багатозначний

uk-adj

багатозна́чний

багатозна́чно

багатозна́чність

багатозна́чний • (bahatoznáčnyj) (adverb багатозна́чно, abstract noun багатозна́чність)

багатозна́чний (canonical)
bahatoznáčnyj (romanization)
багатозна́чно (adverb)
багатозна́чність (abstract-noun)
багатозна́чний (masculine nominative singular)
багатозна́чне (neuter nominative singular)
багатозна́чна (feminine nominative singular)
багатозна́чні (nominative plural)
багатозна́чного (genitive masculine neuter singular)
багатозна́чної (feminine genitive singular)
багатозна́чних (genitive plural)
багатозна́чному (dative masculine neuter singular)
багатозна́чній (dative feminine singular)
багатозна́чним (dative plural)
багатозна́чного (accusative animate masculine singular)
багатозна́чне (accusative neuter singular)
багатозна́чну (accusative feminine singular)
багатозна́чних (accusative animate plural)
багатозна́чний (accusative inanimate masculine singular)
багатозна́чні (accusative inanimate plural)
багатозна́чним (instrumental masculine neuter singular)
багатозна́чною (feminine instrumental singular)
багатозна́чними (instrumental plural)
багатозна́чному (locative masculine neuter singular)
багатозна́чнім (locative masculine neuter singular)
багатозна́чній (feminine locative singular)
багатозна́чних (locative plural)
багатозна́чний (masculine singular vocative)
багатозна́чне (neuter singular vocative)
багатозна́чна (feminine singular vocative)
багатозна́чні (plural vocative)

uk-adecl

багатозна́чний

Uk-багатозначний.ogg

From багато- (bahato-) + зна́чити (znáčyty) + -ний (-nyj). Compare Polish wieloznaczny.

af

(semantics) polysemous, polysemic, polysemantic (having multiple meanings)


запобіжний

uk-adj

запобі́жний • (zapobížnyj)

запобі́жний (canonical)
zapobížnyj (romanization)
запобі́жний (masculine nominative singular)
запобі́жне (neuter nominative singular)
запобі́жна (feminine nominative singular)
запобі́жні (nominative plural)
запобі́жного (genitive masculine neuter singular)
запобі́жної (feminine genitive singular)
запобі́жних (genitive plural)
запобі́жному (dative masculine neuter singular)
запобі́жній (dative feminine singular)
запобі́жним (dative plural)
запобі́жного (accusative animate masculine singular)
запобі́жне (accusative neuter singular)
запобі́жну (accusative feminine singular)
запобі́жних (accusative animate plural)
запобі́жний (accusative inanimate masculine singular)
запобі́жні (accusative inanimate plural)
запобі́жним (instrumental masculine neuter singular)
запобі́жною (feminine instrumental singular)
запобі́жними (instrumental plural)
запобі́жному (locative masculine neuter singular)
запобі́жнім (locative masculine neuter singular)
запобі́жній (feminine locative singular)
запобі́жних (locative plural)
запобі́жний (masculine singular vocative)
запобі́жне (neuter singular vocative)
запобі́жна (feminine singular vocative)
запобі́жні (plural vocative)

From запобі́гти pf (zapobíhty) + -ний (-nyj). Compare Polish zapobiegawczy.


профілактичний

профілакти́чний

профілакти́чно

профілакти́чний • (profilaktýčnyj) (adverb профілакти́чно)

профілакти́чний (canonical)
profilaktýčnyj (romanization)
профілакти́чно (adverb)
профілакти́чний (masculine nominative singular)
профілакти́чне (neuter nominative singular)
профілакти́чна (feminine nominative singular)
профілакти́чні (nominative plural)
профілакти́чного (genitive masculine neuter singular)
профілакти́чної (feminine genitive singular)
профілакти́чних (genitive plural)
профілакти́чному (dative masculine neuter singular)
профілакти́чній (dative feminine singular)
профілакти́чним (dative plural)
профілакти́чного (accusative animate masculine singular)
профілакти́чне (accusative neuter singular)
профілакти́чну (accusative feminine singular)
профілакти́чних (accusative animate plural)
профілакти́чний (accusative inanimate masculine singular)
профілакти́чні (accusative inanimate plural)
профілакти́чним (instrumental masculine neuter singular)
профілакти́чною (feminine instrumental singular)
профілакти́чними (instrumental plural)
профілакти́чному (locative masculine neuter singular)
профілакти́чнім (locative masculine neuter singular)
профілакти́чній (feminine locative singular)
профілакти́чних (locative plural)
профілакти́чний (masculine singular vocative)
профілакти́чне (neuter singular vocative)
профілакти́чна (feminine singular vocative)
профілакти́чні (plural vocative)

uk-adecl

профілакти́чний

From профіла́ктика (profiláktyka, “prophylaxis”) + -и́чний (-ýčnyj, adjective-forming suffix). Compare Russian профилакти́ческий (profilaktíčeskij), Belarusian прафілакты́чны (prafilaktýčny), Polish profilaktyczny.

af

профіла́ктика

cog

профилакти́ческий

прафілакты́чны


профілактика

uk-noun

профіла́ктика<sg>

профілакти́чний

профіла́ктика • (profiláktyka) f inan (genitive профіла́ктики, uncountable, relational adjective профілакти́чний)

профіла́ктика (canonical)
profiláktyka (romanization)
профіла́ктики (genitive)
профілакти́чний (adjective relational)
профіла́ктика (nominative singular)
профіла́ктики (genitive singular)
профіла́ктиці (dative singular)
профіла́ктику (accusative singular)
профіла́ктикою (instrumental singular)
профіла́ктиці (locative singular)
профіла́ктико (singular vocative)

uk-ndecl

профіла́ктика<sg>

Derived via Western European languages from Ancient Greek προφυλακτικός (prophulaktikós). Compare Russian профила́ктика (profiláktika), Belarusian прафіла́ктыка (prafiláktyka), Polish profilaktyka.

der

προφυλακτικός

cog

профила́ктика

прафіла́ктыка

uk:профілактика


імпотенція

uk-noun

імпоте́нція<sg>

імпоте́нція • (impoténcija) f inan (genitive імпоте́нції, uncountable)

імпоте́нція (canonical)
impoténcija (romanization)
імпоте́нції (genitive)
імпоте́нція (nominative singular)
імпоте́нції (genitive singular)
імпоте́нції (dative singular)
імпоте́нцію (accusative singular)
імпоте́нцією (instrumental singular)
імпоте́нції (locative singular)
імпоте́нціє (singular vocative)

uk-ndecl

імпоте́нція<sg>

From Latin impotentia. Compare Russian импоте́нция (impoténcija), Belarusian імпатэ́нцыя (impaténcyja), Polish impotencja.

uk:імпотенція


мутація

uk-noun

мута́ція • (mutácija) f inan (genitive мута́ції, nominative plural мута́ції, genitive plural мута́цій, relational adjective мутаці́йний)

мута́ція (canonical)
mutácija (romanization)
мута́ції (genitive)
мута́ції (nominative plural)
мута́цій (genitive plural)
мутаці́йний (adjective relational)
мута́ція (nominative singular)
мута́ції (nominative plural)
мута́ції (genitive singular)
мута́цій (genitive plural)
мута́ції (dative singular)
мута́ціям (dative plural)
мута́цію (accusative singular)
мута́ції (accusative plural)
мута́цією (instrumental singular)
мута́ціями (instrumental plural)
мута́ції (locative singular)
мута́ціях (locative plural)
мута́ціє (singular vocative)
мута́ції (plural vocative)

Uk-мутація.ogg

From Latin mūtātiō. Compare Russian мута́ция (mutácija), Belarusian мута́цыя (mutácyja), Polish mutacja.


завантажувати

uk-verb

заванта́жувати

заванта́жити

заванта́жувати • (zavantážuvaty) impf (perfective заванта́жити)

заванта́жувати (canonical)
zavantážuvaty (romanization)
заванта́жити (perfective)
заванта́жувати (imperfective infinitive)
заванта́жувать (imperfective infinitive)
заванта́жуваний (imperfective passive past)
impersonal: заванта́жувано (imperfective passive past)
заванта́жуючи (adverbial imperfective present)
заванта́жувавши (adverbial imperfective past)
заванта́жую (first-person imperfective present singular)
бу́ду заванта́жувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заванта́жувать (first-person future imperfective singular)
заванта́жуватиму (first-person future imperfective singular)
заванта́жуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заванта́жувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заванта́жувать (future imperfective second-person singular)
заванта́жуватимеш (future imperfective second-person singular)
заванта́жує (imperfective present singular third-person)
бу́де заванта́жувати (future imperfective singular third-person)
бу́де заванта́жувать (future imperfective singular third-person)
заванта́жуватиме (future imperfective singular third-person)
заванта́жуєм (first-person imperfective plural present)
заванта́жуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заванта́жувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заванта́жувать (first-person future imperfective plural)
заванта́жуватимемо (first-person future imperfective plural)
заванта́жуватимем (first-person future imperfective plural)
заванта́жуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заванта́жувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заванта́жувать (future imperfective plural second-person)
заванта́жуватимете (future imperfective plural second-person)
заванта́жують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заванта́жувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заванта́жувать (future imperfective plural third-person)
заванта́жуватимуть (future imperfective plural third-person)
заванта́жуймо (first-person imperative plural)
заванта́жуй (imperative second-person singular)
заванта́жуйте (imperative plural second-person)
заванта́жував (masculine past singular)
заванта́жували (masculine past plural)
заванта́жувала (feminine past singular)
заванта́жували (feminine past plural)
заванта́жувало (neuter past singular)
заванта́жували (neuter past plural)

[zɐʋɐnˈtaʒʊʋɐte]

заванта́жити pf (zavantážyty) + -увати (-uvaty)

af

заванта́жити

(computing) to boot, to load (:computer, operating system)


завантажити

uk-verb

заванта́жити

заванта́жувати

заванта́жити • (zavantážyty) pf (imperfective заванта́жувати)

заванта́жити (canonical)
zavantážyty (romanization)
заванта́жувати (imperfective)
заванта́жити (infinitive perfective)
заванта́жить (infinitive perfective)
заванта́жений (passive past perfective)
impersonal: заванта́жено (passive past perfective)
заванта́живши (adverbial past perfective)
заванта́жу (first-person future perfective singular)
заванта́жиш (future perfective second-person singular)
заванта́жить (future perfective singular third-person)
заванта́жим (first-person future perfective plural)
заванта́жимо (first-person future perfective plural)
заванта́жите (future perfective plural second-person)
заванта́жать (future perfective plural third-person)
заванта́жмо (first-person imperative plural)
заванта́ж (imperative second-person singular)
заванта́жте (imperative plural second-person)
заванта́жив (masculine past singular)
заванта́жили (masculine past plural)
заванта́жила (feminine past singular)
заванта́жили (feminine past plural)
заванта́жило (neuter past singular)
заванта́жили (neuter past plural)

Uk-завантажити.ogg


недостатність

uk-noun

недоста́тність<io.sg>

недоста́тність • (nedostátnistʹ) f inan (genitive недоста́тності or недоста́тности, uncountable)

недоста́тність (canonical)
nedostátnistʹ (romanization)
недоста́тності (genitive)
недоста́тности (genitive)
недоста́тність (nominative singular)
недоста́тності (genitive singular)
недоста́тности (genitive singular)
недоста́тності (dative singular)
недоста́тність (accusative singular)
недоста́тністю (instrumental singular)
недоста́тності (locative singular)
недоста́тносте (singular vocative)

uk-ndecl

недоста́тність<io.sg>

From недоста́тній (nedostátnij, “insufficient”, adjective) + -ість (-istʹ, noun-forming suffix). Compare Russian недоста́точность (nedostátočnostʹ), Polish niedostateczność.

af

недоста́тній

cog

недоста́точность

ниркова́ недоста́тність


фіксація

uk-noun

фікса́ція • (fiksácija) f inan (genitive фікса́ції, nominative plural фікса́ції, genitive plural фікса́цій)

фікса́ція (canonical)
fiksácija (romanization)
фікса́ції (genitive)
фікса́ції (nominative plural)
фікса́цій (genitive plural)
фікса́ція (nominative singular)
фікса́ції (nominative plural)
фікса́ції (genitive singular)
фікса́цій (genitive plural)
фікса́ції (dative singular)
фікса́ціям (dative plural)
фікса́цію (accusative singular)
фікса́ції (accusative plural)
фікса́цією (instrumental singular)
фікса́ціями (instrumental plural)
фікса́ції (locative singular)
фікса́ціях (locative plural)
фікса́ціє (singular vocative)
фікса́ції (plural vocative)

From French fixation. Compare Russian фикса́ция (fiksácija), Belarusian фікса́цыя (fiksácyja), Polish fiksacja.

(psychology) fixation (state of mind involving obsession)


пухлина

пухли́на • (puxlýna) f inan (genitive пухли́ни, nominative plural пухли́ни, genitive plural пухли́н)

пухли́на (canonical)
puxlýna (romanization)
пухли́ни (genitive)
пухли́ни (nominative plural)
пухли́н (genitive plural)
пухли́на (nominative singular)
пухли́ни (nominative plural)
пухли́ни (genitive singular)
пухли́н (genitive plural)
пухли́ні (dative singular)
пухли́нам (dative plural)
пухли́ну (accusative singular)
пухли́ни (accusative plural)
пухли́ною (instrumental singular)
пухли́нами (instrumental plural)
пухли́ні (locative singular)
пухли́нах (locative plural)
пухли́но (singular vocative)
пухли́ни (plural vocative)

From пу́хнути impf (púxnuty, “to swell”). Cognate with Belarusian пухлі́на (puxlína).

