гіатус

uk-noun

гіа́тус • (hiátus) m inan (genitive гіа́тусу, uncountable)

гіа́тус (canonical)
hiátus (romanization)
гіа́тусу (genitive)
гіа́тус (nominative singular)
гіа́тусу (genitive singular)
гіа́тусові (dative singular)
гіа́тусу (dative singular)
гіа́тус (accusative singular)
гіа́тусом (instrumental singular)
гіа́тусу (locative singular)
гіа́тусі (locative singular)
гіа́тусе (singular vocative)
гія́тус (alternative)

Гіа́тус нехаракте́рний для украї́нської мо́ви.

Hiátus nexaraktérnyj dlja ukrajínsʹkoji móvy.

Hiatus is not characteristic to the Ukrainian language.

(linguistics) hiatus (syllable break between two vowels)


лісовик

лісови́к<pr>

лісови́к • (lisovýk) m pers (genitive лісови́ка, nominative plural лісови́ки, genitive plural лісови́ків)

лісови́к (canonical)
lisovýk (romanization)
лісови́ка (genitive)
лісови́ки (nominative plural)
лісови́ків (genitive plural)
лісови́к (nominative singular)
лісови́ки (nominative plural)
лісови́ка (genitive singular)
лісови́ків (genitive plural)
лісови́кові (dative singular)
лісови́ку (dative singular)
лісови́кам (dative plural)
лісови́ка (accusative singular)
лісови́ків (accusative plural)
лісови́ком (instrumental singular)
лісови́ками (instrumental plural)
лісови́кові (locative singular)
лісови́ку (locative singular)
лісови́ках (locative plural)
лісови́ку (singular vocative)
лісови́ки (plural vocative)

uk-ndecl

лісови́к<pr>

→ English: lisovyk

Compare Bulgarian лесови́к (lesovík) and Russian лесови́к (lesovík).

(mythology) a lisovyk or leshy, a forest spirit.


кадик

uk-noun

кади́к • (kadýk) m inan (genitive кади́ка, nominative plural кади́ки, genitive plural кади́ків, diminutive кадичо́к)

кади́к (canonical)
kadýk (romanization)
кади́ка (genitive)
кади́ки (nominative plural)
кади́ків (genitive plural)
кадичо́к (diminutive)
кади́к (nominative singular)
кади́ки (nominative plural)
кади́ка (genitive singular)
кади́ків (genitive plural)
кади́кові (dative singular)
кади́ку (dative singular)
кади́кам (dative plural)
кади́к (accusative singular)
кади́ки (accusative plural)
кади́ком (instrumental singular)
кади́ками (instrumental plural)
кади́ку (locative singular)
кади́ках (locative plural)
кади́ку (singular vocative)
кади́ки (plural vocative)

Borrowed from Russian кады́к (kadýk), ultimately from Turkic.

laryngeal prominence
laryngeal prominence

(anatomy) Adam's apple, laryngeal prominence


інтеграл

інтегра́льний

інтегра́л • (intehrál) m inan (genitive інтегра́ла, nominative plural інтегра́ли, genitive plural інтегра́лів, relational adjective інтегра́льний)

інтегра́л (canonical)
intehrál (romanization)
інтегра́ла (genitive)
інтегра́ли (nominative plural)
інтегра́лів (genitive plural)
інтегра́льний (adjective relational)
інтегра́л (nominative singular)
інтегра́ли (nominative plural)
інтегра́ла (genitive singular)
інтегра́лів (genitive plural)
інтегра́лові (dative singular)
інтегра́лу (dative singular)
інтегра́лам (dative plural)
інтегра́л (accusative singular)
інтегра́ли (accusative plural)
інтегра́лом (instrumental singular)
інтегра́лами (instrumental plural)
інтегра́лу (locative singular)
інтегра́лі (locative singular)
інтегра́лах (locative plural)
інтегра́ле (singular vocative)
інтегра́ли (plural vocative)
інтеґра́ля (alternative)

uk-ndecl

інтегра́л<locu:i>


гематурія

uk-noun

гематурі́я<sg>

гематурі́я • (hematuríja) f inan (genitive гематурі́ї, uncountable)

гематурі́я (canonical)
hematuríja (romanization)
гематурі́ї (genitive)
гематурі́я (nominative singular)
гематурі́ї (genitive singular)
гематурі́ї (dative singular)
гематурі́ю (accusative singular)
гематурі́єю (instrumental singular)
гематурі́ї (locative singular)
гематурі́є (singular vocative)

uk-ndecl

гематурі́я<sg>

(pathology) hematuria (the presence of blood in the urine)

uk:гематурія


екстраверсія

uk-noun

екстраве́рсія<sg>

екстраве́рсія • (ekstravérsija) f inan (genitive екстраве́рсії, uncountable)

