

орк • (ork) m pers (genitive о́рка, nominative plural о́рки, genitive plural о́рків, relational adjective о́рківський or о́ркський, diminutive орченя́)

ork (romanization)
о́рка (genitive)
о́рки (nominative plural)
о́рків (genitive plural)
о́рківський (adjective relational)
о́ркський (adjective relational)
орченя́ (diminutive)
орк (nominative singular)
о́рки (nominative plural)
о́рка (genitive singular)
о́рків (genitive plural)
о́ркові (dative singular)
о́рку (dative singular)
о́ркам (dative plural)
о́рка (accusative singular)
о́рків (accusative plural)
о́рком (instrumental singular)
о́рками (instrumental plural)
о́ркові (locative singular)
о́рку (locative singular)
о́рках (locative plural)
о́рку (singular vocative)
о́рки (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-орк.wav

Borrowed from English orc.
The pejorative usage appeared as early as in 2014, when Euromaidan activists referred Yanukovych's supporters and riot policemen as "orcs". Later it was extended in Ukrainian military slang as a term for the Russian enemy during the War in Donbass and was widely popularized by an official Armed Forces of Ukraine Facebook post on 25 February 2022.

орчи́ха

a female orc, a Russian woman; more derogatory

2022 invasion of Ukraine
w:2022 Russian invasion of Ukraine

(politics, derogatory) Russian invader (a Russian, DPR, or LPR soldier participating in the 2022 invasion of Ukraine)


десантний

uk-adj

деса́нтний • (desántnyj)

деса́нтний (canonical)
desántnyj (romanization)
деса́нтний (masculine nominative singular)
деса́нтне (neuter nominative singular)
деса́нтна (feminine nominative singular)
деса́нтні (nominative plural)
деса́нтного (genitive masculine neuter singular)
деса́нтної (feminine genitive singular)
деса́нтних (genitive plural)
деса́нтному (dative masculine neuter singular)
деса́нтній (dative feminine singular)
деса́нтним (dative plural)
деса́нтного (accusative animate masculine singular)
деса́нтне (accusative neuter singular)
деса́нтну (accusative feminine singular)
деса́нтних (accusative animate plural)
деса́нтний (accusative inanimate masculine singular)
деса́нтні (accusative inanimate plural)
деса́нтним (instrumental masculine neuter singular)
деса́нтною (feminine instrumental singular)
деса́нтними (instrumental plural)
деса́нтному (locative masculine neuter singular)
деса́нтнім (locative masculine neuter singular)
деса́нтній (feminine locative singular)
деса́нтних (locative plural)


утікач

uk-noun

утіка́ч<b.pr>

утіка́ч • (utikáč) m pers (genitive утікача́, nominative plural утікачі́, genitive plural утікачі́в, feminine утіка́чка)

утіка́ч (canonical)
utikáč (romanization)
утікача́ (genitive)
утікачі́ (nominative plural)
утікачі́в (genitive plural)
утіка́чка (feminine)
утіка́ч (nominative singular)
утікачі́ (nominative plural)
утікача́ (genitive singular)
утікачі́в (genitive plural)
утікаче́ві (dative singular)
утікачу́ (dative singular)
утікача́м (dative plural)
утікача́ (accusative singular)
утікачі́в (accusative plural)
утікаче́м (instrumental singular)
утікача́ми (instrumental plural)
утікаче́ві (locative singular)
утікачу́ (locative singular)
утікачі́ (locative singular)
утікача́х (locative plural)
утіка́чу (singular vocative)
утікачі́ (plural vocative)
втіка́ч (alternative)

uk-ndecl

утіка́ч<b.pr>


прийом

uk-noun

прийо́м • (pryjóm) m inan (genitive прийо́му, nominative plural прийо́ми, genitive plural прийо́мів)

прийо́м (canonical)
pryjóm (romanization)
прийо́му (genitive)
прийо́ми (nominative plural)
прийо́мів (genitive plural)
прийо́м (nominative singular)
прийо́ми (nominative plural)
прийо́му (genitive singular)
прийо́мів (genitive plural)
прийо́мові (dative singular)
прийо́му (dative singular)
прийо́мам (dative plural)
прийо́м (accusative singular)
прийо́ми (accusative plural)
прийо́мом (instrumental singular)
прийо́мами (instrumental plural)
прийо́мю (locative singular)
прийо́мі (locative singular)
прийо́мах (locative plural)
прийо́ме (singular vocative)
прийо́ми (plural vocative)

(healthcare) appointment (pre-arranged time to meet a healthcare professional)


з'єднання

з'є́днання<>

з'є́днання • (zʺjédnannja) n inan (genitive з'є́днання, nominative plural з'є́днання, genitive plural з'є́днань)

з'є́днання (canonical)
zʺjédnannja (romanization)
з'є́днання (genitive)
з'є́днання (nominative plural)
з'є́днань (genitive plural)
з'є́днання (nominative singular)
з'є́днання (nominative plural)
з'є́днання (genitive singular)
з'є́днань (genitive plural)
з'є́днанню (dative singular)
з'є́днанням (dative plural)
з'є́днання (accusative singular)
з'є́днання (accusative plural)
з'є́днанням (instrumental singular)
з'є́днаннями (instrumental plural)
з'є́днанні (locative singular)
з'є́днаннях (locative plural)
з'є́днання (singular vocative)
з'є́днання (plural vocative)

uk-ndecl

з'є́днання<>

Uk-з'єднання.ogg

From з'єдна́ти (zʺjednáty) + -ання (-annja).

Чекаємо, ось-ось промчать тут наші панцирні з'єднання

Čekajemo, osʹ-osʹ promčatʹ tut naši pancyrni zʺjednannja

We are waiting for our armored units to fly here

(military) unit (a large military unit consisting of several parts of different kinds of troops)


бронебійка

uk-noun

бронебі́йка<F.génpl:бронебі́йок>

бронебі́йка • (bronebíjka) f inan (genitive бронебі́йки, nominative plural бронебі́йки, genitive plural бронебі́йок)

бронебі́йка (canonical)
bronebíjka (romanization)
бронебі́йки (genitive)
бронебі́йки (nominative plural)
бронебі́йок (genitive plural)
бронебі́йка (nominative singular)
бронебі́йки (nominative plural)
бронебі́йки (genitive singular)
бронебі́йок (genitive plural)
бронебі́йці (dative singular)
бронебі́йкам (dative plural)
бронебі́йку (accusative singular)
бронебі́йки (accusative plural)
бронебі́йкою (instrumental singular)
бронебі́йками (instrumental plural)
бронебі́йці (locative singular)
бронебі́йках (locative plural)
бронебі́йко (singular vocative)
бронебі́йки (plural vocative)

uk-ndecl

бронебі́йка<F.génpl:бронебі́йок>

armored personnel carrier
armored personnel carrier


боєприпаси

uk-noun

боєприпа́си<M.pl>

боєприпа́си • (bojeprypásy) m inan pl (genitive боєприпа́сів, plural only)

боєприпа́си (canonical)
bojeprypásy (romanization)
боєприпа́сів (genitive)
боєприпа́си (nominative plural)
боєприпа́сів (genitive plural)
боєприпа́сам (dative plural)
боєприпа́си (accusative plural)
боєприпа́сами (instrumental plural)
боєприпа́сах (locative plural)
боєприпа́си (plural vocative)

uk-ndecl

боєприпа́си<M.pl>

Shortened from бойові (bojovi, “military, war”) + припаси (prypasy, “supplies, stores”).

com

Боєприпаси кінчалися, ми використали німецькі гранати й німецьку зброю, яку захопили

Bojeprypasy kinčalysja, my vykorystaly nimecʹki hranaty j nimecʹku zbroju, jaku zaxopyly

The ammunition ran out, and we used German grenades and German weapons, which we had captured


тероборона

uk-noun

тероборо́на<sg>

тероборо́на • (teroboróna) f inan (genitive тероборо́ни, uncountable)

тероборо́на (canonical)
teroboróna (romanization)
тероборо́ни (genitive)
тероборо́на (nominative singular)
тероборо́ни (genitive singular)
тероборо́ні (dative singular)
тероборо́ну (accusative singular)
тероборо́ною (instrumental singular)
тероборо́ні (locative singular)
тероборо́но (singular vocative)

uk-ndecl

тероборо́на<sg>

[ˌtɛrɔbɔˈrɔnɐ]

Acronym of територіа́льна оборо́на (terytoriálʹna oboróna).

acronym

територіа́льна оборо́на


відступ

uk-noun

ві́дступ<genu>

ві́дступ • (vídstup) m inan (genitive ві́дступу, nominative plural ві́дступи, genitive plural ві́дступів)

ві́дступ (canonical)
vídstup (romanization)
ві́дступу (genitive)
ві́дступи (nominative plural)
ві́дступів (genitive plural)
ві́дступ (nominative singular)
ві́дступи (nominative plural)
ві́дступу (genitive singular)
ві́дступів (genitive plural)
ві́дступові (dative singular)
ві́дступу (dative singular)
ві́дступам (dative plural)
ві́дступ (accusative singular)
ві́дступи (accusative plural)
ві́дступом (instrumental singular)
ві́дступами (instrumental plural)
ві́дступі (locative singular)
ві́дступах (locative plural)
ві́дступе (singular vocative)
ві́дступи (plural vocative)

uk-ndecl

ві́дступ<genu>

Uk-відступ.ogg

Deverbal from відступи́ти (vidstupýty). Compare Russian о́тступ (ótstup) and отступле́ние (otstuplénije), Belarusian во́дступ (vódstup), Polish odstęp.