ра́кова пухли́на

доброя́кісна пухли́на

злоя́кісна пухли́на

(oncology) tumour (UK), tumor (US), neoplasm


словосполучення

словосполу́чення<locju:i>

словосполу́чення • (slovospolúčennja) n inan (genitive словосполу́чення, nominative plural словосполу́чення, genitive plural словосполу́чень)

словосполу́чення (canonical)
slovospolúčennja (romanization)
словосполу́чення (genitive)
словосполу́чення (nominative plural)
словосполу́чень (genitive plural)
словосполу́чення (nominative singular)
словосполу́чення (nominative plural)
словосполу́чення (genitive singular)
словосполу́чень (genitive plural)
словосполу́ченню (dative singular)
словосполу́ченням (dative plural)
словосполу́чення (accusative singular)
словосполу́чення (accusative plural)
словосполу́ченням (instrumental singular)
словосполу́ченнями (instrumental plural)
словосполу́ченню (locative singular)
словосполу́ченні (locative singular)
словосполу́ченнях (locative plural)
словосполу́чення (singular vocative)
словосполу́чення (plural vocative)

uk-ndecl

словосполу́чення<locju:i>

сло́во n (slóvo, “word”) + сполу́чення n (spolúčennja, “combination”)

af

(linguistics) word combination, combination of words, collocation, phrase


наказовий спосіб

uk-noun

наказо́вий<+> спо́сіб<io.genu>

наказо́вий спо́сіб • (nakazóvyj spósib) m inan (genitive наказо́вого спо́собу, nominative plural наказо́ві спо́соби, genitive plural наказо́вих спо́собів)

наказо́вий спо́сіб (canonical)
nakazóvyj spósib (romanization)
наказо́вого спо́собу (genitive)
наказо́ві спо́соби (nominative plural)
наказо́вих спо́собів (genitive plural)
наказо́вий спо́сіб (nominative singular)
наказо́ві спо́соби (nominative plural)
наказо́вого спо́собу (genitive singular)
наказо́вих спо́собів (genitive plural)
наказо́вому спо́собові (dative singular)
наказо́вому спо́собу (dative singular)
наказо́вим спо́собам (dative plural)
наказо́вий спо́сіб (accusative singular)
наказо́ві спо́соби (accusative plural)
наказо́вим спо́собом (instrumental singular)
наказо́вими спо́собами (instrumental plural)
наказо́вому спо́собі (locative singular)
наказо́вім спо́собі (locative singular)
наказо́вих спо́собах (locative plural)
наказо́вий спо́собе (singular vocative)
наказо́ві спо́соби (plural vocative)

uk-ndecl

наказо́вий<+> спо́сіб<io.genu>


лінійний

uk-adj

ліні́йний • (liníjnyj)

ліні́йний (canonical)
liníjnyj (romanization)
ліні́йний (masculine nominative singular)
ліні́йне (neuter nominative singular)
ліні́йна (feminine nominative singular)
ліні́йні (nominative plural)
ліні́йного (genitive masculine neuter singular)
ліні́йної (feminine genitive singular)
ліні́йних (genitive plural)
ліні́йному (dative masculine neuter singular)
ліні́йній (dative feminine singular)
ліні́йним (dative plural)
ліні́йного (accusative animate masculine singular)
ліні́йне (accusative neuter singular)
ліні́йну (accusative feminine singular)
ліні́йних (accusative animate plural)
ліні́йний (accusative inanimate masculine singular)
ліні́йні (accusative inanimate plural)
ліні́йним (instrumental masculine neuter singular)
ліні́йною (feminine instrumental singular)
ліні́йними (instrumental plural)
ліні́йному (locative masculine neuter singular)
ліні́йнім (locative masculine neuter singular)
ліні́йній (feminine locative singular)
ліні́йних (locative plural)
ліні́йний (masculine singular vocative)
ліні́йне (neuter singular vocative)
ліні́йна (feminine singular vocative)
ліні́йні (plural vocative)

From лі́нія f (línija, “line”) + -ний (-nyj). Compare Russian лине́йный (linéjnyj), Belarusian ліне́йны (linjéjny).


повертати

uk-verb

поверта́ти • (povertáty) impf (perfective поверну́ти)

поверта́ти (canonical)
povertáty (romanization)
поверну́ти (perfective)
поверта́ти (imperfective infinitive)
поверта́ть (imperfective infinitive)
поверта́ючи (adverbial imperfective present)
поверта́вши (adverbial imperfective past)
поверта́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду поверта́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду поверта́ть (first-person future imperfective singular)
поверта́тиму (first-person future imperfective singular)
поверта́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш поверта́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш поверта́ть (future imperfective second-person singular)
поверта́тимеш (future imperfective second-person singular)
поверта́є (imperfective present singular third-person)
бу́де поверта́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де поверта́ть (future imperfective singular third-person)
поверта́тиме (future imperfective singular third-person)
поверта́єм (first-person imperfective plural present)
поверта́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо поверта́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо поверта́ть (first-person future imperfective plural)
поверта́тимемо (first-person future imperfective plural)
поверта́тимем (first-person future imperfective plural)
поверта́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете поверта́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете поверта́ть (future imperfective plural second-person)
поверта́тимете (future imperfective plural second-person)
поверта́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поверта́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поверта́ть (future imperfective plural third-person)
поверта́тимуть (future imperfective plural third-person)
поверта́ймо (first-person imperative plural)
поверта́й (imperative second-person singular)
поверта́йте (imperative plural second-person)
поверта́в (masculine past singular)
поверта́ли (masculine past plural)
поверта́ла (feminine past singular)
поверта́ли (feminine past plural)
поверта́ло (neuter past singular)
поверта́ли (neuter past plural)

Uk-повертати.ogg

(computing) to return (pass (data) back to the calling procedure)


повернути

поверну́ти • (povernúty) pf (imperfective поверта́ти)

поверну́ти (canonical)
povernúty (romanization)
поверта́ти (imperfective)
поверну́ти (infinitive perfective)
поверну́ть (infinitive perfective)
пове́рнений (passive past perfective)
пове́рнутий (passive past perfective)
povérnenyj (passive past perfective)
povérnutyj (passive past perfective)
impersonal: пове́рнено (passive past perfective)
пове́рнуто (passive past perfective)
povérneno (passive past perfective)
povérnuto (passive past perfective)
поверну́вши (adverbial past perfective)
поверну́ (first-person future perfective singular)
пове́рнеш (future perfective second-person singular)
пове́рне (future perfective singular third-person)
пове́рнем (first-person future perfective plural)
пове́рнемо (first-person future perfective plural)
пове́рнете (future perfective plural second-person)
пове́рнуть (future perfective plural third-person)
поверні́м (first-person imperative plural)
поверні́мо (first-person imperative plural)
поверни́ (imperative second-person singular)
поверні́ть (imperative plural second-person)
поверну́в (masculine past singular)
поверну́ли (masculine past plural)
поверну́ла (feminine past singular)
поверну́ли (feminine past plural)
поверну́ло (neuter past singular)
поверну́ли (neuter past plural)

Uk-повернути.ogg


множинний

uk-adj

множи́нний • (množýnnyj)

множи́нний (canonical)
množýnnyj (romanization)
множи́нний (masculine nominative singular)
множи́нне (neuter nominative singular)
множи́нна (feminine nominative singular)
множи́нні (nominative plural)
множи́нного (genitive masculine neuter singular)
множи́нної (feminine genitive singular)
множи́нних (genitive plural)
множи́нному (dative masculine neuter singular)
множи́нній (dative feminine singular)
множи́нним (dative plural)
множи́нного (accusative animate masculine singular)
множи́нне (accusative neuter singular)
множи́нну (accusative feminine singular)
множи́нних (accusative animate plural)
множи́нний (accusative inanimate masculine singular)
множи́нні (accusative inanimate plural)
множи́нним (instrumental masculine neuter singular)
множи́нною (feminine instrumental singular)
множи́нними (instrumental plural)
множи́нному (locative masculine neuter singular)
множи́ннім (locative masculine neuter singular)
множи́нній (feminine locative singular)
множи́нних (locative plural)
множи́нний (masculine singular vocative)
множи́нне (neuter singular vocative)
множи́нна (feminine singular vocative)
множи́нні (plural vocative)

Uk-множинний.ogg

множина́ (množyná) + -ни́й (-nýj)

af

множина́ (množyná) + -ни́й (-nýj)


неживий

uk-adj

неживи́й • (nežyvýj)

неживи́й (canonical)
nežyvýj (romanization)
неживи́й (masculine nominative singular)
неживе́ (neuter nominative singular)
нежива́ (feminine nominative singular)
неживі́ (nominative plural)
неживо́го (genitive masculine neuter singular)
неживо́ї (feminine genitive singular)
неживи́х (genitive plural)
неживо́му (dative masculine neuter singular)
неживі́й (dative feminine singular)
неживи́м (dative plural)
неживо́го (accusative animate masculine singular)
неживе́ (accusative neuter singular)
неживу́ (accusative feminine singular)
неживи́х (accusative animate plural)
неживи́й (accusative inanimate masculine singular)
неживі́ (accusative inanimate plural)
неживи́м (instrumental masculine neuter singular)
неживо́ю (feminine instrumental singular)
неживи́ми (instrumental plural)
неживо́му (locative masculine neuter singular)
неживі́м (locative masculine neuter singular)
неживі́й (feminine locative singular)
неживи́х (locative plural)
неживи́й (masculine singular vocative)
неживе́ (neuter singular vocative)
нежива́ (feminine singular vocative)
неживі́ (plural vocative)

Uk-неживий.ogg


похибка

uk-noun

по́хибка • (póxybka) f inan (genitive по́хибки, nominative plural по́хибки, genitive plural по́хибок)

по́хибка (canonical)
póxybka (romanization)
по́хибки (genitive)
по́хибки (nominative plural)
по́хибок (genitive plural)
по́хибка (nominative singular)
по́хибки (nominative plural)
по́хибки (genitive singular)
по́хибок (genitive plural)
по́хибці (dative singular)
по́хибкам (dative plural)
по́хибку (accusative singular)
по́хибки (accusative plural)
по́хибкою (instrumental singular)
по́хибками (instrumental plural)
по́хибці (locative singular)
по́хибках (locative plural)
по́хибко (singular vocative)
по́хибки (plural vocative)

по́хибка вимі́рювання

(statistics) error (difference between a measured or calculated value and a true one)


нудота

нудо́та • (nudóta) f inan (genitive нудо́ти, uncountable)

нудо́та (canonical)
nudóta (romanization)
нудо́ти (genitive)
нудо́та (nominative singular)
нудо́ти (genitive singular)
нудо́ті (dative singular)
нудо́ту (accusative singular)
нудо́тою (instrumental singular)
нудо́ті (locative singular)
нудо́то (singular vocative)

From нуд (nud) + -о́та (-óta). Compare Polish nudota.


перетин

пере́тин<genu>

пере́тин • (perétyn) m inan (genitive пере́тину, nominative plural пере́тини, genitive plural пере́тинів)

пере́тин (canonical)
perétyn (romanization)
пере́тину (genitive)
пере́тини (nominative plural)
пере́тинів (genitive plural)
пере́тин (nominative singular)
пере́тини (nominative plural)
пере́тину (genitive singular)
пере́тинів (genitive plural)
пере́тинові (dative singular)
пере́тину (dative singular)
пере́тинам (dative plural)
пере́тин (accusative singular)
пере́тини (accusative plural)
пере́тином (instrumental singular)
пере́тинами (instrumental plural)
пере́тині (locative singular)
пере́тинах (locative plural)
пере́тине (singular vocative)
пере́тини (plural vocative)

uk-ndecl

пере́тин<genu>

Uk-перетин.ogg


троль

uk-noun

троль • (trolʹ) m pers (genitive тро́ля, nominative plural тролі́, genitive plural тролі́в)

trolʹ (romanization)
тро́ля (genitive)
тролі́ (nominative plural)
тролі́в (genitive plural)
троль (nominative singular)
тролі́ (nominative plural)
тро́ля (genitive singular)
тролі́в (genitive plural)
тро́леві (dative singular)
тро́лю (dative singular)
троля́м (dative plural)
тро́ля (accusative singular)
тролі́в (accusative plural)
тро́лем (instrumental singular)
троля́ми (instrumental plural)
тро́леві (locative singular)
тро́лю (locative singular)
тро́лі (locative singular)
троля́х (locative plural)
тро́лю (singular vocative)
тролі́ (plural vocative)

From Swedish troll or any other Scandinavian language.