екстраве́рсія (canonical)
ekstravérsija (romanization)
екстраве́рсії (genitive)
екстраве́рсія (nominative singular)
екстраве́рсії (genitive singular)
екстраве́рсії (dative singular)
екстраве́рсію (accusative singular)
екстраве́рсією (instrumental singular)
екстраве́рсії (locative singular)
екстраве́рсіє (singular vocative)

uk-ndecl

екстраве́рсія<sg>

(psychology) extroversion, a personality orientation towards others and things outside oneself; behavior expressing such orientation


інтроверсія

uk-noun

інтрове́рсія<sg>

інтрове́рсія • (introvérsija) f inan (genitive інтрове́рсії, uncountable)

інтрове́рсія (canonical)
introvérsija (romanization)
інтрове́рсії (genitive)
інтрове́рсія (nominative singular)
інтрове́рсії (genitive singular)
інтрове́рсії (dative singular)
інтрове́рсію (accusative singular)
інтрове́рсією (instrumental singular)
інтрове́рсії (locative singular)
інтрове́рсіє (singular vocative)

uk-ndecl

інтрове́рсія<sg>

(psychology) introversion, a personality orientation towards the self and mental abstraction; behavior expressing such orientation.


меланхолія

uk-noun

меланхо́лія<>

меланхолі́йний

меланхо́лія • (melanxólija) f inan (genitive меланхо́лії, nominative plural меланхо́лії, genitive plural меланхо́лій, relational adjective меланхолі́йний)

меланхо́лія (canonical)
melanxólija (romanization)
меланхо́лії (genitive)
меланхо́лії (nominative plural)
меланхо́лій (genitive plural)
меланхолі́йний (adjective relational)
меланхо́лія (nominative singular)
меланхо́лії (nominative plural)
меланхо́лії (genitive singular)
меланхо́лій (genitive plural)
меланхо́лії (dative singular)
меланхо́ліям (dative plural)
меланхо́лію (accusative singular)
меланхо́лії (accusative plural)
меланхо́лією (instrumental singular)
меланхо́ліями (instrumental plural)
меланхо́лії (locative singular)
меланхо́ліях (locative plural)
меланхо́ліє (singular vocative)
меланхо́лії (plural vocative)

uk-ndecl

меланхо́лія<>

Borrowed from Late Latin melancholia, from Ancient Greek μελαγχολία (melankholía).


аудіофайл

uk-noun

аудіофа́йл<genu>

аудіофа́йл • (audiofájl) m inan (genitive аудіофа́йлу, nominative plural аудіофа́йли, genitive plural аудіофа́йлів)

аудіофа́йл (canonical)
audiofájl (romanization)
аудіофа́йлу (genitive)
аудіофа́йли (nominative plural)
аудіофа́йлів (genitive plural)
аудіофа́йл (nominative singular)
аудіофа́йли (nominative plural)
аудіофа́йлу (genitive singular)
аудіофа́йлів (genitive plural)
аудіофа́йлові (dative singular)
аудіофа́йлу (dative singular)
аудіофа́йлам (dative plural)
аудіофа́йл (accusative singular)
аудіофа́йли (accusative plural)
аудіофа́йлом (instrumental singular)
аудіофа́йлами (instrumental plural)
аудіофа́йлу (locative singular)
аудіофа́йлі (locative singular)
аудіофа́йлах (locative plural)
аудіофа́йле (singular vocative)
аудіофа́йли (plural vocative)
авдіофа́йл (alternative)

[ɐʊdʲiɔˈfai̯ɫ]

From аудіо- (audio-, “audio-”, prefix) + файл (fajl, “file”, noun).