віг

uk-noun

віг • (vih) m pers (genitive ві́га, nominative plural ві́ги, genitive plural ві́гів)

vih (romanization)
ві́га (genitive)
ві́ги (nominative plural)
ві́гів (genitive plural)
віг (nominative singular)
ві́ги (nominative plural)
ві́га (genitive singular)
ві́гів (genitive plural)
ві́гові (dative singular)
ві́гу (dative singular)
ві́гам (dative plural)
ві́га (accusative singular)
ві́гів (accusative plural)
ві́гом (instrumental singular)
ві́гами (instrumental plural)
ві́гові (locative singular)
ві́гу (locative singular)
ві́гах (locative plural)
ві́гу (singular vocative)
ві́ги (plural vocative)

uk:Віги (партія)


легіон

легіо́н<genu>

легіо́н • (lehión) m inan (genitive легіо́ну, nominative plural легіо́ни, genitive plural легіо́нів, relational adjective легіо́нний)

легіо́н (canonical)
lehión (romanization)
легіо́ну (genitive)
легіо́ни (nominative plural)
легіо́нів (genitive plural)
легіо́нний (adjective relational)
легіо́н (nominative singular)
легіо́ни (nominative plural)
легіо́ну (genitive singular)
легіо́нів (genitive plural)
легіо́нові (dative singular)
легіо́ну (dative singular)
легіо́нам (dative plural)
легіо́н (accusative singular)
легіо́ни (accusative plural)
легіо́ном (instrumental singular)
легіо́нами (instrumental plural)
легіо́ну (locative singular)
легіо́ні (locative singular)
легіо́нах (locative plural)
легіо́не (singular vocative)
легіо́ни (plural vocative)
леґіо́н (alternative)

(military, Ancient Rome) legion (superior combat unit of the Roman army)

(military) legion (special military unit formed from volunteers)


представницький

uk-adj

представни́цький

представни́цький • (predstavnýcʹkyj)

представни́цький (canonical)
predstavnýcʹkyj (romanization)
представни́цький (masculine nominative singular)
представни́цьке (neuter nominative singular)
представни́цька (feminine nominative singular)
представни́цькі (nominative plural)
представни́цького (genitive masculine neuter singular)
представни́цької (feminine genitive singular)
представни́цьких (genitive plural)
представни́цькому (dative masculine neuter singular)
представни́цькій (dative feminine singular)
представни́цьким (dative plural)
представни́цького (accusative animate masculine singular)
представни́цьке (accusative neuter singular)
представни́цьку (accusative feminine singular)
представни́цьких (accusative animate plural)
представни́цький (accusative inanimate masculine singular)
представни́цькі (accusative inanimate plural)
представни́цьким (instrumental masculine neuter singular)
представни́цькою (feminine instrumental singular)
представни́цькими (instrumental plural)
представни́цькому (locative masculine neuter singular)
представни́цькім (locative masculine neuter singular)
представни́цькій (feminine locative singular)
представни́цьких (locative plural)

uk-adecl

представни́цький

From представни́к (predstavnýk, “representative”) + -цький (-cʹkyj, adjective-forming suffix).

af

представни́к

представни́цька асамбле́я

(chiefly politics) representative (based on representation of people, interests etc.)


попутник

uk-noun

((попу́тник<pr>,попу́тник<anml>))

попу́тник • (popútnyk) m pers or m animal (genitive попу́тника, nominative plural попу́тники, genitive plural попу́тників, feminine попу́тниця)

попу́тник (canonical)
popútnyk (romanization)
попу́тника (genitive)
попу́тники (nominative plural)
попу́тників (genitive plural)
попу́тниця (feminine)
попу́тник (nominative singular)
попу́тники (nominative plural)
попу́тника (genitive singular)
попу́тників (genitive plural)
попу́тникові (dative singular)
попу́тнику (dative singular)
попу́тникам (dative plural)
попу́тника (accusative singular)
попу́тників (accusative plural)
попу́тником (instrumental singular)
попу́тниками (instrumental plural)
попу́тникові (locative singular)
попу́тнику (locative singular)
попу́тниках (locative plural)
попу́тнику (singular vocative)
попу́тники (plural vocative)
попу́тник (nominative singular)
попу́тники (nominative plural)
попу́тника (genitive singular)
попу́тників (genitive plural)
попу́тникові (dative singular)
попу́тнику (dative singular)
попу́тникам (dative plural)
попу́тника (accusative singular)
попу́тники (accusative plural)
попу́тників (accusative plural)
попу́тником (instrumental singular)
попу́тниками (instrumental plural)
попу́тникові (locative singular)
попу́тнику (locative singular)
попу́тниках (locative plural)
попу́тнику (singular vocative)
попу́тники (plural vocative)

uk-ndecl

попу́тник<pr>

попу́тник<anml>

Uk-попутник.ogg

uk:Попутник uk:Попутники

(person, politics) fellow traveller (one who sympathizes with the aims or beliefs of an organization without belonging to it; most often applied to a Communist sympathizer)


слава Україні

head

сла́ва Украї́ні!

сла́ва Украї́ні! • (sláva Ukrajíni!)

сла́ва Украї́ні ! (canonical)
sláva Ukrajíni! (romanization)

English: slava Ukraini

desc

сла́ва Украи́не

Russian: сла́ва Украи́не (sláva Ukraíne)

Uk-Слава Україні.ogg

Coined during the 19th century during attempts to achieve independence from Tsarist Russian rule. The earliest known usage of this phrase was from a poem written by Taras Shevchenko, in the poem "До Основ'яненка" (To Osnovianenko) in 1840.

(politics) "Glory to Ukraine!", "slava Ukraini", a patriotic slogan used to support Ukraine.

an abbreviation of this greeting and its accompaniment


люстрація

uk-noun

люстра́ція<>

люстраці́йний

люстра́ція • (ljustrácija) f inan (genitive люстра́ції, nominative plural люстра́ції, genitive plural люстра́цій, relational adjective люстраці́йний)

люстра́ція (canonical)
ljustrácija (romanization)
люстра́ції (genitive)
люстра́ції (nominative plural)
люстра́цій (genitive plural)
люстраці́йний (adjective relational)
люстра́ція (nominative singular)
люстра́ції (nominative plural)
люстра́ції (genitive singular)
люстра́цій (genitive plural)
люстра́ції (dative singular)
люстра́ціям (dative plural)
люстра́цію (accusative singular)
люстра́ції (accusative plural)
люстра́цією (instrumental singular)
люстра́ціями (instrumental plural)
люстра́ції (locative singular)
люстра́ціях (locative plural)
люстра́ціє (singular vocative)
люстра́ції (plural vocative)

uk-ndecl

люстра́ція<>

Borrowed from Latin lūstrātiō. Compare Russian люстра́ция (ljustrácija), Belarusian люстра́цыя (ljustrácyja), Polish lustracja.

uk:люстрація
uk:люстрація в Україні

(law, politics) lustration (the restoration of credibility to a government by the purging of perpetrators of crimes committed under an earlier regime)


розміщувати

uk-verb

розмі́щувати

розмі́щувати • (rozmíščuvaty) impf (perfective розмісти́ти)

розмі́щувати (canonical)
rozmíščuvaty (romanization)
розмісти́ти (perfective)
розмі́щувати (imperfective infinitive)
розмі́щувать (imperfective infinitive)
розмі́щуючи (adverbial imperfective present)
розмі́щувавши (adverbial imperfective past)
розмі́щую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розмі́щувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розмі́щувать (first-person future imperfective singular)
розмі́щуватиму (first-person future imperfective singular)
розмі́щуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розмі́щувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розмі́щувать (future imperfective second-person singular)
розмі́щуватимеш (future imperfective second-person singular)
розмі́щує (imperfective present singular third-person)
бу́де розмі́щувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розмі́щувать (future imperfective singular third-person)
розмі́щуватиме (future imperfective singular third-person)
розмі́щуєм (first-person imperfective plural present)
розмі́щуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розмі́щувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розмі́щувать (first-person future imperfective plural)
розмі́щуватимемо (first-person future imperfective plural)
розмі́щуватимем (first-person future imperfective plural)
розмі́щуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розмі́щувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розмі́щувать (future imperfective plural second-person)
розмі́щуватимете (future imperfective plural second-person)
розмі́щують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розмі́щувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розмі́щувать (future imperfective plural third-person)
розмі́щуватимуть (future imperfective plural third-person)
розмі́щуймо (first-person imperative plural)
розмі́щуй (imperative second-person singular)
розмі́щуйте (imperative plural second-person)
розмі́щував (masculine past singular)
розмі́щували (masculine past plural)
розмі́щувала (feminine past singular)
розмі́щували (feminine past plural)
розмі́щувало (neuter past singular)
розмі́щували (neuter past plural)

Uk-розміщувати.ogg

From the розмі́щ- (rozmíšč-) stem of розмісти́ти (rozmistýty) + -увати (-uvaty).

af

(military) to deploy, to station (put in place to perform military duty)


розмістити

uk-verb

розмі́щувати

розмісти́ти • (rozmistýty) pf (imperfective розмі́щувати or розміща́ти)

розмісти́ти (canonical)
rozmistýty (romanization)
розмі́щувати (imperfective)
розміща́ти (imperfective)
розмісти́ти (infinitive perfective)
розмісти́ть (infinitive perfective)
розмі́щений (passive past perfective)
impersonal: розмі́щено (passive past perfective)
розмісти́вши (adverbial past perfective)
розміщу́ (first-person future perfective singular)
розмі́стиш (future perfective second-person singular)
розмі́стить (future perfective singular third-person)
розмі́стим (first-person future perfective plural)
розмі́стимо (first-person future perfective plural)
розмі́стите (future perfective plural second-person)
розмі́стять (future perfective plural third-person)
розмісті́м (first-person imperative plural)
розмісті́мо (first-person imperative plural)
розмісти́ (imperative second-person singular)
розмісті́ть (imperative plural second-person)
розмісти́в (masculine past singular)
розмісти́ли (masculine past plural)
розмісти́ла (feminine past singular)
розмісти́ли (feminine past plural)
розмісти́ло (neuter past singular)
розмісти́ли (neuter past plural)

Uk-розмістити.ogg

From роз- (roz-) + місти́ти (mistýty). Compare Russian размести́ть (razmestítʹ), Belarusian размясці́ць (razmjascícʹ), Polish rozmieścić.


