Еней

uk-proper noun

Ене́й • (Enéj) m pers (genitive Ене́я, nominative plural Ене́ї, genitive plural Ене́їв)

Ене́й (canonical)
Enéj (romanization)
Ене́я (genitive)
Ене́ї (nominative plural)
Ене́їв (genitive plural)
Ене́й (nominative singular)
Ене́ї (nominative plural)
Ене́я (genitive singular)
Ене́їв (genitive plural)
Ене́ю (dative singular)
Ене́єві (dative singular)
Ене́ям (dative plural)
Ене́я (accusative singular)
Ене́їв (accusative plural)
Ене́єм (instrumental singular)
Ене́ями (instrumental plural)
Ене́ю (locative singular)
Ене́єві (locative singular)
Ене́ї (locative singular)
Ене́ях (locative plural)
Ене́ю (singular vocative)
Ене́ї (plural vocative)

(Greek mythology) Aeneas (A Trojan hero and the legendary ancestor of Romans)


Еол

Ео́л • (Eól) m pers (genitive Ео́ла, uncountable)

Ео́л (canonical)
Eól (romanization)
Ео́ла (genitive)
Ео́л (nominative singular)
Ео́ла (genitive singular)
Ео́лові (dative singular)
Ео́лу (dative singular)
Ео́ла (accusative singular)
Ео́лом (instrumental singular)
Ео́лові (locative singular)
Ео́лі (locative singular)
Ео́ле (singular vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-Еол.wav

„Здоровъ Еоле, пане свату! / „Ой якъ-ся маешъ, якъ живешъ?„ / Сказала, якъ ввишла у хату / Юнона „Чи гостей ты ждешъ?„

1798, Ivan Kotliarevsky, chapter I, in Maksym Parpura, Yosyp Kamenetsky, editors, Енеїда [Eneida]^(https://uk.wikisource.org/wiki/%D0%95%D0%BD%D0%B5%D1%97%D0%B4%D0%B0_(1798)), Saint Petersburg:

"Hey, Aeolus, my man! / Oh, how are you, how do you do?" Said, having entered the house, / Juno, "Or are you waiting for guests?"

„Zdorov Eole, pane svatu! / „Oj jak-sja maeš, jak žyveš?„ / Skazala, jak vvyšla u xatu / Junona „Čy hostej ty ždeš?„

(Greek mythology) Aeolus (character in Greek mythology)


тавтологія

uk-noun

тавтоло́гія<>

тавтологі́чний

тавтоло́гія • (tavtolóhija) f inan (genitive тавтоло́гії, nominative plural тавтоло́гії, genitive plural тавтоло́гій, relational adjective тавтологі́чний)

тавтоло́гія (canonical)
tavtolóhija (romanization)
тавтоло́гії (genitive)
тавтоло́гії (nominative plural)
тавтоло́гій (genitive plural)
тавтологі́чний (adjective relational)
тавтоло́гія (nominative singular)
тавтоло́гії (nominative plural)
тавтоло́гії (genitive singular)
тавтоло́гій (genitive plural)
тавтоло́гії (dative singular)
тавтоло́гіям (dative plural)
тавтоло́гію (accusative singular)
тавтоло́гії (accusative plural)
тавтоло́гією (instrumental singular)
тавтоло́гіями (instrumental plural)
тавтоло́гії (locative singular)
тавтоло́гіях (locative plural)
тавтоло́гіє (singular vocative)
тавтоло́гії (plural vocative)

uk-ndecl

тавтоло́гія<>

[tɐu̯tɔˈɫɔɦʲijɐ]

Derived via Western European languages from Late Latin tautologia, from Ancient Greek ταὐτολογία (tautología) from ταὐτός (tautós, “the same”), with -ло́гія (-lóhija) ending from Ancient Greek -λογία (-logía). Compare Russian тавтоло́гия (tavtológija), Belarusian таўтало́гія (taŭtalóhija), Polish tautologia.

(countable and uncountable, linguistics, rhetoric) tautology


Феб

uk-proper noun

Феб • (Feb) m pers (genitive Фе́ба, uncountable)

Feb (romanization)
Фе́ба (genitive)
Феб (nominative singular)
Фе́ба (genitive singular)
Фе́бові (dative singular)
Фе́бу (dative singular)
Фе́ба (accusative singular)
Фе́бом (instrumental singular)
Фе́бові (locative singular)
Фе́бі (locative singular)
Фе́бе (singular vocative)

„Теперь ходимо у каплицю, / „Тамъ Хвебовѣ ты поклонись / „И обѣщай іому телицю, / „А послѣ гарно помолись; / „Не пожалѣй лишь золотого / „Для Хвеба свѣтлого, святого, / „Да и минѣ, тожъ, перекинь; / „То мы таки тобѣ щось скажемъ, / „А може въ пекло й трактъ покажемъ, / „Иди, утрись, и бильшъ не слинь.

1798, Ivan Kotliarevsky, chapter III, in Maksym Parpura, Yosyp Kamenetsky, editors, Енеїда [Eneida]^(https://uk.wikisource.org/wiki/%D0%95%D0%BD%D0%B5%D1%97%D0%B4%D0%B0_(1798)), Saint Petersburg:

Now let's go to the chapel / There, take a bow to Phoebus / And promise him a heifer / And then pray well to him / Just do not grudge a gold coin / For the bright, holy Phoebus, / And throw some also for me / Then we will really tell you something / And maybe show the path to hell, / Now go wipe yourself, and cry no more.

„Teperʹ xodymo u kaplycju, / „Tam Xvebovi ty poklonysʹ / „Y obiščaj iomu telycju, / „A posli harno pomolysʹ; / „Ne požalij lyšʹ zolotoho / „Dlja Xveba svitloho, svjatoho, / „Da y myni, tož, perekynʹ; / „To my taky tobi ščosʹ skažem, / „A može v peklo j trakt pokažem, / „Ydy, utrysʹ, y bylʹš ne slynʹ.


Стрибог

Стрибо́г<pr>

Стрибо́г • (Strybóh) m pers (genitive Стрибо́га, nominative plural Стрибо́ги, genitive plural Стрибо́гів)

Стрибо́г (canonical)
Strybóh (romanization)
Стрибо́га (genitive)
Стрибо́ги (nominative plural)
Стрибо́гів (genitive plural)
Стрибо́г (nominative singular)
Стрибо́ги (nominative plural)
Стрибо́га (genitive singular)
Стрибо́гів (genitive plural)
Стрибо́гові (dative singular)
Стрибо́гу (dative singular)
Стрибо́гам (dative plural)
Стрибо́га (accusative singular)
Стрибо́гів (accusative plural)
Стрибо́гом (instrumental singular)
Стрибо́гами (instrumental plural)
Стрибо́гові (locative singular)
Стрибо́гу (locative singular)
Стрибо́гах (locative plural)
Стрибо́гу (singular vocative)
Стрибо́ги (plural vocative)

uk-ndecl

Стрибо́г<pr>

Inherited from Old East Slavic Стрибогъ (Stribogŭ).


обсесивно-компульсивний розлад

uk-noun

обсеси́вно-компульси́вний<+> ро́злад<M.sg>

обсеси́вно-компульси́вний ро́злад • (obsesývno-kompulʹsývnyj rózlad) m inan (genitive обсеси́вно-компульси́вного ро́зладу, uncountable)

обсеси́вно-компульси́вний ро́злад (canonical)
obsesývno-kompulʹsývnyj rózlad (romanization)
обсеси́вно-компульси́вного ро́зладу (genitive)
обсеси́вно-компульси́вний ро́злад (nominative singular)
обсеси́вно-компульси́вного ро́зладу (genitive singular)
обсеси́вно-компульси́вному ро́зладові (dative singular)
обсеси́вно-компульси́вному ро́зладу (dative singular)
обсеси́вно-компульси́вний ро́злад (accusative singular)
обсеси́вно-компульси́вним ро́зладом (instrumental singular)
обсеси́вно-компульси́вному ро́зладу (locative singular)
обсеси́вно-компульси́вному ро́зладі (locative singular)
обсеси́вно-компульси́внім ро́зладу (locative singular)
обсеси́вно-компульси́внім ро́зладі (locative singular)
обсеси́вно-компульси́вний ро́зладе (singular vocative)

obsessive-compulsive disorder
obsessive-compulsive disorder

(medicine, psychology) obsessive-compulsive disorder

en-обсесивно-компульсивний_розлад-uk-noun-1pBYWRR1


юнгіанський

uk-adj

юнгіа́нський

юнгіа́нський • (junhiánsʹkyj)

юнгіа́нський (canonical)
junhiánsʹkyj (romanization)
юнгіа́нський (masculine nominative singular)
юнгіа́нське (neuter nominative singular)
юнгіа́нська (feminine nominative singular)
юнгіа́нські (nominative plural)
юнгіа́нського (genitive masculine neuter singular)
юнгіа́нської (feminine genitive singular)
юнгіа́нських (genitive plural)
юнгіа́нському (dative masculine neuter singular)
юнгіа́нській (dative feminine singular)
юнгіа́нським (dative plural)
юнгіа́нського (accusative animate masculine singular)
юнгіа́нське (accusative neuter singular)
юнгіа́нську (accusative feminine singular)
юнгіа́нських (accusative animate plural)
юнгіа́нський (accusative inanimate masculine singular)
юнгіа́нські (accusative inanimate plural)
юнгіа́нським (instrumental masculine neuter singular)
юнгіа́нською (feminine instrumental singular)
юнгіа́нськими (instrumental plural)
юнгіа́нському (locative masculine neuter singular)
юнгіа́нськім (locative masculine neuter singular)
юнгіа́нській (feminine locative singular)
юнгіа́нських (locative plural)
юнгіа́нський (masculine singular vocative)
юнгіа́нське (neuter singular vocative)
юнгіа́нська (feminine singular vocative)
юнгіа́нські (plural vocative)
юніґа́нський (alternative)

uk-adecl

юнгіа́нський

юнгіа́нські архети́пи


Цареград

uk-proper noun

Царегра́д<sg.datu>

царегра́дський

Царегра́д • (Carehrád) m inan (genitive Царегра́да, uncountable, relational adjective царегра́дський)

Царегра́д (canonical)
Carehrád (romanization)
Царегра́да (genitive)
царегра́дський (adjective relational)
Царегра́д (nominative singular)
Царегра́да (genitive singular)
Царегра́ду (dative singular)
Царегра́д (accusative singular)
Царегра́дом (instrumental singular)
Царегра́ду (locative singular)
Царегра́ді (locative singular)
Царегра́де (singular vocative)

uk-ndecl

Царегра́д<sg.datu>

From цар (car, “emperor”) + Old Church Slavonic град (grad, “city”), probably calqued after Ancient Greek expression Βασιλέως Πόλις (Basiléōs Pólis, “the city of the emperor”). Compare Bulgarian Цариград (Carigrad), Macedonian Цариград (Carigrad), Serbo-Croatian Цариград.

Як у Царегра́ді, сла́вних козаче́ньків / вра́жі бусурма́ни ві́шали на гак[...]

“Хай живе вільна Україна [Long Live Free Ukraine]”:

When in Istanbul, glorious Cossacks / were by devilish Muslims hung on a hook…

Jak u Carehrádi, slávnyx kozačénʹkiv / vráži busurmány víšaly na hak[...]

