підсудний

uk-adj

підсу́дний • (pidsúdnyj)

підсу́дний (canonical)
pidsúdnyj (romanization)
підсу́дний (masculine nominative)
підсу́дне (neuter nominative)
підсу́дна (feminine nominative)
підсу́дні (nominative plural)
підсу́дного (genitive masculine neuter)
підсу́дної (feminine genitive)
підсу́дних (genitive plural)
підсу́дному (dative masculine neuter)
підсу́дній (dative feminine)
підсу́дним (dative plural)
підсу́дного (accusative animate masculine)
підсу́дне (accusative neuter)
підсу́дну (accusative feminine)
підсу́дних (accusative animate plural)
підсу́дний (accusative inanimate masculine)
підсу́дні (accusative inanimate plural)
підсу́дним (instrumental masculine neuter)
підсу́дною (feminine instrumental)
підсу́дними (instrumental plural)
підсу́дному (locative masculine neuter)
підсу́днім (locative masculine neuter)
підсу́дній (feminine locative)
підсу́дних (locative plural)

Uk-підсудний.ogg

From під- (pid-) + суд (sud) + -ний (-nyj). Compare Russian подсу́дный (podsúdnyj), Belarusian падсу́дны (padsúdny).

(law) under the jurisdiction of (+ dative case)

(law, of a person) on trial, being tried in a court


підсудний

uk-noun

підсу́дний<+.pr>

підсу́дний • (pidsúdnyj) m pers (genitive підсу́дного, nominative plural підсу́дні, genitive plural підсу́дних, feminine підсу́дна)

підсу́дний (canonical)
pidsúdnyj (romanization)
підсу́дного (genitive)
підсу́дні (nominative plural)
підсу́дних (genitive plural)
підсу́дна (feminine)
підсу́дний (nominative singular)
підсу́дні (nominative plural)
підсу́дного (genitive singular)
підсу́дних (genitive plural)
підсу́дному (dative singular)
підсу́дним (dative plural)
підсу́дного (accusative singular)
підсу́дних (accusative plural)
підсу́дним (instrumental singular)
підсу́дними (instrumental plural)
підсу́дному (locative singular)
підсу́днім (locative singular)
підсу́дних (locative plural)
підсу́дний (singular vocative)
підсу́дні (plural vocative)

uk-ndecl

підсу́дний<+.pr>

Uk-підсудний.ogg


лава підсудних

uk-noun

ла́ва<> підсу́дних

ла́ва підсу́дних • (láva pidsúdnyx) f inan (genitive ла́ви підсу́дних, nominative plural ла́ви підсу́дних, genitive plural ла́в підсу́дних)

ла́ва підсу́дних (canonical)
láva pidsúdnyx (romanization)
ла́ви підсу́дних (genitive)
ла́ви підсу́дних (nominative plural)
ла́в підсу́дних (genitive plural)
ла́ва підсу́дних (nominative singular)
ла́ви підсу́дних (nominative plural)
ла́ви підсу́дних (genitive singular)
ла́в підсу́дних (genitive plural)
ла́ві підсу́дних (dative singular)
ла́вам підсу́дних (dative plural)
ла́ву підсу́дних (accusative singular)
ла́ви підсу́дних (accusative plural)
ла́вою підсу́дних (instrumental singular)
ла́вами підсу́дних (instrumental plural)
ла́ві підсу́дних (locative singular)
ла́вах підсу́дних (locative plural)
ла́во підсу́дних (singular vocative)
ла́ви підсу́дних (plural vocative)

uk-ndecl

ла́ва<> підсу́дних

на ла́ві підсу́дних

(law) dock (part of a courtroom where the accused sits)


присудити

uk-verb

прису́джувати

присуди́ти • (prysudýty) pf (imperfective прису́джувати)

