з'єднання

uk-noun

з'є́днання<>

з'є́днання • (zʺjédnannja) n inan (genitive з'є́днання, nominative plural з'є́днання, genitive plural з'є́днань)

з'є́днання (canonical)
zʺjédnannja (romanization)
з'є́днання (genitive)
з'є́днання (nominative plural)
з'є́днань (genitive plural)
з'є́днання (nominative singular)
з'є́днання (nominative plural)
з'є́днання (genitive singular)
з'є́днань (genitive plural)
з'є́днанню (dative singular)
з'є́днанням (dative plural)
з'є́днання (accusative singular)
з'є́днання (accusative plural)
з'є́днанням (instrumental singular)
з'є́днаннями (instrumental plural)
з'є́днанні (locative singular)
з'є́днаннях (locative plural)
з'є́днання (singular vocative)
з'є́днання (plural vocative)

uk-ndecl

з'є́днання<>

Uk-з'єднання.ogg

From з'єдна́ти (zʺjednáty) + -ання (-annja).

Чекаємо, ось-ось промчать тут наші панцирні з'єднання

We are waiting for our armored units to fly here

Čekajemo, osʹ-osʹ promčatʹ tut naši pancyrni zʺjednannja

(military) unit (a large military unit consisting of several parts of different kinds of troops)


бронебійка

uk-noun

бронебі́йка<F.génpl:бронебі́йок>

бронебі́йка • (bronebíjka) f inan (genitive бронебі́йки, nominative plural бронебі́йки, genitive plural бронебі́йок)

бронебі́йка (canonical)
bronebíjka (romanization)
бронебі́йки (genitive)
бронебі́йки (nominative plural)
бронебі́йок (genitive plural)
бронебі́йка (nominative singular)
бронебі́йки (nominative plural)
бронебі́йки (genitive singular)
бронебі́йок (genitive plural)
бронебі́йці (dative singular)
бронебі́йкам (dative plural)
бронебі́йку (accusative singular)
бронебі́йки (accusative plural)
бронебі́йкою (instrumental singular)
бронебі́йками (instrumental plural)
бронебі́йці (locative singular)
бронебі́йках (locative plural)
бронебі́йко (singular vocative)
бронебі́йки (plural vocative)

uk-ndecl

бронебі́йка<F.génpl:бронебі́йок>

armored personnel carrier
armored personnel carrier


боєприпаси

uk-noun

боєприпа́си<M.pl>

боєприпа́си • (bojeprypásy) m inan pl (genitive боєприпа́сів, plural only)

боєприпа́си (canonical)
bojeprypásy (romanization)
боєприпа́сів (genitive)
боєприпа́си (nominative plural)
боєприпа́сів (genitive plural)
боєприпа́сам (dative plural)
боєприпа́си (accusative plural)
боєприпа́сами (instrumental plural)
боєприпа́сах (locative plural)
боєприпа́си (plural vocative)

uk-ndecl

боєприпа́си<M.pl>

Shortened from бойові (bojovi, “military, war”) + припаси (prypasy, “supplies, stores”).

com

Боєприпаси кінчалися, ми використали німецькі гранати й німецьку зброю, яку захопили

The ammunition ran out, and we used German grenades and German weapons, which we had captured

Bojeprypasy kinčalysja, my vykorystaly nimecʹki hranaty j nimecʹku zbroju, jaku zaxopyly


тероборона

uk-noun

тероборо́на<sg>

тероборо́на • (teroboróna) f inan (genitive тероборо́ни, uncountable)

тероборо́на (canonical)
teroboróna (romanization)
тероборо́ни (genitive)
тероборо́на (nominative singular)
тероборо́ни (genitive singular)
тероборо́ні (dative singular)
тероборо́ну (accusative singular)
тероборо́ною (instrumental singular)
тероборо́ні (locative singular)
тероборо́но (singular vocative)

uk-ndecl

тероборо́на<sg>

[ˌtɛrɔbɔˈrɔnɐ]

Acronym of територіа́льна оборо́на (terytoriálʹna oboróna).

acronym

територіа́льна оборо́на


відступ

uk-noun

ві́дступ<genu>

ві́дступ • (vídstup) m inan (genitive ві́дступу, nominative plural ві́дступи, genitive plural ві́дступів)

ві́дступ (canonical)
vídstup (romanization)
ві́дступу (genitive)
ві́дступи (nominative plural)
ві́дступів (genitive plural)
ві́дступ (nominative singular)
ві́дступи (nominative plural)
ві́дступу (genitive singular)
ві́дступів (genitive plural)
ві́дступові (dative singular)
ві́дступу (dative singular)
ві́дступам (dative plural)
ві́дступ (accusative singular)
ві́дступи (accusative plural)
ві́дступом (instrumental singular)
ві́дступами (instrumental plural)
ві́дступі (locative singular)
ві́дступах (locative plural)
ві́дступе (singular vocative)
ві́дступи (plural vocative)

uk-ndecl

ві́дступ<genu>

Uk-відступ.ogg

Deverbal from відступи́ти (vidstupýty). Compare Russian о́тступ (ótstup) and отступле́ние (otstuplénije), Belarusian во́дступ (vódstup), Polish odstęp.


легіон

uk-noun

легіо́н<genu>

легіо́н • (lehión) m inan (genitive легіо́ну, nominative plural легіо́ни, genitive plural легіо́нів, relational adjective легіо́нний)

легіо́н (canonical)
lehión (romanization)
легіо́ну (genitive)
легіо́ни (nominative plural)
легіо́нів (genitive plural)
легіо́нний (adjective relational)
легіо́н (nominative singular)
легіо́ни (nominative plural)
легіо́ну (genitive singular)
легіо́нів (genitive plural)
легіо́нові (dative singular)
легіо́ну (dative singular)
легіо́нам (dative plural)
легіо́н (accusative singular)
легіо́ни (accusative plural)
легіо́ном (instrumental singular)
легіо́нами (instrumental plural)
легіо́ну (locative singular)
легіо́ні (locative singular)
легіо́нах (locative plural)
легіо́не (singular vocative)
легіо́ни (plural vocative)

(military, Ancient Rome) legion (superior combat unit of the Roman army)

(military) legion (special military unit formed from volunteers)


розміщувати

uk-verb

розмі́щувати

розмі́щувати • (rozmíščuvaty) impf (perfective розмісти́ти)

розмі́щувати (canonical)
rozmíščuvaty (romanization)
розмісти́ти (perfective)
розмі́щувати (imperfective infinitive)
розмі́щувать (imperfective infinitive)
розмі́щуючи (adverbial imperfective present)
розмі́щувавши (adverbial imperfective past)
розмі́щую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розмі́щувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розмі́щувать (first-person future imperfective singular)
розмі́щуватиму (first-person future imperfective singular)
розмі́щуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розмі́щувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розмі́щувать (future imperfective second-person singular)
розмі́щуватимеш (future imperfective second-person singular)
розмі́щує (imperfective present singular third-person)
бу́де розмі́щувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розмі́щувать (future imperfective singular third-person)
розмі́щуватиме (future imperfective singular third-person)
розмі́щуєм (first-person imperfective plural present)
розмі́щуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розмі́щувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розмі́щувать (first-person future imperfective plural)
розмі́щуватимемо (first-person future imperfective plural)
розмі́щуватимем (first-person future imperfective plural)
розмі́щуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розмі́щувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розмі́щувать (future imperfective plural second-person)
розмі́щуватимете (future imperfective plural second-person)
розмі́щують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розмі́щувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розмі́щувать (future imperfective plural third-person)
розмі́щуватимуть (future imperfective plural third-person)
розмі́щуймо (first-person imperative plural)
розмі́щуй (imperative second-person singular)
розмі́щуйте (imperative plural second-person)
розмі́щував (masculine past singular)
розмі́щували (masculine past plural)
розмі́щувала (feminine past singular)
розмі́щували (feminine past plural)
розмі́щувало (neuter past singular)
розмі́щували (neuter past plural)

Uk-розміщувати.ogg

From the розмі́щ- (rozmíšč-) stem of розмісти́ти (rozmistýty) + -увати (-uvaty).

af

(military) to deploy, to station (put in place to perform military duty)


розмістити

uk-verb

розмі́щувати

розмісти́ти • (rozmistýty) pf (imperfective розмі́щувати or розміща́ти)

розмісти́ти (canonical)
rozmistýty (romanization)
розмі́щувати (imperfective)
розміща́ти (imperfective)
розмісти́ти (infinitive perfective)
розмісти́ть (infinitive perfective)
розмі́щений (passive past perfective)
impersonal: розмі́щено (passive past perfective)
розмісти́вши (adverbial past perfective)
розміщу́ (first-person future perfective singular)
розмі́стиш (future perfective second-person singular)
розмі́стить (future perfective singular third-person)
розмі́стим (first-person future perfective plural)
розмі́стимо (first-person future perfective plural)
розмі́стите (future perfective plural second-person)
розмі́стять (future perfective plural third-person)
розмісті́м (first-person imperative plural)
розмісті́мо (first-person imperative plural)
розмісти́ (imperative second-person singular)
розмісті́ть (imperative plural second-person)
розмісти́в (masculine past singular)
розмісти́ли (masculine past plural)
розмісти́ла (feminine past singular)
розмісти́ли (feminine past plural)
розмісти́ло (neuter past singular)
розмісти́ли (neuter past plural)

Uk-розмістити.ogg

From роз- (roz-) + місти́ти (mistýty). Compare Russian размести́ть (razmestítʹ), Belarusian размясці́ць (razmjascícʹ), Polish rozmieścić.


відвойовувати

відвойо́вувати

відвойо́вувати • (vidvojóvuvaty) impf (perfective відвоюва́ти)

відвойо́вувати (canonical)
vidvojóvuvaty (romanization)
відвоюва́ти (perfective)
відвойо́вувати (imperfective infinitive)
відвойо́вувать (imperfective infinitive)
відвойо́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: відвойо́вувано (imperfective passive past)
відвойо́вуючи (adverbial imperfective present)
відвойо́вувавши (adverbial imperfective past)
відвойо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відвойо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відвойо́вувать (first-person future imperfective singular)
відвойо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
відвойо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відвойо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відвойо́вувать (future imperfective second-person singular)
відвойо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
відвойо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де відвойо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відвойо́вувать (future imperfective singular third-person)
відвойо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
відвойо́вуєм (first-person imperfective plural present)
відвойо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відвойо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відвойо́вувать (first-person future imperfective plural)
відвойо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
відвойо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
відвойо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відвойо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відвойо́вувать (future imperfective plural second-person)
відвойо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
відвойо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відвойо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відвойо́вувать (future imperfective plural third-person)
відвойо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
відвойо́вуймо (first-person imperative plural)
відвойо́вуй (imperative second-person singular)
відвойо́вуйте (imperative plural second-person)
відвойо́вував (masculine past singular)
відвойо́вували (masculine past plural)
відвойо́вувала (feminine past singular)
відвойо́вували (feminine past plural)
відвойо́вувало (neuter past singular)
відвойо́вували (neuter past plural)

From the відвойо́в- (vidvojóv-) stem of відвоюва́ти (vidvojuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian отвоёвывать (otvojóvyvatʹ), Belarusian адваёўваць (advajóŭvacʹ), Polish odwojowywać.

af

(transitive, military, also figuratively) to reconquer, to regain, to win back


відвоювати

uk-verb

відвойо́вувати

відвоюва́ти • (vidvojuváty) pf (imperfective відвойо́вувати)

відвоюва́ти (canonical)
vidvojuváty (romanization)
відвойо́вувати (imperfective)
відвоюва́ти (infinitive perfective)
відвоюва́ть (infinitive perfective)
відвойо́ваний (passive past perfective)
impersonal: відвойо́вано (passive past perfective)
відвоюва́вши (adverbial past perfective)
відвою́ю (first-person future perfective singular)
відвою́єш (future perfective second-person singular)
відвою́є (future perfective singular third-person)
відвою́єм (first-person future perfective plural)
відвою́ємо (first-person future perfective plural)
відвою́єте (future perfective plural second-person)
відвою́ють (future perfective plural third-person)
відвою́ймо (first-person imperative plural)
відвою́й (imperative second-person singular)
відвою́йте (imperative plural second-person)
відвоюва́в (masculine past singular)
відвоюва́ли (masculine past plural)
відвоюва́ла (feminine past singular)
відвоюва́ли (feminine past plural)
відвоюва́ло (neuter past singular)
відвоюва́ли (neuter past plural)

From від- (vid-) + воюва́ти (vojuváty). Compare Russian отвоева́ть (otvojevátʹ), Belarusian адваява́ць (advajavácʹ), Polish odwojować.