Молодик у небі схожий на ті молодики, що розкидані на мечетях Цареграда...

1968, Oles Honchar, Собор [The Cathedral]; republished Kyiv: Dnipro (publisher), 1989, →ISBN, page 132:

The waxing crescent in the sky is like the crescents scattered over Istanbul's mosques...

Molodyk u nebi sxožyj na ti molodyky, ščo rozkydani na mečetjax Carehrada...

(obsolete, language of literature) Istanbul, Constantinople (the largest city in Turkey)


Дажбог

uk-proper noun

Дажбо́г • (Dažbóh) m pers (genitive Дажбо́га, nominative plural Дажбо́ги, genitive plural Дажбо́гів)

Дажбо́г (canonical)
Dažbóh (romanization)
Дажбо́га (genitive)
Дажбо́ги (nominative plural)
Дажбо́гів (genitive plural)
Дажбо́г (nominative singular)
Дажбо́ги (nominative plural)
Дажбо́га (genitive singular)
Дажбо́гів (genitive plural)
Дажбо́гові (dative singular)
Дажбо́гу (dative singular)
Дажбо́гам (dative plural)
Дажбо́га (accusative singular)
Дажбо́гів (accusative plural)
Дажбо́гом (instrumental singular)
Дажбо́гами (instrumental plural)
Дажбо́гові (locative singular)
Дажбо́гу (locative singular)
Дажбо́гах (locative plural)
Дажбо́гу (singular vocative)
Дажбо́ги (plural vocative)

From Old East Slavic Дажьбогъ (Dažĭbogŭ), Proto-Slavic *Daďьbogъ.


носовий

uk-adj

носови́й • (nosovýj)

носови́й (canonical)
nosovýj (romanization)
носови́й (masculine nominative singular)
носове́ (neuter nominative singular)
носова́ (feminine nominative singular)
носові́ (nominative plural)
носово́го (genitive masculine neuter singular)
носово́ї (feminine genitive singular)
носови́х (genitive plural)
носово́му (dative masculine neuter singular)
носові́й (dative feminine singular)
носови́м (dative plural)
носово́го (accusative animate masculine singular)
носове́ (accusative neuter singular)
носову́ (accusative feminine singular)
носови́х (accusative animate plural)
носови́й (accusative inanimate masculine singular)
носові́ (accusative inanimate plural)
носови́м (instrumental masculine neuter singular)
носово́ю (feminine instrumental singular)
носови́ми (instrumental plural)
носово́му (locative masculine neuter singular)
носові́м (locative masculine neuter singular)
носові́й (feminine locative singular)
носови́х (locative plural)
носови́й (masculine singular vocative)
носове́ (neuter singular vocative)
носова́ (feminine singular vocative)
носові́ (plural vocative)

From ніс (nis) + -ови́й (-ovýj). Compare Russian носово́й (nosovój), Belarusian насавы́ (nasavý), Polish nosowy.


назальний

наза́льність

наза́льний • (nazálʹnyj) (abstract noun наза́льність)

наза́льний (canonical)
nazálʹnyj (romanization)
наза́льність (abstract-noun)
наза́льний (masculine nominative singular)
наза́льне (neuter nominative singular)
наза́льна (feminine nominative singular)
наза́льні (nominative plural)
наза́льного (genitive masculine neuter singular)
наза́льної (feminine genitive singular)
наза́льних (genitive plural)
наза́льному (dative masculine neuter singular)
наза́льній (dative feminine singular)
наза́льним (dative plural)
наза́льного (accusative animate masculine singular)
наза́льне (accusative neuter singular)
наза́льну (accusative feminine singular)
наза́льних (accusative animate plural)
наза́льний (accusative inanimate masculine singular)
наза́льні (accusative inanimate plural)
наза́льним (instrumental masculine neuter singular)
наза́льною (feminine instrumental singular)
наза́льними (instrumental plural)
наза́льному (locative masculine neuter singular)
наза́льнім (locative masculine neuter singular)
наза́льній (feminine locative singular)
наза́льних (locative plural)
наза́льний (masculine singular vocative)
наза́льне (neuter singular vocative)
наза́льна (feminine singular vocative)
наза́льні (plural vocative)

Derived via Western European languages from Latin nāsus. With -льний (-lʹnyj) suffix. Compare Russian наза́льный (nazálʹnyj), Belarusian наза́льны (nazálʹny).


домовик

uk-noun

домови́к<pr>

домови́к • (domovýk) m pers (genitive домови́ка, nominative plural домови́ки, genitive plural домови́ків)

домови́к (canonical)
domovýk (romanization)
домови́ка (genitive)
домови́ки (nominative plural)
домови́ків (genitive plural)
домови́к (nominative singular)
домови́ки (nominative plural)
домови́ка (genitive singular)
домови́ків (genitive plural)
домови́кові (dative singular)
домови́ку (dative singular)
домови́кам (dative plural)
домови́ка (accusative singular)
домови́ків (accusative plural)
домови́ком (instrumental singular)
домови́ками (instrumental plural)
домови́кові (locative singular)
домови́ку (locative singular)
домови́ках (locative plural)
домови́ку (singular vocative)
домови́ки (plural vocative)

uk-ndecl

домови́к<pr>

→ English: domovyk

Uk-домовик.ogg

(mythology) a domovoy, a spirit that lives in a house.


відмінювати

uk-verb

відмі́нювати

відмі́нювати (canonical)
vidmínjuvaty (romanization)
відмі́нювати (imperfective infinitive)
відмі́нювать (imperfective infinitive)
відмі́нюваний (imperfective passive past)
impersonal: відмі́нювано (imperfective passive past)
відмі́нюючи (adverbial imperfective present)
відмі́нювавши (adverbial imperfective past)
відмі́нюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відмі́нювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відмі́нювать (first-person future imperfective singular)
відмі́нюватиму (first-person future imperfective singular)
відмі́нюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відмі́нювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відмі́нювать (future imperfective second-person singular)
відмі́нюватимеш (future imperfective second-person singular)
відмі́нює (imperfective present singular third-person)
бу́де відмі́нювати (future imperfective singular third-person)
бу́де відмі́нювать (future imperfective singular third-person)
відмі́нюватиме (future imperfective singular third-person)
відмі́нюєм (first-person imperfective plural present)
відмі́нюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відмі́нювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відмі́нювать (first-person future imperfective plural)
відмі́нюватимемо (first-person future imperfective plural)
відмі́нюватимем (first-person future imperfective plural)
відмі́нюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відмі́нювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відмі́нювать (future imperfective plural second-person)
відмі́нюватимете (future imperfective plural second-person)
відмі́нюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відмі́нювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відмі́нювать (future imperfective plural third-person)
відмі́нюватимуть (future imperfective plural third-person)
відмі́нюймо (first-person imperative plural)
відмі́нюй (imperative second-person singular)
відмі́нюйте (imperative plural second-person)
відмі́нював (masculine past singular)
відмі́нювали (masculine past plural)
відмі́нювала (feminine past singular)
відмі́нювали (feminine past plural)
відмі́нювало (neuter past singular)
відмі́нювали (neuter past plural)

[ʋʲidʲˈmʲinʲʊʋɐte]

From відміни́ти (vidminýty) + -ювати (-juvaty). Compare Belarusian адме́ньваць (admjénʹvacʹ).


дієвідмінювати

uk-verb

дієвідмі́нювати

дієвідмі́нювати • (dijevidmínjuvaty) impf

дієвідмі́нювати (canonical)
dijevidmínjuvaty (romanization)
дієвідмі́нювати (imperfective infinitive)
дієвідмі́нювать (imperfective infinitive)
дієвідмі́нюваний (imperfective passive past)
impersonal: дієвідмі́нювано (imperfective passive past)
дієвідмі́нюючи (adverbial imperfective present)
дієвідмі́нювавши (adverbial imperfective past)
дієвідмі́нюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду дієвідмі́нювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду дієвідмі́нювать (first-person future imperfective singular)
дієвідмі́нюватиму (first-person future imperfective singular)
дієвідмі́нюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дієвідмі́нювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш дієвідмі́нювать (future imperfective second-person singular)
дієвідмі́нюватимеш (future imperfective second-person singular)
дієвідмі́нює (imperfective present singular third-person)
бу́де дієвідмі́нювати (future imperfective singular third-person)
бу́де дієвідмі́нювать (future imperfective singular third-person)
дієвідмі́нюватиме (future imperfective singular third-person)
дієвідмі́нюєм (first-person imperfective plural present)
дієвідмі́нюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дієвідмі́нювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо дієвідмі́нювать (first-person future imperfective plural)
дієвідмі́нюватимемо (first-person future imperfective plural)
дієвідмі́нюватимем (first-person future imperfective plural)
дієвідмі́нюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете дієвідмі́нювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете дієвідмі́нювать (future imperfective plural second-person)
дієвідмі́нюватимете (future imperfective plural second-person)
дієвідмі́нюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дієвідмі́нювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дієвідмі́нювать (future imperfective plural third-person)
дієвідмі́нюватимуть (future imperfective plural third-person)
дієвідмі́нюймо (first-person imperative plural)
дієвідмі́нюй (imperative second-person singular)
дієвідмі́нюйте (imperative plural second-person)
дієвідмі́нював (masculine past singular)
дієвідмі́нювали (masculine past plural)
дієвідмі́нювала (feminine past singular)
дієвідмі́нювали (feminine past plural)
дієвідмі́нювало (neuter past singular)
дієвідмі́нювали (neuter past plural)

From ді́я (díja) + -є- (-je-) + відмі́нювати (vidmínjuvaty) or дієвідмі́на (dijevidmína) + -ювати (-juvaty).

af

відмі́нювати

(transitive, grammar) to conjugate (:verb)


конотація

uk-noun

конота́ція<>

конотати́вний

конотаці́йний

конота́ція • (konotácija) f inan (genitive конота́ції, nominative plural конота́ції, genitive plural конота́цій, relational adjective конотати́вний or конотаці́йний)

конота́ція (canonical)
konotácija (romanization)
конота́ції (genitive)
конота́ції (nominative plural)
конота́цій (genitive plural)
конотати́вний (adjective relational)
конотаці́йний (adjective relational)
конота́ція (nominative singular)
конота́ції (nominative plural)
конота́ції (genitive singular)
конота́цій (genitive plural)
конота́ції (dative singular)
конота́ціям (dative plural)
конота́цію (accusative singular)
конота́ції (accusative plural)
конота́цією (instrumental singular)
конота́ціями (instrumental plural)
конота́ції (locative singular)
конота́ціях (locative plural)
конота́ціє (singular vocative)
конота́ції (plural vocative)

uk-ndecl

конота́ція<>

Borrowed from Medieval Latin connotātiō, from connotō (“I mark in addition”). Compare Russian коннота́ция (konnotácija), Belarusian каната́цыя (kanatácyja), Polish konotacja.