(mythology) troll (supernatural being in Scandinavian mythology)


щитоподібний

uk-adj

щитоподі́бний

щитоподі́бний • (ščytopodíbnyj)

щитоподі́бний (canonical)
ščytopodíbnyj (romanization)
щитоподі́бний (masculine nominative singular)
щитоподі́бне (neuter nominative singular)
щитоподі́бна (feminine nominative singular)
щитоподі́бні (nominative plural)
щитоподі́бного (genitive masculine neuter singular)
щитоподі́бної (feminine genitive singular)
щитоподі́бних (genitive plural)
щитоподі́бному (dative masculine neuter singular)
щитоподі́бній (dative feminine singular)
щитоподі́бним (dative plural)
щитоподі́бного (accusative animate masculine singular)
щитоподі́бне (accusative neuter singular)
щитоподі́бну (accusative feminine singular)
щитоподі́бних (accusative animate plural)
щитоподі́бний (accusative inanimate masculine singular)
щитоподі́бні (accusative inanimate plural)
щитоподі́бним (instrumental masculine neuter singular)
щитоподі́бною (feminine instrumental singular)
щитоподі́бними (instrumental plural)
щитоподі́бному (locative masculine neuter singular)
щитоподі́бнім (locative masculine neuter singular)
щитоподі́бній (feminine locative singular)
щитоподі́бних (locative plural)
щитоподі́бний (masculine singular vocative)
щитоподі́бне (neuter singular vocative)
щитоподі́бна (feminine singular vocative)
щитоподі́бні (plural vocative)

uk-adecl

щитоподі́бний

From щит (ščyt, “shield”) + -о- (-o-) + поді́бний (podíbnyj, “similar”), a calque of Ancient Greek θῠρεοειδής (thŭreoeidḗs, “shield-shaped”). Compare Belarusian шчытападо́бны (ščytapadóbny).

cog

шчытападо́бны


гіперінфляція

uk-noun

гіперінфля́ція<sg>

гіперінфляці́йний

гіперінфля́ція • (hiperinfljácija) f inan (genitive гіперінфля́ції, uncountable, relational adjective гіперінфляці́йний)

гіперінфля́ція (canonical)
hiperinfljácija (romanization)
гіперінфля́ції (genitive)
гіперінфляці́йний (adjective relational)
гіперінфля́ція (nominative singular)
гіперінфля́ції (genitive singular)
гіперінфля́ції (dative singular)
гіперінфля́цію (accusative singular)
гіперінфля́цією (instrumental singular)
гіперінфля́ції (locative singular)
гіперінфля́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

гіперінфля́ція<sg>

From гіпер- (hiper-) + інфля́ція (infljácija). Compare Russian гиперинфля́ция (giperinfljácija), Belarusian гіперінфля́цыя (hipjerinfljácyja), Polish hiperinflacja.

cog

гиперинфля́ция

гіперінфля́цыя


добуток

uk-noun

добу́ток<*.genu>

добу́ток • (dobútok) m inan (genitive добу́тку, nominative plural добу́тки, genitive plural добу́тків)

добу́ток (canonical)
dobútok (romanization)
добу́тку (genitive)
добу́тки (nominative plural)
добу́тків (genitive plural)
добу́ток (nominative singular)
добу́тки (nominative plural)
добу́тку (genitive singular)
добу́тків (genitive plural)
добу́ткові (dative singular)
добу́тку (dative singular)
добу́ткам (dative plural)
добу́ток (accusative singular)
добу́тки (accusative plural)
добу́тком (instrumental singular)
добу́тками (instrumental plural)
добу́ткові (locative singular)
добу́тку (locative singular)
добу́тках (locative plural)
добу́тку (singular vocative)
добу́тки (plural vocative)

uk-ndecl

добу́ток<*.genu>

Uk-добуток.ogg

From добу́ти (dobúty, “to obtain, to acquire”) + -ок (-ok), from Old Ruthenian добитокъ (dobitok), добытокъ (dobytok), from Proto-Slavic *dobytъkъ. Compare Belarusian дабы́так (dabýtak), Bulgarian добитък (dobitǎk), Macedonian добиток (dobitok), Polish dobytek, Serbo-Croatian доби́так.


Фоб

uk-proper noun

Фоб • (Fob) m pers (genitive Фо́ба, uncountable)

Fob (romanization)
Фо́ба (genitive)
Фоб (nominative singular)
Фо́ба (genitive singular)
Фо́бові (dative singular)
Фо́бу (dative singular)
Фо́ба (accusative singular)
Фо́бом (instrumental singular)
Фо́бові (locative singular)
Фо́бі (locative singular)
Фо́бе (singular vocative)

From Ancient Greek φόβος (phóbos, “fear”), ultimately from Proto-Indo-European *bʰegʷ-. Doublet of біг (bih).


міграція

uk-noun

міграці́йний

мігра́ція • (mihrácija) f inan (genitive мігра́ції, nominative plural мігра́ції, genitive plural мігра́цій, relational adjective міграці́йний)

мігра́ція (canonical)
mihrácija (romanization)
мігра́ції (genitive)
мігра́ції (nominative plural)
мігра́цій (genitive plural)
міграці́йний (adjective relational)
мігра́ція (nominative singular)
мігра́ції (nominative plural)
мігра́ції (genitive singular)
мігра́цій (genitive plural)
мігра́ції (dative singular)
мігра́ціям (dative plural)
мігра́цію (accusative singular)
мігра́ції (accusative plural)
мігра́цією (instrumental singular)
мігра́ціями (instrumental plural)
мігра́ції (locative singular)
мігра́ціях (locative plural)
мігра́ціє (singular vocative)
мігра́ції (plural vocative)

(computing) migration (Instance of changing a platform from an environment to another one.)


застарілий

uk-adj

застарі́лість

застарі́лий • (zastarílyj) (abstract noun застарі́лість)

застарі́лий (canonical)
zastarílyj (romanization)
застарі́лість (abstract-noun)
застарі́лий (masculine nominative singular)
застарі́ле (neuter nominative singular)
застарі́ла (feminine nominative singular)
застарі́лі (nominative plural)
застарі́лого (genitive masculine neuter singular)
застарі́лої (feminine genitive singular)
застарі́лих (genitive plural)
застарі́лому (dative masculine neuter singular)
застарі́лій (dative feminine singular)
застарі́лим (dative plural)
застарі́лого (accusative animate masculine singular)
застарі́ле (accusative neuter singular)
застарі́лу (accusative feminine singular)
застарі́лих (accusative animate plural)
застарі́лий (accusative inanimate masculine singular)
застарі́лі (accusative inanimate plural)
застарі́лим (instrumental masculine neuter singular)
застарі́лою (feminine instrumental singular)
застарі́лими (instrumental plural)
застарі́лому (locative masculine neuter singular)
застарі́лім (locative masculine neuter singular)
застарі́лій (feminine locative singular)
застарі́лих (locative plural)
застарі́лий (masculine singular vocative)
застарі́ле (neuter singular vocative)
застарі́ла (feminine singular vocative)
застарі́лі (plural vocative)
заст. (alternative abbreviation)

(pathology) chronic, inveterate (of a disease: present for a long time)


казуїстика

uk-noun

казуї́стика<sg>

казуїсти́чний

казуї́стика • (kazujístyka) f inan (genitive казуї́стики, uncountable, relational adjective казуїсти́чний)

казуї́стика (canonical)
kazujístyka (romanization)
казуї́стики (genitive)
казуїсти́чний (adjective relational)
казуї́стика (nominative singular)
казуї́стики (genitive singular)
казуї́стиці (dative singular)
казуї́стику (accusative singular)
казуї́стикою (instrumental singular)
казуї́стиці (locative singular)
казуї́стико (singular vocative)

uk-ndecl

казуї́стика<sg>

Borrowed from either German Kasuistik or French casuistique. Compare Russian казуи́стика (kazuístika), Belarusian казуі́стыка (kazuístyka), Polish kazuistyka.

(law, ethics) casuistry (case-based reasoning)


клава

uk-noun

кла́ва • (kláva) f inan (genitive кла́ви, nominative plural кла́ви, genitive plural клав)

кла́ва (canonical)
kláva (romanization)
кла́ви (genitive)
кла́ви (nominative plural)
клав (genitive plural)
кла́ва (nominative singular)
кла́ви (nominative plural)
кла́ви (genitive singular)
клав (genitive plural)
кла́ві (dative singular)
кла́вам (dative plural)
кла́ву (accusative singular)
кла́ви (accusative plural)
кла́вою (instrumental singular)
кла́вами (instrumental plural)
кла́ві (locative singular)
кла́вах (locative plural)
кла́во (singular vocative)
кла́ви (plural vocative)

Clipping of клавіату́ра (klaviatúra) + -а (-a)


пацієнт

паціє́нт<pr>

паціє́нт • (pacijént) m pers (genitive паціє́нта, nominative plural паціє́нти, genitive plural паціє́нтів, feminine паціє́нтка)

паціє́нт (canonical)
pacijént (romanization)
паціє́нта (genitive)
паціє́нти (nominative plural)
паціє́нтів (genitive plural)
паціє́нтка (feminine)
паціє́нт (nominative singular)
паціє́нти (nominative plural)
паціє́нта (genitive singular)
паціє́нтів (genitive plural)
паціє́нтові (dative singular)
паціє́нту (dative singular)
паціє́нтам (dative plural)
паціє́нта (accusative singular)
паціє́нтів (accusative plural)
паціє́нтом (instrumental singular)
паціє́нтами (instrumental plural)
паціє́нтові (locative singular)
паціє́нті (locative singular)
паціє́нтах (locative plural)
паціє́нте (singular vocative)
паціє́нти (plural vocative)

uk-ndecl

паціє́нт<pr>

Uk-пацієнт.ogg

Borrowed from Latin patiēns. Compare Russian пацие́нт (pacijént), Belarusian пацые́нт (pacyjént), Polish pacjent.


хвора

uk-noun

хво́ра<+.pr>

хво́ра • (xvóra) f pers (genitive хво́рої, nominative plural хво́рі, genitive plural хво́рих, masculine хво́рий)

хво́ра (canonical)
xvóra (romanization)
хво́рої (genitive)
хво́рі (nominative plural)
хво́рих (genitive plural)
хво́рий (masculine)
хво́ра (nominative singular)
хво́рі (nominative plural)
хво́рої (genitive singular)
хво́рих (genitive plural)
хво́рій (dative singular)
хво́рим (dative plural)
хво́ру (accusative singular)
хво́рих (accusative plural)
хво́рою (instrumental singular)
хво́рими (instrumental plural)
хво́рій (locative singular)
хво́рих (locative plural)
хво́ра (singular vocative)
хво́рі (plural vocative)

uk-ndecl

хво́ра<+.pr>

Nominalization of хво́ра (xvóra, adjective form).

nominalization

хво́рий хворий#Ukrainian

(medicine) female equivalent of хво́рий (xvóryj):

female equivalent of хво́рий (xvóryj):
ill person

хво́рий хворий#Ukrainian

female equivalent of хво́рий (xvóryj):
patient


Деметра

uk-proper noun

Деме́тра<pr.sg>

Деме́тра • (Demétra) f pers (genitive Деме́три, uncountable)

Деме́тра (canonical)
Demétra (romanization)
Деме́три (genitive)


програміст

uk-noun

програмі́ст<pr>

програмі́стка

програмі́ст • (prohramíst) m pers (genitive програмі́ста, nominative plural програмі́сти, genitive plural програмі́стів, feminine програмі́стка)

програмі́ст (canonical)
prohramíst (romanization)
програмі́ста (genitive)
програмі́сти (nominative plural)
програмі́стів (genitive plural)
програмі́стка (feminine)
програмі́ст (nominative singular)
програмі́сти (nominative plural)
програмі́ста (genitive singular)
програмі́стів (genitive plural)
програмі́стові (dative singular)
програмі́сту (dative singular)
програмі́стам (dative plural)
програмі́ста (accusative singular)
програмі́стів (accusative plural)
програмі́стом (instrumental singular)
програмі́стами (instrumental plural)
програмі́стові (locative singular)
програмі́сті (locative singular)
програмі́стах (locative plural)
програмі́сте (singular vocative)
програмі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

програмі́ст<pr>

From програ́ма (prohráma) + -і́ст (-íst). Compare Russian программи́ст (programmíst), Belarusian праграмі́ст (prahramíst), Polish programista.

cog

программи́ст


рецесія

uk-noun

реце́сія • (recésija) f inan (genitive реце́сії, nominative plural реце́сії, genitive plural реце́сій, relational adjective рецесі́йний)

реце́сія (canonical)
recésija (romanization)
реце́сії (genitive)
реце́сії (nominative plural)
реце́сій (genitive plural)
рецесі́йний (adjective relational)
реце́сія (nominative singular)
реце́сії (nominative plural)
реце́сії (genitive singular)
реце́сій (genitive plural)
реце́сії (dative singular)
реце́сіям (dative plural)
реце́сію (accusative singular)
реце́сії (accusative plural)
реце́сією (instrumental singular)
реце́сіями (instrumental plural)
реце́сії (locative singular)
реце́сіях (locative plural)
реце́сіє (singular vocative)
реце́сії (plural vocative)

From Latin recessiō. Compare Russian реце́ссия (recéssija) Belarusian рэцэ́сія (recésija), Polish recesja.

(economics) recession (period of reduced economic activity)


ерекція

ере́кція • (erékcija) f inan (genitive ере́кції, nominative plural ере́кції, genitive plural ере́кцій, relational adjective ерекці́йний)

ере́кція (canonical)
erékcija (romanization)
ере́кції (genitive)
ере́кції (nominative plural)
ере́кцій (genitive plural)
ерекці́йний (adjective relational)
ере́кція (nominative singular)
ере́кції (nominative plural)
ере́кції (genitive singular)
ере́кцій (genitive plural)
ере́кції (dative singular)
ере́кціям (dative plural)
ере́кцію (accusative singular)
ере́кції (accusative plural)
ере́кцією (instrumental singular)
ере́кціями (instrumental plural)
ере́кції (locative singular)
ере́кціях (locative plural)
ере́кціє (singular vocative)
ере́кції (plural vocative)

Borrowed from Latin ērēctiō. Compare Russian эре́кция (erékcija), Belarusian эрэ́кцыя (erékcyja), Polish erekcja.