мисливець

uk-noun

мисли́вець<M.*>

мисли́вець • (myslývecʹ) m inan (genitive мисли́вця, nominative plural мисли́вці, genitive plural мисли́вців)

мисли́вець (canonical)
myslývecʹ (romanization)
мисли́вця (genitive)
мисли́вці (nominative plural)
мисли́вців (genitive plural)
мисли́вець (nominative singular)
мисли́вці (nominative plural)
мисли́вця (genitive singular)
мисли́вців (genitive plural)
мисли́вцеві (dative singular)
мисли́вцю (dative singular)
мисли́вцям (dative plural)
мисли́вець (accusative singular)
мисли́вці (accusative plural)
мисли́вцем (instrumental singular)
мисли́вцями (instrumental plural)
мисли́вцю (locative singular)
мисли́вці (locative singular)
мисли́вцях (locative plural)
мисли́вцю (singular vocative)
мисли́вці (plural vocative)

uk-ndecl

мисли́вець<M.*>

Uk-мисливець.ogg

From мисли́вий (myslývyj, “smart”) + -ець (-ecʹ). Compare Polish myśliwiec.


штурмувати

uk-verb

штурмува́ти • (šturmuváty) impf

штурмува́ти (canonical)
šturmuváty (romanization)
штурмува́ти (imperfective infinitive)
штурмува́ть (imperfective infinitive)
штурмо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: штурмо́вано (imperfective passive past)
штурму́ючи (adverbial imperfective present)
штурмува́вши (adverbial imperfective past)
штурму́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду штурмува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду штурмува́ть (first-person future imperfective singular)
штурмува́тиму (first-person future imperfective singular)
штурму́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш штурмува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш штурмува́ть (future imperfective second-person singular)
штурмува́тимеш (future imperfective second-person singular)
штурму́є (imperfective present singular third-person)
бу́де штурмува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де штурмува́ть (future imperfective singular third-person)
штурмува́тиме (future imperfective singular third-person)
штурму́єм (first-person imperfective plural present)
штурму́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо штурмува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо штурмува́ть (first-person future imperfective plural)
штурмува́тимемо (first-person future imperfective plural)
штурмува́тимем (first-person future imperfective plural)
штурму́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете штурмува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете штурмува́ть (future imperfective plural second-person)
штурмува́тимете (future imperfective plural second-person)
штурму́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть штурмува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть штурмува́ть (future imperfective plural third-person)
штурмува́тимуть (future imperfective plural third-person)
штурму́ймо (first-person imperative plural)
штурму́й (imperative second-person singular)
штурму́йте (imperative plural second-person)
штурмува́в (masculine past singular)
штурмува́ли (masculine past plural)
штурмува́ла (feminine past singular)
штурмува́ли (feminine past plural)
штурмува́ло (neuter past singular)
штурмува́ли (neuter past plural)

Uk-штурмувати.ogg

From штурм (šturm) + -ува́ти (-uváty), from German Sturm. Compare Russian штурмова́ть (šturmovátʹ), Belarusian штурмава́ць (šturmavácʹ), Polish szturmować.

(transitive, military) to storm, to assault, to attack


оперативний

uk-adj

операти́вний

операти́вність

операти́вний • (operatývnyj) (adverb операти́вно, abstract noun операти́вність)

операти́вний (canonical)
operatývnyj (romanization)
операти́вно (adverb)
операти́вність (abstract-noun)
операти́вний (masculine nominative)
операти́вне (neuter nominative)
операти́вна (feminine nominative)
операти́вні (nominative plural)
операти́вного (genitive masculine neuter)
операти́вної (feminine genitive)
операти́вних (genitive plural)
операти́вному (dative masculine neuter)
операти́вній (dative feminine)
операти́вним (dative plural)
операти́вного (accusative animate masculine)
операти́вне (accusative neuter)
операти́вну (accusative feminine)
операти́вних (accusative animate plural)
операти́вний (accusative inanimate masculine)
операти́вні (accusative inanimate plural)
операти́вним (instrumental masculine neuter)
операти́вною (feminine instrumental)
операти́вними (instrumental plural)
операти́вному (locative masculine neuter)
операти́внім (locative masculine neuter)
операти́вній (feminine locative)
операти́вних (locative plural)

uk-adecl

операти́вний

Uk-оперативний.ogg

From Latin operātīvus + -ний (-nyj). Compare Russian операти́вный (operatívnyj), Polish operatywny.

cog

операти́вный

(military) operational (of or relating to military operations)


операційний

uk-adj

операці́йний

операці́йний • (operacíjnyj) (adverb операці́йно)

операці́йний (canonical)
operacíjnyj (romanization)
операці́йно (adverb)
операці́йний (masculine nominative)
операці́йне (neuter nominative)
операці́йна (feminine nominative)
операці́йні (nominative plural)
операці́йного (genitive masculine neuter)
операці́йної (feminine genitive)
операці́йних (genitive plural)
операці́йному (dative masculine neuter)
операці́йній (dative feminine)
операці́йним (dative plural)
операці́йного (accusative animate masculine)
операці́йне (accusative neuter)
операці́йну (accusative feminine)
операці́йних (accusative animate plural)
операці́йний (accusative inanimate masculine)
операці́йні (accusative inanimate plural)
операці́йним (instrumental masculine neuter)
операці́йною (feminine instrumental)
операці́йними (instrumental plural)
операці́йному (locative masculine neuter)
операці́йнім (locative masculine neuter)
операці́йній (feminine locative)
операці́йних (locative plural)

uk-adecl

операці́йний

Uk-операційний.ogg

From опера́ція (operácija) + -ний (-nyj). Compare Russian операцио́нный (operaciónnyj), Belarusian аперацы́йны (apjeracýjny), Polish operacyjny.

cog

операцио́нный

операці́йна безпе́ка

операці́йна кімна́та

операці́йне схо́вище да́них

(relational, computing, military, surgery, etc.) operation, operations, operating (all attributive), operational (of or relating to operations of various kinds)


розгортати

uk-verb

розгорта́ти • (rozhortáty) impf (perfective розгорну́ти)

розгорта́ти (canonical)
rozhortáty (romanization)
розгорну́ти (perfective)
розгорта́ти (infinitive perfective)
розгорта́ть (infinitive perfective)
розгорта́вши (adverbial past perfective)
розгорта́ю (first-person future perfective singular)
розгорта́єш (future perfective second-person singular)
розгорта́є (future perfective singular third-person)
розгорта́єм (first-person future perfective plural)
розгорта́ємо (first-person future perfective plural)
розгорта́єте (future perfective plural second-person)
розгорта́ють (future perfective plural third-person)
розгорта́ймо (first-person imperative plural)
розгорта́й (imperative second-person singular)
розгорта́йте (imperative plural second-person)
розгорта́в (masculine past singular)
розгорта́ли (masculine past plural)
розгорта́ла (feminine past singular)
розгорта́ли (feminine past plural)
розгорта́ло (neuter past singular)
розгорта́ли (neuter past plural)

Uk-розгортати.ogg

(military) to deploy (:troops, unit etc.)


розгорнути

розго́ртувати

розгорну́ти • (rozhornúty) pf (imperfective розгорта́ти or розго́ртувати)

розгорну́ти (canonical)
rozhornúty (romanization)
розгорта́ти (imperfective)
розго́ртувати (imperfective)
розгорну́ти (infinitive perfective)
розгорну́ть (infinitive perfective)
розго́рнений (passive past perfective)
розго́рнутий (passive past perfective)
rozhórnenyj (passive past perfective)
rozhórnutyj (passive past perfective)
impersonal: розго́рнено (passive past perfective)
розго́рнуто (passive past perfective)
rozhórneno (passive past perfective)
rozhórnuto (passive past perfective)
розгорну́вши (adverbial past perfective)
розгорну́ (first-person future perfective singular)
розго́рнеш (future perfective second-person singular)
розго́рне (future perfective singular third-person)
розго́рнем (first-person future perfective plural)
розго́рнемо (first-person future perfective plural)
розго́рнете (future perfective plural second-person)
розго́рнуть (future perfective plural third-person)
розгорні́м (first-person imperative plural)
розгорні́мо (first-person imperative plural)
розгорни́ (imperative second-person singular)
розгорні́ть (imperative plural second-person)
розгорну́в (masculine past singular)
розгорну́ли (masculine past plural)
розгорну́ла (feminine past singular)
розгорну́ли (feminine past plural)
розгорну́ло (neuter past singular)
розгорну́ли (neuter past plural)

Uk-розгорнути.ogg


укріплювати

укрі́плювати

укрі́плювати • (ukrípljuvaty) impf (perfective укріпи́ти)

укрі́плювати (canonical)
ukrípljuvaty (romanization)
укріпи́ти (perfective)
укрі́плювати (imperfective infinitive)
укрі́плювать (imperfective infinitive)
укрі́плюваний (imperfective passive past)
impersonal: укрі́плювано (imperfective passive past)
укрі́плюючи (adverbial imperfective present)
укрі́плювавши (adverbial imperfective past)
укрі́плюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вкрі́плювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вкрі́плювать (first-person future imperfective singular)
укрі́плюватиму (first-person future imperfective singular)
укрі́плюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш укрі́плювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш укрі́плювать (future imperfective second-person singular)
укрі́плюватимеш (future imperfective second-person singular)
укрі́плює (imperfective present singular third-person)
бу́де вкрі́плювати (future imperfective singular third-person)
бу́де вкрі́плювать (future imperfective singular third-person)
укрі́плюватиме (future imperfective singular third-person)
укрі́плюєм (first-person imperfective plural present)
укрі́плюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вкрі́плювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вкрі́плювать (first-person future imperfective plural)
укрі́плюватимемо (first-person future imperfective plural)
укрі́плюватимем (first-person future imperfective plural)
укрі́плюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вкрі́плювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вкрі́плювать (future imperfective plural second-person)
укрі́плюватимете (future imperfective plural second-person)
укрі́плюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть укрі́плювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть укрі́плювать (future imperfective plural third-person)
укрі́плюватимуть (future imperfective plural third-person)
укрі́плюймо (first-person imperative plural)
укрі́плюй (imperative second-person singular)
укрі́плюйте (imperative plural second-person)
укрі́плював (masculine past singular)
укрі́плювали (masculine past plural)
укрі́плювала (feminine past singular)
укрі́плювали (feminine past plural)
укрі́плювало (neuter past singular)
укрі́плювали (neuter past plural)

Uk-укріплювати.ogg

From the укрі́пл- (ukrípl-) stem of укріпи́ти (ukripýty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian укрепля́ть (ukrepljátʹ).


укріпити

укрі́плювати

укріпи́ти • (ukripýty) pf (imperfective укрі́плювати or укріпля́ти)

укріпи́ти (canonical)
ukripýty (romanization)
укрі́плювати (imperfective)
укріпля́ти (imperfective)
укріпи́ти (infinitive perfective)
укріпи́ть (infinitive perfective)
укрі́плений (passive past perfective)
impersonal: укрі́плено (passive past perfective)
укріпи́вши (adverbial past perfective)
укріплю́ (first-person future perfective singular)
укрі́пиш (future perfective second-person singular)
укрі́пить (future perfective singular third-person)
укрі́пим (first-person future perfective plural)
укрі́пимо (first-person future perfective plural)
укрі́пите (future perfective plural second-person)
укрі́плять (future perfective plural third-person)
укріпі́м (first-person imperative plural)
укріпі́мо (first-person imperative plural)
укріпи́ (imperative second-person singular)
укріпі́ть (imperative plural second-person)
укріпи́в (masculine past singular)
укріпи́ли (masculine past plural)
укріпи́ла (feminine past singular)
укріпи́ли (feminine past plural)
укріпи́ло (neuter past singular)
укріпи́ли (neuter past plural)

Uk-укріпити.ogg

From у- (u-) + кріпи́ти (kripýty). Compare Russian укрепи́ть (ukrepítʹ).


поповнення

uk-noun

попо́внення<loci:ju>

попо́внення • (popóvnennja) n inan (genitive попо́внення, nominative plural попо́внення, genitive plural попо́внень)

попо́внення (canonical)
popóvnennja (romanization)
попо́внення (genitive)
попо́внення (nominative plural)
попо́внень (genitive plural)
попо́внення (nominative singular)
попо́внення (nominative plural)
попо́внення (genitive singular)
попо́внень (genitive plural)
попо́вненню (dative singular)
попо́вненням (dative plural)
попо́внення (accusative singular)
попо́внення (accusative plural)
попо́вненням (instrumental singular)
попо́вненнями (instrumental plural)
попо́вненні (locative singular)
попо́вненню (locative singular)
попо́вненнях (locative plural)
попо́внення (singular vocative)
попо́внення (plural vocative)

uk-ndecl

попо́внення<loci:ju>

From попо́внити (popóvnyty) + -ення (-ennja). Compare Russian пополне́ние (popolnénije), Belarusian папаўне́нне (papaŭnjénnje).