неперехідний

uk-adj

неперехідни́й

неперехідни́й • (neperexidnýj)

неперехідни́й (canonical)
neperexidnýj (romanization)
неперехідни́й (masculine nominative singular)
неперехідне́ (neuter nominative singular)
неперехідна́ (feminine nominative singular)
неперехідні́ (nominative plural)
неперехідно́го (genitive masculine neuter singular)
неперехідно́ї (feminine genitive singular)
неперехідни́х (genitive plural)
неперехідно́му (dative masculine neuter singular)
неперехідні́й (dative feminine singular)
неперехідни́м (dative plural)
неперехідно́го (accusative animate masculine singular)
неперехідне́ (accusative neuter singular)
неперехідну́ (accusative feminine singular)
неперехідни́х (accusative animate plural)
неперехідни́й (accusative inanimate masculine singular)
неперехідні́ (accusative inanimate plural)
неперехідни́м (instrumental masculine neuter singular)
неперехідно́ю (feminine instrumental singular)
неперехідни́ми (instrumental plural)
неперехідно́му (locative masculine neuter singular)
неперехідні́м (locative masculine neuter singular)
неперехідні́й (feminine locative singular)
неперехідни́х (locative plural)
неперехідни́й (masculine singular vocative)
неперехідне́ (neuter singular vocative)
неперехідна́ (feminine singular vocative)
неперехідні́ (plural vocative)

uk-adecl

неперехідни́й

неперехідне́ дієсло́во

(grammar) intransitive (of a verb: not taking a direct object)


соборність

uk-noun

собо́рність<io.sg>

собо́рність • (sobórnistʹ) f inan (genitive собо́рності or собо́рности, uncountable)

собо́рність (canonical)
sobórnistʹ (romanization)
собо́рності (genitive)
собо́рности (genitive)
собо́рність (nominative singular)
собо́рності (genitive singular)
собо́рности (genitive singular)
собо́рності (dative singular)
собо́рність (accusative singular)
собо́рністю (instrumental singular)
собо́рності (locative singular)
собо́рносте (singular vocative)

uk-ndecl

собо́рність<io.sg>

From собо́рний (sobórnyj) + -ість (-istʹ). Compare Russian собо́рность (sobórnostʹ), Belarusian сабо́рнасць (sabórnascʹ).

(Russian philosophy) sobornost (the free spiritual unity of religious and secular communities)


узгоджувати

uk-verb

узго́джувати

узго́джувати • (uzhódžuvaty) impf (perfective узго́дити)

узго́джувати (canonical)
uzhódžuvaty (romanization)
узго́дити (perfective)
узго́джувати (imperfective infinitive)
узго́джувать (imperfective infinitive)
узго́джуючи (adverbial imperfective present)
узго́джувавши (adverbial imperfective past)
узго́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду взго́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду взго́джувать (first-person future imperfective singular)
узго́джуватиму (first-person future imperfective singular)
узго́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш узго́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш узго́джувать (future imperfective second-person singular)
узго́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
узго́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де взго́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де взго́джувать (future imperfective singular third-person)
узго́джуватиме (future imperfective singular third-person)
узго́джуєм (first-person imperfective plural present)
узго́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо взго́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо взго́джувать (first-person future imperfective plural)
узго́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
узго́джуватимем (first-person future imperfective plural)
узго́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете взго́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете взго́джувать (future imperfective plural second-person)
узго́джуватимете (future imperfective plural second-person)
узго́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть узго́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть узго́джувать (future imperfective plural third-person)
узго́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
узго́джуймо (first-person imperative plural)
узго́джуй (imperative second-person singular)
узго́джуйте (imperative plural second-person)
узго́джував (masculine past singular)
узго́джували (masculine past plural)
узго́джувала (feminine past singular)
узго́джували (feminine past plural)
узго́джувало (neuter past singular)
узго́джували (neuter past plural)

[ʊzˈɦɔd͡ʒʊʋɐte]

Uk-узгоджувати.ogg

From the узго́дж- (uzhódž-) stem of узго́дити (uzhódyty) + -увати (-uvaty).


узгодити

узго́джувати

узго́дити • (uzhódyty) pf (imperfective узго́джувати)

узго́дити (canonical)
uzhódyty (romanization)
узго́джувати (imperfective)
узго́дити (infinitive perfective)
узго́дить (infinitive perfective)
узго́джений (passive past perfective)
impersonal: узго́джено (passive past perfective)
узго́дивши (adverbial past perfective)
узго́джу (first-person future perfective singular)
узго́диш (future perfective second-person singular)
узго́дить (future perfective singular third-person)
узго́дим (first-person future perfective plural)
узго́димо (first-person future perfective plural)
узго́дите (future perfective plural second-person)
узго́дять (future perfective plural third-person)
узго́дьмо (first-person imperative plural)
узго́дь (imperative second-person singular)
узго́дьте (imperative plural second-person)
узго́див (masculine past singular)
узго́дили (masculine past plural)
узго́дила (feminine past singular)
узго́дили (feminine past plural)
узго́дило (neuter past singular)
узго́дили (neuter past plural)

Uk-узгодити.ogg

From у- (u-) + зго́дити (zhódyty), from Proto-Slavic *jьzgoditi. Compare Polish uzgodnić.


професіоналізм

uk-noun

професіоналі́зм<genu>

професіоналі́зм • (profesionalízm) m inan (genitive професіоналі́зму, nominative plural професіоналі́зми, genitive plural професіоналі́змів)

професіоналі́зм (canonical)
profesionalízm (romanization)
професіоналі́зму (genitive)
професіоналі́зми (nominative plural)
професіоналі́змів (genitive plural)
професіоналі́зм (nominative singular)
професіоналі́зми (nominative plural)
професіоналі́зму (genitive singular)
професіоналі́змів (genitive plural)
професіоналі́змові (dative singular)
професіоналі́зму (dative singular)
професіоналі́змам (dative plural)
професіоналі́зм (accusative singular)
професіоналі́зми (accusative plural)
професіоналі́змом (instrumental singular)
професіоналі́змами (instrumental plural)
професіоналі́змі (locative singular)
професіоналі́змах (locative plural)
професіоналі́зме (singular vocative)
професіоналі́зми (plural vocative)

uk-ndecl

професіоналі́зм<genu>

From професіона́л (profesionál) + -і́зм (-ízm). Compare Russian профессионали́зм (professionalízm), Belarusian прафесіяналі́зм (prafjesijanalízm), Polish profesjonalizm.

af

професіона́л

cog

профессионали́зм

прафесіяналі́зм

(countable, linguistics) professional term


матеріалізм

uk-noun

матеріалі́зм<sg+>

матеріалі́зм • (materialízm) m inan (genitive матеріалі́зму, usually uncountable, nominative plural матеріалі́зми, genitive plural матеріалі́змів)

матеріалі́зм (canonical)
materialízm (romanization)
матеріалі́зму (genitive)
матеріалі́зми (nominative plural)
матеріалі́змів (genitive plural)
матеріалі́зм (nominative singular)
матеріалі́зми (nominative plural)
матеріалі́зму (genitive singular)
матеріалі́змів (genitive plural)
матеріалі́змові (dative singular)
матеріалі́зму (dative singular)
матеріалі́змам (dative plural)
матеріалі́зм (accusative singular)
матеріалі́зми (accusative plural)
матеріалі́змом (instrumental singular)
матеріалі́змами (instrumental plural)
матеріалі́зму (locative singular)
матеріалі́змі (locative singular)
матеріалі́змах (locative plural)
матеріалі́зме (singular vocative)
матеріалі́зми (plural vocative)

uk-ndecl

матеріалі́зм<sg+>

From матеріа́л (materiál) + -і́зм (-ízm). Compare Russian материали́зм (materialízm), Belarusian матэрыялі́зм (materyjalízm), Polish materializm.

cog

материали́зм

матэрыялі́зм


Велика Вітчизняна війна

uk-proper noun

Вели́ка Вітчизня́на війна́<F.sg>

Вели́ка Вітчизня́на війна́ • (Velýka Vitčyznjána vijná) f inan (genitive Вели́ка Вітчизня́на війни́, uncountable)

Вели́ка Вітчизня́на війна́ (canonical)
Velýka Vitčyznjána vijná (romanization)
Вели́ка Вітчизня́на війни́ (genitive)

[ʋeˈɫɪkɐ ʋʲit͡ʃːezʲˈnʲanɐ ʋʲii̯ˈna]

(history) Great Patriotic War (1941–1945)

en-Велика_Вітчизняна_війна-uk-name-I8g3Tq3y


інтонація

uk-noun

інтона́ція<>

інтонаці́йний

інтона́ція • (intonácija) f inan (genitive інтона́ції, nominative plural інтона́ції, genitive plural інтона́цій, relational adjective інтонаці́йний)

інтона́ція (canonical)
intonácija (romanization)
інтона́ції (genitive)
інтона́ції (nominative plural)
інтона́цій (genitive plural)
інтонаці́йний (adjective relational)
інтона́ція (nominative singular)
інтона́ції (nominative plural)
інтона́ції (genitive singular)
інтона́цій (genitive plural)
інтона́ції (dative singular)
інтона́ціям (dative plural)
інтона́цію (accusative singular)
інтона́ції (accusative plural)
інтона́цією (instrumental singular)
інтона́ціями (instrumental plural)
інтона́ції (locative singular)
інтона́ціях (locative plural)
інтона́ціє (singular vocative)
інтона́ції (plural vocative)

uk-ndecl

інтона́ція<>

Derived via Western European languages from Latin intonō. Compare Russian интона́ция (intonácija), Belarusian інтана́цыя (intanácyja), Polish intonacja.


сутність

uk-noun

су́тність<io>

су́тність • (sútnistʹ) f inan (genitive су́тності or су́тности, nominative plural су́тності, genitive plural су́тностей, relational adjective су́тністний)

су́тність (canonical)
sútnistʹ (romanization)
су́тності (genitive)
су́тности (genitive)
су́тності (nominative plural)
су́тностей (genitive plural)
су́тністний (adjective relational)
су́тність (nominative singular)
су́тності (nominative plural)
су́тності (genitive singular)
су́тности (genitive singular)
су́тностей (genitive plural)
су́тності (dative singular)
су́тностям (dative plural)
су́тність (accusative singular)
су́тності (accusative plural)
су́тністю (instrumental singular)
су́тностями (instrumental plural)
су́тності (locative singular)
су́тностях (locative plural)
су́тносте (singular vocative)
су́тності (plural vocative)

uk-ndecl

су́тність<io>

Uk-сутність.ogg

From су́ть (sútʹ) + -ність (-nistʹ). Compare Russian су́щность (súščnostʹ), Belarusian су́тнасць (sútnascʹ).

af

су́ть (sútʹ) + -ність (-nistʹ)

(philosophy) essence (the true nature of anything, not accidental or illusory)


Меркурій

uk-proper noun

Мерку́рій<sg.pr>

Мерку́рій • (Merkúrij) m pers (genitive Мерку́рія, uncountable)

Мерку́рій (canonical)
Merkúrij (romanization)
Мерку́рія (genitive)
Мерку́рій (nominative singular)
Мерку́рія (genitive singular)
Мерку́рію (dative singular)
Мерку́рієві (dative singular)
Мерку́рія (accusative singular)
Мерку́рієм (instrumental singular)
Мерку́рію (locative singular)
Мерку́рієві (locative singular)
Мерку́рії (locative singular)
Мерку́рію (singular vocative)

uk-ndecl

Мерку́рій<sg.pr>

planets of the Solar System: плане́ти Со́нячної систе́ми: Мерку́рій · Вене́ра · Земля́ · Марс · Юпі́тер · Сату́рн · Ура́н · Непту́н [edit]