(physiology) erection (rigid state of penis)


умикати

uk-verb

умика́ти • (umykáty) impf (perfective увімкну́ти)

умика́ти (canonical)
umykáty (romanization)
увімкну́ти (perfective)
умика́ти (imperfective infinitive)
умика́ть (imperfective infinitive)
умика́ючи (adverbial imperfective present)
умика́вши (adverbial imperfective past)
умика́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вмика́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вмика́ть (first-person future imperfective singular)
умика́тиму (first-person future imperfective singular)
умика́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш умика́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш умика́ть (future imperfective second-person singular)
умика́тимеш (future imperfective second-person singular)
умика́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вмика́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вмика́ть (future imperfective singular third-person)
умика́тиме (future imperfective singular third-person)
умика́єм (first-person imperfective plural present)
умика́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вмика́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вмика́ть (first-person future imperfective plural)
умика́тимемо (first-person future imperfective plural)
умика́тимем (first-person future imperfective plural)
умика́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вмика́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вмика́ть (future imperfective plural second-person)
умика́тимете (future imperfective plural second-person)
умика́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть умика́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть умика́ть (future imperfective plural third-person)
умика́тимуть (future imperfective plural third-person)
умика́ймо (first-person imperative plural)
умика́й (imperative second-person singular)
умика́йте (imperative plural second-person)
умика́в (masculine past singular)
умика́ли (masculine past plural)
умика́ла (feminine past singular)
умика́ли (feminine past plural)
умика́ло (neuter past singular)
умика́ли (neuter past plural)
вмика́ти (alternative)

(transitive, computing) to enable (to activate a function of an electronic or mechanical device)


диверсифікувати

диверсифікува́ти

диверсифікува́ти • (dyversyfikuváty) impf or pf

диверсифікува́ти (canonical)
dyversyfikuváty (romanization)
диверсифікува́ти (infinitive)
диверсифікува́ть (infinitive)
диверсифіко́ваний (passive past)
impersonal: диверсифіко́вано (passive past)
диверсифіку́ючи (adverbial present)
диверсифікува́вши (adverbial past)
диверсифіку́ю (first-person future singular)
бу́ду диверсифікува́ти (first-person singular)
бу́ду диверсифікува́ть (first-person singular)
диверсифікува́тиму (first-person singular)
диверсифіку́єш (future second-person singular)
бу́деш диверсифікува́ти (second-person singular)
бу́деш диверсифікува́ть (second-person singular)
диверсифікува́тимеш (second-person singular)
диверсифіку́є (future singular third-person)
бу́де диверсифікува́ти (singular third-person)
бу́де диверсифікува́ть (singular third-person)
диверсифікува́тиме (singular third-person)
диверсифіку́єм (first-person future plural)
диверсифіку́ємо (first-person future plural)
бу́демо диверсифікува́ти (first-person plural)
бу́демо диверсифікува́ть (first-person plural)
диверсифікува́тимемо (first-person plural)
диверсифікува́тимем (first-person plural)
диверсифіку́єте (future plural second-person)
бу́дете диверсифікува́ти (plural second-person)
бу́дете диверсифікува́ть (plural second-person)
диверсифікува́тимете (plural second-person)
диверсифіку́ють (future plural third-person)
бу́дуть диверсифікува́ти (plural third-person)
бу́дуть диверсифікува́ть (plural third-person)
диверсифікува́тимуть (plural third-person)
диверсифіку́ймо (first-person imperative plural)
диверсифіку́й (imperative second-person singular)
диверсифіку́йте (imperative plural second-person)
диверсифікува́в (masculine past singular)
диверсифікува́ли (masculine past plural)
диверсифікува́ла (feminine past singular)
диверсифікува́ли (feminine past plural)
диверсифікува́ло (neuter past singular)
диверсифікува́ли (neuter past plural)

uk-conj

диверсифікува́ти<2a.both.tr.ppp>

From диверсифік(а́ція) (dyversyfik(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian диверсифици́ровать (diversificírovatʹ), Belarusian дыверсіфікава́ць (dyvjersifikavácʹ), Polish dywersyfikować.

af

диверсифіка́ція

диверсифік(а́ція)

cog

диверсифици́ровать

дыверсіфікава́ць


реанімація

uk-noun

реаніма́ція<>

реанімаці́йний

реаніма́ція • (reanimácija) f inan (genitive реаніма́ції, nominative plural реаніма́ції, genitive plural реаніма́цій, relational adjective реанімаці́йний)

реаніма́ція (canonical)
reanimácija (romanization)
реаніма́ції (genitive)
реаніма́ції (nominative plural)
реаніма́цій (genitive plural)
реанімаці́йний (adjective relational)
реаніма́ція (nominative singular)
реаніма́ції (nominative plural)
реаніма́ції (genitive singular)
реаніма́цій (genitive plural)
реаніма́ції (dative singular)
реаніма́ціям (dative plural)
реаніма́цію (accusative singular)
реаніма́ції (accusative plural)
реаніма́цією (instrumental singular)
реаніма́ціями (instrumental plural)
реаніма́ції (locative singular)
реаніма́ціях (locative plural)
реаніма́ціє (singular vocative)
реаніма́ції (plural vocative)

uk-ndecl

реаніма́ція<>

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from English reanimation. Compare Russian реанима́ция (reanimácija), Belarusian рэаніма́цыя (reanimácyja), Polish reanimacja.


ін'єкція

uk-noun

ін'єкці́йний

ін'є́кція • (inʺjékcija) f inan (genitive ін'є́кції, nominative plural ін'є́кції, genitive plural ін'є́кцій, relational adjective ін'єкці́йний)

ін'є́кція (canonical)
inʺjékcija (romanization)
ін'є́кції (genitive)
ін'є́кції (nominative plural)
ін'є́кцій (genitive plural)
ін'єкці́йний (adjective relational)
ін'є́кція (nominative singular)
ін'є́кції (nominative plural)
ін'є́кції (genitive singular)
ін'є́кцій (genitive plural)
ін'є́кції (dative singular)
ін'є́кціям (dative plural)
ін'є́кцію (accusative singular)
ін'є́кції (accusative plural)
ін'є́кцією (instrumental singular)
ін'є́кціями (instrumental plural)
ін'є́кції (locative singular)
ін'є́кціях (locative plural)
ін'є́кціє (singular vocative)
ін'є́кції (plural vocative)
іньє́кція (alternative)

Derived via Western European languages from Latin iniectiō. Compare Russian инъе́кция (inʺjékcija), Belarusian ін'е́кцыя (inʺjékcyja), Polish iniekcja.


інтервал

інтерва́л<genu>

інтерва́л • (intervál) m inan (genitive інтерва́лу, nominative plural інтерва́ли, genitive plural інтерва́лів)

інтерва́л (canonical)
intervál (romanization)
інтерва́лу (genitive)
інтерва́ли (nominative plural)
інтерва́лів (genitive plural)
інтерва́л (nominative singular)
інтерва́ли (nominative plural)
інтерва́лу (genitive singular)
інтерва́лів (genitive plural)
інтерва́лові (dative singular)
інтерва́лу (dative singular)
інтерва́лам (dative plural)
інтерва́л (accusative singular)
інтерва́ли (accusative plural)
інтерва́лом (instrumental singular)
інтерва́лами (instrumental plural)
інтерва́лі (locative singular)
інтерва́лах (locative plural)
інтерва́ле (singular vocative)
інтерва́ли (plural vocative)

uk-ndecl

інтерва́л<genu>

Uk-інтервал.ogg

Derived via Western European languages from Latin intervallum. Compare Russian интерва́л (intervál), Belarusian інтэрва́л (intervál), Polish interwał.


власна назва

uk-noun

вла́сна<+> на́зва<>

вла́сна на́зва • (vlásna názva) f inan (genitive вла́сної на́зви, nominative plural вла́сні на́зви, genitive plural вла́сних на́зв)

вла́сна на́зва (canonical)
vlásna názva (romanization)
вла́сної на́зви (genitive)
вла́сні на́зви (nominative plural)
вла́сних на́зв (genitive plural)
вла́сна на́зва (nominative singular)
вла́сні на́зви (nominative plural)
вла́сної на́зви (genitive singular)
вла́сних на́зв (genitive plural)
вла́сній на́зві (dative singular)
вла́сним на́звам (dative plural)
вла́сну на́зву (accusative singular)
вла́сні на́зви (accusative plural)
вла́сною на́звою (instrumental singular)
вла́сними на́звами (instrumental plural)
вла́сній на́зві (locative singular)
вла́сних на́звах (locative plural)
вла́сна на́зво (singular vocative)
вла́сні на́зви (plural vocative)

uk-ndecl

вла́сна<+> на́зва<>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-власна назва.wav


діалект

uk-noun

діале́кт<genu>

діале́кт • (dialékt) m inan (genitive діале́кту, nominative plural діале́кти, genitive plural діале́ктів, relational adjective діале́ктний)

діале́кт (canonical)
dialékt (romanization)
діале́кту (genitive)
діале́кти (nominative plural)
діале́ктів (genitive plural)
діале́ктний (adjective relational)
діале́кт (nominative singular)
діале́кти (nominative plural)
діале́кту (genitive singular)
діале́ктів (genitive plural)
діале́ктові (dative singular)
діале́кту (dative singular)
діале́ктам (dative plural)
діале́кт (accusative singular)
діале́кти (accusative plural)
діале́ктом (instrumental singular)
діале́ктами (instrumental plural)
діале́кті (locative singular)
діале́ктах (locative plural)
діале́кте (singular vocative)
діале́кти (plural vocative)
діяле́кт (alternative)

uk-ndecl

діале́кт<genu>

Uk-діалект.ogg

Borrowed from Ancient Greek διάλεκτος (diálektos). Compare Russian диале́кт (dialékt), Belarusian дыяле́кт (dyjaljékt), Polish dialekt.


імпульс

uk-noun

і́мпульс<genu>

і́мпульс • (ímpulʹs) m inan (genitive і́мпульсу, nominative plural і́мпульси, genitive plural і́мпульсів, relational adjective і́мпульсний)

і́мпульс (canonical)
ímpulʹs (romanization)
і́мпульсу (genitive)
і́мпульси (nominative plural)
і́мпульсів (genitive plural)
і́мпульсний (adjective relational)
і́мпульс (nominative singular)
і́мпульси (nominative plural)
і́мпульсу (genitive singular)
і́мпульсів (genitive plural)
і́мпульсові (dative singular)
і́мпульсу (dative singular)
і́мпульсам (dative plural)
і́мпульс (accusative singular)
і́мпульси (accusative plural)
і́мпульсом (instrumental singular)
і́мпульсами (instrumental plural)
і́мпульсі (locative singular)
і́мпульсах (locative plural)
і́мпульсе (singular vocative)
і́мпульси (plural vocative)

uk-ndecl

і́мпульс<genu>

Uk-імпульс.ogg

Borrowed from German Impuls, from Latin impulsus. Compare Russian и́мпульс (ímpulʹs).

(physics, physiology) impulse, impetus (sudden force that impels)

(psychology) impulse (wish or urge, particularly a sudden one prompting action)


несвідоме

uk-noun

несвідо́ме<+>

несвідо́ме • (nesvidóme) n inan (genitive несвідо́мого, nominative plural несвідо́мі, genitive plural несвідо́мих)

несвідо́ме (canonical)
nesvidóme (romanization)
несвідо́мого (genitive)
несвідо́мі (nominative plural)
несвідо́мих (genitive plural)
несвідо́ме (nominative singular)
несвідо́мі (nominative plural)
несвідо́мого (genitive singular)
несвідо́мих (genitive plural)
несвідо́мому (dative singular)
несвідо́мим (dative plural)
несвідо́ме (accusative singular)
несвідо́мі (accusative plural)
несвідо́мим (instrumental singular)
несвідо́мими (instrumental plural)
несвідо́мому (locative singular)
несвідо́мім (locative singular)
несвідо́мих (locative plural)
несвідо́ме (singular vocative)
несвідо́мі (plural vocative)

uk-ndecl

несвідо́ме<+>

From не- (ne-) + свідомий (svidomyj) + -е (-e)


попит

uk-noun

по́пит • (pópyt) m inan (genitive по́питу, uncountable)

по́пит (canonical)
pópyt (romanization)
по́питу (genitive)
по́пит (nominative singular)
по́питу (genitive singular)
по́питові (dative singular)
по́питу (dative singular)
по́пит (accusative singular)
по́питом (instrumental singular)
по́питу (locative singular)
по́питі (locative singular)
по́пите (singular vocative)

Deverbal from попита́ти (popytáty). Compare Belarusian по́пыт (pópyt), Polish popyt.

uk:попит
uk:попит і пропозиція


багатогранний

uk-adj

багатогра́нний

багатогра́нно

багатогра́нність

багатогра́нний • (bahatohránnyj) (adverb багатогра́нно, abstract noun багатогра́нність)