(military) reinforcement, replacement (fresh forces to restore personnel levels)


підполковник

uk-noun

підполко́вник<pr>

підполко́вниця

підполко́вницький

підполко́вник • (pidpolkóvnyk) m pers (genitive підполко́вника, nominative plural підполко́вники, genitive plural підполко́вників, feminine підполко́вниця, relational adjective підполко́вницький)

підполко́вник (canonical)
pidpolkóvnyk (romanization)
підполко́вника (genitive)
підполко́вники (nominative plural)
підполко́вників (genitive plural)
підполко́вниця (feminine)
підполко́вницький (adjective relational)
підполко́вник (nominative singular)
підполко́вники (nominative plural)
підполко́вника (genitive singular)
підполко́вників (genitive plural)
підполко́вникові (dative singular)
підполко́внику (dative singular)
підполко́вникам (dative plural)
підполко́вника (accusative singular)
підполко́вників (accusative plural)
підполко́вником (instrumental singular)
підполко́вниками (instrumental plural)
підполко́вникові (locative singular)
підполко́внику (locative singular)
підполко́вниках (locative plural)
підполко́внику (singular vocative)
підполко́вники (plural vocative)

uk-ndecl

підполко́вник<pr>

From під- (pid-) + полко́вник (polkóvnyk). Compare Russian подполко́вник (podpolkóvnik), Belarusian падпалко́ўнік (padpalkóŭnik), Polish podpułkownik.

cog

подполко́вник

падпалко́ўнік


касетний

uk-adj

касе́тний • (kasétnyj)

касе́тний (canonical)
kasétnyj (romanization)
касе́тний (masculine nominative)
касе́тне (neuter nominative)
касе́тна (feminine nominative)
касе́тні (nominative plural)
касе́тного (genitive masculine neuter)
касе́тної (feminine genitive)
касе́тних (genitive plural)
касе́тному (dative masculine neuter)
касе́тній (dative feminine)
касе́тним (dative plural)
касе́тного (accusative animate masculine)
касе́тне (accusative neuter)
касе́тну (accusative feminine)
касе́тних (accusative animate plural)
касе́тний (accusative inanimate masculine)
касе́тні (accusative inanimate plural)
касе́тним (instrumental masculine neuter)
касе́тною (feminine instrumental)
касе́тними (instrumental plural)
касе́тному (locative masculine neuter)
касе́тнім (locative masculine neuter)
касе́тній (feminine locative)
касе́тних (locative plural)

Uk-касетний.ogg

From касе́та (kaséta) + -ний (-nyj). Compare Russian кассе́тный (kassétnyj), Belarusian касе́тны (kasjétny).

касе́тний снаря́д

касе́тні боєприпа́си


штурмовий

штурмови́й • (šturmovýj)

штурмови́й (canonical)
šturmovýj (romanization)
штурмови́й (masculine nominative)
штурмове́ (neuter nominative)
штурмова́ (feminine nominative)
штурмові́ (nominative plural)
штурмово́го (genitive masculine neuter)
штурмово́ї (feminine genitive)
штурмови́х (genitive plural)
штурмово́му (dative masculine neuter)
штурмові́й (dative feminine)
штурмови́м (dative plural)
штурмово́го (accusative animate masculine)
штурмове́ (accusative neuter)
штурмову́ (accusative feminine)
штурмови́х (accusative animate plural)
штурмови́й (accusative inanimate masculine)
штурмові́ (accusative inanimate plural)
штурмови́м (instrumental masculine neuter)
штурмово́ю (feminine instrumental)
штурмови́ми (instrumental plural)
штурмово́му (locative masculine neuter)
штурмові́м (locative masculine neuter)
штурмові́й (feminine locative)
штурмови́х (locative plural)

[ʃtʊrmɔˈʋɪi̯]

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-штурмовий.wav

From штурм (šturm) + -ови́й (-ovýj). Compare Russian штурмово́й (šturmovój), Belarusian штурмавы́ (šturmavý), Polish szturmowy.

(relational, military) assault (attributive)


військовозобов'язаний

військовозобов'я́заний

військовозобов'я́заний • (vijsʹkovozobovʺjázanyj)

військовозобов'я́заний (canonical)
vijsʹkovozobovʺjázanyj (romanization)
військовозобов'я́заний (masculine nominative)
військовозобов'я́зане (neuter nominative)
військовозобов'я́зана (feminine nominative)
військовозобов'я́зані (nominative plural)
військовозобов'я́заного (genitive masculine neuter)
військовозобов'я́заної (feminine genitive)
військовозобов'я́заних (genitive plural)
військовозобов'я́заному (dative masculine neuter)
військовозобов'я́заній (dative feminine)
військовозобов'я́заним (dative plural)
військовозобов'я́заного (accusative animate masculine)
військовозобов'я́зане (accusative neuter)
військовозобов'я́зану (accusative feminine)
військовозобов'я́заних (accusative animate plural)
військовозобов'я́заний (accusative inanimate masculine)
військовозобов'я́зані (accusative inanimate plural)
військовозобов'я́заним (instrumental masculine neuter)
військовозобов'я́заною (feminine instrumental)
військовозобов'я́заними (instrumental plural)
військовозобов'я́заному (locative masculine neuter)
військовозобов'я́занім (locative masculine neuter)
військовозобов'я́заній (feminine locative)
військовозобов'я́заних (locative plural)

uk-adecl

військовозобов'я́заний

Uk-військовозобов'язаний.ogg

From військо́ви́й (vijsʹkóvýj) + -о- (-o-) + зобов'я́заний (zobovʺjázanyj). Compare Russian военнообя́занный (vojennoobjázannyj), Belarusian ваеннаабавя́заны (vajennaabavjázany).

af

військо́ви́й

зобов'я́заний

noncog

военнообя́занный

ваеннаабавя́заны

uk:військовозобов'язаний

військовозобов'я́заний вік

(military) liable for military service, subject to military call-up, conscriptable

en-військовозобов'язаний-uk-adj-PQ0GkPPo


військовозобов'язаний

uk-noun

військовозобов'я́заний<+.pr>

військовозобов'я́заний • (vijsʹkovozobovʺjázanyj) m pers (genitive військовозобов'я́заного, nominative plural військовозобов'я́зані, genitive plural військовозобов'я́заних)

військовозобов'я́заний (canonical)
vijsʹkovozobovʺjázanyj (romanization)
військовозобов'я́заного (genitive)
військовозобов'я́зані (nominative plural)
військовозобов'я́заних (genitive plural)
військовозобов'я́заний (nominative singular)
військовозобов'я́зані (nominative plural)
військовозобов'я́заного (genitive singular)
військовозобов'я́заних (genitive plural)
військовозобов'я́заному (dative singular)
військовозобов'я́заним (dative plural)
військовозобов'я́заного (accusative singular)
військовозобов'я́заних (accusative plural)
військовозобов'я́заним (instrumental singular)
військовозобов'я́заними (instrumental plural)
військовозобов'я́заному (locative singular)
військовозобов'я́занім (locative singular)
військовозобов'я́заних (locative plural)
військовозобов'я́заний (singular vocative)
військовозобов'я́зані (plural vocative)

uk-ndecl

військовозобов'я́заний<+.pr>

Uk-військовозобов'язаний.ogg

af

військо́ви́й

зобов'я́заний

noncog

военнообя́занный

ваеннаабавя́заны

uk:військовозобов'язаний

(military) person liable for military service, person subject to military call-up, conscriptable person

en-військовозобов'язаний-uk-noun-OFHmdYdx


головнокомандувач

uk-noun

головнокома́ндувач<pr>

головнокома́ндувач • (holovnokománduvač) m pers (genitive головнокома́ндувача, nominative plural головнокома́ндувачі, genitive plural головнокома́ндувачів)

головнокома́ндувач (canonical)
holovnokománduvač (romanization)
головнокома́ндувача (genitive)
головнокома́ндувачі (nominative plural)
головнокома́ндувачів (genitive plural)
головнокома́ндувач (nominative singular)
головнокома́ндувачі (nominative plural)
головнокома́ндувача (genitive singular)
головнокома́ндувачів (genitive plural)
головнокома́ндувачеві (dative singular)
головнокома́ндувачу (dative singular)
головнокома́ндувачам (dative plural)
головнокома́ндувача (accusative singular)
головнокома́ндувачів (accusative plural)
головнокома́ндувачем (instrumental singular)
головнокома́ндувачами (instrumental plural)
головнокома́ндувачеві (locative singular)
головнокома́ндувачу (locative singular)
головнокома́ндувачі (locative singular)
головнокома́ндувачах (locative plural)
головнокома́ндувачу (singular vocative)
головнокома́ндувачі (plural vocative)

uk-ndecl

головнокома́ндувач<pr>

[ɦɔɫɔu̯nɔkɔˈmandʊʋɐt͡ʃ]

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-головнокомандувач.wav

From головни́й (holovnýj) + -о- (-o-) + кома́ндувач (kománduvač). Compare Russian главнокома́ндующий (glavnokomándujuščij), Belarusian галоўнакама́ндуючы (haloŭnakamándujučy).

cog

главнокома́ндующий

галоўнакама́ндуючы

верхо́вний головнокома́ндувач

(military) commander in chief, commander-in-chief

uk:головнокомандувач


СВО

Acronym of спеціа́льна воє́нна опера́ція (speciálʹna vojénna operácija) or acronym of спеціа́льна військова́ опера́ція (speciálʹna vijsʹková operácija).

acronym

спеціа́льна воє́нна опера́ція

спеціа́льна військова́ опера́ція

У Москві́ не зна́ють, як і чим закі́нчити «СВО».

In Moscow, they don't know how and with what to end the "special military operation".

U Moskví ne znájutʹ, jak i čym zakínčyty “SVO”.

special military operation
special military operation

2022 Russian invasion of Ukraine
w:2022 Russian invasion of Ukraine

(military, euphemistic) special military operation (used in the context of the 2022 Russian invasion of Ukraine)


перегрупування

uk-noun

перегрупува́ння<loci:ju>

перегрупува́ння • (perehrupuvánnja) n inan (genitive перегрупува́ння, nominative plural перегрупува́ння, genitive plural перегрупува́нь)

перегрупува́ння (canonical)
perehrupuvánnja (romanization)
перегрупува́ння (genitive)
перегрупува́ння (nominative plural)
перегрупува́нь (genitive plural)
перегрупува́ння (nominative singular)
перегрупува́ння (nominative plural)
перегрупува́ння (genitive singular)
перегрупува́нь (genitive plural)
перегрупува́нню (dative singular)
перегрупува́нням (dative plural)
перегрупува́ння (accusative singular)
перегрупува́ння (accusative plural)
перегрупува́нням (instrumental singular)
перегрупува́ннями (instrumental plural)
перегрупува́нні (locative singular)
перегрупува́нню (locative singular)
перегрупува́ннях (locative plural)
перегрупува́ння (singular vocative)
перегрупува́ння (plural vocative)

uk-ndecl

перегрупува́ння<loci:ju>

From перегрупува́ти (perehrupuváty) + -а́ння (-ánnja). Compare Russian перегруппирова́ние (peregruppirovánije), Polish przegrupowanie.

af

перегрупува́ти

cog

перегруппирова́ние

перегрупува́ти перегрупувати#Ukrainian

перегрупува́тися перегрупуватися#Ukrainian

verbal noun of перегрупува́ти pf (perehrupuváty) and перегрупува́тися pf (perehrupuvátysja):


відділення

uk-noun

відді́лення<loci:ju>

відді́лення • (viddílennja) n inan (genitive відді́лення, nominative plural відді́лення, genitive plural відді́лень)

відді́лення (canonical)
viddílennja (romanization)
відді́лення (genitive)
відді́лення (nominative plural)
відді́лень (genitive plural)
відді́лення (nominative singular)
відді́лення (nominative plural)
відді́лення (genitive singular)
відді́лень (genitive plural)
відді́ленню (dative singular)
відді́ленням (dative plural)
відді́лення (accusative singular)
відді́лення (accusative plural)
відді́ленням (instrumental singular)
відді́леннями (instrumental plural)
відді́ленні (locative singular)
відді́ленню (locative singular)
відді́леннях (locative plural)
відді́лення (singular vocative)
відді́лення (plural vocative)

uk-ndecl

відді́лення<loci:ju>

[ʋʲiˈdʲːiɫenʲːɐ]