присуди́ти (canonical)
prysudýty (romanization)
прису́джувати (imperfective)
присуди́ти (infinitive perfective)
присуди́ть (infinitive perfective)
прису́джений (passive past perfective)
impersonal: прису́джено (passive past perfective)
присуди́вши (adverbial past perfective)
присуджу́ (first-person future perfective singular)
прису́диш (future perfective second-person singular)
прису́дить (future perfective singular third-person)
прису́дим (first-person future perfective plural)
прису́димо (first-person future perfective plural)
прису́дите (future perfective plural second-person)
прису́дять (future perfective plural third-person)
присуді́м (first-person imperative plural)
присуді́мо (first-person imperative plural)
присуди́ (imperative second-person singular)
присуді́ть (imperative plural second-person)
присуди́в (masculine past singular)
присуди́ли (masculine past plural)
присуди́ла (feminine past singular)
присуди́ли (feminine past plural)
присуди́ло (neuter past singular)
присуди́ли (neuter past plural)

Uk-присудити.ogg

From при- (pry-) + суди́ти (sudýty). Compare Polish przysądzić.

Оришка весело оповідала Христі, [...] як одній жінці за крадіжку молока присудили цілий вік носити на шиї невеличкий глечичок.

1884, Panas Myrny, Повія [The Loose Woman], archived from the original on 2023-08-07:

Orishka cheerfully told Kristya … how one woman was sentenced to wear a small jug around her neck for the rest of her life for stealing milk.

Oryška veselo opovidala Xrysti, [...] jak odnij žinci za kradižku moloka prysudyly cilyj vik nosyty na šyji nevelyčkyj hlečyčok.

(law) to sentence (to assign punishment)

(law) to award, to adjudge (to give by sentence or judicial determination; to assign or apportion, after careful regard to the nature of the case: fine, payment, etc.)


присуджувати

прису́джувати

прису́джувати • (prysúdžuvaty) impf (perfective присуди́ти)

прису́джувати (canonical)
prysúdžuvaty (romanization)
присуди́ти (perfective)
прису́джувати (imperfective infinitive)
прису́джувать (imperfective infinitive)
прису́джуваний (imperfective passive past)
impersonal: прису́джувано (imperfective passive past)
прису́джуючи (adverbial imperfective present)
прису́джувавши (adverbial imperfective past)
прису́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду прису́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду прису́джувать (first-person future imperfective singular)
прису́джуватиму (first-person future imperfective singular)
прису́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прису́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш прису́джувать (future imperfective second-person singular)
прису́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
прису́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де прису́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де прису́джувать (future imperfective singular third-person)
прису́джуватиме (future imperfective singular third-person)
прису́джуєм (first-person imperfective plural present)
прису́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прису́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо прису́джувать (first-person future imperfective plural)
прису́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
прису́джуватимем (first-person future imperfective plural)
прису́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прису́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете прису́джувать (future imperfective plural second-person)
прису́джуватимете (future imperfective plural second-person)
прису́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прису́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прису́джувать (future imperfective plural third-person)
прису́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
прису́джуймо (first-person imperative plural)
прису́джуй (imperative second-person singular)
прису́джуйте (imperative plural second-person)
прису́джував (masculine past singular)
прису́джували (masculine past plural)
прису́джувала (feminine past singular)
прису́джували (feminine past plural)
прису́джувало (neuter past singular)
прису́джували (neuter past plural)

Uk-присуджувати.ogg

From the прису́дж- (prysúdž-) stem of присуди́ти (prysudýty) + -увати (-uvaty). Compare Polish przysądzać.


недобросовісний

uk-adj

недобросо́вісний

недобросо́вісно

недобросо́вісність

недобросо́вісний • (nedobrosóvisnyj) (adverb недобросо́вісно, abstract noun недобросо́вісність)