багатогра́нний (canonical)
bahatohránnyj (romanization)
багатогра́нно (adverb)
багатогра́нність (abstract-noun)
багатогра́нний (masculine nominative singular)
багатогра́нне (neuter nominative singular)
багатогра́нна (feminine nominative singular)
багатогра́нні (nominative plural)
багатогра́нного (genitive masculine neuter singular)
багатогра́нної (feminine genitive singular)
багатогра́нних (genitive plural)
багатогра́нному (dative masculine neuter singular)
багатогра́нній (dative feminine singular)
багатогра́нним (dative plural)
багатогра́нного (accusative animate masculine singular)
багатогра́нне (accusative neuter singular)
багатогра́нну (accusative feminine singular)
багатогра́нних (accusative animate plural)
багатогра́нний (accusative inanimate masculine singular)
багатогра́нні (accusative inanimate plural)
багатогра́нним (instrumental masculine neuter singular)
багатогра́нною (feminine instrumental singular)
багатогра́нними (instrumental plural)
багатогра́нному (locative masculine neuter singular)
багатогра́ннім (locative masculine neuter singular)
багатогра́нній (feminine locative singular)
багатогра́нних (locative plural)
багатогра́нний (masculine singular vocative)
багатогра́нне (neuter singular vocative)
багатогра́нна (feminine singular vocative)
багатогра́нні (plural vocative)

uk-adecl

багатогра́нний

багато- (bahato-, “many-, multi-, poly-”) + грань (hranʹ, “face, side”) + -ний (-nyj)


запозичувати

uk-verb

запози́чувати

запози́чувати • (zapozýčuvaty) impf (perfective запози́чити)

запози́чувати (canonical)
zapozýčuvaty (romanization)
запози́чити (perfective)
запози́чувати (imperfective infinitive)
запози́чувать (imperfective infinitive)
запози́чуваний (imperfective passive past)
impersonal: запози́чувано (imperfective passive past)
запози́чуючи (adverbial imperfective present)
запози́чувавши (adverbial imperfective past)
запози́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду запози́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду запози́чувать (first-person future imperfective singular)
запози́чуватиму (first-person future imperfective singular)
запози́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш запози́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш запози́чувать (future imperfective second-person singular)
запози́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
запози́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де запози́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де запози́чувать (future imperfective singular third-person)
запози́чуватиме (future imperfective singular third-person)
запози́чуєм (first-person imperfective plural present)
запози́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо запози́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо запози́чувать (first-person future imperfective plural)
запози́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
запози́чуватимем (first-person future imperfective plural)
запози́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете запози́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете запози́чувать (future imperfective plural second-person)
запози́чуватимете (future imperfective plural second-person)
запози́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запози́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запози́чувать (future imperfective plural third-person)
запози́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
запози́чуймо (first-person imperative plural)
запози́чуй (imperative second-person singular)
запози́чуйте (imperative plural second-person)
запози́чував (masculine past singular)
запози́чували (masculine past plural)
запози́чувала (feminine past singular)
запози́чували (feminine past plural)
запози́чувало (neuter past singular)
запози́чували (neuter past plural)

[zɐpɔˈzɪt͡ʃʊʋɐte]

Uk-запозичувати.ogg

From запози́чити (zapozýčyty) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian запазы́чваць (zapazýčvacʹ).

cog

запазы́чваць

(linguistics) to borrow (adopt (a word) from another language)


запозичити

uk-verb

запози́чувати

запози́чити • (zapozýčyty) pf (imperfective запози́чувати or запозича́ти)

запози́чити (canonical)
zapozýčyty (romanization)
запози́чувати (imperfective)
запозича́ти (imperfective)
запози́чити (infinitive perfective)
запози́чить (infinitive perfective)
запози́чений (passive past perfective)
impersonal: запози́чено (passive past perfective)
запози́чивши (adverbial past perfective)
запози́чу (first-person future perfective singular)
запози́чиш (future perfective second-person singular)
запози́чить (future perfective singular third-person)
запози́чим (first-person future perfective plural)
запози́чимо (first-person future perfective plural)
запози́чите (future perfective plural second-person)
запози́чать (future perfective plural third-person)
запози́чмо (first-person imperative plural)
запози́ч (imperative second-person singular)
запози́чте (imperative plural second-person)
запози́чив (masculine past singular)
запози́чили (masculine past plural)
запози́чила (feminine past singular)
запози́чили (feminine past plural)
запози́чило (neuter past singular)
запози́чили (neuter past plural)

Uk-запозичити.ogg

From за- (za-) + пози́чити (pozýčyty). Compare Belarusian запазы́чыць (zapazýčycʹ), Polish zapożyczyć.


запозичати

запозича́ти • (zapozyčáty) impf (perfective запози́чити)

запозича́ти (canonical)
zapozyčáty (romanization)
запози́чити (perfective)
запозича́ти (imperfective infinitive)
запозича́ть (imperfective infinitive)
запозича́ючи (adverbial imperfective present)
запозича́вши (adverbial imperfective past)
запозича́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду запозича́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду запозича́ть (first-person future imperfective singular)
запозича́тиму (first-person future imperfective singular)
запозича́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш запозича́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш запозича́ть (future imperfective second-person singular)
запозича́тимеш (future imperfective second-person singular)
запозича́є (imperfective present singular third-person)
бу́де запозича́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де запозича́ть (future imperfective singular third-person)
запозича́тиме (future imperfective singular third-person)
запозича́єм (first-person imperfective plural present)
запозича́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо запозича́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо запозича́ть (first-person future imperfective plural)
запозича́тимемо (first-person future imperfective plural)
запозича́тимем (first-person future imperfective plural)
запозича́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете запозича́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете запозича́ть (future imperfective plural second-person)
запозича́тимете (future imperfective plural second-person)
запозича́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запозича́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запозича́ть (future imperfective plural third-person)
запозича́тимуть (future imperfective plural third-person)
запозича́ймо (first-person imperative plural)
запозича́й (imperative second-person singular)
запозича́йте (imperative plural second-person)
запозича́в (masculine past singular)
запозича́ли (masculine past plural)
запозича́ла (feminine past singular)
запозича́ли (feminine past plural)
запозича́ло (neuter past singular)
запозича́ли (neuter past plural)

Uk-запозичати.ogg

From запози́чити (zapozýčyty) + -а́ти (-áty). Compare Belarusian запазыча́ць (zapazyčácʹ), Polish zapożyczać.

af

запози́чити (zapozýčyty) + -а́ти (-áty)


запозичення

uk-noun

запози́чення<loci:ju>

запози́чення • (zapozýčennja) n inan (genitive запози́чення, nominative plural запози́чення, genitive plural запози́чень)

запози́чення (canonical)
zapozýčennja (romanization)
запози́чення (genitive)
запози́чення (nominative plural)
запози́чень (genitive plural)
запози́чення (nominative singular)
запози́чення (nominative plural)
запози́чення (genitive singular)
запози́чень (genitive plural)
запози́ченню (dative singular)
запози́ченням (dative plural)
запози́чення (accusative singular)
запози́чення (accusative plural)
запози́ченням (instrumental singular)
запози́ченнями (instrumental plural)
запози́ченні (locative singular)
запози́ченню (locative singular)
запози́ченнях (locative plural)
запози́чення (singular vocative)
запози́чення (plural vocative)

uk-ndecl

запози́чення<loci:ju>

[zɐpɔˈzɪt͡ʃenʲːɐ]

Uk-запозичення.ogg

From запози́чити (zapozýčyty) + -ення (-ennja). Compare Belarusian запазы́чанне (zapazýčannje), Polish zapożyczenie.

cog

запазы́чанне

(linguistics) loanword, borrowing (borrowed word, adopted from a foreign language)


емпатія

uk-noun

емпа́тія<sg>

емпа́тія • (empátija) f inan (genitive емпа́тії, uncountable)

емпа́тія (canonical)
empátija (romanization)
емпа́тії (genitive)
емпа́тія (nominative singular)
емпа́тії (genitive singular)
емпа́тії (dative singular)
емпа́тію (accusative singular)
емпа́тією (instrumental singular)
емпа́тії (locative singular)
емпа́тіє (singular vocative)

uk-ndecl

емпа́тія<sg>

Borrowed from English empathy, from Ancient Greek ἐμπάθεια (empátheia). Compare Russian эмпа́тия (empátija), Belarusian эмпа́тыя (empátyja), Polish empatia.


еякуляція

uk-noun

еякуля́ція<>

еякуля́ція • (ejakuljácija) f inan (genitive еякуля́ції, nominative plural еякуля́ції, genitive plural еякуля́цій)

еякуля́ція (canonical)
ejakuljácija (romanization)
еякуля́ції (genitive)
еякуля́ції (nominative plural)
еякуля́цій (genitive plural)
еякуля́ція (nominative singular)
еякуля́ції (nominative plural)
еякуля́ції (genitive singular)
еякуля́цій (genitive plural)
еякуля́ції (dative singular)
еякуля́ціям (dative plural)
еякуля́цію (accusative singular)
еякуля́ції (accusative plural)
еякуля́цією (instrumental singular)
еякуля́ціями (instrumental plural)
еякуля́ції (locative singular)
еякуля́ціях (locative plural)
еякуля́ціє (singular vocative)
еякуля́ції (plural vocative)

uk-ndecl

еякуля́ція<>

Borrowed from Latin ēiaculātiō. Compare Russian эякуля́ция (ejakuljácija), Belarusian эякуля́цыя (ejakuljácyja), Polish ejakulacja.

uk:жіноча еякуляція
uk:чоловіча еякуляція


дебіл

uk-noun

дебі́л • (debíl) m pers (genitive дебі́ла, nominative plural дебі́ли, genitive plural дебі́лів)

дебі́л (canonical)
debíl (romanization)
дебі́ла (genitive)
дебі́ли (nominative plural)
дебі́лів (genitive plural)
дебі́л (nominative singular)
дебі́ли (nominative plural)
дебі́ла (genitive singular)
дебі́лів (genitive plural)
дебі́лові (dative singular)
дебі́лу (dative singular)
дебі́лам (dative plural)
дебі́ла (accusative singular)
дебі́лів (accusative plural)
дебі́лом (instrumental singular)
дебі́лами (instrumental plural)
дебі́лові (locative singular)
дебі́лі (locative singular)
дебі́лах (locative plural)
дебі́ле (singular vocative)
дебі́ли (plural vocative)

Borrowed from French débile, from Latin debilis. Compare Russian деби́л (debíl).


шестигранний

uk-adj

шестигра́нний

шестигра́нний • (šestyhránnyj)

шестигра́нний (canonical)
šestyhránnyj (romanization)
шестигра́нний (masculine nominative singular)
шестигра́нне (neuter nominative singular)
шестигра́нна (feminine nominative singular)
шестигра́нні (nominative plural)
шестигра́нного (genitive masculine neuter singular)
шестигра́нної (feminine genitive singular)
шестигра́нних (genitive plural)
шестигра́нному (dative masculine neuter singular)
шестигра́нній (dative feminine singular)
шестигра́нним (dative plural)
шестигра́нного (accusative animate masculine singular)
шестигра́нне (accusative neuter singular)
шестигра́нну (accusative feminine singular)
шестигра́нних (accusative animate plural)
шестигра́нний (accusative inanimate masculine singular)
шестигра́нні (accusative inanimate plural)
шестигра́нним (instrumental masculine neuter singular)
шестигра́нною (feminine instrumental singular)
шестигра́нними (instrumental plural)
шестигра́нному (locative masculine neuter singular)
шестигра́ннім (locative masculine neuter singular)
шестигра́нній (feminine locative singular)
шестигра́нних (locative plural)
шестигра́нний (masculine singular vocative)
шестигра́нне (neuter singular vocative)
шестигра́нна (feminine singular vocative)
шестигра́нні (plural vocative)

uk-adecl

шестигра́нний

From шести́ (šestý, “six”) + грань (hranʹ, “side, facet”) + -ний (-nyj). Compare Russian шестигра́нный (šestigránnyj), Belarusian шасцігра́нны (šascihránny).

cog

шестигра́нный

шасцігра́нны

(geometry) hexahedral (having six planar surfaces)


багатокутник

uk-noun

багатоку́тник<>

багатоку́тник • (bahatokútnyk) m inan (genitive багатоку́тника, nominative plural багатоку́тники, genitive plural багатоку́тників)

багатоку́тник (canonical)
bahatokútnyk (romanization)
багатоку́тника (genitive)
багатоку́тники (nominative plural)
багатоку́тників (genitive plural)
багатоку́тник (nominative singular)
багатоку́тники (nominative plural)
багатоку́тника (genitive singular)
багатоку́тників (genitive plural)
багатоку́тникові (dative singular)
багатоку́тнику (dative singular)
багатоку́тникам (dative plural)
багатоку́тник (accusative singular)
багатоку́тники (accusative plural)
багатоку́тником (instrumental singular)
багатоку́тниками (instrumental plural)
багатоку́тнику (locative singular)
багатоку́тниках (locative plural)
багатоку́тнику (singular vocative)
багатоку́тники (plural vocative)

uk-ndecl

багатоку́тник<>

багато- (bahato-, “many-, multi-, poly-”) + кут (kut, “corner, angle”) + -ник (-nyk). Compare Polish wielokąt, Polish wielobok.

af

uk:Многокутник


двоїна

uk-noun

двоїна́ • (dvojiná) f inan (genitive двоїни́, uncountable)

двоїна́ (canonical)
dvojiná (romanization)
двоїни́ (genitive)
двоїна́ (nominative singular)
двоїни́ (genitive singular)
двоїні́ (dative singular)
двоїну́ (accusative singular)
двоїно́ю (instrumental singular)
двоїні́ (locative singular)
дво́їно (singular vocative)