Uk-відділення.ogg

From відділи́ти (viddilýty) + -ення (-ennja). Compare Russian отделе́ние (otdelénije), Belarusian аддзяле́нне (addzjaljénnje), Polish oddzielenie.

uk:відділення


зміцнювати

uk-verb

змі́цнювати • (zmícnjuvaty) impf (perfective зміцни́ти)

змі́цнювати (canonical)
zmícnjuvaty (romanization)
зміцни́ти (perfective)
змі́цнювати (imperfective infinitive)
змі́цнювать (imperfective infinitive)
змі́цнюваний (imperfective passive past)
impersonal: змі́цнювано (imperfective passive past)
змі́цнюючи (adverbial imperfective present)
змі́цнювавши (adverbial imperfective past)
змі́цнюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду змі́цнювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду змі́цнювать (first-person future imperfective singular)
змі́цнюватиму (first-person future imperfective singular)
змі́цнюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш змі́цнювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш змі́цнювать (future imperfective second-person singular)
змі́цнюватимеш (future imperfective second-person singular)
змі́цнює (imperfective present singular third-person)
бу́де змі́цнювати (future imperfective singular third-person)
бу́де змі́цнювать (future imperfective singular third-person)
змі́цнюватиме (future imperfective singular third-person)
змі́цнюєм (first-person imperfective plural present)
змі́цнюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо змі́цнювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо змі́цнювать (first-person future imperfective plural)
змі́цнюватимемо (first-person future imperfective plural)
змі́цнюватимем (first-person future imperfective plural)
змі́цнюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете змі́цнювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете змі́цнювать (future imperfective plural second-person)
змі́цнюватимете (future imperfective plural second-person)
змі́цнюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть змі́цнювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть змі́цнювать (future imperfective plural third-person)
змі́цнюватимуть (future imperfective plural third-person)
змі́цнюймо (first-person imperative plural)
змі́цнюй (imperative second-person singular)
змі́цнюйте (imperative plural second-person)
змі́цнював (masculine past singular)
змі́цнювали (masculine past plural)
змі́цнювала (feminine past singular)
змі́цнювали (feminine past plural)
змі́цнювало (neuter past singular)
змі́цнювали (neuter past plural)

Uk-зміцнювати.ogg

From зміцни́ти (zmicnýty) + -ювати (-juvaty).


зміцнити

зміцни́ти • (zmicnýty) pf (imperfective змі́цнювати)

зміцни́ти (canonical)
zmicnýty (romanization)
змі́цнювати (imperfective)
зміцни́ти (infinitive perfective)
зміцни́ть (infinitive perfective)
змі́цнений (passive past perfective)
impersonal: змі́цнено (passive past perfective)
зміцни́вши (adverbial past perfective)
зміцню́ (first-person future perfective singular)
зміцни́ш (future perfective second-person singular)
зміцни́ть (future perfective singular third-person)
зміцни́м (first-person future perfective plural)
зміцнимо́ (first-person future perfective plural)
зміцните́ (future perfective plural second-person)
зміцня́ть (future perfective plural third-person)
зміцні́м (first-person imperative plural)
зміцні́мо (first-person imperative plural)
зміцни́ (imperative second-person singular)
зміцні́ть (imperative plural second-person)
зміцни́в (masculine past singular)
зміцни́ли (masculine past plural)
зміцни́ла (feminine past singular)
зміцни́ли (feminine past plural)
зміцни́ло (neuter past singular)
зміцни́ли (neuter past plural)

Uk-зміцнити.ogg

From з- (z-) + міцни́й (micnýj) + -и́ти (-ýty).


шеврон

uk-noun

шевро́н • (ševrón) m inan (genitive шевро́на, nominative plural шевро́ни, genitive plural шевро́нів, relational adjective шевро́нний)

шевро́н (canonical)
ševrón (romanization)
шевро́на (genitive)
шевро́ни (nominative plural)
шевро́нів (genitive plural)
шевро́нний (adjective relational)
шевро́н (nominative singular)
шевро́ни (nominative plural)
шевро́на (genitive singular)
шевро́нів (genitive plural)
шевро́нові (dative singular)
шевро́ну (dative singular)
шевро́нам (dative plural)
шевро́н (accusative singular)
шевро́ни (accusative plural)
шевро́ном (instrumental singular)
шевро́нами (instrumental plural)
шевро́ні (locative singular)
шевро́нах (locative plural)
шевро́не (singular vocative)
шевро́ни (plural vocative)

Borrowed from French chevron (“heraldic chevron”).


призовник

uk-noun

((призовни́к<pr>,призо́вник<pr>))

призовни́цький

призо́вницький

призовни́к or призо́вник • (pryzovnýk or pryzóvnyk) m pers (genitive призовни́ка or призо́вника, nominative plural призовни́ки or призо́вники, genitive plural призовни́ків or призо́вників, relational adjective призовни́цький or призо́вницький)

призовни́к (canonical)
призо́вник (canonical)
pryzovnýk (romanization)
pryzóvnyk (romanization)
призовни́ка (genitive)
призо́вника (genitive)
призовни́ки (nominative plural)
призо́вники (nominative plural)
призовни́ків (genitive plural)
призо́вників (genitive plural)
призовни́цький (adjective relational)
призо́вницький (adjective relational)
призовни́к (nominative singular)
призо́вник (nominative singular)
призовни́ки (nominative plural)
призо́вники (nominative plural)
призовни́ка (genitive singular)
призо́вника (genitive singular)
призовни́ків (genitive plural)
призо́вників (genitive plural)
призовни́кові (dative singular)
призовни́ку (dative singular)
призо́вникові (dative singular)
призо́внику (dative singular)
призовни́кам (dative plural)
призо́вникам (dative plural)
призовни́ка (accusative singular)
призо́вника (accusative singular)
призовни́ків (accusative plural)
призо́вників (accusative plural)
призовни́ком (instrumental singular)
призо́вником (instrumental singular)
призовни́ками (instrumental plural)
призо́вниками (instrumental plural)
призовни́кові (locative singular)
призовни́ку (locative singular)
призо́вникові (locative singular)
призо́внику (locative singular)
призовни́ках (locative plural)
призо́вниках (locative plural)
призовни́ку (singular vocative)
призо́внику (singular vocative)
призовни́ки (plural vocative)
призо́вники (plural vocative)

uk-ndecl

((призовни́к<pr>,призо́вник<pr>))

From при́зов (prýzov) + -ник (-nyk). Compare Russian призывни́к (prizyvník), Belarusian прызыўні́к (pryzyŭník).

(military) conscript, draftee, enlistee, inductee, recruit (one who is compulsorily enrolled into military service)


новобранець

uk-noun

новобра́нець<*.pr>

новобра́нець • (novobránecʹ) m pers (genitive новобра́нця, nominative plural новобра́нці, genitive plural новобра́нців)

новобра́нець (canonical)
novobránecʹ (romanization)
новобра́нця (genitive)
новобра́нці (nominative plural)
новобра́нців (genitive plural)
новобра́нець (nominative singular)
новобра́нці (nominative plural)
новобра́нця (genitive singular)
новобра́нців (genitive plural)
новобра́нцеві (dative singular)
новобра́нцю (dative singular)
новобра́нцям (dative plural)
новобра́нця (accusative singular)
новобра́нців (accusative plural)
новобра́нцем (instrumental singular)
новобра́нцями (instrumental plural)
новобра́нцеві (locative singular)
новобра́нцю (locative singular)
новобра́нці (locative singular)
новобра́нцях (locative plural)
новобра́нцю (singular vocative)
новобра́нці (plural vocative)

uk-ndecl

новобра́нець<*.pr>

From ново- (novo-) + бра́ти (bráty) + бра́н- (brán-). Compare Russian новобра́нец (novobránec), Belarusian навабра́нец (navabránjec).

af

(military) enlistee, inductee, new recruit, recruit, rookie (one who has recently been called up to military service)


рекрут

uk-noun

ре́крут • (rékrut) m pers (genitive ре́крута, nominative plural ре́крути, genitive plural ре́крутів, feminine ре́крутка)

ре́крут (canonical)
rékrut (romanization)
ре́крута (genitive)
ре́крути (nominative plural)
ре́крутів (genitive plural)
ре́крутка (feminine)
ре́крут (nominative singular)
ре́крути (nominative plural)
ре́крута (genitive singular)
ре́крутів (genitive plural)
ре́крутові (dative singular)
ре́круту (dative singular)
ре́крутам (dative plural)
ре́крута (accusative singular)
ре́крутів (accusative plural)
ре́крутом (instrumental singular)
ре́крутами (instrumental plural)
ре́крутові (locative singular)
ре́круті (locative singular)
ре́крутах (locative plural)
ре́круте (singular vocative)
ре́крути (plural vocative)

Borrowed from Polish rekrut or Russian ре́крут (rékrut).


командарм

команда́рм<pr>

команда́рм • (komandárm) m pers (genitive команда́рма, nominative plural команда́рми, genitive plural команда́рмів)

команда́рм (canonical)
komandárm (romanization)
команда́рма (genitive)
команда́рми (nominative plural)
команда́рмів (genitive plural)
команда́рм (nominative singular)
команда́рми (nominative plural)
команда́рма (genitive singular)
команда́рмів (genitive plural)
команда́рмові (dative singular)
команда́рму (dative singular)
команда́рмам (dative plural)
команда́рма (accusative singular)
команда́рмів (accusative plural)
команда́рмом (instrumental singular)
команда́рмами (instrumental plural)
команда́рмові (locative singular)
команда́рмі (locative singular)
команда́рмах (locative plural)
команда́рме (singular vocative)
команда́рми (plural vocative)

uk-ndecl

команда́рм<pr>

Acronym of кома́ндувач а́рмії (kománduvač ármiji).

acronym

кома́ндувач а́рмії


повістка

uk-noun

пові́стка<*>

пові́стка • (povístka) f inan (genitive пові́стки, nominative plural пові́стки, genitive plural пові́сток)

пові́стка (canonical)
povístka (romanization)
пові́стки (genitive)
пові́стки (nominative plural)
пові́сток (genitive plural)
пові́стка (nominative singular)
пові́стки (nominative plural)
пові́стки (genitive singular)
пові́сток (genitive plural)
пові́стці (dative singular)
пові́сткам (dative plural)
пові́стку (accusative singular)
пові́стки (accusative plural)
пові́сткою (instrumental singular)
пові́стками (instrumental plural)
пові́стці (locative singular)
пові́стках (locative plural)
пові́стко (singular vocative)
пові́стки (plural vocative)

uk-ndecl

пові́стка<*>

Uk-повістка.ogg

From пові́сти (povísty, “to tell, to impart, to communicate”) + -ка (-ka). Compare Russian пове́стка (povéstka), Belarusian паве́стка (pavjéstka).


багнет

uk-noun

багне́т • (bahnét) m inan (genitive багне́та, nominative plural багне́ти, genitive plural багне́тів, relational adjective багне́тний)

багне́т (canonical)
bahnét (romanization)
багне́та (genitive)
багне́ти (nominative plural)
багне́тів (genitive plural)
багне́тний (adjective relational)
багне́т (nominative singular)
багне́ти (nominative plural)
багне́та (genitive singular)
багне́тів (genitive plural)
багне́тові (dative singular)
багне́ту (dative singular)
багне́там (dative plural)
багне́т (accusative singular)
багне́ти (accusative plural)
багне́том (instrumental singular)
багне́тами (instrumental plural)
багне́ті (locative singular)
багне́тах (locative plural)
багне́те (singular vocative)
багне́ти (plural vocative)

Borrowed from Polish bagnet, from French baïonnette.


накривати

uk-verb

накрива́ти • (nakryváty) impf (perfective накри́ти)

накрива́ти (canonical)
nakryváty (romanization)
накри́ти (perfective)
накрива́ти (imperfective infinitive)
накрива́ть (imperfective infinitive)
накрива́ючи (adverbial imperfective present)
накрива́вши (adverbial imperfective past)
накрива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду накрива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду накрива́ть (first-person future imperfective singular)
накрива́тиму (first-person future imperfective singular)
накрива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш накрива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш накрива́ть (future imperfective second-person singular)
накрива́тимеш (future imperfective second-person singular)
накрива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де накрива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де накрива́ть (future imperfective singular third-person)
накрива́тиме (future imperfective singular third-person)
накрива́єм (first-person imperfective plural present)
накрива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо накрива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо накрива́ть (first-person future imperfective plural)
накрива́тимемо (first-person future imperfective plural)
накрива́тимем (first-person future imperfective plural)
накрива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете накрива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете накрива́ть (future imperfective plural second-person)
накрива́тимете (future imperfective plural second-person)
накрива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть накрива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть накрива́ть (future imperfective plural third-person)
накрива́тимуть (future imperfective plural third-person)
накрива́ймо (first-person imperative plural)
накрива́й (imperative second-person singular)
накрива́йте (imperative plural second-person)
накрива́в (masculine past singular)
накрива́ли (masculine past plural)
накрива́ла (feminine past singular)
накрива́ли (feminine past plural)
накрива́ло (neuter past singular)
накрива́ли (neuter past plural)

Uk-накривати.ogg

From накри́ти (nakrýty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian накрыва́ть (nakryvátʹ), Belarusian накрыва́ць (nakryvácʹ), Polish nakrywać.