недобросо́вісний (canonical)
nedobrosóvisnyj (romanization)
недобросо́вісно (adverb)
недобросо́вісність (abstract-noun)
недобросо́вісний (masculine nominative)
недобросо́вісне (neuter nominative)
недобросо́вісна (feminine nominative)
недобросо́вісні (nominative plural)
недобросо́вісного (genitive masculine neuter)
недобросо́вісної (feminine genitive)
недобросо́вісних (genitive plural)
недобросо́вісному (dative masculine neuter)
недобросо́вісній (dative feminine)
недобросо́вісним (dative plural)
недобросо́вісного (accusative animate masculine)
недобросо́вісне (accusative neuter)
недобросо́вісну (accusative feminine)
недобросо́вісних (accusative animate plural)
недобросо́вісний (accusative inanimate masculine)
недобросо́вісні (accusative inanimate plural)
недобросо́вісним (instrumental masculine neuter)
недобросо́вісною (feminine instrumental)
недобросо́вісними (instrumental plural)
недобросо́вісному (locative masculine neuter)
недобросо́віснім (locative masculine neuter)
недобросо́вісній (feminine locative)
недобросо́вісних (locative plural)

uk-adecl

недобросо́вісний

From не- (ne-) + добросо́вісний (dobrosóvisnyj). Compare Russian недобросо́вестный (nedobrosóvestnyj).

af

добросо́вісний

cog

недобросо́вестный

(law) mala fide, bad-faith (attributive)


клопотати

клопота́ти (canonical)
klopotáty (romanization)
клопота́ти (imperfective infinitive)
клопота́ть (imperfective infinitive)
клопо́чучи (adverbial imperfective present)
клопота́вши (adverbial imperfective past)
клопочу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду клопота́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду клопота́ть (first-person future imperfective singular)
клопота́тиму (first-person future imperfective singular)
клопо́чеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш клопота́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш клопота́ть (future imperfective second-person singular)
клопота́тимеш (future imperfective second-person singular)
клопо́че (imperfective present singular third-person)
бу́де клопота́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де клопота́ть (future imperfective singular third-person)
клопота́тиме (future imperfective singular third-person)
клопо́чем (first-person imperfective plural present)
клопо́чемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо клопота́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо клопота́ть (first-person future imperfective plural)
клопота́тимемо (first-person future imperfective plural)
клопота́тимем (first-person future imperfective plural)
клопо́чете (imperfective plural present second-person)
бу́дете клопота́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете клопота́ть (future imperfective plural second-person)
клопота́тимете (future imperfective plural second-person)
клопо́чуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть клопота́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть клопота́ть (future imperfective plural third-person)
клопота́тимуть (future imperfective plural third-person)
клопочі́м (first-person imperative plural)
клопочі́мо (first-person imperative plural)
клопочи́ (imperative second-person singular)
клопочі́ть (imperative plural second-person)
клопота́в (masculine past singular)
клопота́ли (masculine past plural)
клопота́ла (feminine past singular)
клопота́ли (feminine past plural)
клопота́ло (neuter past singular)
клопота́ли (neuter past plural)

Uk-клопотати.ogg

Inherited from Old Ruthenian клопота́ти (klopotáti). By surface analysis, клопот (klopot) + -ати (-aty).

surf

(intransitive, law) to solicit, to apply, to intercede, to petition, to file, to plead, to inquest, to request


обвинувач

uk-noun

обвинува́ч<b.pr>

обвинува́чка

обвинува́ч • (obvynuváč) m pers (genitive обвинувача́, nominative plural обвинувачі́, genitive plural обвинувачі́в, feminine обвинува́чка)

обвинува́ч (canonical)
obvynuváč (romanization)
обвинувача́ (genitive)
обвинувачі́ (nominative plural)
обвинувачі́в (genitive plural)
обвинува́чка (feminine)
обвинува́ч (nominative singular)
обвинувачі́ (nominative plural)
обвинувача́ (genitive singular)
обвинувачі́в (genitive plural)
обвинуваче́ві (dative singular)
обвинувачу́ (dative singular)
обвинувача́м (dative plural)
обвинувача́ (accusative singular)
обвинувачі́в (accusative plural)
обвинуваче́м (instrumental singular)
обвинувача́ми (instrumental plural)
обвинуваче́ві (locative singular)
обвинувачу́ (locative singular)
обвинувачі́ (locative singular)
обвинувача́х (locative plural)
обвинува́чу (singular vocative)
обвинувачі́ (plural vocative)

uk-ndecl

обвинува́ч<b.pr>

[ɔbʋenʊˈʋat͡ʃ]