відвойовувати

відвойо́вувати

відвойо́вувати • (vidvojóvuvaty) impf (perfective відвоюва́ти)

відвойо́вувати (canonical)
vidvojóvuvaty (romanization)
відвоюва́ти (perfective)
відвойо́вувати (imperfective infinitive)
відвойо́вувать (imperfective infinitive)
відвойо́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: відвойо́вувано (imperfective passive past)
відвойо́вуючи (adverbial imperfective present)
відвойо́вувавши (adverbial imperfective past)
відвойо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відвойо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відвойо́вувать (first-person future imperfective singular)
відвойо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
відвойо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відвойо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відвойо́вувать (future imperfective second-person singular)
відвойо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
відвойо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де відвойо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відвойо́вувать (future imperfective singular third-person)
відвойо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
відвойо́вуєм (first-person imperfective plural present)
відвойо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відвойо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відвойо́вувать (first-person future imperfective plural)
відвойо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
відвойо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
відвойо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відвойо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відвойо́вувать (future imperfective plural second-person)
відвойо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
відвойо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відвойо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відвойо́вувать (future imperfective plural third-person)
відвойо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
відвойо́вуймо (first-person imperative plural)
відвойо́вуй (imperative second-person singular)
відвойо́вуйте (imperative plural second-person)
відвойо́вував (masculine past singular)
відвойо́вували (masculine past plural)
відвойо́вувала (feminine past singular)
відвойо́вували (feminine past plural)
відвойо́вувало (neuter past singular)
відвойо́вували (neuter past plural)

From the відвойо́в- (vidvojóv-) stem of відвоюва́ти (vidvojuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian отвоёвывать (otvojóvyvatʹ), Belarusian адваёўваць (advajóŭvacʹ), Polish odwojowywać.

af

(transitive, military, also figuratively) to reconquer, to regain, to win back


відвоювати

uk-verb

відвойо́вувати

відвоюва́ти • (vidvojuváty) pf (imperfective відвойо́вувати)

відвоюва́ти (canonical)
vidvojuváty (romanization)
відвойо́вувати (imperfective)
відвоюва́ти (infinitive perfective)
відвоюва́ть (infinitive perfective)
відвойо́ваний (passive past perfective)
impersonal: відвойо́вано (passive past perfective)
відвоюва́вши (adverbial past perfective)
відвою́ю (first-person future perfective singular)
відвою́єш (future perfective second-person singular)
відвою́є (future perfective singular third-person)
відвою́єм (first-person future perfective plural)
відвою́ємо (first-person future perfective plural)
відвою́єте (future perfective plural second-person)
відвою́ють (future perfective plural third-person)
відвою́ймо (first-person imperative plural)
відвою́й (imperative second-person singular)
відвою́йте (imperative plural second-person)
відвоюва́в (masculine past singular)
відвоюва́ли (masculine past plural)
відвоюва́ла (feminine past singular)
відвоюва́ли (feminine past plural)
відвоюва́ло (neuter past singular)
відвоюва́ли (neuter past plural)

From від- (vid-) + воюва́ти (vojuváty). Compare Russian отвоева́ть (otvojevátʹ), Belarusian адваява́ць (advajavácʹ), Polish odwojować.


мисливець

uk-noun

мисли́вець<M.*>

мисли́вець • (myslývecʹ) m inan (genitive мисли́вця, nominative plural мисли́вці, genitive plural мисли́вців)

мисли́вець (canonical)
myslývecʹ (romanization)
мисли́вця (genitive)
мисли́вці (nominative plural)
мисли́вців (genitive plural)
мисли́вець (nominative singular)
мисли́вці (nominative plural)
мисли́вця (genitive singular)
мисли́вців (genitive plural)
мисли́вцеві (dative singular)
мисли́вцю (dative singular)
мисли́вцям (dative plural)
мисли́вець (accusative singular)
мисли́вці (accusative plural)
мисли́вцем (instrumental singular)
мисли́вцями (instrumental plural)
мисли́вцю (locative singular)
мисли́вці (locative singular)
мисли́вцях (locative plural)
мисли́вцю (singular vocative)
мисли́вці (plural vocative)

uk-ndecl

мисли́вець<M.*>

Uk-мисливець.ogg

From мисли́вий (myslývyj, “smart”) + -ець (-ecʹ). Compare Polish myśliwiec.


однопартієць

uk-noun

однопарті́єць<*.pr>

однопарті́йка

однопарті́єць • (odnopartíjecʹ) m pers (genitive однопарті́йця, nominative plural однопарті́йці, genitive plural однопарті́йців, feminine однопарті́йка)

однопарті́єць (canonical)
odnopartíjecʹ (romanization)
однопарті́йця (genitive)
однопарті́йці (nominative plural)
однопарті́йців (genitive plural)
однопарті́йка (feminine)
однопарті́єць (nominative singular)
однопарті́йці (nominative plural)
однопарті́йця (genitive singular)
однопарті́йців (genitive plural)
однопарті́йцеві (dative singular)
однопарті́йцю (dative singular)
однопарті́йцям (dative plural)
однопарті́йця (accusative singular)
однопарті́йців (accusative plural)
однопарті́йцем (instrumental singular)
однопарті́йцями (instrumental plural)
однопарті́йцеві (locative singular)
однопарті́йцю (locative singular)
однопарті́йці (locative singular)
однопарті́йцях (locative plural)
однопарті́йцю (singular vocative)
однопарті́йці (plural vocative)

uk-ndecl

однопарті́єць<*.pr>

From одно- (odno-) + па́ртія (pártija, “party”) + -ієць (-ijecʹ). Compare Russian однопарти́ец (odnopartíjec).

cog

однопарти́ец

(politics) fellow party member, party colleague (member of the same party)


Зеля

uk-proper noun

Зе́ля • (Zélja) f inan (genitive Зе́лі, uncountable)

Зе́ля (canonical)
Zélja (romanization)
Зе́лі (genitive)
Зе́ля (nominative singular)
Зе́лі (genitive singular)
Зе́лі (dative singular)
Зе́лю (accusative singular)
Зе́лею (instrumental singular)
Зе́лі (locative singular)
Зе́ле (singular vocative)
Зє́ля (alternative)

→ English: Zelia, Zelya

From Зеле́нський (Zelénsʹkyj), the surname of Volodymyr Zelenskyy. Compare with Zelly.

(politics, Internet slang, derogatory) Volodymyr Zelenskyy, president of Ukraine.

зєляфан

online slang; a supporter of Volodymyr Zelenskyy


штурмувати

uk-verb

штурмува́ти • (šturmuváty) impf

штурмува́ти (canonical)
šturmuváty (romanization)
штурмува́ти (imperfective infinitive)
штурмува́ть (imperfective infinitive)
штурмо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: штурмо́вано (imperfective passive past)
штурму́ючи (adverbial imperfective present)
штурмува́вши (adverbial imperfective past)
штурму́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду штурмува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду штурмува́ть (first-person future imperfective singular)
штурмува́тиму (first-person future imperfective singular)
штурму́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш штурмува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш штурмува́ть (future imperfective second-person singular)
штурмува́тимеш (future imperfective second-person singular)
штурму́є (imperfective present singular third-person)
бу́де штурмува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де штурмува́ть (future imperfective singular third-person)
штурмува́тиме (future imperfective singular third-person)
штурму́єм (first-person imperfective plural present)
штурму́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо штурмува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо штурмува́ть (first-person future imperfective plural)
штурмува́тимемо (first-person future imperfective plural)
штурмува́тимем (first-person future imperfective plural)
штурму́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете штурмува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете штурмува́ть (future imperfective plural second-person)
штурмува́тимете (future imperfective plural second-person)
штурму́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть штурмува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть штурмува́ть (future imperfective plural third-person)
штурмува́тимуть (future imperfective plural third-person)
штурму́ймо (first-person imperative plural)
штурму́й (imperative second-person singular)
штурму́йте (imperative plural second-person)
штурмува́в (masculine past singular)
штурмува́ли (masculine past plural)
штурмува́ла (feminine past singular)
штурмува́ли (feminine past plural)
штурмува́ло (neuter past singular)
штурмува́ли (neuter past plural)

Uk-штурмувати.ogg

From штурм (šturm) + -ува́ти (-uváty), from German Sturm. Compare Russian штурмова́ть (šturmovátʹ), Belarusian штурмава́ць (šturmavácʹ), Polish szturmować.