(military) to hit, to take out (:target from above with artillery fire or bombing))


накрити

накри́ти • (nakrýty) pf (imperfective накрива́ти)

накри́ти (canonical)
nakrýty (romanization)
накрива́ти (imperfective)
накри́ти (infinitive perfective)
накри́ть (infinitive perfective)
накри́тий (passive past perfective)
impersonal: накри́то (passive past perfective)
накри́вши (adverbial past perfective)
накри́ю (first-person future perfective singular)
накри́єш (future perfective second-person singular)
накри́є (future perfective singular third-person)
накри́єм (first-person future perfective plural)
накри́ємо (first-person future perfective plural)
накри́єте (future perfective plural second-person)
накри́ють (future perfective plural third-person)
накри́ймо (first-person imperative plural)
накри́й (imperative second-person singular)
накри́йте (imperative plural second-person)
накри́в (masculine past singular)
накри́ли (masculine past plural)
накри́ла (feminine past singular)
накри́ли (feminine past plural)
накри́ло (neuter past singular)
накри́ли (neuter past plural)

Uk-накрити.ogg

From на- (na-) + кри́ти (krýty). Compare Russian накры́ть (nakrýtʹ), Belarusian накры́ць (nakrýcʹ), Polish nakryć.

(military) to hit, to take out (:target from above with artillery fire or bombing)


позивний

uk-noun

позивни́й<+>

позивни́й • (pozyvnýj) m inan (genitive позивно́го, nominative plural позивні́, genitive plural позивни́х)

позивни́й (canonical)
pozyvnýj (romanization)
позивно́го (genitive)
позивні́ (nominative plural)
позивни́х (genitive plural)
позивни́й (nominative singular)
позивні́ (nominative plural)
позивно́го (genitive singular)
позивни́х (genitive plural)
позивно́му (dative singular)
позивни́м (dative plural)
позивни́й (accusative singular)
позивні́ (accusative plural)
позивни́м (instrumental singular)
позивни́ми (instrumental plural)
позивно́му (locative singular)
позивні́м (locative singular)
позивни́х (locative plural)
позивни́й (singular vocative)
позивні́ (plural vocative)

uk-ndecl

позивни́й<+>

From позва́ти (pozváty, “to call”) + -ни́й (-nýj). Compare Russian позывно́й (pozyvnój), Belarusian пазыўны́ (pazyŭný).


зенітник

uk-noun

зені́тник<pr>

зені́тник • (zenítnyk) m pers (genitive зені́тника, nominative plural зені́тники, genitive plural зені́тників, feminine зені́тниця)

зені́тник (canonical)
zenítnyk (romanization)
зені́тника (genitive)
зені́тники (nominative plural)
зені́тників (genitive plural)
зені́тниця (feminine)
зені́тник (nominative singular)
зені́тники (nominative plural)
зені́тника (genitive singular)
зені́тників (genitive plural)
зені́тникові (dative singular)
зені́тнику (dative singular)
зені́тникам (dative plural)
зені́тника (accusative singular)
зені́тників (accusative plural)
зені́тником (instrumental singular)
зені́тниками (instrumental plural)
зені́тникові (locative singular)
зені́тнику (locative singular)
зені́тниках (locative plural)
зені́тнику (singular vocative)
зені́тники (plural vocative)

uk-ndecl

зені́тник<pr>

From зені́т(ний) (zenít(nyj)) + -ник (-nyk). Compare Russian зени́тчик (zenítčik).

(military) anti-aircraft gunner, surface-to-air missile system operator


осавул

uk-noun

осаву́льський

осаву́л • (osavúl) m pers (genitive осаву́ла, nominative plural осаву́ли, genitive plural осаву́лів, relational adjective осаву́лів or осаву́льський)

осаву́л (canonical)
osavúl (romanization)
осаву́ла (genitive)
осаву́ли (nominative plural)
осаву́лів (genitive plural)
осаву́лів (adjective relational)
осаву́льський (adjective relational)
осаву́л (nominative singular)
осаву́ли (nominative plural)
осаву́ла (genitive singular)
осаву́лів (genitive plural)
осаву́лові (dative singular)
осаву́лу (dative singular)
осаву́лам (dative plural)
осаву́ла (accusative singular)
осаву́лів (accusative plural)
осаву́лом (instrumental singular)
осаву́лами (instrumental plural)
осаву́лові (locative singular)
осаву́лі (locative singular)
осаву́лах (locative plural)
осаву́ле (singular vocative)
осаву́ли (plural vocative)

From a Turkic language; compare Azerbaijani yasavul (“commander”). Ultimately from Middle Mongol ᠵᠠᠰᠠᠭᠤᠯ (ǰasaɣul).

(military, historical) an elective Cossack captain, esaul

(military, historical) Cossack captain, esaul (as a rank in the Russian Empire)


воїнство

во́їнство • (vójinstvo) n inan (genitive во́їнства, nominative plural во́їнства, genitive plural во́їнств)

во́їнство (canonical)
vójinstvo (romanization)
во́їнства (genitive)
во́їнства (nominative plural)
во́їнств (genitive plural)
во́їнство (nominative singular)
во́їнства (nominative plural)
во́їнства (genitive singular)
во́їнств (genitive plural)
во́їнству (dative singular)
во́їнствам (dative plural)
во́їнство (accusative singular)
во́їнства (accusative plural)
во́їнством (instrumental singular)
во́їнствами (instrumental plural)
во́їнстві (locative singular)
во́їнствах (locative plural)
во́їнство (singular vocative)
во́їнства (plural vocative)

From во́їн (vójin, “warrior, soldier”) + -ство (-stvo). Compare Russian во́инство (vóinstvo), Belarusian во́інства (vóinstva).

af

(military, collective, literary, formal) forces, host, soldiery, troops (soldiers considered as a group)


віддача

uk-noun

відда́ча<sg>

відда́ча • (viddáča) f inan (genitive відда́чі, uncountable)

відда́ча (canonical)
viddáča (romanization)
відда́чі (genitive)
відда́ча (nominative singular)
відда́чі (genitive singular)
відда́чі (dative singular)
відда́чу (accusative singular)
відда́чею (instrumental singular)
відда́чі (locative singular)
відда́че (singular vocative)

uk-ndecl

відда́ча<sg>

[ʋʲiˈdːat͡ʃɐ]

від- (vid-, “heat”) + дача (dača), from віддавати (viddavaty). Russian отдача (otdača).


генералітет

uk-noun

генераліте́т<sg>

генераліте́т • (heneralitét) m inan (genitive генераліте́ту, uncountable)

генераліте́т (canonical)
heneralitét (romanization)
генераліте́ту (genitive)
генераліте́т (nominative singular)
генераліте́ту (genitive singular)
генераліте́тові (dative singular)
генераліте́ту (dative singular)
генераліте́т (accusative singular)
генераліте́том (instrumental singular)
генераліте́ту (locative singular)
генераліте́ті (locative singular)
генераліте́те (singular vocative)

uk-ndecl

генераліте́т<sg>

(military) generals (as a whole), the generalcy, generalship


міномет

uk-noun

міноме́т • (minomét) m inan (genitive міноме́та, nominative plural міноме́ти, genitive plural міноме́тів, relational adjective міноме́тний)

міноме́т (canonical)
minomét (romanization)
міноме́та (genitive)
міноме́ти (nominative plural)
міноме́тів (genitive plural)
міноме́тний (adjective relational)
міноме́т (nominative singular)
міноме́ти (nominative plural)
міноме́та (genitive singular)
міноме́тів (genitive plural)
міноме́тові (dative singular)
міноме́ту (dative singular)
міноме́там (dative plural)
міноме́т (accusative singular)
міноме́ти (accusative plural)
міноме́том (instrumental singular)
міноме́тами (instrumental plural)
міноме́ті (locative singular)
міноме́тах (locative plural)
міноме́те (singular vocative)
міноме́ти (plural vocative)

From мі́на (mína, “mortar round”) + -о- (-o-) + -мет (-met), combining form of мета́ти (metáty, “to throw, to cast”).

af

(military) mortar, trench mortar (lightweight, often portable artillery piece which transmits recoil to a base plate)


артилерист

uk-noun

артилери́ст<pr>

артилери́стка

артилери́ст • (artylerýst) m pers (genitive артилери́ста, nominative plural артилери́сти, genitive plural артилери́стів, feminine артилери́стка)

артилери́ст (canonical)
artylerýst (romanization)
артилери́ста (genitive)
артилери́сти (nominative plural)
артилери́стів (genitive plural)
артилери́стка (feminine)
артилери́ст (nominative singular)
артилери́сти (nominative plural)
артилери́ста (genitive singular)
артилери́стів (genitive plural)
артилери́стові (dative singular)
артилери́сту (dative singular)
артилери́стам (dative plural)
артилери́ста (accusative singular)
артилери́стів (accusative plural)
артилери́стом (instrumental singular)
артилери́стами (instrumental plural)
артилери́стові (locative singular)
артилери́сті (locative singular)
артилери́стах (locative plural)
артилери́сте (singular vocative)
артилери́сти (plural vocative)

uk-ndecl

артилери́ст<pr>


офіцер

uk-noun

офіце́рський

офіце́р • (oficér) m pers (genitive офіце́ра, nominative plural офіце́ри, genitive plural офіце́рів, relational adjective офіце́рський)

офіце́р (canonical)
oficér (romanization)
офіце́ра (genitive)
офіце́ри (nominative plural)
офіце́рів (genitive plural)
офіце́рський (adjective relational)
офіце́р (nominative singular)
офіце́ри (nominative plural)
офіце́ра (genitive singular)
офіце́рів (genitive plural)
офіце́рові (dative singular)
офіце́ру (dative singular)
офіце́рам (dative plural)
офіце́ра (accusative singular)
офіце́рів (accusative plural)
офіце́ром (instrumental singular)
офіце́рами (instrumental plural)
офіце́рові (locative singular)
офіце́рі (locative singular)
офіце́рах (locative plural)
офіце́ре (singular vocative)
офіце́ри (plural vocative)

Indirect borrowing through Polish oficer and Russian офицер (oficer), from German Offizier, from French officier, from Old French officer, from Late Latin officiarius (“official”), from Latin officium (“office”) + -ārius (“-er”). Cognate with Belarusian афіцэр (aficer), Czech oficír, Slovak oficier, Upper Sorbian oficěr.