розмічати

uk-verb

розміча́ти • (rozmičáty) impf (perfective розмі́тити)

розміча́ти (canonical)
rozmičáty (romanization)
розмі́тити (perfective)
розміча́ти (imperfective infinitive)
розміча́ть (imperfective infinitive)
розміча́ючи (adverbial imperfective present)
розміча́вши (adverbial imperfective past)
розміча́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розміча́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду розміча́ть (first-person future imperfective singular)
розміча́тиму (first-person future imperfective singular)
розміча́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розміча́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш розміча́ть (future imperfective second-person singular)
розміча́тимеш (future imperfective second-person singular)
розміча́є (imperfective present singular third-person)
бу́де розміча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де розміча́ть (future imperfective singular third-person)
розміча́тиме (future imperfective singular third-person)
розміча́єм (first-person imperfective plural present)
розміча́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розміча́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо розміча́ть (first-person future imperfective plural)
розміча́тимемо (first-person future imperfective plural)
розміча́тимем (first-person future imperfective plural)
розміча́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розміча́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете розміча́ть (future imperfective plural second-person)
розміча́тимете (future imperfective plural second-person)
розміча́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розміча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розміча́ть (future imperfective plural third-person)
розміча́тимуть (future imperfective plural third-person)
розміча́ймо (first-person imperative plural)
розміча́й (imperative second-person singular)
розміча́йте (imperative plural second-person)
розміча́в (masculine past singular)
розміча́ли (masculine past plural)
розміча́ла (feminine past singular)
розміча́ли (feminine past plural)
розміча́ло (neuter past singular)
розміча́ли (neuter past plural)
розмі́чувати (alternative rare)

From the розміч- stem of розмі́тити (rozmítyty) + -а́ти (-áty). Compare Russian размеча́ть (razmečátʹ), Belarusian размяча́ць (razmjačácʹ).


розмітити

розмі́чувати (rare)

розмі́тити • (rozmítyty) pf (imperfective розміча́ти or розмі́чувати (rare))

розмі́тити (canonical)
rozmítyty (romanization)
розміча́ти (imperfective)
розмі́чувати (imperfective rare)
розмі́тити (infinitive perfective)
розмі́тить (infinitive perfective)
розмі́чений (passive past perfective)
impersonal: розмі́чено (passive past perfective)
розмі́тивши (adverbial past perfective)
розмі́чу (first-person future perfective singular)
розмі́тиш (future perfective second-person singular)
розмі́тить (future perfective singular third-person)
розмі́тим (first-person future perfective plural)
розмі́тимо (first-person future perfective plural)
розмі́тите (future perfective plural second-person)
розмі́тять (future perfective plural third-person)
розмі́тьмо (first-person imperative plural)
розмі́ть (imperative second-person singular)
розмі́тьте (imperative plural second-person)
розмі́тив (masculine past singular)
розмі́тили (masculine past plural)
розмі́тила (feminine past singular)
розмі́тили (feminine past plural)
розмі́тило (neuter past singular)
розмі́тили (neuter past plural)

From роз- (roz-) + мі́тити (mítyty). Compare Russian разме́тить (razmétitʹ), Belarusian разме́ціць (razmjécicʹ).


багатоскладовий

uk-adj

багатоскладо́вий

багатоскладо́вість

багатоскладо́вий • (bahatoskladóvyj) (abstract noun багатоскладо́вість)

багатоскладо́вий (canonical)
bahatoskladóvyj (romanization)
багатоскладо́вість (abstract-noun)
багатоскладо́вий (masculine nominative singular)
багатоскладо́ве (neuter nominative singular)
багатоскладо́ва (feminine nominative singular)
багатоскладо́ві (nominative plural)
багатоскладо́вого (genitive masculine neuter singular)
багатоскладо́вої (feminine genitive singular)
багатоскладо́вих (genitive plural)
багатоскладо́вому (dative masculine neuter singular)
багатоскладо́вій (dative feminine singular)
багатоскладо́вим (dative plural)
багатоскладо́вого (accusative animate masculine singular)
багатоскладо́ве (accusative neuter singular)
багатоскладо́ву (accusative feminine singular)
багатоскладо́вих (accusative animate plural)
багатоскладо́вий (accusative inanimate masculine singular)
багатоскладо́ві (accusative inanimate plural)
багатоскладо́вим (instrumental masculine neuter singular)
багатоскладо́вою (feminine instrumental singular)
багатоскладо́вими (instrumental plural)
багатоскладо́вому (locative masculine neuter singular)
багатоскладо́вім (locative masculine neuter singular)
багатоскладо́вій (feminine locative singular)
багатоскладо́вих (locative plural)
багатоскладо́вий (masculine singular vocative)
багатоскладо́ве (neuter singular vocative)
багатоскладо́ва (feminine singular vocative)
багатоскладо́ві (plural vocative)

uk-adecl

багатоскладо́вий

[bɐɦɐtɔskɫɐˈdɔʋei̯]

From багато- (bahato-) + склад (sklad) + -о́вий (-óvyj).