інтегрувати

uk-verb

інтегрува́ти

інтегрува́ти (canonical)
intehruváty (romanization)
інтегрува́ти (infinitive)
інтегрува́ть (infinitive)
інтегро́ваний (passive past)
impersonal: інтегро́вано (passive past)
інтегру́ючи (adverbial present)
інтегрува́вши (adverbial past)
інтегру́ю (first-person future singular)
бу́ду йнтегрува́ти (first-person singular)
бу́ду йнтегрува́ть (first-person singular)
інтегрува́тиму (first-person singular)
інтегру́єш (future second-person singular)
бу́деш інтегрува́ти (second-person singular)
бу́деш інтегрува́ть (second-person singular)
інтегрува́тимеш (second-person singular)
інтегру́є (future singular third-person)
бу́де йнтегрува́ти (singular third-person)
бу́де йнтегрува́ть (singular third-person)
інтегрува́тиме (singular third-person)
інтегру́єм (first-person future plural)
інтегру́ємо (first-person future plural)
бу́демо йнтегрува́ти (first-person plural)
бу́демо йнтегрува́ть (first-person plural)
інтегрува́тимемо (first-person plural)
інтегрува́тимем (first-person plural)
інтегру́єте (future plural second-person)
бу́дете йнтегрува́ти (plural second-person)
бу́дете йнтегрува́ть (plural second-person)
інтегрува́тимете (plural second-person)
інтегру́ють (future plural third-person)
бу́дуть інтегрува́ти (plural third-person)
бу́дуть інтегрува́ть (plural third-person)
інтегрува́тимуть (plural third-person)
інтегру́ймо (first-person imperative plural)
інтегру́й (imperative second-person singular)
інтегру́йте (imperative plural second-person)
інтегрува́в (masculine past singular)
інтегрува́ли (masculine past plural)
інтегрува́ла (feminine past singular)
інтегрува́ли (feminine past plural)
інтегрува́ло (neuter past singular)
інтегрува́ли (neuter past plural)

From Latin integrō + -ува́ти (-uváty). Compare Russian интегри́ровать (integrírovatʹ), Belarusian інтэграва́ць (intehravácʹ), Polish integrować.

cog

интегри́ровать

інтэграва́ць


чотирикутник

uk-noun

чотирику́тник<>

чотирику́тник • (čotyrykútnyk) m inan (genitive чотирику́тника, nominative plural чотирику́тники, genitive plural чотирику́тників)

чотирику́тник (canonical)
čotyrykútnyk (romanization)
чотирику́тника (genitive)
чотирику́тники (nominative plural)
чотирику́тників (genitive plural)
чотирику́тник (nominative singular)
чотирику́тники (nominative plural)
чотирику́тника (genitive singular)
чотирику́тників (genitive plural)
чотирику́тникові (dative singular)
чотирику́тнику (dative singular)
чотирику́тникам (dative plural)
чотирику́тник (accusative singular)
чотирику́тники (accusative plural)
чотирику́тником (instrumental singular)
чотирику́тниками (instrumental plural)
чотирику́тнику (locative singular)
чотирику́тниках (locative plural)
чотирику́тнику (singular vocative)
чотирику́тники (plural vocative)

uk-ndecl

чотирику́тник<>

Uk-чотирикутник.ogg

From чотири- (čotyry-, “four-, quadr(i)-”) + кут (kut, “angle”) + -ник (-nyk).

af

uk:чотирикутник


сегрегація

uk-noun

сегрега́ція<sg>

сегрегаці́йний

сегрега́ція • (sehrehácija) f inan (genitive сегрега́ції, uncountable, relational adjective сегрегаці́йний)

сегрега́ція (canonical)
sehrehácija (romanization)
сегрега́ції (genitive)
сегрегаці́йний (adjective relational)
сегрега́ція (nominative singular)
сегрега́ції (genitive singular)
сегрега́ції (dative singular)
сегрега́цію (accusative singular)
сегрега́цією (instrumental singular)
сегрега́ції (locative singular)
сегрега́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

сегрега́ція<sg>

Uk-сегрегація.ogg

Borrowed from Latin sēgregātiō. Compare Russian сегрега́ция (segregácija), Belarusian сегрэга́цыя (sjehrehácyja), Polish segregacja.


периферія

uk-noun

перифері́я<>

перифері́я • (peryferíja) f inan (genitive перифері́ї, nominative plural перифері́ї, genitive plural перифері́й)

перифері́я (canonical)
peryferíja (romanization)
перифері́ї (genitive)
перифері́ї (nominative plural)
перифері́й (genitive plural)
перифері́я (nominative singular)
перифері́ї (nominative plural)
перифері́ї (genitive singular)
перифері́й (genitive plural)
перифері́ї (dative singular)
перифері́ям (dative plural)
перифері́ю (accusative singular)
перифері́ї (accusative plural)
перифері́єю (instrumental singular)
перифері́ями (instrumental plural)
перифері́ї (locative singular)
перифері́ях (locative plural)
перифері́є (singular vocative)
перифері́ї (plural vocative)

uk-ndecl

перифері́я<>

Borrowed from French périphérie, from Latin peripherīa, from Ancient Greek περιφέρεια (periphéreia). Compare Russian перифери́я (periferíja), Belarusian перыферы́я (pjeryfjerýja), Polish peryferia.


ад'єктивація

uk-noun

ад'єктива́ція<sg>

ад'єктива́ція • (adʺjektyvácija) f inan (genitive ад'єктива́ції, uncountable)

ад'єктива́ція (canonical)
adʺjektyvácija (romanization)
ад'єктива́ції (genitive)
ад'єктива́ція (nominative singular)
ад'єктива́ції (genitive singular)
ад'єктива́ції (dative singular)
ад'єктива́цію (accusative singular)
ад'єктива́цією (instrumental singular)
ад'єктива́ції (locative singular)
ад'єктива́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

ад'єктива́ція<sg>


застосунок

uk-noun

застосу́нок<genu.*>

застосу́нок • (zastosúnok) m inan (genitive застосу́нку, nominative plural застосу́нки, genitive plural застосу́нків)

застосу́нок (canonical)
zastosúnok (romanization)
застосу́нку (genitive)
застосу́нки (nominative plural)
застосу́нків (genitive plural)
застосу́нок (nominative singular)
застосу́нки (nominative plural)
застосу́нку (genitive singular)
застосу́нків (genitive plural)
застосу́нкові (dative singular)
застосу́нку (dative singular)
застосу́нкам (dative plural)
застосу́нок (accusative singular)
застосу́нки (accusative plural)
застосу́нком (instrumental singular)
застосу́нками (instrumental plural)
застосу́нкові (locative singular)
застосу́нку (locative singular)
застосу́нках (locative plural)
застосу́нку (singular vocative)
застосу́нки (plural vocative)

uk-ndecl

застосу́нок<genu.*>

застосува́ти (zastosuváty, “to apply”) + -у́нок (-únok). The meaning 2 ("app") is a semantic loan from English application.

suffix

застосува́ти

uk:застосунок


інтерактивний

uk-adj

інтеракти́вний

інтеракти́вно

інтеракти́вність

інтеракти́вний • (interaktývnyj) (adverb інтеракти́вно, abstract noun інтеракти́вність)

інтеракти́вний (canonical)
interaktývnyj (romanization)
інтеракти́вно (adverb)
інтеракти́вність (abstract-noun)
інтеракти́вний (masculine nominative singular)
інтеракти́вне (neuter nominative singular)
інтеракти́вна (feminine nominative singular)
інтеракти́вні (nominative plural)
інтеракти́вного (genitive masculine neuter singular)
інтеракти́вної (feminine genitive singular)
інтеракти́вних (genitive plural)
інтеракти́вному (dative masculine neuter singular)
інтеракти́вній (dative feminine singular)
інтеракти́вним (dative plural)
інтеракти́вного (accusative animate masculine singular)
інтеракти́вне (accusative neuter singular)
інтеракти́вну (accusative feminine singular)
інтеракти́вних (accusative animate plural)
інтеракти́вний (accusative inanimate masculine singular)
інтеракти́вні (accusative inanimate plural)
інтеракти́вним (instrumental masculine neuter singular)
інтеракти́вною (feminine instrumental singular)
інтеракти́вними (instrumental plural)
інтеракти́вному (locative masculine neuter singular)
інтеракти́внім (locative masculine neuter singular)
інтеракти́вній (feminine locative singular)
інтеракти́вних (locative plural)
інтеракти́вний (masculine singular vocative)
інтеракти́вне (neuter singular vocative)
інтеракти́вна (feminine singular vocative)
інтеракти́вні (plural vocative)

uk-adecl

інтеракти́вний

From інтеракти́в (interaktýv) + -ний (-nyj). Compare Russian интеракти́вный (interaktívnyj), Belarusian інтэракты́ўны (interaktýŭny), Polish interaktywny.

cog

интеракти́вный

інтэракты́ўны

(computing) interactive (responding to the user)


фрустрація

uk-noun

фрустра́ція<sg>

фрустра́ція • (frustrácija) f inan (genitive фрустра́ції, uncountable)

фрустра́ція (canonical)
frustrácija (romanization)
фрустра́ції (genitive)
фрустра́ція (nominative singular)
фрустра́ції (genitive singular)
фрустра́ції (dative singular)
фрустра́цію (accusative singular)
фрустра́цією (instrumental singular)
фрустра́ції (locative singular)
фрустра́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

фрустра́ція<sg>

Borrowed from Latin frūstrātiō. Compare Russian фрустра́ция (frustrácija), Polish frustracja.

(psychology) frustration (feeling of annoyance at impassibility from resistance)


судина

uk-noun

суди́на • (sudýna) f inan (genitive суди́ни, nominative plural суди́ни, genitive plural суди́н, relational adjective суди́нний)

суди́на (canonical)
sudýna (romanization)
суди́ни (genitive)
суди́ни (nominative plural)
суди́н (genitive plural)
суди́нний (adjective relational)
суди́на (nominative singular)
суди́ни (nominative plural)
суди́ни (genitive singular)
суди́н (genitive plural)
суди́ні (dative singular)
суди́нам (dative plural)
суди́ну (accusative singular)
суди́ни (accusative plural)
суди́ною (instrumental singular)
суди́нами (instrumental plural)
суди́ні (locative singular)
суди́нах (locative plural)
суди́но (singular vocative)
суди́ни (plural vocative)

From Proto-Slavic *sǫdъ, identical to the origin of суд (sud, “court”), with -и́на (-ýna) suffix. Compare Russian сосу́д (sosúd).

(anatomy, botany) vessel (tube or canal that carries fluid in an animal or plant)

uk:Мельничук Олександр Савич


секція

се́кція • (sékcija) f inan (genitive се́кції, nominative plural се́кції, genitive plural се́кцій, relational adjective секці́йний)

се́кція (canonical)
sékcija (romanization)
се́кції (genitive)
се́кції (nominative plural)
се́кцій (genitive plural)
секці́йний (adjective relational)
се́кція (nominative singular)
се́кції (nominative plural)
се́кції (genitive singular)
се́кцій (genitive plural)
се́кції (dative singular)
се́кціям (dative plural)
се́кцію (accusative singular)
се́кції (accusative plural)
се́кцією (instrumental singular)
се́кціями (instrumental plural)
се́кції (locative singular)
се́кціях (locative plural)
се́кціє (singular vocative)
се́кції (plural vocative)

From Latin sectiō. Compare Russian се́кция (sékcija), Belarusian сэ́кцыя (sékcyja), Polish sekcja.

(medicine) autopsy, necropsy (dissection of a cadaver)


антиномія

антино́мія<>

антиномі́чний

антино́мія • (antynómija) f inan (genitive антино́мії, nominative plural антино́мії, genitive plural антино́мій, relational adjective антиномі́чний)

антино́мія (canonical)
antynómija (romanization)
антино́мії (genitive)
антино́мії (nominative plural)
антино́мій (genitive plural)
антиномі́чний (adjective relational)
антино́мія (nominative singular)
антино́мії (nominative plural)
антино́мії (genitive singular)
антино́мій (genitive plural)
антино́мії (dative singular)
антино́міям (dative plural)
антино́мію (accusative singular)
антино́мії (accusative plural)
антино́мією (instrumental singular)
антино́міями (instrumental plural)
антино́мії (locative singular)
антино́міях (locative plural)
антино́міє (singular vocative)
антино́мії (plural vocative)

uk-ndecl

антино́мія<>


заспокійливий

uk-adj

заспокі́йливий

заспокі́йливо

заспокі́йливість

заспокі́йливий • (zaspokíjlyvyj) (adverb заспокі́йливо, abstract noun заспокі́йливість)

заспокі́йливий (canonical)
zaspokíjlyvyj (romanization)
заспокі́йливо (adverb)
заспокі́йливість (abstract-noun)
заспокі́йливий (masculine nominative singular)
заспокі́йливе (neuter nominative singular)
заспокі́йлива (feminine nominative singular)
заспокі́йливі (nominative plural)
заспокі́йливого (genitive masculine neuter singular)
заспокі́йливої (feminine genitive singular)
заспокі́йливих (genitive plural)
заспокі́йливому (dative masculine neuter singular)
заспокі́йливій (dative feminine singular)
заспокі́йливим (dative plural)
заспокі́йливого (accusative animate masculine singular)
заспокі́йливе (accusative neuter singular)
заспокі́йливу (accusative feminine singular)
заспокі́йливих (accusative animate plural)
заспокі́йливий (accusative inanimate masculine singular)
заспокі́йливі (accusative inanimate plural)
заспокі́йливим (instrumental masculine neuter singular)
заспокі́йливою (feminine instrumental singular)
заспокі́йливими (instrumental plural)
заспокі́йливому (locative masculine neuter singular)
заспокі́йливім (locative masculine neuter singular)
заспокі́йливій (feminine locative singular)
заспокі́йливих (locative plural)
заспокі́йливий (masculine singular vocative)
заспокі́йливе (neuter singular vocative)
заспокі́йлива (feminine singular vocative)
заспокі́йливі (plural vocative)

uk-adecl

заспокі́йливий

Uk-заспокійливий.ogg

заспоко́їти (zaspokójity) + -ливий (-lyvyj)

af

(medicine) sedating, sedative, tranquilizing


заперечення

uk-noun

запере́чення<loci:ju>

запере́чення • (zaperéčennja) n inan (genitive запере́чення, nominative plural запере́чення, genitive plural запере́чень)

запере́чення (canonical)
zaperéčennja (romanization)
запере́чення (genitive)
запере́чення (nominative plural)
запере́чень (genitive plural)
запере́чення (nominative singular)
запере́чення (nominative plural)
запере́чення (genitive singular)
запере́чень (genitive plural)
запере́ченню (dative singular)
запере́ченням (dative plural)
запере́чення (accusative singular)
запере́чення (accusative plural)
запере́ченням (instrumental singular)
запере́ченнями (instrumental plural)
запере́ченні (locative singular)
запере́ченню (locative singular)
запере́ченнях (locative plural)
запере́чення (singular vocative)
запере́чення (plural vocative)

uk-ndecl

запере́чення<loci:ju>

Uk-заперечення.ogg

From запере́чити (zaperéčyty) + -ення (-ennja). Compare Polish zaprzeczenie.