вахтовий офіцер

кадровий офіцер

старший офіцер

стройовий офіцер

офіцер зв’язку

штаб-офіцер

офіцер запасу

офіцер розвідки

uk:Мельничук Олександр Савич


розвідка

ро́звідка<*>

ро́звідка • (rózvidka) f inan (genitive ро́звідки, nominative plural ро́звідки, genitive plural ро́звідок)

ро́звідка (canonical)
rózvidka (romanization)
ро́звідки (genitive)
ро́звідки (nominative plural)
ро́звідок (genitive plural)
ро́звідка (nominative singular)
ро́звідки (nominative plural)
ро́звідки (genitive singular)
ро́звідок (genitive plural)
ро́звідці (dative singular)
ро́звідкам (dative plural)
ро́звідку (accusative singular)
ро́звідки (accusative plural)
ро́звідкою (instrumental singular)
ро́звідками (instrumental plural)
ро́звідці (locative singular)
ро́звідках (locative plural)
ро́звідко (singular vocative)
ро́звідки (plural vocative)

uk-ndecl

ро́звідка<*>

Uk-розвідка.ogg

From розві́дати (rozvídaty) + -ка (-ka). Compare Russian разве́дка (razvédka).

uk:розвідка (значення)

(military) intelligence, reconnaissance, scouting


далекобійний

uk-adj

далекобі́йний

далекобі́йний • (dalekobíjnyj)

далекобі́йний (canonical)
dalekobíjnyj (romanization)
далекобі́йний (masculine nominative)
далекобі́йне (neuter nominative)
далекобі́йна (feminine nominative)
далекобі́йні (nominative plural)
далекобі́йного (genitive masculine neuter)
далекобі́йної (feminine genitive)
далекобі́йних (genitive plural)
далекобі́йному (dative masculine neuter)
далекобі́йній (dative feminine)
далекобі́йним (dative plural)
далекобі́йного (accusative animate masculine)
далекобі́йне (accusative neuter)
далекобі́йну (accusative feminine)
далекобі́йних (accusative animate plural)
далекобі́йний (accusative inanimate masculine)
далекобі́йні (accusative inanimate plural)
далекобі́йним (instrumental masculine neuter)
далекобі́йною (feminine instrumental)
далекобі́йними (instrumental plural)
далекобі́йному (locative masculine neuter)
далекобі́йнім (locative masculine neuter)
далекобі́йній (feminine locative)
далекобі́йних (locative plural)

uk-adecl

далекобі́йний

From дале́кий (dalékyj) + -о- (-o-) + бій (bij) + -ний (-nyj). Compare Russian дальнобо́йный (dalʹnobójnyj), Belarusian дальнабо́йны (dalʹnabójny).

cog

дальнобо́йный

дальнабо́йны

(military) long-range (of weapons, munitions, weapon fire)


мобілізований

uk-noun

мобілізо́ваний<+.pr>

мобілізо́ваний • (mobilizóvanyj) m pers (genitive мобілізо́ваного, nominative plural мобілізо́вані, genitive plural мобілізо́ваних)

мобілізо́ваний (canonical)
mobilizóvanyj (romanization)
мобілізо́ваного (genitive)
мобілізо́вані (nominative plural)
мобілізо́ваних (genitive plural)
мобілізо́ваний (nominative singular)
мобілізо́вані (nominative plural)
мобілізо́ваного (genitive singular)
мобілізо́ваних (genitive plural)
мобілізо́ваному (dative singular)
мобілізо́ваним (dative plural)
мобілізо́ваного (accusative singular)
мобілізо́ваних (accusative plural)
мобілізо́ваним (instrumental singular)
мобілізо́ваними (instrumental plural)
мобілізо́ваному (locative singular)
мобілізо́ванім (locative singular)
мобілізо́ваних (locative plural)
мобілізо́ваний (singular vocative)
мобілізо́вані (plural vocative)

uk-ndecl

мобілізо́ваний<+.pr>


прифронтовий

uk-adj

прифронтови́й

прифронтови́й • (pryfrontovýj)

прифронтови́й (canonical)
pryfrontovýj (romanization)
прифронтови́й (masculine nominative)
прифронтове́ (neuter nominative)
прифронтова́ (feminine nominative)
прифронтові́ (nominative plural)
прифронтово́го (genitive masculine neuter)
прифронтово́ї (feminine genitive)
прифронтови́х (genitive plural)
прифронтово́му (dative masculine neuter)
прифронтові́й (dative feminine)
прифронтови́м (dative plural)
прифронтово́го (accusative animate masculine)
прифронтове́ (accusative neuter)
прифронтову́ (accusative feminine)
прифронтови́х (accusative animate plural)
прифронтови́й (accusative inanimate masculine)
прифронтові́ (accusative inanimate plural)
прифронтови́м (instrumental masculine neuter)
прифронтово́ю (feminine instrumental)
прифронтови́ми (instrumental plural)
прифронтово́му (locative masculine neuter)
прифронтові́м (locative masculine neuter)
прифронтові́й (feminine locative)
прифронтови́х (locative plural)

uk-adecl

прифронтови́й

From при- (pry-) + фронт (front) + -ови́й (-ovýj). Compare Russian прифронтово́й (prifrontovój), Belarusian прыфрантавы́ (pryfrantavý), Polish przyfrontowy.

cog

прифронтово́й

прыфрантавы́

(military) frontline (attributive) (located at a front line)


відкидати

uk-verb

відкида́ти • (vidkydáty) impf (perfective відки́нути)

відкида́ти (canonical)
vidkydáty (romanization)
відки́нути (perfective)
відкида́ти (imperfective infinitive)
відкида́ть (imperfective infinitive)
відкида́ючи (adverbial imperfective present)
відкида́вши (adverbial imperfective past)
відкида́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відкида́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відкида́ть (first-person future imperfective singular)
відкида́тиму (first-person future imperfective singular)
відкида́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відкида́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відкида́ть (future imperfective second-person singular)
відкида́тимеш (future imperfective second-person singular)
відкида́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відкида́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відкида́ть (future imperfective singular third-person)
відкида́тиме (future imperfective singular third-person)
відкида́єм (first-person imperfective plural present)
відкида́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відкида́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відкида́ть (first-person future imperfective plural)
відкида́тимемо (first-person future imperfective plural)
відкида́тимем (first-person future imperfective plural)
відкида́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відкида́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відкида́ть (future imperfective plural second-person)
відкида́тимете (future imperfective plural second-person)
відкида́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відкида́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відкида́ть (future imperfective plural third-person)
відкида́тимуть (future imperfective plural third-person)
відкида́ймо (first-person imperative plural)
відкида́й (imperative second-person singular)
відкида́йте (imperative plural second-person)
відкида́в (masculine past singular)
відкида́ли (masculine past plural)
відкида́ла (feminine past singular)
відкида́ли (feminine past plural)
відкида́ло (neuter past singular)
відкида́ли (neuter past plural)

Uk-відкидати.ogg

From відкид- (vidkyd-) + -а́ти (-áty). Compare Russian отки́дывать (otkídyvatʹ), Belarusian адкіда́ць (adkidácʹ).

(by extension, military) to drive back, to push back, to repel, to repulse (:enemy force)


відкинути

відки́нути • (vidkýnuty) pf (imperfective відкида́ти)

відки́нути (canonical)
vidkýnuty (romanization)
відкида́ти (imperfective)
відки́нути (infinitive perfective)
відки́нуть (infinitive perfective)
відки́нений (passive past perfective)
відки́нутий (passive past perfective)
vidkýnenyj (passive past perfective)
vidkýnutyj (passive past perfective)
impersonal: відки́нено (passive past perfective)
відки́нуто (passive past perfective)
vidkýneno (passive past perfective)
vidkýnuto (passive past perfective)
відки́нувши (adverbial past perfective)
відки́ну (first-person future perfective singular)
відки́неш (future perfective second-person singular)
відки́не (future perfective singular third-person)
відки́нем (first-person future perfective plural)
відки́немо (first-person future perfective plural)
відки́нете (future perfective plural second-person)
відки́нуть (future perfective plural third-person)
відки́ньмо (first-person imperative plural)
відки́нь (imperative second-person singular)
відки́ньте (imperative plural second-person)
відки́нув (masculine past singular)
відки́нули (masculine past plural)
відки́нула (feminine past singular)
відки́нули (feminine past plural)
відки́нуло (neuter past singular)
відки́нули (neuter past plural)

Uk-відкинути.ogg

From від- (vid-) + ки́нути (kýnuty). Compare Russian отки́нуть (otkínutʹ), Belarusian адкі́нуць (adkínucʹ).


відступати

відступа́ти • (vidstupáty) impf (perfective відступи́ти)

відступа́ти (canonical)
vidstupáty (romanization)
відступи́ти (perfective)
відступа́ти (imperfective infinitive)
відступа́ть (imperfective infinitive)
відступа́ючи (adverbial imperfective present)
відступа́вши (adverbial imperfective past)
відступа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відступа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відступа́ть (first-person future imperfective singular)
відступа́тиму (first-person future imperfective singular)
відступа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відступа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відступа́ть (future imperfective second-person singular)
відступа́тимеш (future imperfective second-person singular)
відступа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відступа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відступа́ть (future imperfective singular third-person)
відступа́тиме (future imperfective singular third-person)
відступа́єм (first-person imperfective plural present)
відступа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відступа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відступа́ть (first-person future imperfective plural)
відступа́тимемо (first-person future imperfective plural)
відступа́тимем (first-person future imperfective plural)
відступа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відступа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відступа́ть (future imperfective plural second-person)
відступа́тимете (future imperfective plural second-person)
відступа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відступа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відступа́ть (future imperfective plural third-person)
відступа́тимуть (future imperfective plural third-person)
відступа́ймо (first-person imperative plural)
відступа́й (imperative second-person singular)
відступа́йте (imperative plural second-person)
відступа́в (masculine past singular)
відступа́ли (masculine past plural)
відступа́ла (feminine past singular)
відступа́ли (feminine past plural)
відступа́ло (neuter past singular)
відступа́ли (neuter past plural)

Uk-відступати.ogg

From від- (vid-) + ступа́ти (stupáty). Compare Russian отступа́ть (otstupátʹ), Belarusian адступа́ць (adstupácʹ), Polish odstępować.

(intransitive, military) to retreat, to fall back, to pull back, to withdraw


відступити

відступи́ти • (vidstupýty) pf (imperfective відступа́ти)

відступи́ти (canonical)
vidstupýty (romanization)
відступа́ти (imperfective)
відступи́ти (infinitive perfective)
відступи́ть (infinitive perfective)
відступи́вши (adverbial past perfective)
відступлю́ (first-person future perfective singular)
відсту́пиш (future perfective second-person singular)
відсту́пить (future perfective singular third-person)
відсту́пим (first-person future perfective plural)
відсту́пимо (first-person future perfective plural)
відсту́пите (future perfective plural second-person)
відсту́плять (future perfective plural third-person)
відступі́м (first-person imperative plural)
відступі́мо (first-person imperative plural)
відступи́ (imperative second-person singular)
відступі́ть (imperative plural second-person)
відступи́в (masculine past singular)
відступи́ли (masculine past plural)
відступи́ла (feminine past singular)
відступи́ли (feminine past plural)
відступи́ло (neuter past singular)
відступи́ли (neuter past plural)

Uk-відступити.ogg

From від- (vid-) + ступи́ти (stupýty). Compare Russian отступи́ть (otstupítʹ), Belarusian адступі́ць (adstupícʹ), Polish odstąpić.


оборонятися

обороня́тися

оборони́тися

обороня́тися • (oboronjátysja) impf (perfective оборони́тися)

обороня́тися (canonical)
oboronjátysja (romanization)
оборони́тися (perfective)
обороня́тися (imperfective infinitive)
обороня́тись (imperfective infinitive)
обороня́ться (imperfective infinitive)
обороня́ючись (adverbial imperfective present)
обороня́вшись (adverbial imperfective past)
обороня́юся (first-person imperfective present singular)
обороня́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду обороня́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду обороня́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду обороня́ться (first-person future imperfective singular)
обороня́тимусь (first-person future imperfective singular)
обороня́тимуся (first-person future imperfective singular)
обороня́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш обороня́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш обороня́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш обороня́ться (future imperfective second-person singular)
обороня́тимешся (future imperfective second-person singular)
обороня́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де обороня́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де обороня́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де обороня́ться (future imperfective singular third-person)
обороня́тиметься (future imperfective singular third-person)
обороня́ємся (first-person imperfective plural present)
обороня́ємося (first-person imperfective plural present)
обороня́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо обороня́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо обороня́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо обороня́ться (first-person future imperfective plural)
обороня́тимемось (first-person future imperfective plural)
обороня́тимемося (first-person future imperfective plural)
обороня́тимемся (first-person future imperfective plural)
обороня́єтеся (imperfective plural present second-person)
обороня́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете обороня́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете обороня́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете обороня́ться (future imperfective plural second-person)
обороня́тиметесь (future imperfective plural second-person)
обороня́тиметеся (future imperfective plural second-person)
обороня́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обороня́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обороня́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обороня́ться (future imperfective plural third-person)
обороня́тимуться (future imperfective plural third-person)
обороня́ймося (first-person imperative plural)
обороня́ймось (first-person imperative plural)
обороня́йся (imperative second-person singular)
обороня́йсь (imperative second-person singular)
обороня́йтеся (imperative plural second-person)
обороня́йтесь (imperative plural second-person)
обороня́вся (masculine past singular)
обороня́всь (masculine past singular)
обороня́лися (masculine past plural)
обороня́лись (masculine past plural)
обороня́лася (feminine past singular)
обороня́лась (feminine past singular)
обороня́лися (feminine past plural)
обороня́лись (feminine past plural)
обороня́лося (neuter past singular)
обороня́лось (neuter past singular)
обороня́лися (neuter past plural)
обороня́лись (neuter past plural)

uk-conj

обороня́тися<1a.impf>

From обороня́ти (oboronjáty) + -ся (-sja). Compare Russian обороня́ться (oboronjátʹsja), Belarusian абараня́цца (abaranjácca).