Uk-обвинувач.ogg

From обвинув(а́тити) (obvynuv(átyty)) + -а́ч (-áč). Compare Belarusian абвінава́ўца (abvinaváŭca).

af

обвинува́тити<alt:обвинув(а́тити)>

cog

абвінава́ўца

держа́вний обвинува́ч


арбітр

uk-noun

арбі́тр • (arbítr) m inan (genitive арбі́тра, nominative plural арбі́три, genitive plural арбі́трів)

арбі́тр (canonical)
arbítr (romanization)
арбі́тра (genitive)
арбі́три (nominative plural)
арбі́трів (genitive plural)
арбі́тр (nominative singular)
арбі́три (nominative plural)
арбі́тра (genitive singular)
арбі́трів (genitive plural)
арбі́трові (dative singular)
арбі́тру (dative singular)
арбі́трам (dative plural)
арбі́тр (accusative singular)
арбі́три (accusative plural)
арбі́тром (instrumental singular)
арбі́трами (instrumental plural)
арбі́трі (locative singular)
арбі́трах (locative plural)
арбі́тре (singular vocative)
арбі́три (plural vocative)


слухання

слу́хання<loci:ju>

слу́хання • (slúxannja) n inan (genitive слу́хання, nominative plural слу́хання, genitive plural слу́хань)

слу́хання (canonical)
slúxannja (romanization)
слу́хання (genitive)
слу́хання (nominative plural)
слу́хань (genitive plural)
слу́хання (nominative singular)
слу́хання (nominative plural)
слу́хання (genitive singular)
слу́хань (genitive plural)
слу́ханню (dative singular)
слу́ханням (dative plural)
слу́хання (accusative singular)
слу́хання (accusative plural)
слу́ханням (instrumental singular)
слу́ханнями (instrumental plural)
слу́ханні (locative singular)
слу́ханню (locative singular)
слу́ханнях (locative plural)
слу́хання (singular vocative)
слу́хання (plural vocative)

uk-ndecl

слу́хання<loci:ju>

[ˈsɫuxɐnʲːɐ]

Uk-слухання.ogg

From слу́хати (slúxaty) + -ання (-annja). Compare Belarusian слу́ханне (slúxannje), Polish słuchanie, Russian слу́шание (slúšanije).

(law) hearing (a legal procedure done before a judge)


аб'юдикація

uk-noun

аб'юдика́ція<>

аб'юдика́ція • (abʺjudykácija) f inan (genitive аб'юдика́ції, nominative plural аб'юдика́ції, genitive plural аб'юдика́цій)

аб'юдика́ція (canonical)
abʺjudykácija (romanization)
аб'юдика́ції (genitive)
аб'юдика́ції (nominative plural)
аб'юдика́цій (genitive plural)
аб'юдика́ція (nominative singular)
аб'юдика́ції (nominative plural)
аб'юдика́ції (genitive singular)
аб'юдика́цій (genitive plural)
аб'юдика́ції (dative singular)
аб'юдика́ціям (dative plural)
аб'юдика́цію (accusative singular)
аб'юдика́ції (accusative plural)
аб'юдика́цією (instrumental singular)
аб'юдика́ціями (instrumental plural)
аб'юдика́ції (locative singular)
аб'юдика́ціях (locative plural)
аб'юдика́ціє (singular vocative)
аб'юдика́ції (plural vocative)

uk-ndecl

аб'юдика́ція<>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-аб'юдикація.wav


імпічмент

uk-noun

імпі́чмент<>

імпі́чмент • (impíčment) m inan (genitive імпі́чмента, nominative plural імпі́чменти, genitive plural імпі́чментів)

імпі́чмент (canonical)
impíčment (romanization)
імпі́чмента (genitive)
імпі́чменти (nominative plural)
імпі́чментів (genitive plural)

Uk-імпічмент.ogg


інкасо

інка́со • (inkáso) n inan (indeclinable, relational adjective інка́совий)

інка́со (canonical)
inkáso (romanization)
інка́совий (adjective relational)

Borrowed from German Inkasso, from Italian incasso.