індексувати

uk-verb

індексува́ти

проіндексува́ти

індексува́ти • (indeksuváty) impf or pf (perfective проіндексува́ти)

індексува́ти (canonical)
indeksuváty (romanization)
проіндексува́ти (perfective)
індексува́ти (infinitive)
індексува́ть (infinitive)
індексо́ваний (passive past)
impersonal: індексо́вано (passive past)
індексу́ючи (adverbial present)
індексува́вши (adverbial past)
індексу́ю (first-person future singular)
бу́ду йндексува́ти (first-person singular)
бу́ду йндексува́ть (first-person singular)
індексува́тиму (first-person singular)
індексу́єш (future second-person singular)
бу́деш індексува́ти (second-person singular)
бу́деш індексува́ть (second-person singular)
індексува́тимеш (second-person singular)
індексу́є (future singular third-person)
бу́де йндексува́ти (singular third-person)
бу́де йндексува́ть (singular third-person)
індексува́тиме (singular third-person)
індексу́єм (first-person future plural)
індексу́ємо (first-person future plural)
бу́демо йндексува́ти (first-person plural)
бу́демо йндексува́ть (first-person plural)
індексува́тимемо (first-person plural)
індексува́тимем (first-person plural)
індексу́єте (future plural second-person)
бу́дете йндексува́ти (plural second-person)
бу́дете йндексува́ть (plural second-person)
індексува́тимете (plural second-person)
індексу́ють (future plural third-person)
бу́дуть індексува́ти (plural third-person)
бу́дуть індексува́ть (plural third-person)
індексува́тимуть (plural third-person)
індексу́ймо (first-person imperative plural)
індексу́й (imperative second-person singular)
індексу́йте (imperative plural second-person)
індексува́в (masculine past singular)
індексува́ли (masculine past plural)
індексува́ла (feminine past singular)
індексува́ли (feminine past plural)
індексува́ло (neuter past singular)
індексува́ли (neuter past plural)

From і́ндекс (índeks) + -увати (-uvaty). Compare Russian индекси́ровать (indeksírovatʹ), Belarusian індэксава́ць (indeksavácʹ), Polish indeksować.

cog

индекси́ровать

індэксава́ць

(economics, finance) to index (normalise in order to account for inflation)


проіндексувати

uk-verb

проіндексува́ти

індексува́ти

проіндексува́ти • (proindeksuváty) pf (imperfective індексува́ти)

проіндексува́ти (canonical)
proindeksuváty (romanization)
індексува́ти (imperfective)
проіндексува́ти (infinitive perfective)
проіндексува́ть (infinitive perfective)
проіндексо́ваний (passive past perfective)
impersonal: проіндексо́вано (passive past perfective)
проіндексува́вши (adverbial past perfective)
проіндексу́ю (first-person future perfective singular)
проіндексу́єш (future perfective second-person singular)
проіндексу́є (future perfective singular third-person)
проіндексу́єм (first-person future perfective plural)
проіндексу́ємо (first-person future perfective plural)
проіндексу́єте (future perfective plural second-person)
проіндексу́ють (future perfective plural third-person)
проіндексу́ймо (first-person imperative plural)
проіндексу́й (imperative second-person singular)
проіндексу́йте (imperative plural second-person)
проіндексува́в (masculine past singular)
проіндексува́ли (masculine past plural)
проіндексува́ла (feminine past singular)
проіндексува́ли (feminine past plural)
проіндексува́ло (neuter past singular)
проіндексува́ли (neuter past plural)

uk-conj

проіндексува́ти<2a.pf.tr.ppp>

From про- (pro-) + індексува́ти (indeksuváty). Compare Russian проиндекси́ровать (proindeksírovatʹ).

af

індексува́ти

cog

проиндекси́ровать


спалах

uk-noun

спа́лах<genu>

спа́лах • (spálax) m inan (genitive спа́лаху, nominative plural спа́лахи, genitive plural спа́лахів)

спа́лах (canonical)
spálax (romanization)
спа́лаху (genitive)
спа́лахи (nominative plural)
спа́лахів (genitive plural)
спа́лах (nominative singular)
спа́лахи (nominative plural)
спа́лаху (genitive singular)
спа́лахів (genitive plural)
спа́лахові (dative singular)
спа́лаху (dative singular)
спа́лахам (dative plural)
спа́лах (accusative singular)
спа́лахи (accusative plural)
спа́лахом (instrumental singular)
спа́лахами (instrumental plural)
спа́лаху (locative singular)
спа́лахах (locative plural)
спа́лаху (singular vocative)
спа́лахи (plural vocative)

uk-ndecl

спа́лах<genu>


посилання

uk-noun

посила́ння<loci:ju>

посила́ння • (posylánnja) n inan (genitive посила́ння, nominative plural посила́ння, genitive plural посила́нь)

посила́ння (canonical)
posylánnja (romanization)
посила́ння (genitive)
посила́ння (nominative plural)
посила́нь (genitive plural)
посила́ння (nominative singular)
посила́ння (nominative plural)
посила́ння (genitive singular)
посила́нь (genitive plural)
посила́нню (dative singular)
посила́нням (dative plural)
посила́ння (accusative singular)
посила́ння (accusative plural)
посила́нням (instrumental singular)
посила́ннями (instrumental plural)
посила́нні (locative singular)
посила́нню (locative singular)
посила́ннях (locative plural)
посила́ння (singular vocative)
посила́ння (plural vocative)

uk-ndecl

посила́ння<loci:ju>

Uk-посилання.ogg

From посила́ти (posyláty) + -а́ння (-ánnja). Compare Russian посыла́ние (posylánije), Polish posłanie.


ремісія

uk-noun

ремі́сія • (remísija) f inan (genitive ремі́сії, nominative plural ремі́сії, genitive plural ремі́сій)

ремі́сія (canonical)
remísija (romanization)
ремі́сії (genitive)
ремі́сії (nominative plural)
ремі́сій (genitive plural)
ремі́сія (nominative singular)
ремі́сії (nominative plural)
ремі́сії (genitive singular)
ремі́сій (genitive plural)
ремі́сії (dative singular)
ремі́сіям (dative plural)
ремі́сію (accusative singular)
ремі́сії (accusative plural)
ремі́сією (instrumental singular)
ремі́сіями (instrumental plural)
ремі́сії (locative singular)
ремі́сіях (locative plural)
ремі́сіє (singular vocative)
ремі́сії (plural vocative)

Borrowed from Latin remissiō. Compare Russian реми́ссия (remíssija), Belarusian рэмі́сія (remísija), Polish remisja.

(medicine) remission (abatement or lessening of the manifestations of a disease)


відрізок

відрі́зок<*>

відрі́зок • (vidrízok) m inan (genitive відрі́зка, nominative plural відрі́зки, genitive plural відрі́зків)

відрі́зок (canonical)
vidrízok (romanization)
відрі́зка (genitive)
відрі́зки (nominative plural)
відрі́зків (genitive plural)
відрі́зок (nominative singular)
відрі́зки (nominative plural)
відрі́зка (genitive singular)
відрі́зків (genitive plural)
відрі́зкові (dative singular)
відрі́зку (dative singular)
відрі́зкам (dative plural)
відрі́зок (accusative singular)
відрі́зки (accusative plural)
відрі́зком (instrumental singular)
відрі́зками (instrumental plural)
відрі́зкові (locative singular)
відрі́зку (locative singular)
відрі́зках (locative plural)
відрі́зку (singular vocative)
відрі́зки (plural vocative)

uk-ndecl

відрі́зок<*>

Uk-відрізок.ogg

From відрі́з (vidríz) + -ок (-ok). Compare Russian отре́зок (otrézok), Belarusian адрэ́зак (adrézak).


відношення

uk-noun

відно́шення<loci:ju>

відно́шення • (vidnóšennja) n inan (genitive відно́шення, nominative plural відно́шення, genitive plural відно́шень)

відно́шення (canonical)
vidnóšennja (romanization)
відно́шення (genitive)
відно́шення (nominative plural)
відно́шень (genitive plural)
відно́шення (nominative singular)
відно́шення (nominative plural)
відно́шення (genitive singular)
відно́шень (genitive plural)
відно́шенню (dative singular)
відно́шенням (dative plural)
відно́шення (accusative singular)
відно́шення (accusative plural)
відно́шенням (instrumental singular)
відно́шеннями (instrumental plural)
відно́шенні (locative singular)
відно́шенню (locative singular)
відно́шеннях (locative plural)
відно́шення (singular vocative)
відно́шення (plural vocative)

uk-ndecl

відно́шення<loci:ju>

[ʋʲidˈnɔʃenʲːɐ]

Uk-відношення.ogg

From відно́сити (vidnósyty) + -ення (-ennja). Compare Russian отноше́ние (otnošénije), Polish odnoszenie.


одиниця

uk-noun

одини́ця • (odynýcja) f inan (genitive одини́ці, nominative plural одини́ці, genitive plural одини́ць)

одини́ця (canonical)
odynýcja (romanization)
одини́ці (genitive)
одини́ці (nominative plural)
одини́ць (genitive plural)
одини́ця (nominative singular)
одини́ці (nominative plural)
одини́ці (genitive singular)
одини́ць (genitive plural)
одини́ці (dative singular)
одини́цям (dative plural)
одини́цю (accusative singular)
одини́ці (accusative plural)
одини́цею (instrumental singular)
одини́цями (instrumental plural)
одини́ці (locative singular)
одини́цях (locative plural)
одини́це (singular vocative)
одини́ці (plural vocative)

Uk-одиниця.ogg

From оди́н (odýn) + -иця (-ycja). Compare Russian едини́ца (jediníca).


розподіл

розпо́діл<genu>

розпо́діл • (rozpódil) m inan (genitive розпо́ділу, nominative plural розпо́діли, genitive plural розпо́ділів)

розпо́діл (canonical)
rozpódil (romanization)
розпо́ділу (genitive)
розпо́діли (nominative plural)
розпо́ділів (genitive plural)
розпо́діл (nominative singular)
розпо́діли (nominative plural)
розпо́ділу (genitive singular)
розпо́ділів (genitive plural)
розпо́ділові (dative singular)
розпо́ділу (dative singular)
розпо́ділам (dative plural)
розпо́діл (accusative singular)
розпо́діли (accusative plural)
розпо́ділом (instrumental singular)
розпо́ділами (instrumental plural)
розпо́ділі (locative singular)
розпо́ділах (locative plural)
розпо́діле (singular vocative)
розпо́діли (plural vocative)

uk-ndecl

розпо́діл<genu>

Deverbal from розподіли́ти (rozpodilýty).

deverbal

розподіли́ти

біноміа́льний розпо́діл

часто́тний розпо́діл

розпо́діл Паре́то


невизначений

uk-adj

неви́значений

неви́значено

неви́значеність

неви́значений • (nevýznačenyj) (adverb неви́значено, abstract noun неви́значеність)

неви́значений (canonical)
nevýznačenyj (romanization)
неви́значено (adverb)
неви́значеність (abstract-noun)
неви́значений (masculine nominative singular)
неви́значене (neuter nominative singular)
неви́значена (feminine nominative singular)
неви́значені (nominative plural)
неви́значеного (genitive masculine neuter singular)
неви́значеної (feminine genitive singular)
неви́значених (genitive plural)
неви́значеному (dative masculine neuter singular)
неви́значеній (dative feminine singular)
неви́значеним (dative plural)
неви́значеного (accusative animate masculine singular)
неви́значене (accusative neuter singular)
неви́значену (accusative feminine singular)
неви́значених (accusative animate plural)
неви́значений (accusative inanimate masculine singular)
неви́значені (accusative inanimate plural)
неви́значеним (instrumental masculine neuter singular)
неви́значеною (feminine instrumental singular)
неви́значеними (instrumental plural)
неви́значеному (locative masculine neuter singular)
неви́значенім (locative masculine neuter singular)
неви́значеній (feminine locative singular)
неви́значених (locative plural)
неви́значений (masculine singular vocative)
неви́значене (neuter singular vocative)
неви́значена (feminine singular vocative)
неви́значені (plural vocative)

uk-adecl

неви́значений

Uk-невизначений.ogg

From не- (ne-) + ви́значений (význačenyj).