Юпітер

uk-proper noun

Юпі́тер<sg.pr>

Юпі́тер • (Jupíter) m pers (genitive Юпі́тера, uncountable)

Юпі́тер (canonical)
Jupíter (romanization)
Юпі́тера (genitive)
Юпі́тер (nominative singular)
Юпі́тера (genitive singular)
Юпі́терові (dative singular)
Юпі́теру (dative singular)
Юпі́тера (accusative singular)
Юпі́тером (instrumental singular)
Юпі́терові (locative singular)
Юпі́тері (locative singular)
Юпі́тере (singular vocative)

uk-ndecl

Юпі́тер<sg.pr>


Вулкан

uk-proper noun

Вулка́н<sg.pr>

Вулка́н • (Vulkán) m pers (genitive Вулка́на, uncountable)

Вулка́н (canonical)
Vulkán (romanization)
Вулка́на (genitive)
Вулка́н (nominative singular)
Вулка́на (genitive singular)
Вулка́нові (dative singular)
Вулка́ну (dative singular)
Вулка́на (accusative singular)
Вулка́ном (instrumental singular)
Вулка́нові (locative singular)
Вулка́ні (locative singular)
Вулка́не (singular vocative)

uk-ndecl

Вулка́н<sg.pr>


Мінерва

uk-proper noun

Міне́рва<sg.pr>

Міне́рва • (Minérva) f pers (genitive Міне́рви, uncountable)

Міне́рва (canonical)
Minérva (romanization)
Міне́рви (genitive)
Міне́рва (nominative singular)
Міне́рви (genitive singular)
Міне́рві (dative singular)
Міне́рву (accusative singular)
Міне́рвою (instrumental singular)
Міне́рві (locative singular)
Міне́рво (singular vocative)

uk-ndecl

Міне́рва<sg.pr>


устрій

uk-noun

у́стрій<sg.io>

у́стрій • (ústrij) m inan (genitive у́строю, uncountable)

у́стрій (canonical)
ústrij (romanization)
у́строю (genitive)
у́стрій (nominative singular)
у́строю (genitive singular)
у́строю (dative singular)
у́строєві (dative singular)
у́стрій (accusative singular)
у́строєм (instrumental singular)
у́строю (locative singular)
у́строї (locative singular)
у́строю (singular vocative)

uk-ndecl

у́стрій<sg.io>

держа́вний у́стрій

політи́чний у́стрій

соціа́льний у́стрій

social system, social order, social structure

суспі́льний у́стрій

(chiefly politics, sociology) system, order, regime, structure


Царгород

uk-proper noun

Ца́ргород<sg.datu>

ца́ргородський

Ца́ргород • (Cárhorod) m inan (genitive Ца́ргорода, uncountable, relational adjective ца́ргородський)

Ца́ргород (canonical)
Cárhorod (romanization)
Ца́ргорода (genitive)
ца́ргородський (adjective relational)
Ца́ргород (nominative singular)
Ца́ргорода (genitive singular)
Ца́ргороду (dative singular)
Ца́ргород (accusative singular)
Ца́ргородом (instrumental singular)
Ца́ргороду (locative singular)
Ца́ргороді (locative singular)
Ца́ргороде (singular vocative)

uk-ndecl

Ца́ргород<sg.datu>

From цар (car, “emperor”) + город (horod, “city”), probably calqued after Ancient Greek expression Βασιλέως Πόλις (Basiléōs Pólis, “the city of the emperor”). Compare Bulgarian Цариград (Carigrad), Macedonian Цариград (Carigrad), Serbo-Croatian Цариград.


дівиця

uk-noun

діви́ця • (divýcja) f pers (genitive діви́ці, nominative plural діви́ці, genitive plural діви́ць)

діви́ця (canonical)
divýcja (romanization)
діви́ці (genitive)
діви́ці (nominative plural)
діви́ць (genitive plural)
діви́ця (nominative singular)
діви́ці (nominative plural)
діви́ці (genitive singular)
діви́ць (genitive plural)
діви́ці (dative singular)
діви́цям (dative plural)
діви́цю (accusative singular)
діви́ць (accusative plural)
діви́цею (instrumental singular)
діви́цями (instrumental plural)
діви́ці (locative singular)
діви́цях (locative plural)
діви́це (singular vocative)
діви́ці (plural vocative)

[dʲiˈʋɪt͡sʲɐ]

(folklore, poetic, sometimes derogatory) damsel, maid, maiden, girl


Афіна

uk-proper noun

Афі́на • (Afína) f pers (genitive Афі́ни, nominative plural Афі́ни, genitive plural Афі́н)

Афі́на (canonical)
Afína (romanization)
Афі́ни (genitive)
Афі́ни (nominative plural)
Афі́н (genitive plural)
Афі́на (nominative singular)
Афі́ни (nominative plural)
Афі́ни (genitive singular)
Афі́н (genitive plural)
Афі́ні (dative singular)
Афі́нам (dative plural)
Афі́ну (accusative singular)
Афі́н (accusative plural)
Афі́ною (instrumental singular)
Афі́нами (instrumental plural)
Афі́ні (locative singular)
Афі́нах (locative plural)
Афі́но (singular vocative)
Афі́ни (plural vocative)
Ате́на (alternative)

(Greek mythology) Athena, the goddess of wisdom, strategic warfare, and crafts; daughter of Zeus and Metis.


предикативний

uk-adj

предикати́вний

предикати́вний • (predykatývnyj)

предикати́вний (canonical)
predykatývnyj (romanization)
предикати́вний (masculine nominative singular)
предикати́вне (neuter nominative singular)
предикати́вна (feminine nominative singular)
предикати́вні (nominative plural)
предикати́вного (genitive masculine neuter singular)
предикати́вної (feminine genitive singular)
предикати́вних (genitive plural)
предикати́вному (dative masculine neuter singular)
предикати́вній (dative feminine singular)
предикати́вним (dative plural)
предикати́вного (accusative animate masculine singular)
предикати́вне (accusative neuter singular)
предикати́вну (accusative feminine singular)
предикати́вних (accusative animate plural)
предикати́вний (accusative inanimate masculine singular)
предикати́вні (accusative inanimate plural)
предикати́вним (instrumental masculine neuter singular)
предикати́вною (feminine instrumental singular)
предикати́вними (instrumental plural)
предикати́вному (locative masculine neuter singular)
предикати́внім (locative masculine neuter singular)
предикати́вній (feminine locative singular)
предикати́вних (locative plural)
предикати́вний (masculine singular vocative)
предикати́вне (neuter singular vocative)
предикати́вна (feminine singular vocative)
предикати́вні (plural vocative)

uk-adecl

предикати́вний


присудковий

uk-adj

присудко́вий

присудко́вий • (prysudkóvyj)

присудко́вий (canonical)
prysudkóvyj (romanization)
присудко́вий (masculine nominative singular)
присудко́ве (neuter nominative singular)
присудко́ва (feminine nominative singular)
присудко́ві (nominative plural)
присудко́вого (genitive masculine neuter singular)
присудко́вої (feminine genitive singular)
присудко́вих (genitive plural)
присудко́вому (dative masculine neuter singular)
присудко́вій (dative feminine singular)
присудко́вим (dative plural)
присудко́вого (accusative animate masculine singular)
присудко́ве (accusative neuter singular)
присудко́ву (accusative feminine singular)
присудко́вих (accusative animate plural)
присудко́вий (accusative inanimate masculine singular)
присудко́ві (accusative inanimate plural)
присудко́вим (instrumental masculine neuter singular)
присудко́вою (feminine instrumental singular)
присудко́вими (instrumental plural)
присудко́вому (locative masculine neuter singular)
присудко́вім (locative masculine neuter singular)
присудко́вій (feminine locative singular)
присудко́вих (locative plural)
присудко́вий (masculine singular vocative)
присудко́ве (neuter singular vocative)
присудко́ва (feminine singular vocative)
присудко́ві (plural vocative)

uk-adecl

присудко́вий


Діоніс

uk-proper noun

Діо́ніс<pr.sg>

Діо́ніс • (Diónis) m pers (genitive Діо́ніса, uncountable)

Діо́ніс (canonical)
Diónis (romanization)
Діо́ніса (genitive)
Діо́ніс (nominative singular)
Діо́ніса (genitive singular)
Діо́нісові (dative singular)
Діо́нісу (dative singular)
Діо́ніса (accusative singular)
Діо́нісом (instrumental singular)
Діо́нісові (locative singular)
Діо́нісі (locative singular)
Діо́нісе (singular vocative)

uk-ndecl

Діо́ніс<pr.sg>

(Greek mythology) Dionysus, the god of grape harvest, wine making, fertility, festivity, and theatre.


епіфеномен

uk-noun

епіфено́мен<genu>

епіфено́мен • (epifenómen) m inan (genitive епіфено́мену, nominative plural епіфено́мени, genitive plural епіфено́менів)

епіфено́мен (canonical)
epifenómen (romanization)
епіфено́мену (genitive)
епіфено́мени (nominative plural)
епіфено́менів (genitive plural)
епіфено́мен (nominative singular)
епіфено́мени (nominative plural)
епіфено́мену (genitive singular)
епіфено́менів (genitive plural)
епіфено́менові (dative singular)
епіфено́мену (dative singular)
епіфено́менам (dative plural)
епіфено́мен (accusative singular)
епіфено́мени (accusative plural)
епіфено́меном (instrumental singular)
епіфено́менами (instrumental plural)
епіфено́мені (locative singular)
епіфено́менах (locative plural)
епіфено́мене (singular vocative)
епіфено́мени (plural vocative)

uk-ndecl

епіфено́мен<genu>

Ultimately from Ancient Greek ἐπί (epí, “on top of”) and φαινόμενον (phainómenon). By surface analysis, епі- (epi-) + фено́мен (fenómen). Compare Russian эпифено́мен (epifenómen), Belarusian эпіфено́мен (epifjenómjen).