односкладовий

uk-adj

односкладо́вий

односкладо́во

односкладо́вість

односкладо́вий • (odnoskladóvyj) (adverb односкладо́во, abstract noun односкладо́вість)

односкладо́вий (canonical)
odnoskladóvyj (romanization)
односкладо́во (adverb)
односкладо́вість (abstract-noun)
односкладо́вий (masculine nominative singular)
односкладо́ве (neuter nominative singular)
односкладо́ва (feminine nominative singular)
односкладо́ві (nominative plural)
односкладо́вого (genitive masculine neuter singular)
односкладо́вої (feminine genitive singular)
односкладо́вих (genitive plural)
односкладо́вому (dative masculine neuter singular)
односкладо́вій (dative feminine singular)
односкладо́вим (dative plural)
односкладо́вого (accusative animate masculine singular)
односкладо́ве (accusative neuter singular)
односкладо́ву (accusative feminine singular)
односкладо́вих (accusative animate plural)
односкладо́вий (accusative inanimate masculine singular)
односкладо́ві (accusative inanimate plural)
односкладо́вим (instrumental masculine neuter singular)
односкладо́вою (feminine instrumental singular)
односкладо́вими (instrumental plural)
односкладо́вому (locative masculine neuter singular)
односкладо́вім (locative masculine neuter singular)
односкладо́вій (feminine locative singular)
односкладо́вих (locative plural)
односкладо́вий (masculine singular vocative)
односкладо́ве (neuter singular vocative)
односкладо́ва (feminine singular vocative)
односкладо́ві (plural vocative)

uk-adecl

односкладо́вий

From одно- (odno-) + склад (sklad) + -о́вий (-óvyj). Compare Belarusian аднаскладо́вы (adnaskladóvy).

cog

аднаскладо́вы

(linguistics) monosyllabic (consisting of one syllable)


двоскладовий

uk-adj

двоскладо́вий

двоскладо́вий • (dvoskladóvyj)

двоскладо́вий (canonical)
dvoskladóvyj (romanization)
двоскладо́вий (masculine nominative singular)
двоскладо́ве (neuter nominative singular)
двоскладо́ва (feminine nominative singular)
двоскладо́ві (nominative plural)
двоскладо́вого (genitive masculine neuter singular)
двоскладо́вої (feminine genitive singular)
двоскладо́вих (genitive plural)
двоскладо́вому (dative masculine neuter singular)
двоскладо́вій (dative feminine singular)
двоскладо́вим (dative plural)
двоскладо́вого (accusative animate masculine singular)
двоскладо́ве (accusative neuter singular)
двоскладо́ву (accusative feminine singular)
двоскладо́вих (accusative animate plural)
двоскладо́вий (accusative inanimate masculine singular)
двоскладо́ві (accusative inanimate plural)
двоскладо́вим (instrumental masculine neuter singular)
двоскладо́вою (feminine instrumental singular)
двоскладо́вими (instrumental plural)
двоскладо́вому (locative masculine neuter singular)
двоскладо́вім (locative masculine neuter singular)
двоскладо́вій (feminine locative singular)
двоскладо́вих (locative plural)
двоскладо́вий (masculine singular vocative)
двоскладо́ве (neuter singular vocative)
двоскладо́ва (feminine singular vocative)
двоскладо́ві (plural vocative)

uk-adecl

двоскладо́вий

From дво- (dvo-) + склад (sklad) + -о́вий (-óvyj).

af

(linguistics) disyllabic (comprising two syllables)


трискладовий

uk-adj

трискладо́вий

трискладо́вий • (tryskladóvyj)

трискладо́вий (canonical)
tryskladóvyj (romanization)
трискладо́вий (masculine nominative singular)
трискладо́ве (neuter nominative singular)
трискладо́ва (feminine nominative singular)
трискладо́ві (nominative plural)
трискладо́вого (genitive masculine neuter singular)
трискладо́вої (feminine genitive singular)
трискладо́вих (genitive plural)
трискладо́вому (dative masculine neuter singular)
трискладо́вій (dative feminine singular)
трискладо́вим (dative plural)
трискладо́вого (accusative animate masculine singular)
трискладо́ве (accusative neuter singular)
трискладо́ву (accusative feminine singular)
трискладо́вих (accusative animate plural)
трискладо́вий (accusative inanimate masculine singular)
трискладо́ві (accusative inanimate plural)
трискладо́вим (instrumental masculine neuter singular)
трискладо́вою (feminine instrumental singular)
трискладо́вими (instrumental plural)
трискладо́вому (locative masculine neuter singular)
трискладо́вім (locative masculine neuter singular)
трискладо́вій (feminine locative singular)
трискладо́вих (locative plural)
трискладо́вий (masculine singular vocative)
трискладо́ве (neuter singular vocative)
трискладо́ва (feminine singular vocative)
трискладо́ві (plural vocative)

uk-adecl

трискладо́вий

From три- (try-) + склад (sklad) + -о́вий (-óvyj).