присудок

uk-noun

при́судок<*>

присудко́вий

при́судок • (prýsudok) m inan (genitive при́судка, nominative plural при́судки, genitive plural при́судків, relational adjective присудко́вий)

при́судок (canonical)
prýsudok (romanization)
при́судка (genitive)
при́судки (nominative plural)
при́судків (genitive plural)
присудко́вий (adjective relational)
при́судок (nominative singular)
при́судки (nominative plural)
при́судка (genitive singular)
при́судків (genitive plural)
при́судкові (dative singular)
при́судку (dative singular)
при́судкам (dative plural)
при́судок (accusative singular)
при́судки (accusative plural)
при́судком (instrumental singular)
при́судками (instrumental plural)
при́судку (locative singular)
при́судках (locative plural)
при́судку (singular vocative)
при́судки (plural vocative)

uk-ndecl

при́судок<*.locu>

First attested in 1862. Borrowed from Czech přísudek, from přisoudit, cognate with Ukrainian присуди́ти (prysudýty).

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:присудок


теґ

uk-noun

теґ • (teg) m inan (genitive те́ґу, nominative plural те́ґи, genitive plural те́ґів, relational adjective те́ґовий)

teg (romanization)
те́ґу (genitive)
те́ґи (nominative plural)
те́ґів (genitive plural)
те́ґовий (adjective relational)
теґ (nominative singular)
те́ґи (nominative plural)
те́ґу (genitive singular)
те́ґів (genitive plural)
те́ґові (dative singular)
те́ґу (dative singular)
те́ґам (dative plural)
теґ (accusative singular)
те́ґи (accusative plural)
те́ґом (instrumental singular)
те́ґами (instrumental plural)
те́ґу (locative singular)
те́ґах (locative plural)
те́ґу (singular vocative)
те́ґи (plural vocative)

(computing) alternative form of тег (teh)


майстер

ма́йстер<*.pr>

ма́йстер • (májster) m pers (genitive ма́йстра, nominative plural ма́йстри, genitive plural ма́йстрів, feminine майстри́ня)

ма́йстер (canonical)
májster (romanization)
ма́йстра (genitive)
ма́йстри (nominative plural)
ма́йстрів (genitive plural)
майстри́ня (feminine)
ма́йстер (nominative singular)
ма́йстри (nominative plural)
ма́йстра (genitive singular)
ма́йстрів (genitive plural)
ма́йстрові (dative singular)
ма́йстру (dative singular)
ма́йстрам (dative plural)
ма́йстра (accusative singular)
ма́йстрів (accusative plural)
ма́йстром (instrumental singular)
ма́йстрами (instrumental plural)
ма́йстрові (locative singular)
ма́йстрі (locative singular)
ма́йстрах (locative plural)
ма́йстре (singular vocative)
ма́йстри (plural vocative)

uk-ndecl

ма́йстер<*.pr>

Uk-майстер.ogg

Borrowed from German Meister, from Middle High German meister, from Old High German meistar, from Vulgar Latin *maester, from Latin magister. Doublet of магі́стр (mahístr, “possessor of master's degree”) and мі́стер (míster, “mister (term of address in English-speaking countries)”).

doublet

(computing) wizard (program or script used to simplify complex operations)


поховання

uk-noun

похова́ння<loci:ju>

похова́ння • (poxovánnja) n inan (genitive похова́ння, nominative plural похова́ння, genitive plural похова́нь)

похова́ння (canonical)
poxovánnja (romanization)
похова́ння (genitive)
похова́ння (nominative plural)
похова́нь (genitive plural)
похова́ння (nominative singular)
похова́ння (nominative plural)
похова́ння (genitive singular)
похова́нь (genitive plural)
похова́нню (dative singular)
похова́нням (dative plural)
похова́ння (accusative singular)
похова́ння (accusative plural)
похова́нням (instrumental singular)
похова́ннями (instrumental plural)
похова́нні (locative singular)
похова́нню (locative singular)
похова́ннях (locative plural)
похова́ння (singular vocative)
похова́ння (plural vocative)

uk-ndecl

похова́ння<loci:ju>

[pɔxɔˈʋanʲːɐ]

From похова́ти (poxováty) + -а́ння (-ánnja). Compare Belarusian пахава́нне (paxavánnje), Polish pochowanie.


пестливий

uk-adj

пестли́вість

пестли́вий • (pestlývyj) (adverb пестли́во, abstract noun пестли́вість)

пестли́вий (canonical)
pestlývyj (romanization)
пестли́во (adverb)
пестли́вість (abstract-noun)
пестли́вий (masculine nominative singular)
пестли́ве (neuter nominative singular)
пестли́ва (feminine nominative singular)
пестли́ві (nominative plural)
пестли́вого (genitive masculine neuter singular)
пестли́вої (feminine genitive singular)
пестли́вих (genitive plural)
пестли́вому (dative masculine neuter singular)
пестли́вій (dative feminine singular)
пестли́вим (dative plural)
пестли́вого (accusative animate masculine singular)
пестли́ве (accusative neuter singular)
пестли́ву (accusative feminine singular)
пестли́вих (accusative animate plural)
пестли́вий (accusative inanimate masculine singular)
пестли́ві (accusative inanimate plural)
пестли́вим (instrumental masculine neuter singular)
пестли́вою (feminine instrumental singular)
пестли́вими (instrumental plural)
пестли́вому (locative masculine neuter singular)
пестли́вім (locative masculine neuter singular)
пестли́вій (feminine locative singular)
пестли́вих (locative plural)
пестли́вий (masculine singular vocative)
пестли́ве (neuter singular vocative)
пестли́ва (feminine singular vocative)
пестли́ві (plural vocative)

Uk-пестливий.ogg

From пе́сти́ти (péstýty) + -ли́вий (-lývyj). Compare Polish pieszczotliwy.

af

пе́сти́ти (péstýty) + -ли́вий (-lývyj)

(linguistics) caressive, hypocoristic, pet (attributive) (indicating affection, endearment or intimacy)


зменшувальний

uk-adj

зме́ншувальний

зме́ншувальний • (zménšuvalʹnyj)

зме́ншувальний (canonical)
zménšuvalʹnyj (romanization)
зме́ншувальний (masculine nominative singular)
зме́ншувальне (neuter nominative singular)
зме́ншувальна (feminine nominative singular)
зме́ншувальні (nominative plural)
зме́ншувального (genitive masculine neuter singular)
зме́ншувальної (feminine genitive singular)
зме́ншувальних (genitive plural)
зме́ншувальному (dative masculine neuter singular)
зме́ншувальній (dative feminine singular)
зме́ншувальним (dative plural)
зме́ншувального (accusative animate masculine singular)
зме́ншувальне (accusative neuter singular)
зме́ншувальну (accusative feminine singular)
зме́ншувальних (accusative animate plural)
зме́ншувальний (accusative inanimate masculine singular)
зме́ншувальні (accusative inanimate plural)
зме́ншувальним (instrumental masculine neuter singular)
зме́ншувальною (feminine instrumental singular)
зме́ншувальними (instrumental plural)
зме́ншувальному (locative masculine neuter singular)
зме́ншувальнім (locative masculine neuter singular)
зме́ншувальній (feminine locative singular)
зме́ншувальних (locative plural)
зме́ншувальний (masculine singular vocative)
зме́ншувальне (neuter singular vocative)
зме́ншувальна (feminine singular vocative)
зме́ншувальні (plural vocative)

uk-adecl

зме́ншувальний

From зме́ншувати (zménšuvaty) + -а́льний (-álʹnyj).


обіг

uk-noun

о́біг • (óbih) m inan (genitive о́бігу, uncountable, relational adjective обіго́вий)

о́біг (canonical)
óbih (romanization)
о́бігу (genitive)
обіго́вий (adjective relational)
о́біг (nominative singular)
о́бігу (genitive singular)
о́бігові (dative singular)
о́бігу (dative singular)
о́біг (accusative singular)
о́бігом (instrumental singular)
о́бігу (locative singular)
о́бігу (singular vocative)

From о- (o-) + бі́г(ти) (bíh(ty)). Compare Polish obieg.

грошови́й о́біг

(economics, finance) circulation, turnover (extent to which goods, money or financial instruments circulate)


спекуляція

спекуля́ція<>

спекуля́ція • (spekuljácija) f inan (genitive спекуля́ції, nominative plural спекуля́ції, genitive plural спекуля́цій)

спекуля́ція (canonical)
spekuljácija (romanization)
спекуля́ції (genitive)
спекуля́ції (nominative plural)
спекуля́цій (genitive plural)
спекуля́ція (nominative singular)
спекуля́ції (nominative plural)
спекуля́ції (genitive singular)
спекуля́цій (genitive plural)
спекуля́ції (dative singular)
спекуля́ціям (dative plural)
спекуля́цію (accusative singular)
спекуля́ції (accusative plural)
спекуля́цією (instrumental singular)
спекуля́ціями (instrumental plural)
спекуля́ції (locative singular)
спекуля́ціях (locative plural)
спекуля́ціє (singular vocative)
спекуля́ції (plural vocative)

uk-ndecl

спекуля́ція<>

Uk-спекуляція.ogg

Derived from German Spekulation, from Latin speculātiō. Compare Russian спекуля́ция (spekuljácija), Belarusian спекуля́цыя (spjekuljácyja), Polish spekulacja.

uk:спекуляція


запалення

uk-noun

запа́лення<loci:ju>

запа́лення • (zapálennja) n inan (genitive запа́лення, nominative plural запа́лення, genitive plural запа́лень)

запа́лення (canonical)
zapálennja (romanization)
запа́лення (genitive)
запа́лення (nominative plural)
запа́лень (genitive plural)
запа́лення (nominative singular)
запа́лення (nominative plural)
запа́лення (genitive singular)
запа́лень (genitive plural)
запа́ленню (dative singular)
запа́ленням (dative plural)
запа́лення (accusative singular)
запа́лення (accusative plural)
запа́ленням (instrumental singular)
запа́леннями (instrumental plural)
запа́ленні (locative singular)
запа́ленню (locative singular)
запа́леннях (locative plural)
запа́лення (singular vocative)
запа́лення (plural vocative)

uk-ndecl

запа́лення<loci:ju>

Uk-запалення.ogg

From запали́ти (zapalýty) + -ення (-ennja). Compare Belarusian запале́нне (zapaljénnje), Polish zapalenie.

запа́лення леге́нь

запа́лення леге́нів


запальний

uk-adj

запа́льність

запальни́й • (zapalʹnýj) (adverb запа́льно, abstract noun запа́льність)

запальни́й (canonical)
zapalʹnýj (romanization)
запа́льно (adverb)
запа́льність (abstract-noun)
запальни́й (masculine nominative singular)
запальне́ (neuter nominative singular)
запальна́ (feminine nominative singular)
запальні́ (nominative plural)
запально́го (genitive masculine neuter singular)
запально́ї (feminine genitive singular)
запальни́х (genitive plural)
запально́му (dative masculine neuter singular)
запальні́й (dative feminine singular)
запальни́м (dative plural)
запально́го (accusative animate masculine singular)
запальне́ (accusative neuter singular)
запальну́ (accusative feminine singular)
запальни́х (accusative animate plural)
запальни́й (accusative inanimate masculine singular)
запальні́ (accusative inanimate plural)
запальни́м (instrumental masculine neuter singular)
запально́ю (feminine instrumental singular)
запальни́ми (instrumental plural)
запально́му (locative masculine neuter singular)
запальні́м (locative masculine neuter singular)
запальні́й (feminine locative singular)
запальни́х (locative plural)
запальни́й (masculine singular vocative)
запальне́ (neuter singular vocative)
запальна́ (feminine singular vocative)
запальні́ (plural vocative)

Uk-запальний.ogg

From запали́ти (zapalýty) + -льни́й (-lʹnýj). Compare Polish zapalny.

af

запали́ти (zapalýty) + -льни́й (-lʹnýj)

(medicine) inflammatory (relating to, causing or caused by inflammation)


протипоказання

uk-noun

протипоказа́ння<loci:ju>

протипоказа́ння • (protypokazánnja) n inan (genitive протипоказа́ння, nominative plural протипоказа́ння, genitive plural протипоказа́нь)

протипоказа́ння (canonical)
protypokazánnja (romanization)
протипоказа́ння (genitive)
протипоказа́ння (nominative plural)
протипоказа́нь (genitive plural)
протипоказа́ння (nominative singular)
протипоказа́ння (nominative plural)
протипоказа́ння (genitive singular)
протипоказа́нь (genitive plural)
протипоказа́нню (dative singular)
протипоказа́нням (dative plural)
протипоказа́ння (accusative singular)
протипоказа́ння (accusative plural)
протипоказа́нням (instrumental singular)
протипоказа́ннями (instrumental plural)
протипоказа́нні (locative singular)
протипоказа́нню (locative singular)
протипоказа́ннях (locative plural)
протипоказа́ння (singular vocative)
протипоказа́ння (plural vocative)

uk-ndecl

протипоказа́ння<loci:ju>

From проти- (proty-) + показа́ння (pokazánnja). Compare Russian противопоказа́ние (protivopokazánije), Belarusian проціпаказа́нне (procipakazánnje), Polish przeciwwskazanie.

cog

противопоказа́ние

проціпаказа́нне