Гетьманщина

uk-proper noun

Гетьма́нщина<sg>

Гетьма́нщина • (Hetʹmánščyna) f inan (genitive Гетьма́нщини, uncountable)

Гетьма́нщина (canonical)
Hetʹmánščyna (romanization)
Гетьма́нщини (genitive)
Гетьма́нщина (nominative singular)
Гетьма́нщини (genitive singular)
Гетьма́нщині (dative singular)
Гетьма́нщину (accusative singular)
Гетьма́нщиною (instrumental singular)
Гетьма́нщині (locative singular)
Гетьма́нщино (singular vocative)

uk-ndecl

Гетьма́нщина<sg>

From ге́тьман (hétʹman) + -щина (-ščyna).

af

ге́тьман (hétʹman) + -щина (-ščyna)

(historiography, capitalized) Hetmanate (name retroactively given to the territories in central Ukraine governed by Cossack hetmans in the 17th and 18th centuries)


стихія

uk-noun

стихі́я • (styxíja) f inan (genitive стихі́ї, nominative plural стихі́ї, genitive plural стихі́й, relational adjective стихі́йний)

стихі́я (canonical)
styxíja (romanization)
стихі́ї (genitive)
стихі́ї (nominative plural)
стихі́й (genitive plural)
стихі́йний (adjective relational)
стихі́я (nominative singular)
стихі́ї (nominative plural)
стихі́ї (genitive singular)
стихі́й (genitive plural)
стихі́ї (dative singular)
стихі́ям (dative plural)
стихі́ю (accusative singular)
стихі́ї (accusative plural)
стихі́єю (instrumental singular)
стихі́ями (instrumental plural)
стихі́ї (locative singular)
стихі́ях (locative plural)
стихі́є (singular vocative)
стихі́ї (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

Inherited from Old East Slavic стихия (stixija), from Old Church Slavonic стѵхии (stüxii) (feminine form стѵхиꙗ (stüxija)), from Ancient Greek στοιχεῖον (stoikheîon). Compare Russian стихи́я (stixíja), Belarusian стыхі́я (styxíja).

inh+

(alchemy, philosophy) element (one of the four basic building blocks of matter in theories of ancient philosophers and alchemists: water, earth, fire, and air)

(by extension, literary) element (essential part or principle)


однократний

uk-adj

однокра́тний

однокра́тність

однокра́тний • (odnokrátnyj) (adverb однокра́тно, abstract noun однокра́тність)

однокра́тний (canonical)
odnokrátnyj (romanization)
однокра́тно (adverb)
однокра́тність (abstract-noun)
однокра́тний (masculine nominative singular)
однокра́тне (neuter nominative singular)
однокра́тна (feminine nominative singular)
однокра́тні (nominative plural)
однокра́тного (genitive masculine neuter singular)
однокра́тної (feminine genitive singular)
однокра́тних (genitive plural)
однокра́тному (dative masculine neuter singular)
однокра́тній (dative feminine singular)
однокра́тним (dative plural)
однокра́тного (accusative animate masculine singular)
однокра́тне (accusative neuter singular)
однокра́тну (accusative feminine singular)
однокра́тних (accusative animate plural)
однокра́тний (accusative inanimate masculine singular)
однокра́тні (accusative inanimate plural)
однокра́тним (instrumental masculine neuter singular)
однокра́тною (feminine instrumental singular)
однокра́тними (instrumental plural)
однокра́тному (locative masculine neuter singular)
однокра́тнім (locative masculine neuter singular)
однокра́тній (feminine locative singular)
однокра́тних (locative plural)
однокра́тний (masculine singular vocative)
однокра́тне (neuter singular vocative)
однокра́тна (feminine singular vocative)
однокра́тні (plural vocative)

uk-adecl

однокра́тний

Uk-однократний.ogg

From одно- (odno-) + -кра́тний (-krátnyj). Compare Russian однокра́тный (odnokrátnyj), Belarusian аднакра́тны (adnakrátny), Polish jednokrotny.

cog

однокра́тный

(grammar) semelfactive (referring to a verb form that indicates a momentary or punctiliar action)


Афродіта

uk-proper noun

Афроді́та<pr>

Афроді́та • (Afrodíta) f pers (genitive Афроді́ти, nominative plural Афроді́ти, genitive plural Афроді́т)

Афроді́та (canonical)
Afrodíta (romanization)
Афроді́ти (genitive)
Афроді́ти (nominative plural)
Афроді́т (genitive plural)
Афроді́та (nominative singular)
Афроді́ти (nominative plural)
Афроді́ти (genitive singular)
Афроді́т (genitive plural)
Афроді́ті (dative singular)
Афроді́там (dative plural)
Афроді́ту (accusative singular)
Афроді́т (accusative plural)
Афроді́тою (instrumental singular)
Афроді́тами (instrumental plural)
Афроді́ті (locative singular)
Афроді́тах (locative plural)
Афроді́то (singular vocative)
Афроді́ти (plural vocative)

uk-ndecl

Афроді́та<pr>

Borrowed from Ancient Greek Ἀφροδίτη (Aphrodítē). Compare Russian Афроди́та (Afrodíta), Belarusian Афрады́та (Afradýta), Polish Afrodyta.


Ахіллес

uk-proper noun

Ахілле́с<pr>

ахілле́совий

Ахілле́с • (Axillés) m pers (genitive Ахілле́са, nominative plural Ахілле́си, genitive plural Ахілле́сів, relational adjective ахілле́совий)

Ахілле́с (canonical)
Axillés (romanization)
Ахілле́са (genitive)
Ахілле́си (nominative plural)
Ахілле́сів (genitive plural)
ахілле́совий (adjective relational)
Ахілле́с (nominative singular)
Ахілле́си (nominative plural)
Ахілле́са (genitive singular)
Ахілле́сів (genitive plural)
Ахілле́сові (dative singular)
Ахілле́су (dative singular)
Ахілле́сам (dative plural)
Ахілле́са (accusative singular)
Ахілле́сів (accusative plural)
Ахілле́сом (instrumental singular)
Ахілле́сами (instrumental plural)
Ахілле́сові (locative singular)
Ахілле́сі (locative singular)
Ахілле́сах (locative plural)
Ахілле́се (singular vocative)
Ахілле́си (plural vocative)

uk-ndecl

Ахілле́с<pr>

Ultimately from Ancient Greek Ἀχιλλεύς (Akhilleús).


Ахілл

uk-proper noun

Ахі́лл • (Axíll) m pers (genitive Ахі́лла, nominative plural Ахі́лли, genitive plural Ахі́ллів)

Ахі́лл (canonical)
Axíll (romanization)
Ахі́лла (genitive)
Ахі́лли (nominative plural)
Ахі́ллів (genitive plural)
Ахі́лл (nominative singular)
Ахі́лли (nominative plural)
Ахі́лла (genitive singular)
Ахі́ллів (genitive plural)
Ахі́ллові (dative singular)
Ахі́ллу (dative singular)
Ахі́ллам (dative plural)
Ахі́лла (accusative singular)
Ахі́ллів (accusative plural)
Ахі́ллом (instrumental singular)
Ахі́ллами (instrumental plural)
Ахі́ллові (locative singular)
Ахі́ллі (locative singular)
Ахі́ллах (locative plural)
Ахі́лле (singular vocative)
Ахі́лли (plural vocative)


давноминулий час

uk-noun

давномину́лий<+> час<c.genu>

давномину́лий ча́с • (davnomynúlyj čás) m inan (genitive давномину́лого ча́су, nominative plural давномину́лі часи́, genitive plural давномину́лих часі́в)

давномину́лий ча́с (canonical)
davnomynúlyj čás (romanization)
давномину́лого ча́су (genitive)
давномину́лі часи́ (nominative plural)
давномину́лих часі́в (genitive plural)
давномину́лий ча́с (nominative singular)
давномину́лі часи́ (nominative plural)
давномину́лого ча́су (genitive singular)
давномину́лих часі́в (genitive plural)
давномину́лому ча́сові (dative singular)
давномину́лому ча́су (dative singular)
давномину́лим часа́м (dative plural)
давномину́лий ча́с (accusative singular)
давномину́лі часи́ (accusative plural)
давномину́лим ча́сом (instrumental singular)
давномину́лими часа́ми (instrumental plural)
давномину́лому ча́сі (locative singular)
давномину́лім ча́сі (locative singular)
давномину́лих часа́х (locative plural)
давномину́лий ча́се (singular vocative)
давномину́лі часи́ (plural vocative)

uk-ndecl

давномину́лий<+> час<c.genu>

давномину́лий (davnomynúlyj, “ancient; long time in the past”) + час (čas, “time; tense”).

af

давномину́лий

uk:давноминулий час


артикуляція

uk-noun

артикуля́ція<sg>

артикуляці́йний

артикуляти́вний

артикуля́ція • (artykuljácija) f inan (genitive артикуля́ції, uncountable, relational adjective артикуляці́йний or артикуляти́вний)

артикуля́ція (canonical)
artykuljácija (romanization)
артикуля́ції (genitive)
артикуляці́йний (adjective relational)
артикуляти́вний (adjective relational)
артикуля́ція (nominative singular)
артикуля́ції (genitive singular)
артикуля́ції (dative singular)
артикуля́цію (accusative singular)
артикуля́цією (instrumental singular)
артикуля́ції (locative singular)
артикуля́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

артикуля́ція<sg>

From Latin articulātiō. Compare Russian артикуля́ция (artikuljácija), Belarusian артыкуля́цыя (artykuljácyja), Polish artykulacja.

cog

артикуля́ция

артыкуля́цыя

(linguistics) articulation (the manner in which a phoneme is pronounced)


артикуляційний

uk-adj

артикуляці́йний

артикуляці́йно

артикуляці́йність

артикуляці́йний • (artykuljacíjnyj) (adverb артикуляці́йно, abstract noun артикуляці́йність)

артикуляці́йний (canonical)
artykuljacíjnyj (romanization)
артикуляці́йно (adverb)
артикуляці́йність (abstract-noun)
артикуляці́йний (masculine nominative singular)
артикуляці́йне (neuter nominative singular)
артикуляці́йна (feminine nominative singular)
артикуляці́йні (nominative plural)
артикуляці́йного (genitive masculine neuter singular)
артикуляці́йної (feminine genitive singular)
артикуляці́йних (genitive plural)
артикуляці́йному (dative masculine neuter singular)
артикуляці́йній (dative feminine singular)
артикуляці́йним (dative plural)
артикуляці́йного (accusative animate masculine singular)
артикуляці́йне (accusative neuter singular)
артикуляці́йну (accusative feminine singular)
артикуляці́йних (accusative animate plural)
артикуляці́йний (accusative inanimate masculine singular)
артикуляці́йні (accusative inanimate plural)
артикуляці́йним (instrumental masculine neuter singular)
артикуляці́йною (feminine instrumental singular)
артикуляці́йними (instrumental plural)
артикуляці́йному (locative masculine neuter singular)
артикуляці́йнім (locative masculine neuter singular)
артикуляці́йній (feminine locative singular)
артикуляці́йних (locative plural)
артикуляці́йний (masculine singular vocative)
артикуляці́йне (neuter singular vocative)
артикуляці́йна (feminine singular vocative)
артикуляці́йні (plural vocative)

uk-adecl

артикуляці́йний

From артикуля́ція (artykuljácija) + -ний (-nyj). Compare Russian артикуляцио́нный (artikuljaciónnyj), Belarusian артыкуляцы́йны (artykuljacýjny), Polish artykulacyjny.

af

артикуля́ція

cog

артикуляцио́нный

артыкуляцы́йны

(linguistics, relational) articulatory, articulational


говірка

uk-noun

гові́рка<c*>

гові́рка • (hovírka) f inan (genitive гові́рки, nominative plural говірки́, genitive plural говіро́к)

гові́рка (canonical)
hovírka (romanization)
гові́рки (genitive)
говірки́ (nominative plural)
говіро́к (genitive plural)
гові́рка (nominative singular)
говірки́ (nominative plural)
гові́рки (genitive singular)
говіро́к (genitive plural)
гові́рці (dative singular)
говірка́м (dative plural)
гові́рку (accusative singular)
говірки́ (accusative plural)
гові́ркою (instrumental singular)
говірка́ми (instrumental plural)
гові́рці (locative singular)
говірка́х (locative plural)
гові́рко (singular vocative)
говірки́ (plural vocative)

uk-ndecl

гові́рка<c*>

Uk-говірка.ogg


наріччя

uk-noun

нарі́ччя • (naríččja) n inan (genitive нарі́ччя, nominative plural нарі́ччя, genitive plural нарі́ч)