af

(linguistics) trisyllabic (having three syllables)


п'ятнадцятикутник

uk-noun

п'ятнадцятику́тник<gena>

п'ятнадцятику́тник • (pʺjatnadcjatykútnyk) m inan (genitive п'ятнадцятику́тника, nominative plural п'ятнадцятику́тники, genitive plural п'ятнадцятику́тників)

п'ятнадцятику́тник (canonical)
pʺjatnadcjatykútnyk (romanization)
п'ятнадцятику́тника (genitive)
п'ятнадцятику́тники (nominative plural)
п'ятнадцятику́тників (genitive plural)
п'ятнадцятику́тник (nominative singular)
п'ятнадцятику́тники (nominative plural)
п'ятнадцятику́тника (genitive singular)
п'ятнадцятику́тників (genitive plural)
п'ятнадцятику́тникові (dative singular)
п'ятнадцятику́тнику (dative singular)
п'ятнадцятику́тникам (dative plural)
п'ятнадцятику́тник (accusative singular)
п'ятнадцятику́тники (accusative plural)
п'ятнадцятику́тником (instrumental singular)
п'ятнадцятику́тниками (instrumental plural)
п'ятнадцятику́тнику (locative singular)
п'ятнадцятику́тниках (locative plural)
п'ятнадцятику́тнику (singular vocative)
п'ятнадцятику́тники (plural vocative)

uk-ndecl

п'ятнадцятику́тник<gena>


одинадцятикутник

uk-noun

одинадцятику́тник<gena>

одинадцятику́тник • (odynadcjatykútnyk) m inan (genitive одинадцятику́тника, nominative plural одинадцятику́тники, genitive plural одинадцятику́тників)

одинадцятику́тник (canonical)
odynadcjatykútnyk (romanization)
одинадцятику́тника (genitive)
одинадцятику́тники (nominative plural)
одинадцятику́тників (genitive plural)
одинадцятику́тник (nominative singular)
одинадцятику́тники (nominative plural)
одинадцятику́тника (genitive singular)
одинадцятику́тників (genitive plural)
одинадцятику́тникові (dative singular)
одинадцятику́тнику (dative singular)
одинадцятику́тникам (dative plural)
одинадцятику́тник (accusative singular)
одинадцятику́тники (accusative plural)
одинадцятику́тником (instrumental singular)
одинадцятику́тниками (instrumental plural)
одинадцятику́тнику (locative singular)
одинадцятику́тниках (locative plural)
одинадцятику́тнику (singular vocative)
одинадцятику́тники (plural vocative)

uk-ndecl

одинадцятику́тник<gena>

From одинадцяти́ (odynadcjatý) + кут (kut) + -ник (-nyk).


означення

uk-noun

озна́чення<loci:ju>

озна́чення • (oznáčennja) n inan (genitive озна́чення, nominative plural озна́чення, genitive plural озна́чень)

озна́чення (canonical)
oznáčennja (romanization)
озна́чення (genitive)
озна́чення (nominative plural)
озна́чень (genitive plural)
озна́чення (nominative singular)
озна́чення (nominative plural)
озна́чення (genitive singular)
озна́чень (genitive plural)
озна́ченню (dative singular)
озна́ченням (dative plural)
озна́чення (accusative singular)
озна́чення (accusative plural)
озна́ченням (instrumental singular)
озна́ченнями (instrumental plural)
озна́ченні (locative singular)
озна́ченню (locative singular)
озна́ченнях (locative plural)
озна́чення (singular vocative)
озна́чення (plural vocative)

uk-ndecl

озна́чення<loci:ju>

Uk-означення.ogg

From означа́ти (označáty) or озна́чи́ти (oznáčýty) + -ення (-ennja). Compare Belarusian азначэ́нне (aznačénnje), Polish oznaczenie.

af

озна́чи́ти (oznáčýty) + -ення (-ennja)


пі

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-пі.wav

Learned borrowing from Ancient Greek πεῖ (peî)