(transitive, military) to storm, to assault, to attack


спікер

uk-noun

спі́керський

спі́кер • (spíker) m pers (genitive спі́кера, nominative plural спі́кери, genitive plural спі́керів, feminine спі́керка, relational adjective спі́керський)

спі́кер (canonical)
spíker (romanization)
спі́кера (genitive)
спі́кери (nominative plural)
спі́керів (genitive plural)
спі́керка (feminine)
спі́керський (adjective relational)
спі́кер (nominative singular)
спі́кери (nominative plural)
спі́кера (genitive singular)
спі́керів (genitive plural)
спі́керові (dative singular)
спі́керу (dative singular)
спі́керам (dative plural)
спі́кера (accusative singular)
спі́керів (accusative plural)
спі́кером (instrumental singular)
спі́керами (instrumental plural)
спі́керові (locative singular)
спі́кері (locative singular)
спі́керах (locative plural)
спі́кере (singular vocative)
спі́кери (plural vocative)

(politics) speaker (presiding officer in a legislative assembly)


СУГС

сла́ва Украї́ні
слава Україні#Ukrainian

геро́ям сла́ва
героям слава#Ukrainian

(politics) Initialism of сла́ва Украї́ні, геро́ям сла́ва (sláva Ukrajíni, herójam sláva, “glory to Ukraine, glory to the heroes”).


оперативний

uk-adj

операти́вний

операти́вність

операти́вний • (operatývnyj) (adverb операти́вно, abstract noun операти́вність)

операти́вний (canonical)
operatývnyj (romanization)
операти́вно (adverb)
операти́вність (abstract-noun)
операти́вний (masculine nominative singular)
операти́вне (neuter nominative singular)
операти́вна (feminine nominative singular)
операти́вні (nominative plural)
операти́вного (genitive masculine neuter singular)
операти́вної (feminine genitive singular)
операти́вних (genitive plural)
операти́вному (dative masculine neuter singular)
операти́вній (dative feminine singular)
операти́вним (dative plural)
операти́вного (accusative animate masculine singular)
операти́вне (accusative neuter singular)
операти́вну (accusative feminine singular)
операти́вних (accusative animate plural)
операти́вний (accusative inanimate masculine singular)
операти́вні (accusative inanimate plural)
операти́вним (instrumental masculine neuter singular)
операти́вною (feminine instrumental singular)
операти́вними (instrumental plural)
операти́вному (locative masculine neuter singular)
операти́внім (locative masculine neuter singular)
операти́вній (feminine locative singular)
операти́вних (locative plural)

uk-adecl

операти́вний

Uk-оперативний.ogg

From Latin operātīvus + -ний (-nyj). Compare Russian операти́вный (operatívnyj), Polish operatywny.

cog

операти́вный

(military) operational (of or relating to military operations)


операційний

uk-adj

операці́йний

операці́йний • (operacíjnyj) (adverb операці́йно)

операці́йний (canonical)
operacíjnyj (romanization)
операці́йно (adverb)
операці́йний (masculine nominative singular)
операці́йне (neuter nominative singular)
операці́йна (feminine nominative singular)
операці́йні (nominative plural)
операці́йного (genitive masculine neuter singular)
операці́йної (feminine genitive singular)
операці́йних (genitive plural)
операці́йному (dative masculine neuter singular)
операці́йній (dative feminine singular)
операці́йним (dative plural)
операці́йного (accusative animate masculine singular)
операці́йне (accusative neuter singular)
операці́йну (accusative feminine singular)
операці́йних (accusative animate plural)
операці́йний (accusative inanimate masculine singular)
операці́йні (accusative inanimate plural)
операці́йним (instrumental masculine neuter singular)
операці́йною (feminine instrumental singular)
операці́йними (instrumental plural)
операці́йному (locative masculine neuter singular)
операці́йнім (locative masculine neuter singular)
операці́йній (feminine locative singular)
операці́йних (locative plural)

uk-adecl

операці́йний

Uk-операційний.ogg

From опера́ція (operácija) + -ний (-nyj). Compare Russian операцио́нный (operaciónnyj), Belarusian аперацы́йны (apjeracýjny), Polish operacyjny.

cog

операцио́нный

операці́йна безпе́ка

операці́йна кімна́та

операці́йне схо́вище да́них

(relational, computing, military, surgery, etc.) operation, operations, operating (all attributive), operational (of or relating to operations of various kinds)


розгортати

uk-verb

розгорта́ти • (rozhortáty) impf (perfective розгорну́ти)

розгорта́ти (canonical)
rozhortáty (romanization)
розгорну́ти (perfective)
розгорта́ти (infinitive perfective)
розгорта́ть (infinitive perfective)
розгорта́вши (adverbial past perfective)
розгорта́ю (first-person future perfective singular)
розгорта́єш (future perfective second-person singular)
розгорта́є (future perfective singular third-person)
розгорта́єм (first-person future perfective plural)
розгорта́ємо (first-person future perfective plural)
розгорта́єте (future perfective plural second-person)
розгорта́ють (future perfective plural third-person)
розгорта́ймо (first-person imperative plural)
розгорта́й (imperative second-person singular)
розгорта́йте (imperative plural second-person)
розгорта́в (masculine past singular)
розгорта́ли (masculine past plural)
розгорта́ла (feminine past singular)
розгорта́ли (feminine past plural)
розгорта́ло (neuter past singular)
розгорта́ли (neuter past plural)

Uk-розгортати.ogg

(military) to deploy (:troops, unit etc.)


розгорнути

розго́ртувати

розгорну́ти • (rozhornúty) pf (imperfective розгорта́ти or розго́ртувати)

розгорну́ти (canonical)
rozhornúty (romanization)
розгорта́ти (imperfective)
розго́ртувати (imperfective)
розгорну́ти (infinitive perfective)
розгорну́ть (infinitive perfective)
розго́рнений (passive past perfective)
розго́рнутий (passive past perfective)
rozhórnenyj (passive past perfective)
rozhórnutyj (passive past perfective)
impersonal: розго́рнено (passive past perfective)
розго́рнуто (passive past perfective)
rozhórneno (passive past perfective)
rozhórnuto (passive past perfective)
розгорну́вши (adverbial past perfective)
розгорну́ (first-person future perfective singular)
розго́рнеш (future perfective second-person singular)
розго́рне (future perfective singular third-person)
розго́рнем (first-person future perfective plural)
розго́рнемо (first-person future perfective plural)
розго́рнете (future perfective plural second-person)
розго́рнуть (future perfective plural third-person)
розгорні́м (first-person imperative plural)
розгорні́мо (first-person imperative plural)
розгорни́ (imperative second-person singular)
розгорні́ть (imperative plural second-person)
розгорну́в (masculine past singular)
розгорну́ли (masculine past plural)
розгорну́ла (feminine past singular)
розгорну́ли (feminine past plural)
розгорну́ло (neuter past singular)
розгорну́ли (neuter past plural)

Uk-розгорнути.ogg


укріплювати

укрі́плювати

укрі́плювати • (ukrípljuvaty) impf (perfective укріпи́ти)

укрі́плювати (canonical)
ukrípljuvaty (romanization)
укріпи́ти (perfective)
укрі́плювати (imperfective infinitive)
укрі́плювать (imperfective infinitive)
укрі́плюваний (imperfective passive past)
impersonal: укрі́плювано (imperfective passive past)
укрі́плюючи (adverbial imperfective present)
укрі́плювавши (adverbial imperfective past)
укрі́плюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вкрі́плювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вкрі́плювать (first-person future imperfective singular)
укрі́плюватиму (first-person future imperfective singular)
укрі́плюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш укрі́плювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш укрі́плювать (future imperfective second-person singular)
укрі́плюватимеш (future imperfective second-person singular)
укрі́плює (imperfective present singular third-person)
бу́де вкрі́плювати (future imperfective singular third-person)
бу́де вкрі́плювать (future imperfective singular third-person)
укрі́плюватиме (future imperfective singular third-person)
укрі́плюєм (first-person imperfective plural present)
укрі́плюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вкрі́плювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вкрі́плювать (first-person future imperfective plural)
укрі́плюватимемо (first-person future imperfective plural)
укрі́плюватимем (first-person future imperfective plural)
укрі́плюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вкрі́плювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вкрі́плювать (future imperfective plural second-person)
укрі́плюватимете (future imperfective plural second-person)
укрі́плюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть укрі́плювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть укрі́плювать (future imperfective plural third-person)
укрі́плюватимуть (future imperfective plural third-person)
укрі́плюймо (first-person imperative plural)
укрі́плюй (imperative second-person singular)
укрі́плюйте (imperative plural second-person)
укрі́плював (masculine past singular)
укрі́плювали (masculine past plural)
укрі́плювала (feminine past singular)
укрі́плювали (feminine past plural)
укрі́плювало (neuter past singular)
укрі́плювали (neuter past plural)

Uk-укріплювати.ogg

From the укрі́пл- (ukrípl-) stem of укріпи́ти (ukripýty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian укрепля́ть (ukrepljátʹ).


укріпити

укрі́плювати

укріпи́ти • (ukripýty) pf (imperfective укрі́плювати or укріпля́ти)

укріпи́ти (canonical)
ukripýty (romanization)
укрі́плювати (imperfective)
укріпля́ти (imperfective)
укріпи́ти (infinitive perfective)
укріпи́ть (infinitive perfective)
укрі́плений (passive past perfective)
impersonal: укрі́плено (passive past perfective)
укріпи́вши (adverbial past perfective)
укріплю́ (first-person future perfective singular)
укрі́пиш (future perfective second-person singular)
укрі́пить (future perfective singular third-person)
укрі́пим (first-person future perfective plural)
укрі́пимо (first-person future perfective plural)
укрі́пите (future perfective plural second-person)
укрі́плять (future perfective plural third-person)
укріпі́м (first-person imperative plural)
укріпі́мо (first-person imperative plural)
укріпи́ (imperative second-person singular)
укріпі́ть (imperative plural second-person)
укріпи́в (masculine past singular)
укріпи́ли (masculine past plural)
укріпи́ла (feminine past singular)
укріпи́ли (feminine past plural)
укріпи́ло (neuter past singular)
укріпи́ли (neuter past plural)

Uk-укріпити.ogg

From у- (u-) + кріпи́ти (kripýty). Compare Russian укрепи́ть (ukrepítʹ).