нарі́ччя (canonical)
naríččja (romanization)
нарі́ччя (genitive)
нарі́ччя (nominative plural)
нарі́ч (genitive plural)
нарі́ччя (nominative singular)
нарі́ччя (nominative plural)
нарі́ччя (genitive singular)
нарі́ч (genitive plural)
нарі́ччю (dative singular)
нарі́ччям (dative plural)
нарі́ччя (accusative singular)
нарі́ччя (accusative plural)
нарі́ччям (instrumental singular)
нарі́ччями (instrumental plural)
нарі́ччю (locative singular)
нарі́ччі (locative singular)
нарі́ччях (locative plural)
нарі́ччя (singular vocative)
нарі́ччя (plural vocative)

[nɐˈrʲit͡ʃʲːɐ]


Перша світова війна

Пе́рша<+> світова́<+> війна́<sg>

Пе́рша світова́ війна́ • (Pérša svitová vijná) f inan (genitive Пе́ршої світово́ї війни́, uncountable)

Пе́рша світова́ війна́ (canonical)
Pérša svitová vijná (romanization)
Пе́ршої світово́ї війни́ (genitive)
Пе́рша світова́ війна́ (nominative singular)
Пе́ршої світово́ї війни́ (genitive singular)
Пе́ршій світові́й війні́ (dative singular)
Пе́ршу світову́ війну́ (accusative singular)
Пе́ршою світово́ю війно́ю (instrumental singular)
Пе́ршій світові́й війні́ (locative singular)
Пе́рша світова́ ві́йно (singular vocative)

uk-ndecl

Пе́рша<+> світова́<+> війна́<sg>

[ˈpɛrʃɐ sʲʋʲitɔˈʋa ʋʲii̯ˈna]


Друга світова війна

uk-noun

Дру́га<+> світова́<+> війна́<sg>

Дру́га світова́ війна́ • (Drúha svitová vijná) f inan (genitive Дру́гої світово́ї війни́, uncountable)

Дру́га світова́ війна́ (canonical)
Drúha svitová vijná (romanization)
Дру́гої світово́ї війни́ (genitive)
Дру́га світова́ війна́ (nominative singular)
Дру́гої світово́ї війни́ (genitive singular)
Дру́гій світові́й війні́ (dative singular)
Дру́гу світову́ війну́ (accusative singular)
Дру́гою світово́ю війно́ю (instrumental singular)
Дру́гій світові́й війні́ (locative singular)
Дру́га світова́ ві́йно (singular vocative)

uk-ndecl

Дру́га<+> світова́<+> війна́<sg>

[ˈdruɦɐ sʲʋʲitɔˈʋa ʋʲii̯ˈna]


повноголосся

uk-noun

повноголо́сся<sg.loci:ju>

повноголо́сся • (povnoholóssja) n inan (genitive повноголо́сся, uncountable)

повноголо́сся (canonical)
povnoholóssja (romanization)
повноголо́сся (genitive)
повноголо́сся (nominative singular)
повноголо́сся (genitive singular)
повноголо́ссю (dative singular)
повноголо́сся (accusative singular)
повноголо́ссям (instrumental singular)
повноголо́ссі (locative singular)
повноголо́ссю (locative singular)
повноголо́сся (singular vocative)

uk-ndecl

повноголо́сся<sg.loci:ju>

[pɔu̯nɔɦɔˈɫɔsʲːɐ]

From по́вний (póvnyj, “full”) + -о- (-o-) + го́лос (hólos, “voice”) + -я (-ja). Compare Russian полногла́сие (polnoglásije), Belarusian поўнагало́ссе (poŭnahalóssje), Polish pełnogłos.

cog

полногла́сие

поўнагало́ссе

(phonology) pleophony, full-voicing, polnoglasie


Юстиція

uk-noun

Юсти́ція • (Justýcija) f pers (genitive Юсти́ції, uncountable)

Юсти́ція (canonical)
Justýcija (romanization)
Юсти́ції (genitive)
Юсти́ція (nominative singular)
Юсти́ції (genitive singular)
Юсти́ції (dative singular)
Юсти́цію (accusative singular)
Юсти́цією (instrumental singular)
Юсти́ції (locative singular)
Юсти́ціє (singular vocative)

Uk-юстиція.ogg

uk:Юстиція (богиня)


чергування

чергува́ння<loci:ju>

чергува́ння • (čerhuvánnja) n inan (genitive чергува́ння, nominative plural чергува́ння, genitive plural чергува́нь)

чергува́ння (canonical)
čerhuvánnja (romanization)
чергува́ння (genitive)
чергува́ння (nominative plural)
чергува́нь (genitive plural)
чергува́ння (nominative singular)
чергува́ння (nominative plural)
чергува́ння (genitive singular)
чергува́нь (genitive plural)
чергува́нню (dative singular)
чергува́нням (dative plural)
чергува́ння (accusative singular)
чергува́ння (accusative plural)
чергува́нням (instrumental singular)
чергува́ннями (instrumental plural)
чергува́нні (locative singular)
чергува́нню (locative singular)
чергува́ннях (locative plural)
чергува́ння (singular vocative)
чергува́ння (plural vocative)

uk-ndecl

чергува́ння<loci:ju>

[t͡ʃerɦʊˈʋanʲːɐ]

Uk-чергування.ogg

From чергува́ти (čerhuváty) + -а́ння (-ánnja).

af

uk:чергування


міжнародний фонетичний алфавіт

uk-noun

міжнаро́дний<+> фонети́чний<+> алфаві́т<>

міжнаро́дний фонети́чний алфаві́т • (mižnaródnyj fonetýčnyj alfavít) m inan (genitive міжнаро́дного фонети́чного алфаві́та, nominative plural міжнаро́дні фонети́чні алфаві́ти, genitive plural міжнаро́дних фонети́чних алфаві́тів)

міжнаро́дний фонети́чний алфаві́т (canonical)
mižnaródnyj fonetýčnyj alfavít (romanization)
міжнаро́дного фонети́чного алфаві́та (genitive)
міжнаро́дні фонети́чні алфаві́ти (nominative plural)
міжнаро́дних фонети́чних алфаві́тів (genitive plural)
міжнаро́дний фонети́чний алфаві́т (nominative singular)
міжнаро́дні фонети́чні алфаві́ти (nominative plural)
міжнаро́дного фонети́чного алфаві́та (genitive singular)
міжнаро́дних фонети́чних алфаві́тів (genitive plural)
міжнаро́дному фонети́чному алфаві́тові (dative singular)
міжнаро́дному фонети́чному алфаві́ту (dative singular)
міжнаро́дним фонети́чним алфаві́там (dative plural)
міжнаро́дний фонети́чний алфаві́т (accusative singular)
міжнаро́дні фонети́чні алфаві́ти (accusative plural)
міжнаро́дним фонети́чним алфаві́том (instrumental singular)
міжнаро́дними фонети́чними алфаві́тами (instrumental plural)
міжнаро́дному фонети́чному алфаві́ті (locative singular)
міжнаро́дному фонети́чнім алфаві́ті (locative singular)
міжнаро́днім фонети́чному алфаві́ті (locative singular)
міжнаро́днім фонети́чнім алфаві́ті (locative singular)
міжнаро́дних фонети́чних алфаві́тах (locative plural)
міжнаро́дний фонети́чний алфаві́те (singular vocative)
міжнаро́дні фонети́чні алфаві́ти (plural vocative)

International Phonetic Alphabet
International Phonetic Alphabet

(phonetics) International Phonetic Alphabet

uk:міжнародний фонетичний алфавіт

en-міжнародний_фонетичний_алфавіт-uk-noun-bRo90BM8


егіда

егі́да • (ehída) f inan (genitive егі́ди, nominative plural егі́ди, genitive plural егі́д)

егі́да (canonical)
ehída (romanization)
егі́ди (genitive)
егі́ди (nominative plural)
егі́д (genitive plural)
егі́да (nominative singular)
егі́ди (nominative plural)
егі́ди (genitive singular)
егі́д (genitive plural)
егі́ді (dative singular)
егі́дам (dative plural)
егі́ду (accusative singular)
егі́ди (accusative plural)
егі́дою (instrumental singular)
егі́дами (instrumental plural)
егі́ді (locative singular)
егі́дах (locative plural)
егі́до (singular vocative)
егі́ди (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from German Ägide, from Latin aegis, from Ancient Greek αἰγῐ́ς (aigĭ́s). Compare Russian эги́да (egída), Belarusian эгі́да (ehída), Polish egida.

(Greek mythology, Roman mythology) aegis


йотація

йота́ція<sg>

йота́ція • (jotácija) f inan (genitive йота́ції, uncountable)

йота́ція (canonical)
jotácija (romanization)
йота́ції (genitive)
йота́ція (nominative singular)
йота́ції (genitive singular)
йота́ції (dative singular)
йота́цію (accusative singular)
йота́цією (instrumental singular)
йота́ції (locative singular)
йота́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

йота́ція<sg>

Derived via Western European languages from Latin palātālis. Compare Russian йота́ция (jotácija), Belarusian ёта́цыя (jotácyja), Polish jotacja. By surface analysis, йот- (jot-) + -ація (-acija)


пікнік

uk-noun

пі́кнік • (píknik) m pers (genitive пі́кніка, nominative plural пі́кніки, genitive plural пі́кніків, relational adjective пі́кнічний)

пі́кнік (canonical)
píknik (romanization)
пі́кніка (genitive)
пі́кніки (nominative plural)
пі́кніків (genitive plural)
пі́кнічний (adjective relational)
пі́кнік (nominative singular)
пі́кніки (nominative plural)
пі́кніка (genitive singular)
пі́кніків (genitive plural)
пі́кнікові (dative singular)
пі́кніку (dative singular)
пі́кнікам (dative plural)
пі́кніка (accusative singular)
пі́кніків (accusative plural)
пі́кніком (instrumental singular)
пі́кніками (instrumental plural)
пі́кнікові (locative singular)
пі́кніку (locative singular)
пі́кніках (locative plural)
пі́кніку (singular vocative)
пі́кніки (plural vocative)

Borrowed from German Pykniker, influenced by the physique typology proposed by German psychiatrist Ernst Kretschmer, from Ancient Greek πυκνός (puknós, “thick, dense”).


вигоряння

uk-noun

вигоря́ння • (vyhorjánnja) n inan (genitive вигоря́ння, uncountable)

вигоря́ння (canonical)
vyhorjánnja (romanization)
вигоря́ння (genitive)
вигоря́ння (nominative singular)
вигоря́ння (genitive singular)
вигоря́нню (dative singular)
вигоря́ння (accusative singular)
вигоря́нням (instrumental singular)
вигоря́нні (locative singular)
вигоря́нню (locative singular)
вигоря́ння (singular vocative)
вигора́ння (alternative)

[ʋeɦɔˈrʲanʲːɐ]

From вигоря́ти (vyhorjáty) + -яння (-jannja). The psychology sense is a semantic loan from English burnout. Compare Russian выгора́ние (vygoránije), Belarusian выгара́нне (vyharánnje).