пізнавати

uk-verb

пізнава́ти • (piznaváty) impf (perfective пізна́ти)

пізнава́ти (canonical)
piznaváty (romanization)
пізна́ти (perfective)
пізнава́ти (imperfective infinitive)
пізнава́ть (imperfective infinitive)
пізна́ваний (imperfective passive past)
impersonal: пізна́вано (imperfective passive past)
пізнава́вши (adverbial imperfective past)
пізнава́в (masculine past singular)
пізнава́ли (masculine past plural)
пізнава́ла (feminine past singular)
пізнава́ли (feminine past plural)
пізнава́ло (neuter past singular)
пізнава́ли (neuter past plural)


конструктивізм

uk-noun

конструктиві́зм<sg>

конструктиві́зм • (konstruktyvízm) m inan (genitive конструктиві́зму, uncountable)

конструктиві́зм (canonical)
konstruktyvízm (romanization)
конструктиві́зму (genitive)
конструктиві́зм (nominative singular)
конструктиві́зму (genitive singular)
конструктиві́змові (dative singular)
конструктиві́зму (dative singular)
конструктиві́зм (accusative singular)
конструктиві́змом (instrumental singular)
конструктиві́зму (locative singular)
конструктиві́змі (locative singular)
конструктиві́зме (singular vocative)

uk-ndecl

конструктиві́зм<sg>

Borrowed from French constructivisme, ultimately via Latin cōnstructīvus from Latin cōnstructus (“constructed”).

(art, mathematics, philosophy, psychology) constructivism


кульша

uk-noun

ку́льша • (kúlʹša) f inan (genitive ку́льші, nominative plural ку́льші, genitive plural кульш, relational adjective кульшови́й)

ку́льша (canonical)
kúlʹša (romanization)
ку́льші (genitive)
ку́льші (nominative plural)
кульш (genitive plural)
кульшови́й (adjective relational)
ку́льша (nominative singular)
ку́льші (nominative plural)
ку́льші (genitive singular)
кульш (genitive plural)
ку́льші (dative singular)
ку́льшам (dative plural)
ку́льшу (accusative singular)
ку́льші (accusative plural)
ку́льшею (instrumental singular)
ку́льшами (instrumental plural)
ку́льші (locative singular)
ку́льшах (locative plural)
ку́льше (singular vocative)
ку́льші (plural vocative)

be:Віктар Уладзіміравіч Мартынаў
uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from Lithuanian kulšis, likely via Polish kulsza or Belarusian ку́льша (kúlʹša). Compare Old Prussian culczi (“hip”).

стегно́ стегно#Ukrainian

(anatomy, colloquial) synonym of стегно́ n (stehnó, “thigh”)

Нова книга
w:uk:Нова книга

(anatomy) hip (the outward-projecting parts of the pelvis and top of the femur and the overlying tissue)


виснути

ви́снути (canonical)
výsnuty (romanization)
ви́снути (imperfective infinitive)
ви́снуть (imperfective infinitive)
ви́снучи (adverbial imperfective present)
ви́снувши (adverbial imperfective past)
ви́сши (adverbial imperfective past)
ви́сну (first-person imperfective present singular)
бу́ду ви́снути (first-person future imperfective singular)
бу́ду ви́снуть (first-person future imperfective singular)
ви́снутиму (first-person future imperfective singular)
ви́снеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ви́снути (future imperfective second-person singular)
бу́деш ви́снуть (future imperfective second-person singular)
ви́снутимеш (future imperfective second-person singular)
ви́сне (imperfective present singular third-person)
бу́де ви́снути (future imperfective singular third-person)
бу́де ви́снуть (future imperfective singular third-person)
ви́снутиме (future imperfective singular third-person)
ви́снем (first-person imperfective plural present)
ви́снемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ви́снути (first-person future imperfective plural)
бу́демо ви́снуть (first-person future imperfective plural)
ви́снутимемо (first-person future imperfective plural)
ви́снутимем (first-person future imperfective plural)
ви́снете (imperfective plural present second-person)
бу́дете ви́снути (future imperfective plural second-person)
бу́дете ви́снуть (future imperfective plural second-person)
ви́снутимете (future imperfective plural second-person)
ви́снуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ви́снути (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ви́снуть (future imperfective plural third-person)
ви́снутимуть (future imperfective plural third-person)
ви́снім (first-person imperative plural)
ви́снімо (first-person imperative plural)
ви́сни (imperative second-person singular)
ви́сніть (imperative plural second-person)
ви́снув (masculine past singular)
вис (masculine past singular)
ви́сли (masculine past plural)
ви́снули (masculine past plural)
ви́сла (feminine past singular)
ви́снула (feminine past singular)
ви́сли (feminine past plural)
ви́снули (feminine past plural)
ви́сло (neuter past singular)
ви́снуло (neuter past singular)
ви́сли (neuter past plural)
ви́снули (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian ви́снꙋти (vísnuti), from Old East Slavic *виснꙋти (*visnuti), from Proto-Slavic *visnǫti. By surface analysis, висі́ти (vysíty) + -нути (-nuty).