поповнення

uk-noun

попо́внення<loci:ju>

попо́внення • (popóvnennja) n inan (genitive попо́внення, nominative plural попо́внення, genitive plural попо́внень)

попо́внення (canonical)
popóvnennja (romanization)
попо́внення (genitive)
попо́внення (nominative plural)
попо́внень (genitive plural)
попо́внення (nominative singular)
попо́внення (nominative plural)
попо́внення (genitive singular)
попо́внень (genitive plural)
попо́вненню (dative singular)
попо́вненням (dative plural)
попо́внення (accusative singular)
попо́внення (accusative plural)
попо́вненням (instrumental singular)
попо́вненнями (instrumental plural)
попо́вненні (locative singular)
попо́вненню (locative singular)
попо́вненнях (locative plural)
попо́внення (singular vocative)
попо́внення (plural vocative)

uk-ndecl

попо́внення<loci:ju>

From попо́внити (popóvnyty) + -ення (-ennja). Compare Russian пополне́ние (popolnénije), Belarusian папаўне́нне (papaŭnjénnje).

(military) reinforcement, replacement (fresh forces to restore personnel levels)


бандерівець

uk-noun

банде́рівець<*.pr>

банде́рівець • (bandérivecʹ) m pers (genitive банде́рівця, nominative plural банде́рівці, genitive plural банде́рівців, feminine банде́рівка)

банде́рівець (canonical)
bandérivecʹ (romanization)
банде́рівця (genitive)
банде́рівці (nominative plural)
банде́рівців (genitive plural)
банде́рівка (feminine)
банде́рівець (nominative singular)
банде́рівці (nominative plural)
банде́рівця (genitive singular)
банде́рівців (genitive plural)
банде́рівцеві (dative singular)
банде́рівцю (dative singular)
банде́рівцям (dative plural)
банде́рівця (accusative singular)
банде́рівців (accusative plural)
банде́рівцем (instrumental singular)
банде́рівцями (instrumental plural)
банде́рівцеві (locative singular)
банде́рівцю (locative singular)
банде́рівці (locative singular)
банде́рівцях (locative plural)
банде́рівцю (singular vocative)
банде́рівці (plural vocative)

uk-ndecl

банде́рівець<*.pr>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-бандерівець.wav

Банде́ра (Bandéra) + -івець (-ivecʹ), after Stepan Bandera.

(often derogatory, politics) Banderite (a member of Stepan Bandera movement, by extension, a Ukrainian nationalist)


ПТН ХЛО

Пу́тін Путін#Ukrainian

хуйло́ хуйло#Ukrainian

(politics, slang, vulgar) Abbreviation of Пу́тін — хуйло́ (Pútin — xujló, “Putin is a dickhead”).

Пу́ті

uk:Путін — хуйло!


підполковник

uk-noun

підполко́вник<pr>

підполко́вниця

підполко́вницький

підполко́вник • (pidpolkóvnyk) m pers (genitive підполко́вника, nominative plural підполко́вники, genitive plural підполко́вників, feminine підполко́вниця, relational adjective підполко́вницький)

підполко́вник (canonical)
pidpolkóvnyk (romanization)
підполко́вника (genitive)
підполко́вники (nominative plural)
підполко́вників (genitive plural)
підполко́вниця (feminine)
підполко́вницький (adjective relational)
підполко́вник (nominative singular)
підполко́вники (nominative plural)
підполко́вника (genitive singular)
підполко́вників (genitive plural)
підполко́вникові (dative singular)
підполко́внику (dative singular)
підполко́вникам (dative plural)
підполко́вника (accusative singular)
підполко́вників (accusative plural)
підполко́вником (instrumental singular)
підполко́вниками (instrumental plural)
підполко́вникові (locative singular)
підполко́внику (locative singular)
підполко́вниках (locative plural)
підполко́внику (singular vocative)
підполко́вники (plural vocative)

uk-ndecl

підполко́вник<pr>

From під- (pid-) + полко́вник (polkóvnyk). Compare Russian подполко́вник (podpolkóvnik), Belarusian падпалко́ўнік (padpalkóŭnik), Polish podpułkownik.

cog

подполко́вник

падпалко́ўнік


касетний

uk-adj

касе́тний • (kasétnyj)

касе́тний (canonical)
kasétnyj (romanization)
касе́тний (masculine nominative singular)
касе́тне (neuter nominative singular)
касе́тна (feminine nominative singular)
касе́тні (nominative plural)
касе́тного (genitive masculine neuter singular)
касе́тної (feminine genitive singular)
касе́тних (genitive plural)
касе́тному (dative masculine neuter singular)
касе́тній (dative feminine singular)
касе́тним (dative plural)
касе́тного (accusative animate masculine singular)
касе́тне (accusative neuter singular)
касе́тну (accusative feminine singular)
касе́тних (accusative animate plural)
касе́тний (accusative inanimate masculine singular)
касе́тні (accusative inanimate plural)
касе́тним (instrumental masculine neuter singular)
касе́тною (feminine instrumental singular)
касе́тними (instrumental plural)
касе́тному (locative masculine neuter singular)
касе́тнім (locative masculine neuter singular)
касе́тній (feminine locative singular)
касе́тних (locative plural)

Uk-касетний.ogg

From касе́та (kaséta) + -ний (-nyj). Compare Russian кассе́тный (kassétnyj), Belarusian касе́тны (kasjétny).

касе́тний снаря́д

касе́тні боєприпа́си


штурмовий

штурмови́й • (šturmovýj)

штурмови́й (canonical)
šturmovýj (romanization)
штурмови́й (masculine nominative singular)
штурмове́ (neuter nominative singular)
штурмова́ (feminine nominative singular)
штурмові́ (nominative plural)
штурмово́го (genitive masculine neuter singular)
штурмово́ї (feminine genitive singular)
штурмови́х (genitive plural)
штурмово́му (dative masculine neuter singular)
штурмові́й (dative feminine singular)
штурмови́м (dative plural)
штурмово́го (accusative animate masculine singular)
штурмове́ (accusative neuter singular)
штурмову́ (accusative feminine singular)
штурмови́х (accusative animate plural)
штурмови́й (accusative inanimate masculine singular)
штурмові́ (accusative inanimate plural)
штурмови́м (instrumental masculine neuter singular)
штурмово́ю (feminine instrumental singular)
штурмови́ми (instrumental plural)
штурмово́му (locative masculine neuter singular)
штурмові́м (locative masculine neuter singular)
штурмові́й (feminine locative singular)
штурмови́х (locative plural)

[ʃtʊrmɔˈʋɪi̯]

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-штурмовий.wav

From штурм (šturm) + -ови́й (-ovýj). Compare Russian штурмово́й (šturmovój), Belarusian штурмавы́ (šturmavý), Polish szturmowy.

(relational, military) assault (attributive)


військовозобов'язаний

військовозобов'я́заний

військовозобов'я́заний • (vijsʹkovozobovʺjázanyj)

військовозобов'я́заний (canonical)
vijsʹkovozobovʺjázanyj (romanization)
військовозобов'я́заний (masculine nominative singular)
військовозобов'я́зане (neuter nominative singular)
військовозобов'я́зана (feminine nominative singular)
військовозобов'я́зані (nominative plural)
військовозобов'я́заного (genitive masculine neuter singular)
військовозобов'я́заної (feminine genitive singular)
військовозобов'я́заних (genitive plural)
військовозобов'я́заному (dative masculine neuter singular)
військовозобов'я́заній (dative feminine singular)
військовозобов'я́заним (dative plural)
військовозобов'я́заного (accusative animate masculine singular)
військовозобов'я́зане (accusative neuter singular)
військовозобов'я́зану (accusative feminine singular)
військовозобов'я́заних (accusative animate plural)
військовозобов'я́заний (accusative inanimate masculine singular)
військовозобов'я́зані (accusative inanimate plural)
військовозобов'я́заним (instrumental masculine neuter singular)
військовозобов'я́заною (feminine instrumental singular)
військовозобов'я́заними (instrumental plural)
військовозобов'я́заному (locative masculine neuter singular)
військовозобов'я́занім (locative masculine neuter singular)
військовозобов'я́заній (feminine locative singular)
військовозобов'я́заних (locative plural)

uk-adecl

військовозобов'я́заний

Uk-військовозобов'язаний.ogg

From військо́ви́й (vijsʹkóvýj) + -о- (-o-) + зобов'я́заний (zobovʺjázanyj). Compare Russian военнообя́занный (vojennoobjázannyj), Belarusian ваеннаабавя́заны (vajennaabavjázany).

af

військо́ви́й

зобов'я́заний

noncog

военнообя́занный

ваеннаабавя́заны

uk:військовозобов'язаний

військовозобов'я́заний вік

(military) liable for military service, subject to military call-up, conscriptable

en-військовозобов'язаний-uk-adj-PQ0GkPPo


військовозобов'язаний

uk-noun

військовозобов'я́заний<+.pr>

військовозобов'я́заний • (vijsʹkovozobovʺjázanyj) m pers (genitive військовозобов'я́заного, nominative plural військовозобов'я́зані, genitive plural військовозобов'я́заних)