емоці́йне вигоря́ння

(psychology) burnout (experience of long-term mental exhaustion)


словозмінний

uk-adj

словозмі́нний

словозмі́нний • (slovozmínnyj)

словозмі́нний (canonical)
slovozmínnyj (romanization)
словозмі́нний (masculine nominative singular)
словозмі́нне (neuter nominative singular)
словозмі́нна (feminine nominative singular)
словозмі́нні (nominative plural)
словозмі́нного (genitive masculine neuter singular)
словозмі́нної (feminine genitive singular)
словозмі́нних (genitive plural)
словозмі́нному (dative masculine neuter singular)
словозмі́нній (dative feminine singular)
словозмі́нним (dative plural)
словозмі́нного (accusative animate masculine singular)
словозмі́нне (accusative neuter singular)
словозмі́нну (accusative feminine singular)
словозмі́нних (accusative animate plural)
словозмі́нний (accusative inanimate masculine singular)
словозмі́нні (accusative inanimate plural)
словозмі́нним (instrumental masculine neuter singular)
словозмі́нною (feminine instrumental singular)
словозмі́нними (instrumental plural)
словозмі́нному (locative masculine neuter singular)
словозмі́ннім (locative masculine neuter singular)
словозмі́нній (feminine locative singular)
словозмі́нних (locative plural)
словозмі́нний (masculine singular vocative)
словозмі́нне (neuter singular vocative)
словозмі́нна (feminine singular vocative)
словозмі́нні (plural vocative)

uk-adecl

словозмі́нний

From словозмі́на (slovozmína) + -ний (-nyj).


апріорі

uk-adv

апріо́рі • (aprióri)

апріо́рі (canonical)
aprióri (romanization)

Learned borrowing from Medieval Latin ā priōrī (“involving reasoning from cause to effect; from first principles”, literally “from the former”). Compare Russian априо́ри (aprióri), Belarusian апрыёры (apryjóry).


дисоціація

uk-noun

дисоціа́ція<F.sg>

дисоціа́ція • (dysociácija) f inan (genitive дисоціа́ції, uncountable)

дисоціа́ція (canonical)
dysociácija (romanization)
дисоціа́ції (genitive)
дисоціа́ція (nominative singular)
дисоціа́ції (genitive singular)
дисоціа́ції (dative singular)
дисоціа́цію (accusative singular)
дисоціа́цією (instrumental singular)
дисоціа́ції (locative singular)
дисоціа́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

дисоціа́ція<F.sg>

ди со ці а ція

(psychology, chemistry, physics) dissociation


напередвизначення

uk-noun

напередви́значення<sg.loci:ju>

напередви́значення • (naperedvýznačennja) n inan (genitive напередви́значення, uncountable)

напередви́значення (canonical)
naperedvýznačennja (romanization)
напередви́значення (genitive)
напередви́значення (nominative singular)
напередви́значення (genitive singular)
напередви́значенню (dative singular)
напередви́значення (accusative singular)
напередви́значенням (instrumental singular)
напередви́значенні (locative singular)
напередви́значенню (locative singular)
напередви́значення (singular vocative)

uk-ndecl

напередви́значення<sg.loci:ju>

From напере́д (naperéd, “in advance, for the future”) + ви́значення (význačennja, “to define”).

af

uk:напередвизначення


неологізм

uk-noun

неологі́зм<genu>

неологі́зм • (neolohízm) m inan (genitive неологі́зму, nominative plural неологі́зми, genitive plural неологі́змів)

неологі́зм (canonical)
neolohízm (romanization)
неологі́зму (genitive)
неологі́зми (nominative plural)
неологі́змів (genitive plural)
неологі́зм (nominative singular)
неологі́зми (nominative plural)
неологі́зму (genitive singular)
неологі́змів (genitive plural)
неологі́змові (dative singular)
неологі́зму (dative singular)
неологі́змам (dative plural)
неологі́зм (accusative singular)
неологі́зми (accusative plural)
неологі́змом (instrumental singular)
неологі́змами (instrumental plural)
неологі́зму (locative singular)
неологі́змі (locative singular)
неологі́змах (locative plural)
неологі́зме (singular vocative)
неологі́зми (plural vocative)


бовван

((бовва́н<>,бовва́н<pr>))

бовва́н • (bovván) m inan or m pers (genitive бовва́на, nominative plural бовва́ни, genitive plural бовва́нів)

бовва́н (canonical)
bovván (romanization)
бовва́на (genitive)
бовва́ни (nominative plural)
бовва́нів (genitive plural)
бовва́н (nominative singular)
бовва́ни (nominative plural)
бовва́на (genitive singular)
бовва́нів (genitive plural)
бовва́нові (dative singular)
бовва́ну (dative singular)
бовва́нам (dative plural)
бовва́н (accusative singular)
бовва́ни (accusative plural)
бовва́ном (instrumental singular)
бовва́нами (instrumental plural)
бовва́ні (locative singular)
бовва́нах (locative plural)
бовва́не (singular vocative)
бовва́ни (plural vocative)
бовва́н (nominative singular)
бовва́ни (nominative plural)
бовва́на (genitive singular)
бовва́нів (genitive plural)
бовва́нові (dative singular)
бовва́ну (dative singular)
бовва́нам (dative plural)
бовва́на (accusative singular)
бовва́нів (accusative plural)
бовва́ном (instrumental singular)
бовва́нами (instrumental plural)
бовва́нові (locative singular)
бовва́ні (locative singular)
бовва́нах (locative plural)
бовва́не (singular vocative)
бовва́ни (plural vocative)

Inherited from Old Ruthenian болва́нъ (bolván), from Old East Slavic бълванъ (bŭlvanŭ), from Proto-Slavic *bъlvanъ. Doublet of болва́н (bolván), from Russian болва́н (bolván).


розлад аутистичного спектру

uk-noun

ро́злад<sg> аутисти́чного спе́ктру

ро́злад аутисти́чного спе́ктру • (rózlad autystýčnoho spéktru) m inan (genitive ро́зладу аутисти́чного спе́ктру, uncountable)

ро́злад аутисти́чного спе́ктру (canonical)
rózlad autystýčnoho spéktru (romanization)
ро́зладу аутисти́чного спе́ктру (genitive)
ро́злад аутисти́чного спе́ктру (nominative singular)
ро́зладу аутисти́чного спе́ктру (genitive singular)
ро́зладові аутисти́чного спе́ктру (dative singular)
ро́зладу аутисти́чного спе́ктру (dative singular)
ро́злад аутисти́чного спе́ктру (accusative singular)
ро́зладом аутисти́чного спе́ктру (instrumental singular)
ро́зладу аутисти́чного спе́ктру (locative singular)
ро́зладі аутисти́чного спе́ктру (locative singular)
ро́зладе аутисти́чного спе́ктру (singular vocative)

uk-ndecl

ро́злад<sg> аутисти́чного спе́ктру

[ˈrɔzɫɐd ɐʊteˈstɪt͡ʃnɔɦɔ ˈspɛktrʊ]

autism spectrum disorder
autism spectrum disorder

(pathology, psychology) autism spectrum disorder

uk:розлад аутистичного спектру

en-розлад_аутистичного_спектру-uk-noun-SaNwghC5


післяпологова депресія

uk-noun

післяполого́ва депре́сія

післяполого́вої депре́сії

післяполого́ва депре́сія • (pisljapolohóva deprésija) f inan (genitive післяполого́вої депре́сії, uncountable)

післяполого́ва депре́сія (canonical)
pisljapolohóva deprésija (romanization)
післяполого́вої депре́сії (genitive)
післяполого́ва депре́сія (nominative singular)
післяполого́вої депре́сії (genitive singular)
післяполого́вій депре́сії (dative singular)
післяполого́ву депре́сію (accusative singular)
післяполого́вою депре́сією (instrumental singular)
післяполого́вій депре́сії (locative singular)
післяполого́ва депре́сіє (singular vocative)

uk-ndecl

післяполого́ва<+> депре́сія<F.sg>

[pʲisʲlʲɐpɔɫɔˈɦɔʋɐ deˈprɛsʲijɐ]

postpartum depression
postpartum depression

uk:післяпологова депресія

en-післяпологова_депресія-uk-noun-DiGzZZoK


сублімація

uk-noun

субліма́ція<sg>

сублімаці́йний

субліма́ція • (sublimácija) f inan (genitive субліма́ції, uncountable, relational adjective сублімаці́йний)

субліма́ція (canonical)
sublimácija (romanization)
субліма́ції (genitive)
сублімаці́йний (adjective relational)
субліма́ція (nominative singular)
субліма́ції (genitive singular)
субліма́ції (dative singular)
субліма́цію (accusative singular)
субліма́цією (instrumental singular)
субліма́ції (locative singular)
субліма́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

субліма́ція<sg>

uk:Мельничук Олександр Савич

Derived via Western European languages from Medieval Latin sublīmātiō. Compare Russian сублима́ция (sublimácija), Belarusian субліма́цыя (sublimácyja), Polish sublimacja.


поздовжній

uk-adj

поздо́вжній • (pozdóvžnij)

поздо́вжній (canonical)
pozdóvžnij (romanization)
поздо́вжній (masculine nominative singular)
поздо́вжнє (neuter nominative singular)
поздо́вжня (feminine nominative singular)
поздо́вжні (nominative plural)
поздо́вжнього (genitive masculine neuter singular)
поздо́вжньої (feminine genitive singular)
поздо́вжніх (genitive plural)
поздо́вжньому (dative masculine neuter singular)
поздо́вжній (dative feminine singular)
поздо́вжнім (dative plural)
поздо́вжнього (accusative animate masculine singular)
поздо́вжнє (accusative neuter singular)
поздо́вжню (accusative feminine singular)
поздо́вжніх (accusative animate plural)
поздо́вжній (accusative inanimate masculine singular)
поздо́вжні (accusative inanimate plural)
поздо́вжнім (instrumental masculine neuter singular)
поздо́вжньою (feminine instrumental singular)
поздо́вжніми (instrumental plural)
поздо́вжньому (locative masculine neuter singular)
поздо́вжнім (locative masculine neuter singular)
поздо́вжній (feminine locative singular)
поздо́вжніх (locative plural)
поздо́вжній (masculine singular vocative)
поздо́вжнє (neuter singular vocative)
поздо́вжня (feminine singular vocative)
поздо́вжні (plural vocative)

From по- (po-) + з- (z-) + до́вгий (dóvhyj) + -ній (-nij).