surf

(slang, of machines, software) to lag, to freeze up, to freeze


пухир

uk-noun

пухи́р • (puxýr) m inan (genitive пухи́ря, nominative plural пухи́рі, genitive plural пухи́рів, relational adjective пухи́рний, diminutive пухире́ць)

пухи́р (canonical)
puxýr (romanization)
пухи́ря (genitive)
пухи́рі (nominative plural)
пухи́рів (genitive plural)
пухи́рний (adjective relational)
пухире́ць (diminutive)
пухи́р (nominative singular)
пухи́рі (nominative plural)
пухи́ря (genitive singular)
пухи́рів (genitive plural)
пухи́реві (dative singular)
пухи́рю (dative singular)
пухи́рям (dative plural)
пухи́р (accusative singular)
пухи́рі (accusative plural)
пухи́рем (instrumental singular)
пухи́рями (instrumental plural)
пухи́рю (locative singular)
пухи́рі (locative singular)
пухи́рях (locative plural)
пухи́рю (singular vocative)
пухи́рі (plural vocative)

Inherited from Old Ruthenian пухиръ (puxir), from Proto-Slavic *puxyrь. By surface analysis, пу́хнути (púxnuty) + -ир (-yr).


згага

uk-noun

зга́га<sg.F>

зга́га • (zháha) f inan (genitive зга́ги, uncountable)

зга́га (canonical)
zháha (romanization)
зга́ги (genitive)
зга́га (nominative singular)
зга́ги (genitive singular)
зга́зі (dative singular)
зга́гу (accusative singular)
зга́гою (instrumental singular)
зга́зі (locative singular)
зга́го (singular vocative)
за́га (alternative)

uk-ndecl

зга́га<sg.F>

Inherited from Old Ruthenian зга́га (zháha), from Proto-Slavic *jьzgaga.


статичний

uk-adj

стати́чний • (statýčnyj)

стати́чний (canonical)
statýčnyj (romanization)
стати́чний (masculine nominative singular)
стати́чне (neuter nominative singular)
стати́чна (feminine nominative singular)
стати́чні (nominative plural)
стати́чного (genitive masculine neuter singular)
стати́чної (feminine genitive singular)
стати́чних (genitive plural)
стати́чному (dative masculine neuter singular)
стати́чній (dative feminine singular)
стати́чним (dative plural)
стати́чного (accusative animate masculine singular)
стати́чне (accusative neuter singular)
стати́чну (accusative feminine singular)
стати́чних (accusative animate plural)
стати́чний (accusative inanimate masculine singular)
стати́чні (accusative inanimate plural)
стати́чним (instrumental masculine neuter singular)
стати́чною (feminine instrumental singular)
стати́чними (instrumental plural)
стати́чному (locative masculine neuter singular)
стати́чнім (locative masculine neuter singular)
стати́чній (feminine locative singular)
стати́чних (locative plural)
стати́чний (masculine singular vocative)
стати́чне (neuter singular vocative)
стати́чна (feminine singular vocative)
стати́чні (plural vocative)

From ста́тика (státyka) + -ний (-nyj). Compare Belarusian статы́чны (statýčny), Polish statyczny, Russian стати́ческий (statíčeskij).

cog

стати́ческий


керування

uk-noun

керува́льний

керува́ння • (keruvánnja) n inan (genitive керува́ння, uncountable, relational adjective керува́льний)

керува́ння (canonical)
keruvánnja (romanization)
керува́ння (genitive)
керува́льний (adjective relational)
керува́ння (nominative singular)
керува́ння (genitive singular)
керува́нню (dative singular)
керува́ння (accusative singular)
керува́нням (instrumental singular)
керува́нні (locative singular)
керува́нню (locative singular)
керува́ння (singular vocative)

Uk-керування.ogg

From керув(а́ти) (keruv(áty)) + -а́ння (-ánnja). Compare Belarusian кірава́нне (kiravánnje), Polish kierowanie.