військовозобов'я́заний (canonical)
vijsʹkovozobovʺjázanyj (romanization)
військовозобов'я́заного (genitive)
військовозобов'я́зані (nominative plural)
військовозобов'я́заних (genitive plural)
військовозобов'я́заний (nominative singular)
військовозобов'я́зані (nominative plural)
військовозобов'я́заного (genitive singular)
військовозобов'я́заних (genitive plural)
військовозобов'я́заному (dative singular)
військовозобов'я́заним (dative plural)
військовозобов'я́заного (accusative singular)
військовозобов'я́заних (accusative plural)
військовозобов'я́заним (instrumental singular)
військовозобов'я́заними (instrumental plural)
військовозобов'я́заному (locative singular)
військовозобов'я́занім (locative singular)
військовозобов'я́заних (locative plural)
військовозобов'я́заний (singular vocative)
військовозобов'я́зані (plural vocative)

uk-ndecl

військовозобов'я́заний<+.pr>

Uk-військовозобов'язаний.ogg

af

військо́ви́й

зобов'я́заний

noncog

военнообя́занный

ваеннаабавя́заны

uk:військовозобов'язаний

(military) person liable for military service, person subject to military call-up, conscriptable person

en-військовозобов'язаний-uk-noun-OFHmdYdx


головнокомандувач

uk-noun

головнокома́ндувач<pr>

головнокома́ндувач • (holovnokománduvač) m pers (genitive головнокома́ндувача, nominative plural головнокома́ндувачі, genitive plural головнокома́ндувачів)

головнокома́ндувач (canonical)
holovnokománduvač (romanization)
головнокома́ндувача (genitive)
головнокома́ндувачі (nominative plural)
головнокома́ндувачів (genitive plural)
головнокома́ндувач (nominative singular)
головнокома́ндувачі (nominative plural)
головнокома́ндувача (genitive singular)
головнокома́ндувачів (genitive plural)
головнокома́ндувачеві (dative singular)
головнокома́ндувачу (dative singular)
головнокома́ндувачам (dative plural)
головнокома́ндувача (accusative singular)
головнокома́ндувачів (accusative plural)
головнокома́ндувачем (instrumental singular)
головнокома́ндувачами (instrumental plural)
головнокома́ндувачеві (locative singular)
головнокома́ндувачу (locative singular)
головнокома́ндувачі (locative singular)
головнокома́ндувачах (locative plural)
головнокома́ндувачу (singular vocative)
головнокома́ндувачі (plural vocative)

uk-ndecl

головнокома́ндувач<pr>

[ɦɔɫɔu̯nɔkɔˈmandʊʋɐt͡ʃ]

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-головнокомандувач.wav

From головни́й (holovnýj) + -о- (-o-) + кома́ндувач (kománduvač). Compare Russian главнокома́ндующий (glavnokomándujuščij), Belarusian галоўнакама́ндуючы (haloŭnakamándujučy).

cog

главнокома́ндующий

галоўнакама́ндуючы

верхо́вний головнокома́ндувач

(military) commander in chief, commander-in-chief

uk:головнокомандувач


СВО

Acronym of спеціа́льна воє́нна опера́ція (speciálʹna vojénna operácija) or acronym of спеціа́льна військова́ опера́ція (speciálʹna vijsʹková operácija).

acronym

спеціа́льна воє́нна опера́ція

спеціа́льна військова́ опера́ція

У Москві́ не зна́ють, як і чим закі́нчити «СВО».

U Moskví ne znájutʹ, jak i čym zakínčyty “SVO”.

In Moscow, they don't know how and with what to end the "special military operation".

special military operation
special military operation

2022 Russian invasion of Ukraine
w:2022 Russian invasion of Ukraine

(military, euphemistic) special military operation (used in the context of the 2022 Russian invasion of Ukraine)


порохобот

uk-noun

порохобо́т<pr>

порохобо́т • (poroxobót) m pers (genitive порохобо́та, nominative plural порохобо́ти, genitive plural порохобо́тів)

порохобо́т (canonical)
poroxobót (romanization)
порохобо́та (genitive)
порохобо́ти (nominative plural)
порохобо́тів (genitive plural)
порохобо́т (nominative singular)
порохобо́ти (nominative plural)
порохобо́та (genitive singular)
порохобо́тів (genitive plural)
порохобо́тові (dative singular)
порохобо́ту (dative singular)
порохобо́там (dative plural)
порохобо́та (accusative singular)
порохобо́тів (accusative plural)
порохобо́том (instrumental singular)
порохобо́тами (instrumental plural)
порохобо́тові (locative singular)
порохобо́ті (locative singular)
порохобо́тах (locative plural)
порохобо́те (singular vocative)
порохобо́ти (plural vocative)

uk-ndecl

порохобо́т<pr>

по́рох (pórox) + -о- (-o-) + бот (bot, “bot”)

af

(politics, derogatory) A supporter of Ukrainian politician and former Ukrainian president Petro Poroshenko.

зєлєйо́б

a supporter or fan of Volodymyr Zelenskyy


прапор автозаку

uk-noun

пра́пор<c> автоза́ку

пра́пор автоза́ку • (prápor avtozáku) m inan (genitive пра́пора автоза́ку, nominative plural прапори́ автоза́ку, genitive plural прапорі́в автоза́ку)

пра́пор автоза́ку (canonical)
prápor avtozáku (romanization)
пра́пора автоза́ку (genitive)
прапори́ автоза́ку (nominative plural)
прапорі́в автоза́ку (genitive plural)
пра́пор автоза́ку (nominative singular)
прапори́ автоза́ку (nominative plural)
пра́пора автоза́ку (genitive singular)
прапорі́в автоза́ку (genitive plural)
пра́порові автоза́ку (dative singular)
пра́пору автоза́ку (dative singular)
прапора́м автоза́ку (dative plural)
пра́пор автоза́ку (accusative singular)
прапори́ автоза́ку (accusative plural)
пра́пором автоза́ку (instrumental singular)
прапора́ми автоза́ку (instrumental plural)
пра́порі автоза́ку (locative singular)
прапора́х автоза́ку (locative plural)
пра́поре автоза́ку (singular vocative)
прапори́ автоза́ку (plural vocative)
пра́пор автоза́ка (alternative)

uk-ndecl

пра́пор<c> автоза́ку

From Russian автоза́к (avtozák, “police van”). Named due to the similar colours between the flag and the police vans' blue stripes. Compare Russian автоза́к флаг (avtozák flag).
Genitive ending -у may have been used by analogy with declension of country names (e.g. прапор Бангладешу) or collective nouns (thus meaning flag of all autozaks/police vans).

cog

автоза́к флаг

white-blue-white flag
white-blue-white flag

(Russian politics, neologism, slang, derogatory) The white-blue-white flag used in protests within Russia against the country's invasion of Ukraine.

uk:Біло-синьо-білий прапор


перегрупування

uk-noun

перегрупува́ння<loci:ju>

перегрупува́ння • (perehrupuvánnja) n inan (genitive перегрупува́ння, nominative plural перегрупува́ння, genitive plural перегрупува́нь)

перегрупува́ння (canonical)
perehrupuvánnja (romanization)
перегрупува́ння (genitive)
перегрупува́ння (nominative plural)
перегрупува́нь (genitive plural)
перегрупува́ння (nominative singular)
перегрупува́ння (nominative plural)
перегрупува́ння (genitive singular)
перегрупува́нь (genitive plural)
перегрупува́нню (dative singular)
перегрупува́нням (dative plural)
перегрупува́ння (accusative singular)
перегрупува́ння (accusative plural)
перегрупува́нням (instrumental singular)
перегрупува́ннями (instrumental plural)
перегрупува́нні (locative singular)
перегрупува́нню (locative singular)
перегрупува́ннях (locative plural)
перегрупува́ння (singular vocative)
перегрупува́ння (plural vocative)
переґрупування (alternative)

uk-ndecl

перегрупува́ння<loci:ju>

From перегрупува́ти (perehrupuváty) + -а́ння (-ánnja). Compare Russian перегруппирова́ние (peregruppirovánije), Polish przegrupowanie.

af

перегрупува́ти

cog

перегруппирова́ние

перегрупува́ти перегрупувати#Ukrainian

перегрупува́тися перегрупуватися#Ukrainian

verbal noun of перегрупува́ти pf (perehrupuváty) and перегрупува́тися pf (perehrupuvátysja):


відділення

uk-noun

відді́лення<loci:ju>

відді́лення • (viddílennja) n inan (genitive відді́лення, nominative plural відді́лення, genitive plural відді́лень)

відді́лення (canonical)
viddílennja (romanization)
відді́лення (genitive)
відді́лення (nominative plural)
відді́лень (genitive plural)
відді́лення (nominative singular)
відді́лення (nominative plural)
відді́лення (genitive singular)
відді́лень (genitive plural)
відді́ленню (dative singular)
відді́ленням (dative plural)
відді́лення (accusative singular)
відді́лення (accusative plural)
відді́ленням (instrumental singular)
відді́леннями (instrumental plural)
відді́ленні (locative singular)
відді́ленню (locative singular)
відді́леннях (locative plural)
відді́лення (singular vocative)
відді́лення (plural vocative)

uk-ndecl

відді́лення<loci:ju>

[ʋʲiˈdʲːiɫenʲːɐ]

Uk-відділення.ogg

From відділи́ти (viddilýty) + -ення (-ennja). Compare Russian отделе́ние (otdelénije), Belarusian аддзяле́нне (addzjaljénnje), Polish oddzielenie.

uk:відділення


зміцнювати

uk-verb

змі́цнювати • (zmícnjuvaty) impf (perfective зміцни́ти)