cog

обороня́ться


оборонитися

uk-verb

оборони́тися

обороня́тися

оборони́тися • (oboronýtysja) pf (imperfective обороня́тися)

оборони́тися (canonical)
oboronýtysja (romanization)
обороня́тися (imperfective)
оборони́тися (infinitive perfective)
оборони́тись (infinitive perfective)
оборони́ться (infinitive perfective)
оборони́вшись (adverbial past perfective)
обороню́ся (first-person future perfective singular)
обороню́сь (first-person future perfective singular)
оборони́шся (future perfective second-person singular)
оборони́ться (future perfective singular third-person)
оборони́мся (first-person future perfective plural)
оборонимо́ся (first-person future perfective plural)
оборонимо́сь (first-person future perfective plural)
обороните́ся (future perfective plural second-person)
обороните́сь (future perfective plural second-person)
обороня́ться (future perfective plural third-person)
обороні́мся (first-person imperative plural)
обороні́мося (first-person imperative plural)
обороні́мось (first-person imperative plural)
оборони́ся (imperative second-person singular)
оборони́сь (imperative second-person singular)
обороні́ться (imperative plural second-person)
оборони́вся (masculine past singular)
оборони́всь (masculine past singular)
оборони́лися (masculine past plural)
оборони́лись (masculine past plural)
оборони́лася (feminine past singular)
оборони́лась (feminine past singular)
оборони́лися (feminine past plural)
оборони́лись (feminine past plural)
оборони́лося (neuter past singular)
оборони́лось (neuter past singular)
оборони́лися (neuter past plural)
оборони́лись (neuter past plural)

uk-conj

оборони́тися<4b.pf>

From оборони́ти (oboronýty) + -ся (-sja). Compare Russian оборони́ться (oboronítʹsja), Belarusian абарані́цца (abaranícca), Polish obronić się.

cog

оборони́ться


стрільбище

uk-noun

стрі́льбище<>

стрі́льбище • (strílʹbyšče) n inan (genitive стрі́льбища, nominative plural стрі́льбища, genitive plural стрі́льбищ)

стрі́льбище (canonical)
strílʹbyšče (romanization)
стрі́льбища (genitive)
стрі́льбища (nominative plural)
стрі́льбищ (genitive plural)
стрі́льбище (nominative singular)
стрі́льбища (nominative plural)
стрі́льбища (genitive singular)
стрі́льбищ (genitive plural)
стрі́льбищу (dative singular)
стрі́льбищам (dative plural)
стрі́льбище (accusative singular)
стрі́льбища (accusative plural)
стрі́льбищем (instrumental singular)
стрі́льбищами (instrumental plural)
стрі́льбищу (locative singular)
стрі́льбищі (locative singular)
стрі́льбищах (locative plural)
стрі́льбище (singular vocative)
стрі́льбища (plural vocative)

uk-ndecl

стрі́льбище<>

From стрільба́ (strilʹbá) + -ище (-yšče). Compare Russian стре́льбище (strélʹbišče), Belarusian стрэ́льбішча (strélʹbišča).

af

стрільба́ (strilʹbá) + -ище (-yšče)

cog

стрэ́льбішча

(chiefly military) shooting ground, shooting range, firing range


строковик

uk-noun

строкови́к<b.pr>

строкови́к • (strokovýk) m pers (genitive строковика́, nominative plural строковики́, genitive plural строковикі́в)

строкови́к (canonical)
strokovýk (romanization)
строковика́ (genitive)
строковики́ (nominative plural)
строковикі́в (genitive plural)
строкови́к (nominative singular)
строковики́ (nominative plural)
строковика́ (genitive singular)
строковикі́в (genitive plural)
строковико́ві (dative singular)
строковику́ (dative singular)
строковика́м (dative plural)
строковика́ (accusative singular)
строковикі́в (accusative plural)
строковико́м (instrumental singular)
строковика́ми (instrumental plural)
строковико́ві (locative singular)
строковику́ (locative singular)
строковика́х (locative plural)
строковику́ (singular vocative)
строковики́ (plural vocative)

uk-ndecl

строкови́к<b.pr>

From строкови́й (strokovýj) + -ик (-yk). Compare Russian сро́чник (sróčnik).

Загало́м, нара́зі бага́то в чо́му мобілізо́вані та строковики́ ма́ють такі́ са́мі права́ та можли́вості, як і контра́ктники.

2022 November 7, Олексій Виноградов, “Мобілізований, контрактник, строковик. Які можливості кожного зі статусів у ЗСУ”, in Радіо Свобода:

In general, mobilized personnel and conscripts in many ways currently have the same rights and opportunities as contract soldiers.

Zahalóm, narázi baháto v čómu mobilizóvani ta strokovyký májutʹ takí sámi pravá ta možlývosti, jak i kontráktnyky.

(military) conscript, fixed-term conscript


ешелон

uk-noun

ешело́н • (ešelón) m inan (genitive ешело́ну, nominative plural ешело́ни, genitive plural ешело́нів, relational adjective ешело́нний)

ешело́н (canonical)
ešelón (romanization)
ешело́ну (genitive)
ешело́ни (nominative plural)
ешело́нів (genitive plural)
ешело́нний (adjective relational)
ешело́н (nominative singular)
ешело́ни (nominative plural)
ешело́ну (genitive singular)
ешело́нів (genitive plural)
ешело́нові (dative singular)
ешело́ну (dative singular)
ешело́нам (dative plural)
ешело́н (accusative singular)
ешело́ни (accusative plural)
ешело́ном (instrumental singular)
ешело́нами (instrumental plural)
ешело́ні (locative singular)
ешело́нах (locative plural)
ешело́не (singular vocative)
ешело́ни (plural vocative)

From French échelon (“rung, step”), from échelle (“ladder”) + -on (“suffix forming diminutives”). Échelle is derived from Latin scāla (“ladder”), from scandō (“to ascend, climb”), from Proto-Indo-European *skend- (“to jump”).

ешело́н польо́ту

(military) echelon (a train, convoy or group of aircraft of a specific purpose)

тилови́й ешело́н штабу

дру́гий ешело́н

reserve, rear echelon, follow-on echelon

бойови́й ешело́н

(military) echelon (a separate detachment of a deeply divided battle order or column of troops moving at some distance from one another)


корегувати

корегува́ти (canonical)
korehuváty (romanization)
корегува́ти (infinitive)
корегува́ть (infinitive)
корего́ваний (passive past)
impersonal: корего́вано (passive past)
корегу́ючи (adverbial present)
корегува́вши (adverbial past)
корегу́ю (first-person future singular)
бу́ду корегува́ти (first-person singular)
бу́ду корегува́ть (first-person singular)
корегува́тиму (first-person singular)
корегу́єш (future second-person singular)
бу́деш корегува́ти (second-person singular)
бу́деш корегува́ть (second-person singular)
корегува́тимеш (second-person singular)
корегу́є (future singular third-person)
бу́де корегува́ти (singular third-person)
бу́де корегува́ть (singular third-person)
корегува́тиме (singular third-person)
корегу́єм (first-person future plural)
корегу́ємо (first-person future plural)
бу́демо корегува́ти (first-person plural)
бу́демо корегува́ть (first-person plural)
корегува́тимемо (first-person plural)
корегува́тимем (first-person plural)
корегу́єте (future plural second-person)
бу́дете корегува́ти (plural second-person)
бу́дете корегува́ть (plural second-person)
корегува́тимете (plural second-person)
корегу́ють (future plural third-person)
бу́дуть корегува́ти (plural third-person)
бу́дуть корегува́ть (plural third-person)
корегува́тимуть (plural third-person)
корегу́ймо (first-person imperative plural)
корегу́й (imperative second-person singular)
корегу́йте (imperative plural second-person)
корегува́в (masculine past singular)
корегува́ли (masculine past plural)
корегува́ла (feminine past singular)
корегува́ли (feminine past plural)
корегува́ло (neuter past singular)
корегува́ли (neuter past plural)

(military) to adjust fire, to correct artillery fire


запобіжник

запобі́жник<>

запобі́жник • (zapobížnyk) m inan (genitive запобі́жника, nominative plural запобі́жники, genitive plural запобі́жників)

запобі́жник (canonical)
zapobížnyk (romanization)
запобі́жника (genitive)
запобі́жники (nominative plural)
запобі́жників (genitive plural)
запобі́жник (nominative singular)
запобі́жники (nominative plural)
запобі́жника (genitive singular)
запобі́жників (genitive plural)
запобі́жникові (dative singular)
запобі́жнику (dative singular)
запобі́жникам (dative plural)
запобі́жник (accusative singular)
запобі́жники (accusative plural)
запобі́жником (instrumental singular)
запобі́жниками (instrumental plural)
запобі́жнику (locative singular)
запобі́жниках (locative plural)
запобі́жнику (singular vocative)
запобі́жники (plural vocative)

uk-ndecl

запобі́жник<>

From запобі́жний (zapobížnyj, “preventative”) + -ик (-yk), from запобігати (zapobihaty, “to prevent”), from бі́гти (bíhty).

suffix

uk:Запобіжник (електрика)


механізований

uk-adj

механізо́ваний

механізо́ваний • (mexanizóvanyj)

механізо́ваний (canonical)
mexanizóvanyj (romanization)
механізо́ваний (masculine nominative)
механізо́ване (neuter nominative)
механізо́вана (feminine nominative)
механізо́вані (nominative plural)
механізо́ваного (genitive masculine neuter)
механізо́ваної (feminine genitive)
механізо́ваних (genitive plural)
механізо́ваному (dative masculine neuter)
механізо́ваній (dative feminine)
механізо́ваним (dative plural)
механізо́ваного (accusative animate masculine)
механізо́ване (accusative neuter)
механізо́вану (accusative feminine)
механізо́ваних (accusative animate plural)
механізо́ваний (accusative inanimate masculine)
механізо́вані (accusative inanimate plural)
механізо́ваним (instrumental masculine neuter)
механізо́ваною (feminine instrumental)
механізо́ваними (instrumental plural)
механізо́ваному (locative masculine neuter)
механізо́ванім (locative masculine neuter)
механізо́ваній (feminine locative)
механізо́ваних (locative plural)

uk-adecl

механізо́ваний


розміщення

uk-noun

розмі́щення<sg>

розмі́щення • (rozmíščennja) n inan (genitive розмі́щення, uncountable)

розмі́щення (canonical)
rozmíščennja (romanization)
розмі́щення (genitive)
розмі́щення (nominative singular)
розмі́щення (genitive singular)
розмі́щенню (dative singular)
розмі́щення (accusative singular)
розмі́щенням (instrumental singular)
розмі́щенні (locative singular)
розмі́щення (singular vocative)

uk-ndecl

розмі́щення<sg>

Uk-розміщення.ogg

From the розмі́щ- (rozmíšč-) stem of розмісти́ти (rozmistýty) + -ення (-ennja). Compare Russian размеще́ние (razmeščénije), Belarusian размяшчэ́нне (razmjaščénnje), Polish rozmieszczenie.

cog

размяшчэ́нне

розміща́тися impf розміщення розмі́щуватися


ЗКР

зенітна зенітний#Ukrainian

керована керований#Ukrainian

ракета ракета#Ukrainian

(military) Abbreviation of зенітна керована ракета (zenitna kerovana raketa, “anti-aircraft guided missile”).


зенітний

uk-adj

зені́тний • (zenítnyj)

зені́тний (canonical)
zenítnyj (romanization)
зені́тний (masculine nominative)
зені́тне (neuter nominative)
зені́тна (feminine nominative)
зені́тні (nominative plural)
зені́тного (genitive masculine neuter)
зені́тної (feminine genitive)
зені́тних (genitive plural)
зені́тному (dative masculine neuter)
зені́тній (dative feminine)
зені́тним (dative plural)
зені́тного (accusative animate masculine)
зені́тне (accusative neuter)
зені́тну (accusative feminine)
зені́тних (accusative animate plural)
зені́тний (accusative inanimate masculine)
зені́тні (accusative inanimate plural)
зені́тним (instrumental masculine neuter)
зені́тною (feminine instrumental)
зені́тними (instrumental plural)
зені́тному (locative masculine neuter)
зені́тнім (locative masculine neuter)
зені́тній (feminine locative)
зені́тних (locative plural)


заряджання

uk-noun

заряджа́ння<N.sg>

заряджа́ння • (zarjadžánnja) n inan (genitive заряджа́ння, uncountable)

заряджа́ння (canonical)
zarjadžánnja (romanization)
заряджа́ння (genitive)
заряджа́ння (nominative singular)
заряджа́ння (genitive singular)
заряджа́нню (dative singular)
заряджа́ння (accusative singular)
заряджа́нням (instrumental singular)
заряджа́нні (locative singular)
заряджа́ння (singular vocative)

uk-ndecl

заряджа́ння<N.sg>

[zɐrʲɐˈd͡ʒanʲːɐ]

(military) loading, charging (with ammunition)


відділ

uk-noun

ві́дділ<genu>

ві́дділ • (víddil) m inan (genitive ві́дділу, nominative plural ві́дділи, genitive plural ві́дділів)

ві́дділ (canonical)
víddil (romanization)
ві́дділу (genitive)
ві́дділи (nominative plural)
ві́дділів (genitive plural)
ві́дділ (nominative singular)
ві́дділи (nominative plural)
ві́дділу (genitive singular)
ві́дділів (genitive plural)
ві́дділові (dative singular)
ві́дділу (dative singular)
ві́дділам (dative plural)
ві́дділ (accusative singular)
ві́дділи (accusative plural)
ві́дділом (instrumental singular)
ві́дділами (instrumental plural)
ві́дділі (locative singular)
ві́дділах (locative plural)
ві́дділе (singular vocative)
ві́дділи (plural vocative)

uk-ndecl

ві́дділ<genu>

Deverbal from відділи́ти (viddilýty). Compare Russian отде́л (otdél), Belarusian аддзе́л (addzjél), Polish oddział.