af

керува́ти<alt:керув(а́ти)>

(grammar, linguistics) government (the relationship between a word and its dependents)


Січові Стрільці

uk-proper noun

Січові́<+> Стрільці́<M.pl.pr>

Січові́ Стрільці́ • (Sičoví Strilʹcí) m pers pl (genitive Січови́х Стрільці́в, plural only)

Січові́ Стрільці́ (canonical)
Sičoví Strilʹcí (romanization)
Січови́х Стрільці́в (genitive)
Січові́ Стрільці́ (nominative plural)
Січови́х Стрільці́в (genitive plural)
Січови́м Стрільця́м (dative plural)
Січови́х Стрільці́в (accusative plural)
Січови́ми Стрільця́ми (instrumental plural)
Січови́х Стрільця́х (locative plural)
Січові́ Стрільці́ (plural vocative)

uk-ndecl

Січові́<+> Стрільці́<M.pl.pr>

uk:Січові Стрільці


інтерференція

uk-noun

інтерфере́нція<>

інтерференці́йний

інтерфере́нція • (interferéncija) f inan (genitive інтерфере́нції, nominative plural інтерфере́нції, genitive plural інтерфере́нцій, relational adjective інтерференці́йний)

інтерфере́нція (canonical)
interferéncija (romanization)
інтерфере́нції (genitive)
інтерфере́нції (nominative plural)
інтерфере́нцій (genitive plural)
інтерференці́йний (adjective relational)
інтерфере́нція (nominative singular)
інтерфере́нції (nominative plural)
інтерфере́нції (genitive singular)
інтерфере́нцій (genitive plural)
інтерфере́нції (dative singular)
інтерфере́нціям (dative plural)
інтерфере́нцію (accusative singular)
інтерфере́нції (accusative plural)
інтерфере́нцією (instrumental singular)
інтерфере́нціями (instrumental plural)
інтерфере́нції (locative singular)
інтерфере́нціях (locative plural)
інтерфере́нціє (singular vocative)
інтерфере́нції (plural vocative)

uk-ndecl

інтерфере́нція<>

Internationalism. Compare Russian интерфере́нция (interferéncija), Belarusian інтэрферэ́нцыя (interfjeréncyja), Polish interferencja.

cog

интерфере́нция

інтэрферэ́нцыя


імплантат

uk-noun

імпланта́т<>

імпланта́тний

імпланта́т • (implantát) m inan (genitive імпланта́та, nominative plural імпланта́ти, genitive plural імпланта́тів, relational adjective імпланта́тний)

імпланта́т (canonical)
implantát (romanization)
імпланта́та (genitive)
імпланта́ти (nominative plural)
імпланта́тів (genitive plural)
імпланта́тний (adjective relational)
імпланта́т (nominative singular)
імпланта́ти (nominative plural)
імпланта́та (genitive singular)
імпланта́тів (genitive plural)
імпланта́тові (dative singular)
імпланта́ту (dative singular)
імпланта́там (dative plural)
імпланта́т (accusative singular)
імпланта́ти (accusative plural)
імпланта́том (instrumental singular)
імпланта́тами (instrumental plural)
імпланта́ті (locative singular)
імпланта́тах (locative plural)
імпланта́те (singular vocative)
імпланта́ти (plural vocative)

uk-ndecl

імпланта́т<>

Probably from German Implantat, ultimately from Latin implantātus. Compare Russian импланта́т (implantát).

(medicine) implant (anything surgically implanted in the body, such as a tissue graft or prosthesis)


паличка

uk-noun

па́личка • (pályčka) f inan (genitive па́лички, nominative plural па́лички, genitive plural па́личок, relational adjective па́личковий)

па́личка (canonical)
pályčka (romanization)
па́лички (genitive)
па́лички (nominative plural)
па́личок (genitive plural)
па́личковий (adjective relational)
па́личка (nominative singular)
па́лички (nominative plural)
па́лички (genitive singular)
па́личок (genitive plural)
па́личці (dative singular)
па́личкам (dative plural)
па́личку (accusative singular)
па́лички (accusative plural)
па́личкою (instrumental singular)
па́личками (instrumental plural)
па́личці (locative singular)
па́личках (locative plural)
па́личко (singular vocative)
па́лички (plural vocative)

From па́лиця (pálycja) + -ка (-ka). Compare Russian па́лочка (páločka).

(anatomy, chiefly in the plural) rod, rod cell