змі́цнювати (canonical)
zmícnjuvaty (romanization)
зміцни́ти (perfective)
змі́цнювати (imperfective infinitive)
змі́цнювать (imperfective infinitive)
змі́цнюваний (imperfective passive past)
impersonal: змі́цнювано (imperfective passive past)
змі́цнюючи (adverbial imperfective present)
змі́цнювавши (adverbial imperfective past)
змі́цнюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду змі́цнювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду змі́цнювать (first-person future imperfective singular)
змі́цнюватиму (first-person future imperfective singular)
змі́цнюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш змі́цнювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш змі́цнювать (future imperfective second-person singular)
змі́цнюватимеш (future imperfective second-person singular)
змі́цнює (imperfective present singular third-person)
бу́де змі́цнювати (future imperfective singular third-person)
бу́де змі́цнювать (future imperfective singular third-person)
змі́цнюватиме (future imperfective singular third-person)
змі́цнюєм (first-person imperfective plural present)
змі́цнюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо змі́цнювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо змі́цнювать (first-person future imperfective plural)
змі́цнюватимемо (first-person future imperfective plural)
змі́цнюватимем (first-person future imperfective plural)
змі́цнюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете змі́цнювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете змі́цнювать (future imperfective plural second-person)
змі́цнюватимете (future imperfective plural second-person)
змі́цнюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть змі́цнювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть змі́цнювать (future imperfective plural third-person)
змі́цнюватимуть (future imperfective plural third-person)
змі́цнюймо (first-person imperative plural)
змі́цнюй (imperative second-person singular)
змі́цнюйте (imperative plural second-person)
змі́цнював (masculine past singular)
змі́цнювали (masculine past plural)
змі́цнювала (feminine past singular)
змі́цнювали (feminine past plural)
змі́цнювало (neuter past singular)
змі́цнювали (neuter past plural)

Uk-зміцнювати.ogg

From зміцни́ти (zmicnýty) + -ювати (-juvaty).


зміцнити

зміцни́ти • (zmicnýty) pf (imperfective змі́цнювати)

зміцни́ти (canonical)
zmicnýty (romanization)
змі́цнювати (imperfective)
зміцни́ти (infinitive perfective)
зміцни́ть (infinitive perfective)
змі́цнений (passive past perfective)
impersonal: змі́цнено (passive past perfective)
зміцни́вши (adverbial past perfective)
зміцню́ (first-person future perfective singular)
зміцни́ш (future perfective second-person singular)
зміцни́ть (future perfective singular third-person)
зміцни́м (first-person future perfective plural)
зміцнимо́ (first-person future perfective plural)
зміцните́ (future perfective plural second-person)
зміцня́ть (future perfective plural third-person)
зміцні́м (first-person imperative plural)
зміцні́мо (first-person imperative plural)
зміцни́ (imperative second-person singular)
зміцні́ть (imperative plural second-person)
зміцни́в (masculine past singular)
зміцни́ли (masculine past plural)
зміцни́ла (feminine past singular)
зміцни́ли (feminine past plural)
зміцни́ло (neuter past singular)
зміцни́ли (neuter past plural)

Uk-зміцнити.ogg

From з- (z-) + міцни́й (micnýj) + -и́ти (-ýty).


шеврон

uk-noun

шевро́н • (ševrón) m inan (genitive шевро́на, nominative plural шевро́ни, genitive plural шевро́нів, relational adjective шевро́нний)

шевро́н (canonical)
ševrón (romanization)
шевро́на (genitive)
шевро́ни (nominative plural)
шевро́нів (genitive plural)
шевро́нний (adjective relational)
шевро́н (nominative singular)
шевро́ни (nominative plural)
шевро́на (genitive singular)
шевро́нів (genitive plural)
шевро́нові (dative singular)
шевро́ну (dative singular)
шевро́нам (dative plural)
шевро́н (accusative singular)
шевро́ни (accusative plural)
шевро́ном (instrumental singular)
шевро́нами (instrumental plural)
шевро́ні (locative singular)
шевро́нах (locative plural)
шевро́не (singular vocative)
шевро́ни (plural vocative)

Borrowed from French chevron (“heraldic chevron”).


багатопартійний

uk-adj

багатопарті́йний

багатопарті́йність

багатопарті́йний • (bahatopartíjnyj) (abstract noun багатопарті́йність)

багатопарті́йний (canonical)
bahatopartíjnyj (romanization)
багатопарті́йність (abstract-noun)
багатопарті́йний (masculine nominative singular)
багатопарті́йне (neuter nominative singular)
багатопарті́йна (feminine nominative singular)
багатопарті́йні (nominative plural)
багатопарті́йного (genitive masculine neuter singular)
багатопарті́йної (feminine genitive singular)
багатопарті́йних (genitive plural)
багатопарті́йному (dative masculine neuter singular)
багатопарті́йній (dative feminine singular)
багатопарті́йним (dative plural)
багатопарті́йного (accusative animate masculine singular)
багатопарті́йне (accusative neuter singular)
багатопарті́йну (accusative feminine singular)
багатопарті́йних (accusative animate plural)
багатопарті́йний (accusative inanimate masculine singular)
багатопарті́йні (accusative inanimate plural)
багатопарті́йним (instrumental masculine neuter singular)
багатопарті́йною (feminine instrumental singular)
багатопарті́йними (instrumental plural)
багатопарті́йному (locative masculine neuter singular)
багатопарті́йнім (locative masculine neuter singular)
багатопарті́йній (feminine locative singular)
багатопарті́йних (locative plural)

uk-adecl

багатопарті́йний

From багато- (bahato-) + па́ртія (pártija) + -ний (-nyj).


призовник

uk-noun

((призовни́к<pr>,призо́вник<pr>))

призовни́цький

призо́вницький

призовни́к or призо́вник • (pryzovnýk or pryzóvnyk) m pers (genitive призовни́ка or призо́вника, nominative plural призовни́ки or призо́вники, genitive plural призовни́ків or призо́вників, relational adjective призовни́цький or призо́вницький)

призовни́к (canonical)
призо́вник (canonical)
pryzovnýk (romanization)
pryzóvnyk (romanization)
призовни́ка (genitive)
призо́вника (genitive)
призовни́ки (nominative plural)
призо́вники (nominative plural)
призовни́ків (genitive plural)
призо́вників (genitive plural)
призовни́цький (adjective relational)
призо́вницький (adjective relational)
призовни́к (nominative singular)
призо́вник (nominative singular)
призовни́ки (nominative plural)
призо́вники (nominative plural)
призовни́ка (genitive singular)
призо́вника (genitive singular)
призовни́ків (genitive plural)
призо́вників (genitive plural)
призовни́кові (dative singular)
призовни́ку (dative singular)
призо́вникові (dative singular)
призо́внику (dative singular)
призовни́кам (dative plural)
призо́вникам (dative plural)
призовни́ка (accusative singular)
призо́вника (accusative singular)
призовни́ків (accusative plural)
призо́вників (accusative plural)
призовни́ком (instrumental singular)
призо́вником (instrumental singular)
призовни́ками (instrumental plural)
призо́вниками (instrumental plural)
призовни́кові (locative singular)
призовни́ку (locative singular)
призо́вникові (locative singular)
призо́внику (locative singular)
призовни́ках (locative plural)
призо́вниках (locative plural)
призовни́ку (singular vocative)
призо́внику (singular vocative)
призовни́ки (plural vocative)
призо́вники (plural vocative)

uk-ndecl

((призовни́к<pr>,призо́вник<pr>))

From при́зов (prýzov) + -ник (-nyk). Compare Russian призывни́к (prizyvník), Belarusian прызыўні́к (pryzyŭník).

(military) conscript, draftee, enlistee, inductee, recruit (one who is compulsorily enrolled into military service)


новобранець

uk-noun

новобра́нець<*.pr>

новобра́нець • (novobránecʹ) m pers (genitive новобра́нця, nominative plural новобра́нці, genitive plural новобра́нців)

новобра́нець (canonical)
novobránecʹ (romanization)
новобра́нця (genitive)
новобра́нці (nominative plural)
новобра́нців (genitive plural)
новобра́нець (nominative singular)
новобра́нці (nominative plural)
новобра́нця (genitive singular)
новобра́нців (genitive plural)
новобра́нцеві (dative singular)
новобра́нцю (dative singular)
новобра́нцям (dative plural)
новобра́нця (accusative singular)
новобра́нців (accusative plural)
новобра́нцем (instrumental singular)
новобра́нцями (instrumental plural)
новобра́нцеві (locative singular)
новобра́нцю (locative singular)
новобра́нці (locative singular)
новобра́нцях (locative plural)
новобра́нцю (singular vocative)
новобра́нці (plural vocative)

uk-ndecl

новобра́нець<*.pr>

From ново- (novo-) + бра́ти (bráty) + бра́н- (brán-). Compare Russian новобра́нец (novobránec), Belarusian навабра́нец (navabránjec).

af

(military) enlistee, inductee, new recruit, recruit, rookie (one who has recently been called up to military service)


рекрут

uk-noun

ре́крут • (rékrut) m pers (genitive ре́крута, nominative plural ре́крути, genitive plural ре́крутів, feminine ре́крутка)

ре́крут (canonical)
rékrut (romanization)
ре́крута (genitive)
ре́крути (nominative plural)
ре́крутів (genitive plural)
ре́крутка (feminine)
ре́крут (nominative singular)
ре́крути (nominative plural)
ре́крута (genitive singular)
ре́крутів (genitive plural)
ре́крутові (dative singular)
ре́круту (dative singular)
ре́крутам (dative plural)
ре́крута (accusative singular)
ре́крутів (accusative plural)
ре́крутом (instrumental singular)
ре́крутами (instrumental plural)
ре́крутові (locative singular)
ре́круті (locative singular)
ре́крутах (locative plural)
ре́круте (singular vocative)
ре́крути (plural vocative)

Borrowed from Polish rekrut or Russian ре́крут (rékrut).