інкасація

інкаса́ція<>

інкаса́ція • (inkasácija) f inan (genitive інкаса́ції, nominative plural інкаса́ції, genitive plural інкаса́цій)

інкаса́ція (canonical)
inkasácija (romanization)
інкаса́ції (genitive)
інкаса́ції (nominative plural)
інкаса́цій (genitive plural)
інкаса́ція (nominative singular)
інкаса́ції (nominative plural)
інкаса́ції (genitive singular)
інкаса́цій (genitive plural)
інкаса́ції (dative singular)
інкаса́ціям (dative plural)
інкаса́цію (accusative singular)
інкаса́ції (accusative plural)
інкаса́цією (instrumental singular)
інкаса́ціями (instrumental plural)
інкаса́ції (locative singular)
інкаса́ціях (locative plural)
інкаса́ціє (singular vocative)
інкаса́ції (plural vocative)

uk-ndecl

інкаса́ція<>

Uk-інкасація.ogg


інкорпорація

uk-noun

інкорпора́ція<>

інкорпора́ція • (inkorporácija) f inan (genitive інкорпора́ції, nominative plural інкорпора́ції, genitive plural інкорпора́цій)

інкорпора́ція (canonical)
inkorporácija (romanization)
інкорпора́ції (genitive)
інкорпора́ції (nominative plural)
інкорпора́цій (genitive plural)
інкорпора́ція (nominative singular)
інкорпора́ції (nominative plural)
інкорпора́ції (genitive singular)
інкорпора́цій (genitive plural)
інкорпора́ції (dative singular)
інкорпора́ціям (dative plural)
інкорпора́цію (accusative singular)
інкорпора́ції (accusative plural)
інкорпора́цією (instrumental singular)
інкорпора́ціями (instrumental plural)
інкорпора́ції (locative singular)
інкорпора́ціях (locative plural)
інкорпора́ціє (singular vocative)
інкорпора́ції (plural vocative)

uk-ndecl

інкорпора́ція<>

Uk-інкорпорація.ogg


аліменти

uk-noun

аліме́нти<M.pl>

аліме́нти • (aliménty) m inan pl (genitive аліме́нтів, plural only, relational adjective аліме́нтний)

аліме́нти (canonical)
aliménty (romanization)
аліме́нтів (genitive)
аліме́нтний (adjective relational)
аліме́нти (nominative plural)
аліме́нтів (genitive plural)
аліме́нтам (dative plural)
аліме́нти (accusative plural)
аліме́нтами (instrumental plural)
аліме́нтах (locative plural)
аліме́нти (plural vocative)

uk-ndecl

аліме́нти<M.pl>

Uk-аліменти.ogg


віндикація

uk-noun

віндика́ція<sg>

віндика́ція • (vindykácija) f inan (genitive віндика́ції, uncountable)

віндика́ція (canonical)
vindykácija (romanization)
віндика́ції (genitive)
віндика́ція (nominative singular)
віндика́ції (genitive singular)
віндика́ції (dative singular)
віндика́цію (accusative singular)
віндика́цією (instrumental singular)
віндика́ції (locative singular)
віндика́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

віндика́ція<sg>

Uk-віндикація.ogg


вікарій

uk-noun

віка́рій • (vikárij) m inan (genitive віка́рія, nominative plural віка́рії, genitive plural віка́ріїв)

віка́рій (canonical)
vikárij (romanization)
віка́рія (genitive)
віка́рії (nominative plural)
віка́ріїв (genitive plural)
віка́рій (nominative singular)
віка́рії (nominative plural)
віка́рія (genitive singular)
віка́ріїв (genitive plural)
віка́рію (dative singular)
віка́рієві (dative singular)
віка́ріям (dative plural)
віка́рій (accusative singular)
віка́рії (accusative plural)
віка́рієм (instrumental singular)
віка́ріями (instrumental plural)
віка́рію (locative singular)
віка́рії (locative singular)
віка́ріях (locative plural)
віка́рію (singular vocative)
віка́рії (plural vocative)

Uk-вікарій.ogg