загі́н загін#Ukrainian

(military, dialectal) Synonym of загі́н m (zahín)


супровід

uk-noun

су́провід<sg.io>

су́провід • (súprovid) m inan (genitive су́проводу, uncountable)

су́провід (canonical)
súprovid (romanization)
су́проводу (genitive)
су́провід (nominative singular)
су́проводу (genitive singular)
су́проводові (dative singular)
су́проводу (dative singular)
су́провід (accusative singular)
су́проводом (instrumental singular)
су́проводу (locative singular)
су́проводі (locative singular)
су́проводе (singular vocative)

uk-ndecl

су́провід<sg.io>

Deverbal from супрово́дити (suprovódyty).

deverbal

супрово́дити


міна

uk-noun

мі́на • (mína) f inan (genitive мі́ни, nominative plural мі́ни, genitive plural мін)

мі́на (canonical)
mína (romanization)
мі́ни (genitive)
мі́ни (nominative plural)
мін (genitive plural)
мі́на (nominative singular)
мі́ни (nominative plural)
мі́ни (genitive singular)
мін (genitive plural)
мі́ні (dative singular)
мі́нам (dative plural)
мі́ну (accusative singular)
мі́ни (accusative plural)
мі́ною (instrumental singular)
мі́нами (instrumental plural)
мі́ні (locative singular)
мі́нах (locative plural)
мі́но (singular vocative)
мі́ни (plural vocative)

Borrowed from German Mine, from French mine.

протита́нкова мі́на

протипіхо́тна мі́на

antipersonnel mine (literally, “anti-infantry mine”)

(military) mine (device intended to explode when stepped upon or touched, or when approached by a ship, vehicle, or person)


особовий склад

особо́вий<+> склад<genu>

особо́вий склад • (osobóvyj sklad) m inan (genitive особо́вого скла́ду, nominative plural особо́ві скла́ди, genitive plural особо́вих скла́дів)

особо́вий склад (canonical)
osobóvyj sklad (romanization)
особо́вого скла́ду (genitive)
особо́ві скла́ди (nominative plural)
особо́вих скла́дів (genitive plural)
особо́вий скла́д (nominative singular)
особо́ві скла́ди (nominative plural)
особо́вого скла́ду (genitive singular)
особо́вих скла́дів (genitive plural)
особо́вому скла́дові (dative singular)
особо́вому скла́ду (dative singular)
особо́вим скла́дам (dative plural)
особо́вий скла́д (accusative singular)
особо́ві скла́ди (accusative plural)
особо́вим скла́дом (instrumental singular)
особо́вими скла́дами (instrumental plural)
особо́вому скла́ді (locative singular)
особо́вім скла́ді (locative singular)
особо́вих скла́дах (locative plural)
особо́вий скла́де (singular vocative)
особо́ві скла́ди (plural vocative)

uk-ndecl

особо́вий<+> склад<genu>

Literally, “personal composition”. Compare Belarusian асабо́вы склад (asabóvy sklad), Russian ли́чный соста́в (líčnyj sostáv).

cog

асабо́вы склад

noncog

ли́чный соста́в


набір

uk-noun

набі́р • (nabír) m inan (genitive набо́ру, nominative plural набо́ри, genitive plural набо́рів)

набі́р (canonical)
nabír (romanization)
набо́ру (genitive)
набо́ри (nominative plural)
набо́рів (genitive plural)
набі́р (nominative singular)
набо́ри (nominative plural)
набо́ру (genitive singular)
набо́рів (genitive plural)
набо́рові (dative singular)
набо́ру (dative singular)
набо́рам (dative plural)
набі́р (accusative singular)
набо́ри (accusative plural)
набо́ром (instrumental singular)
набо́рами (instrumental plural)
набо́рі (locative singular)
набо́рах (locative plural)
набо́ре (singular vocative)
набо́ри (plural vocative)

Inherited from Proto-Slavic *naborъ. By surface analysis, deverbal from набра́ти (nabráty). Compare Russian набо́р (nabór).

surf

(military) recruitment, draft, levy, conscription


командування

uk-noun

кома́ндування<sg.loci:ju>

кома́ндування • (kománduvannja) n inan (genitive кома́ндування, uncountable)

кома́ндування (canonical)
kománduvannja (romanization)
кома́ндування (genitive)
кома́ндування (nominative singular)
кома́ндування (genitive singular)
кома́ндуванню (dative singular)
кома́ндування (accusative singular)
кома́ндуванням (instrumental singular)
кома́ндуванні (locative singular)
кома́ндуванню (locative singular)
кома́ндування (singular vocative)

uk-ndecl

кома́ндування<sg.loci:ju>

[kɔˈmandʊʋɐnʲːɐ]

Uk-командування.ogg

From кома́ндувати (kománduvaty) + -ання (-annja). Compare Russian кома́ндование (komándovanije), Belarusian кама́ндаванне (kamándavannje).

af

кома́ндувати

cog

кома́ндование

кама́ндаванне

верхо́вне кома́ндування

(collective, military) command (commanders)


бойове хрещення

uk-noun

бойове́<+> хре́щення<>

бойове́ хре́щення • (bojové xréščennja) n inan (genitive бойово́го хре́щення, nominative plural бойові́ хре́щення, genitive plural бойови́х хре́щень)

бойове́ хре́щення (canonical)
bojové xréščennja (romanization)
бойово́го хре́щення (genitive)
бойові́ хре́щення (nominative plural)
бойови́х хре́щень (genitive plural)
бойове́ хре́щення (nominative singular)
бойові́ хре́щення (nominative plural)
бойово́го хре́щення (genitive singular)
бойови́х хре́щень (genitive plural)
бойово́му хре́щенню (dative singular)
бойови́м хре́щенням (dative plural)
бойове́ хре́щення (accusative singular)
бойові́ хре́щення (accusative plural)
бойови́м хре́щенням (instrumental singular)
бойови́ми хре́щеннями (instrumental plural)
бойово́му хре́щенні (locative singular)
бойові́м хре́щенні (locative singular)
бойови́х хре́щеннях (locative plural)
бойове́ хре́щення (singular vocative)
бойові́ хре́щення (plural vocative)

uk-ndecl

бойове́<+> хре́щення<>

[bɔjɔˈʋɛ ˈxrɛʃt͡ʃenʲːɐ]

(military, figuratively) baptism of fire (the first experience of a severe ordeal)


розміщати

uk-verb

розміща́ти • (rozmiščáty) impf (perfective розмісти́ти)

розміща́ти (canonical)
rozmiščáty (romanization)
розмісти́ти (perfective)
розміща́ти (imperfective infinitive)
розміща́ть (imperfective infinitive)
розміща́ючи (adverbial imperfective present)
розміща́вши (adverbial imperfective past)
розміща́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розміща́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду розміща́ть (first-person future imperfective singular)
розміща́тиму (first-person future imperfective singular)
розміща́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розміща́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш розміща́ть (future imperfective second-person singular)
розміща́тимеш (future imperfective second-person singular)
розміща́є (imperfective present singular third-person)
бу́де розміща́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де розміща́ть (future imperfective singular third-person)
розміща́тиме (future imperfective singular third-person)
розміща́єм (first-person imperfective plural present)
розміща́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розміща́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо розміща́ть (first-person future imperfective plural)
розміща́тимемо (first-person future imperfective plural)
розміща́тимем (first-person future imperfective plural)
розміща́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розміща́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете розміща́ть (future imperfective plural second-person)
розміща́тимете (future imperfective plural second-person)
розміща́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розміща́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розміща́ть (future imperfective plural third-person)
розміща́тимуть (future imperfective plural third-person)
розміща́ймо (first-person imperative plural)
розміща́й (imperative second-person singular)
розміща́йте (imperative plural second-person)
розміща́в (masculine past singular)
розміща́ли (masculine past plural)
розміща́ла (feminine past singular)
розміща́ли (feminine past plural)
розміща́ло (neuter past singular)
розміща́ли (neuter past plural)

Uk-розміщати.ogg

From the розміщ- (rozmišč-) stem of розмісти́ти (rozmistýty) + -а́ти (-áty). Compare Russian размеща́ть (razmeščátʹ), Belarusian размяшча́ць (razmjaščácʹ), Polish rozmieszczać.

(military) to deploy, to station (put in place to perform military duty)


курінь

uk-noun

курі́нь • (kurínʹ) m inan (genitive куреня́, nominative plural курені́, genitive plural курені́в)

курі́нь (canonical)
kurínʹ (romanization)
куреня́ (genitive)
курені́ (nominative plural)
курені́в (genitive plural)
курі́нь (nominative singular)
курені́ (nominative plural)
куреня́ (genitive singular)
курені́в (genitive plural)
курене́ві (dative singular)
куреню́ (dative singular)
куреня́м (dative plural)
курі́нь (accusative singular)
курені́ (accusative plural)
курене́м (instrumental singular)
куреня́ми (instrumental plural)
куреню́ (locative singular)
курені́ (locative singular)
куреня́х (locative plural)
куреню́ (singular vocative)
курені́ (plural vocative)

→ Belarusian: курэ́нь (kurénʹ)

→ Polish: kureń, kurzeń

→ Russian: куре́нь (kurénʹ)

(historical, military) a military and administrative division used by the Ukrainian cossacks before 20th century and various military groups during 20th century


фронтовий

uk-adj

фронтови́й • (frontovýj)

фронтови́й (canonical)
frontovýj (romanization)
фронтови́й (masculine nominative)
фронтове́ (neuter nominative)
фронтова́ (feminine nominative)
фронтові́ (nominative plural)
фронтово́го (genitive masculine neuter)
фронтово́ї (feminine genitive)
фронтови́х (genitive plural)
фронтово́му (dative masculine neuter)
фронтові́й (dative feminine)
фронтови́м (dative plural)
фронтово́го (accusative animate masculine)
фронтове́ (accusative neuter)
фронтову́ (accusative feminine)
фронтови́х (accusative animate plural)
фронтови́й (accusative inanimate masculine)
фронтові́ (accusative inanimate plural)
фронтови́м (instrumental masculine neuter)
фронтово́ю (feminine instrumental)
фронтови́ми (instrumental plural)
фронтово́му (locative masculine neuter)
фронтові́м (locative masculine neuter)
фронтові́й (feminine locative)
фронтови́х (locative plural)

From фронт (front) + -ови́й (-ovýj). Compare Russian фронтово́й (frontovój), Belarusian франтавы́ (frantavý).

(relational, chiefly military) front, frontline (attributive)


шанець

uk-noun

ша́нець • (šánecʹ) m inan (genitive ша́нця, nominative plural ша́нці, genitive plural ша́нців)

ша́нець (canonical)
šánecʹ (romanization)
ша́нця (genitive)
ша́нці (nominative plural)
ша́нців (genitive plural)
ша́нець (nominative singular)
ша́нці (nominative plural)
ша́нця (genitive singular)
ша́нців (genitive plural)
ша́нцеві (dative singular)
ша́нцю (dative singular)
ша́нцям (dative plural)
ша́нець (accusative singular)
ша́нці (accusative plural)
ша́нцем (instrumental singular)
ша́нцями (instrumental plural)
ша́нцю (locative singular)
ша́нці (locative singular)
ша́нцях (locative plural)
ша́нцю (singular vocative)
ша́нці (plural vocative)

Borrowed from Polish szaniec, from German Schanze.

(military, usually in the plural) trench, foxhole