командарм

команда́рм<pr>

команда́рм • (komandárm) m pers (genitive команда́рма, nominative plural команда́рми, genitive plural команда́рмів)

команда́рм (canonical)
komandárm (romanization)
команда́рма (genitive)
команда́рми (nominative plural)
команда́рмів (genitive plural)
команда́рм (nominative singular)
команда́рми (nominative plural)
команда́рма (genitive singular)
команда́рмів (genitive plural)
команда́рмові (dative singular)
команда́рму (dative singular)
команда́рмам (dative plural)
команда́рма (accusative singular)
команда́рмів (accusative plural)
команда́рмом (instrumental singular)
команда́рмами (instrumental plural)
команда́рмові (locative singular)
команда́рмі (locative singular)
команда́рмах (locative plural)
команда́рме (singular vocative)
команда́рми (plural vocative)

uk-ndecl

команда́рм<pr>

Acronym of кома́ндувач а́рмії (kománduvač ármiji).

acronym

кома́ндувач а́рмії


повістка

uk-noun

пові́стка<*>

пові́стка • (povístka) f inan (genitive пові́стки, nominative plural пові́стки, genitive plural пові́сток)

пові́стка (canonical)
povístka (romanization)
пові́стки (genitive)
пові́стки (nominative plural)
пові́сток (genitive plural)
пові́стка (nominative singular)
пові́стки (nominative plural)
пові́стки (genitive singular)
пові́сток (genitive plural)
пові́стці (dative singular)
пові́сткам (dative plural)
пові́стку (accusative singular)
пові́стки (accusative plural)
пові́сткою (instrumental singular)
пові́стками (instrumental plural)
пові́стці (locative singular)
пові́стках (locative plural)
пові́стко (singular vocative)
пові́стки (plural vocative)

uk-ndecl

пові́стка<*>

Uk-повістка.ogg

From пові́сти (povísty, “to tell, to impart, to communicate”) + -ка (-ka). Compare Russian пове́стка (povéstka), Belarusian паве́стка (pavjéstka).


багнет

uk-noun

багне́т • (bahnét) m inan (genitive багне́та, nominative plural багне́ти, genitive plural багне́тів, relational adjective багне́тний)

багне́т (canonical)
bahnét (romanization)
багне́та (genitive)
багне́ти (nominative plural)
багне́тів (genitive plural)
багне́тний (adjective relational)
багне́т (nominative singular)
багне́ти (nominative plural)
багне́та (genitive singular)
багне́тів (genitive plural)
багне́тові (dative singular)
багне́ту (dative singular)
багне́там (dative plural)
багне́т (accusative singular)
багне́ти (accusative plural)
багне́том (instrumental singular)
багне́тами (instrumental plural)
багне́ті (locative singular)
багне́тах (locative plural)
багне́те (singular vocative)
багне́ти (plural vocative)

Borrowed from Polish bagnet, from French baïonnette.


накривати

uk-verb

накрива́ти • (nakryváty) impf (perfective накри́ти)

накрива́ти (canonical)
nakryváty (romanization)
накри́ти (perfective)
накрива́ти (imperfective infinitive)
накрива́ть (imperfective infinitive)
накрива́ючи (adverbial imperfective present)
накрива́вши (adverbial imperfective past)
накрива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду накрива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду накрива́ть (first-person future imperfective singular)
накрива́тиму (first-person future imperfective singular)
накрива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш накрива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш накрива́ть (future imperfective second-person singular)
накрива́тимеш (future imperfective second-person singular)
накрива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де накрива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де накрива́ть (future imperfective singular third-person)
накрива́тиме (future imperfective singular third-person)
накрива́єм (first-person imperfective plural present)
накрива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо накрива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо накрива́ть (first-person future imperfective plural)
накрива́тимемо (first-person future imperfective plural)
накрива́тимем (first-person future imperfective plural)
накрива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете накрива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете накрива́ть (future imperfective plural second-person)
накрива́тимете (future imperfective plural second-person)
накрива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть накрива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть накрива́ть (future imperfective plural third-person)
накрива́тимуть (future imperfective plural third-person)
накрива́ймо (first-person imperative plural)
накрива́й (imperative second-person singular)
накрива́йте (imperative plural second-person)
накрива́в (masculine past singular)
накрива́ли (masculine past plural)
накрива́ла (feminine past singular)
накрива́ли (feminine past plural)
накрива́ло (neuter past singular)
накрива́ли (neuter past plural)

Uk-накривати.ogg

From накри́ти (nakrýty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian накрыва́ть (nakryvátʹ), Belarusian накрыва́ць (nakryvácʹ), Polish nakrywać.

(military) to hit, to take out (:target from above with artillery fire or bombing))


накрити

накри́ти • (nakrýty) pf (imperfective накрива́ти)

накри́ти (canonical)
nakrýty (romanization)
накрива́ти (imperfective)
накри́ти (infinitive perfective)
накри́ть (infinitive perfective)
накри́тий (passive past perfective)
impersonal: накри́то (passive past perfective)
накри́вши (adverbial past perfective)
накри́ю (first-person future perfective singular)
накри́єш (future perfective second-person singular)
накри́є (future perfective singular third-person)
накри́єм (first-person future perfective plural)
накри́ємо (first-person future perfective plural)
накри́єте (future perfective plural second-person)
накри́ють (future perfective plural third-person)
накри́ймо (first-person imperative plural)
накри́й (imperative second-person singular)
накри́йте (imperative plural second-person)
накри́в (masculine past singular)
накри́ли (masculine past plural)
накри́ла (feminine past singular)
накри́ли (feminine past plural)
накри́ло (neuter past singular)
накри́ли (neuter past plural)

Uk-накрити.ogg

From на- (na-) + кри́ти (krýty). Compare Russian накры́ть (nakrýtʹ), Belarusian накры́ць (nakrýcʹ), Polish nakryć.

(military) to hit, to take out (:target from above with artillery fire or bombing)


позивний

uk-noun

позивни́й<+>

позивни́й • (pozyvnýj) m inan (genitive позивно́го, nominative plural позивні́, genitive plural позивни́х)

позивни́й (canonical)
pozyvnýj (romanization)
позивно́го (genitive)
позивні́ (nominative plural)
позивни́х (genitive plural)
позивни́й (nominative singular)
позивні́ (nominative plural)
позивно́го (genitive singular)
позивни́х (genitive plural)
позивно́му (dative singular)
позивни́м (dative plural)
позивни́й (accusative singular)
позивні́ (accusative plural)
позивни́м (instrumental singular)
позивни́ми (instrumental plural)
позивно́му (locative singular)
позивні́м (locative singular)
позивни́х (locative plural)
позивни́й (singular vocative)
позивні́ (plural vocative)

uk-ndecl

позивни́й<+>

From позва́ти (pozváty, “to call”) + -ни́й (-nýj). Compare Russian позывно́й (pozyvnój), Belarusian пазыўны́ (pazyŭný).


зенітник

uk-noun

зені́тник<pr>

зені́тник • (zenítnyk) m pers (genitive зені́тника, nominative plural зені́тники, genitive plural зені́тників, feminine зені́тниця)

зені́тник (canonical)
zenítnyk (romanization)
зені́тника (genitive)
зені́тники (nominative plural)
зені́тників (genitive plural)
зені́тниця (feminine)
зені́тник (nominative singular)
зені́тники (nominative plural)
зені́тника (genitive singular)
зені́тників (genitive plural)
зені́тникові (dative singular)
зені́тнику (dative singular)
зені́тникам (dative plural)
зені́тника (accusative singular)
зені́тників (accusative plural)
зені́тником (instrumental singular)
зені́тниками (instrumental plural)
зені́тникові (locative singular)
зені́тнику (locative singular)
зені́тниках (locative plural)
зені́тнику (singular vocative)
зені́тники (plural vocative)

uk-ndecl

зені́тник<pr>

From зені́т(ний) (zenít(nyj)) + -ник (-nyk). Compare Russian зени́тчик (zenítčik).

(military) anti-aircraft gunner, surface-to-air missile system operator


осавул

uk-noun

осаву́льський

осаву́л • (osavúl) m pers (genitive осаву́ла, nominative plural осаву́ли, genitive plural осаву́лів, relational adjective осаву́лів or осаву́льський)

осаву́л (canonical)
osavúl (romanization)
осаву́ла (genitive)
осаву́ли (nominative plural)
осаву́лів (genitive plural)
осаву́лів (adjective relational)
осаву́льський (adjective relational)
осаву́л (nominative singular)
осаву́ли (nominative plural)
осаву́ла (genitive singular)
осаву́лів (genitive plural)
осаву́лові (dative singular)
осаву́лу (dative singular)
осаву́лам (dative plural)
осаву́ла (accusative singular)
осаву́лів (accusative plural)
осаву́лом (instrumental singular)
осаву́лами (instrumental plural)
осаву́лові (locative singular)
осаву́лі (locative singular)
осаву́лах (locative plural)
осаву́ле (singular vocative)
осаву́ли (plural vocative)

From a Turkic language; compare Azerbaijani yasavul (“commander”). Ultimately from Middle Mongol ᠵᠠᠰᠠᠭᠤᠯ (ǰasaɣul).

(military, historical) an elective Cossack captain, esaul

(military, historical) Cossack captain, esaul (as a rank in the Russian Empire)