поздо́вжнє дослі́дження

поздо́вжні да́ні


кличний відмінок

uk-noun

кли́чний<+> відмі́нок<*.sg.gena>

кли́чний відмі́нок • (klýčnyj vidmínok) m inan (genitive кли́чного відмі́нка, uncountable)

кли́чний відмі́нок (canonical)
klýčnyj vidmínok (romanization)
кли́чного відмі́нка (genitive)
кли́чний відмі́нок (nominative singular)
кли́чного відмі́нка (genitive singular)
кли́чному відмі́нкові (dative singular)
кли́чному відмі́нку (dative singular)
кли́чний відмі́нок (accusative singular)
кли́чним відмі́нком (instrumental singular)
кли́чному відмі́нку (locative singular)
кли́чнім відмі́нку (locative singular)
кли́чний відмі́нку (singular vocative)

кли
чний від
мі
нок


родовий відмінок

родови́й<+> відмі́нок<*.gena.sg>

родови́й відмі́нок • (rodovýj vidmínok) m inan (genitive родово́го відмі́нка, uncountable)

родови́й відмі́нок (canonical)
rodovýj vidmínok (romanization)
родово́го відмі́нка (genitive)
родови́й відмі́нок (nominative singular)
родово́го відмі́нка (genitive singular)
родово́му відмі́нкові (dative singular)
родово́му відмі́нку (dative singular)
родови́й відмі́нок (accusative singular)
родови́м відмі́нком (instrumental singular)
родово́му відмі́нку (locative singular)
родові́м відмі́нку (locative singular)
родови́й відмі́нку (singular vocative)

[rɔdɔˈʋɪi̯ ʋʲidʲˈmʲinɔk]

ро
до
вий від
мі
нок


графіка

гра́фіка<sg>

гра́фіка • (hráfika) f inan (genitive гра́фіки, uncountable, relational adjective графі́чний)

гра́фіка (canonical)
hráfika (romanization)
гра́фіки (genitive)
графі́чний (adjective relational)
гра́фіка (nominative singular)
гра́фіки (genitive singular)
гра́фіці (dative singular)
гра́фіку (accusative singular)
гра́фікою (instrumental singular)
гра́фіці (locative singular)
гра́фіко (singular vocative)

uk-ndecl

гра́фіка<sg>

uk:Мельничук Олександр Савич

Possibly borrowed from German Grafik, from Latin graphicus, from Ancient Greek γρᾰφῐκός (grăphĭkós).


знахідний відмінок

uk-noun

знахі́дний<+> відмі́нок<*.sg.gena>

знахі́дний відмі́нок • (znaxídnyj vidmínok) m inan (genitive знахі́дного відмі́нка, uncountable)

знахі́дний відмі́нок (canonical)
znaxídnyj vidmínok (romanization)
знахі́дного відмі́нка (genitive)
знахі́дний відмі́нок (nominative singular)
знахі́дного відмі́нка (genitive singular)
знахі́дному відмі́нкові (dative singular)
знахі́дному відмі́нку (dative singular)
знахі́дний відмі́нок (accusative singular)
знахі́дним відмі́нком (instrumental singular)
знахі́дному відмі́нку (locative singular)
знахі́днім відмі́нку (locative singular)
знахі́дний відмі́нку (singular vocative)

uk-ndecl

знахі́дний<+> відмі́нок<*.sg.gena.locu>

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-знахідний відмінок.wav

зна
хі
дний від
мі
нок


давальний відмінок

uk-noun

дава́льний<+> відмі́нок<*.sg.gena>

дава́льний відмі́нок • (daválʹnyj vidmínok) m inan (genitive дава́льного відмі́нка, uncountable)

дава́льний відмі́нок (canonical)
daválʹnyj vidmínok (romanization)
дава́льного відмі́нка (genitive)
дава́льний відмі́нок (nominative singular)
дава́льного відмі́нка (genitive singular)
дава́льному відмі́нкові (dative singular)
дава́льному відмі́нку (dative singular)
дава́льний відмі́нок (accusative singular)
дава́льним відмі́нком (instrumental singular)
дава́льному відмі́нку (locative singular)
дава́льнім відмі́нку (locative singular)
дава́льний відмі́нку (singular vocative)

uk-ndecl

дава́льний<+> відмі́нок<*.sg.gena.locu>

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-давальний відмінок.wav

да
валь
ний від
мі
нок


напруження

uk-noun

напру́ження<loci:ju>

напру́ження • (naprúžennja) n inan (genitive напру́ження, nominative plural напру́ження, genitive plural напру́жень)

напру́ження (canonical)
naprúžennja (romanization)
напру́ження (genitive)
напру́ження (nominative plural)
напру́жень (genitive plural)
напру́ження (nominative singular)
напру́ження (nominative plural)
напру́ження (genitive singular)
напру́жень (genitive plural)
напру́женню (dative singular)
напру́женням (dative plural)
напру́ження (accusative singular)
напру́ження (accusative plural)
напру́женням (instrumental singular)
напру́женнями (instrumental plural)
напру́женні (locative singular)
напру́женню (locative singular)
напру́женнях (locative plural)
напру́ження (singular vocative)
напру́ження (plural vocative)

uk-ndecl

напру́ження<loci:ju>

Uk-напруження.ogg

From напру́жити (naprúžyty) + -ення (-ennja). Compare Belarusian напру́жанне (naprúžannje), Russian напряже́ние (naprjažénije), Polish naprężenie.


місцевий відмінок

uk-noun

місце́вий<+> відмі́нок<*.sg.gena>

місце́вий відмі́нок • (miscévyj vidmínok) m inan (genitive місце́вого відмі́нка, uncountable)

місце́вий відмі́нок (canonical)
miscévyj vidmínok (romanization)
місце́вого відмі́нка (genitive)
місце́вий відмі́нок (nominative singular)
місце́вого відмі́нка (genitive singular)
місце́вому відмі́нкові (dative singular)
місце́вому відмі́нку (dative singular)
місце́вий відмі́нок (accusative singular)
місце́вим відмі́нком (instrumental singular)
місце́вому відмі́нку (locative singular)
місце́вім відмі́нку (locative singular)
місце́вий відмі́нку (singular vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-місцевий відмінок.wav

мі
сце
вий від
мі
нок


орудний відмінок

ору́дний<+> відмі́нок<*.sg.gena>

ору́дний відмі́нок • (orúdnyj vidmínok) m inan (genitive ору́дного відмі́нка, uncountable)

ору́дний відмі́нок (canonical)
orúdnyj vidmínok (romanization)
ору́дного відмі́нка (genitive)
ору́дний відмі́нок (nominative singular)
ору́дного відмі́нка (genitive singular)
ору́дному відмі́нкові (dative singular)
ору́дному відмі́нку (dative singular)
ору́дний відмі́нок (accusative singular)
ору́дним відмі́нком (instrumental singular)
ору́дному відмі́нку (locative singular)
ору́днім відмі́нку (locative singular)
ору́дний відмі́нку (singular vocative)

ору
дний від
мі
нок


інфінітив

інфініти́в<>

інфініти́вний

інфініти́в • (infinitýv) m inan (genitive інфініти́ва, nominative plural інфініти́ви, genitive plural інфініти́вів, relational adjective інфініти́вний)

інфініти́в (canonical)
infinitýv (romanization)
інфініти́ва (genitive)
інфініти́ви (nominative plural)
інфініти́вів (genitive plural)
інфініти́вний (adjective relational)
інфініти́в (nominative singular)
інфініти́ви (nominative plural)
інфініти́ва (genitive singular)
інфініти́вів (genitive plural)
інфініти́вові (dative singular)
інфініти́ву (dative singular)
інфініти́вам (dative plural)
інфініти́в (accusative singular)
інфініти́ви (accusative plural)
інфініти́вом (instrumental singular)
інфініти́вами (instrumental plural)
інфініти́ву (locative singular)
інфініти́ві (locative singular)
інфініти́вах (locative plural)
інфініти́ве (singular vocative)
інфініти́ви (plural vocative)

uk-ndecl

інфініти́в<locu:i>

ін фі ні тив

Borrowed from German Infinitiv, French infinitif, English infinitive, Latin infinitivus.

(grammar) infinitive (uninflected verb form)

uk:інфінітив


розлад

uk-noun

ро́злад<genu>

ро́злад • (rózlad) m inan (genitive ро́зладу, nominative plural ро́злади, genitive plural ро́зладів)

ро́злад (canonical)
rózlad (romanization)
ро́зладу (genitive)
ро́злади (nominative plural)
ро́зладів (genitive plural)
ро́злад (nominative singular)
ро́злади (nominative plural)
ро́зладу (genitive singular)
ро́зладів (genitive plural)
ро́зладові (dative singular)
ро́зладу (dative singular)
ро́зладам (dative plural)
ро́злад (accusative singular)
ро́злади (accusative plural)
ро́зладом (instrumental singular)
ро́зладами (instrumental plural)
ро́зладі (locative singular)
ро́зладах (locative plural)
ро́зладе (singular vocative)
ро́злади (plural vocative)

uk-ndecl

ро́злад<genu>


номінатив

uk-noun

номінати́в<sg.gena>

номінати́в • (nominatýv) m inan (genitive номінати́ва, uncountable)

номінати́в (canonical)
nominatýv (romanization)
номінати́ва (genitive)
номінати́в (nominative singular)
номінати́ва (genitive singular)
номінати́вові (dative singular)
номінати́ву (dative singular)
номінати́в (accusative singular)
номінати́вом (instrumental singular)
номінати́ву (locative singular)
номінати́ві (locative singular)
номінати́ве (singular vocative)

uk-ndecl

номінати́в<sg.gena>

но мі на тив

(grammar, linguistics) the nominative case


герундій

uk-noun

герундіа́льний

геру́ндій • (herúndij) m inan (genitive геру́ндія, nominative plural геру́ндії, genitive plural геру́ндіїв, relational adjective герундіа́льний)

геру́ндій (canonical)
herúndij (romanization)
геру́ндія (genitive)
геру́ндії (nominative plural)
геру́ндіїв (genitive plural)
герундіа́льний (adjective relational)
геру́ндій (nominative singular)
геру́ндії (nominative plural)
геру́ндія (genitive singular)
геру́ндіїв (genitive plural)
геру́ндію (dative singular)
геру́ндієві (dative singular)
геру́ндіям (dative plural)
геру́ндій (accusative singular)
геру́ндії (accusative plural)
геру́ндієм (instrumental singular)
геру́ндіями (instrumental plural)
геру́ндію (locative singular)
геру́ндії (locative singular)
геру́ндіях (locative plural)
геру́ндію (singular vocative)
геру́ндії (plural vocative)


генітив

геніти́в • (henitýv) m inan (genitive геніти́ва, uncountable)

геніти́в (canonical)
henitýv (romanization)
геніти́ва (genitive)
геніти́в (nominative singular)
геніти́ва (genitive singular)
геніти́вові (dative singular)
геніти́ву (dative singular)
геніти́в (accusative singular)
геніти́вом (instrumental singular)
геніти́ву (locative singular)
геніти́ві (locative singular)
геніти́ве (singular vocative)
ґеніти́в (alternative)

(grammar, linguistics) the genitive case


інструментал

інструмента́л<sg.gena>

інструмента́л • (instrumentál) m inan (genitive інструмента́ла, uncountable)

інструмента́л (canonical)
instrumentál (romanization)
інструмента́ла (genitive)
інструмента́л (nominative singular)
інструмента́ла (genitive singular)
інструмента́лові (dative singular)
інструмента́лу (dative singular)
інструмента́л (accusative singular)
інструмента́лом (instrumental singular)
інструмента́лу (locative singular)
інструмента́лі (locative singular)
інструмента́ле (singular vocative)
інструмента́ль (alternative)

uk-ndecl

інструмента́л<sg.gena>

ін стру мен тал

(grammar, linguistics) the instrumental case


збірний

uk-adj

збі́рний • (zbírnyj)

збі́рний (canonical)
zbírnyj (romanization)
збі́рний (masculine nominative singular)
збі́рне (neuter nominative singular)
збі́рна (feminine nominative singular)
збі́рні (nominative plural)
збі́рного (genitive masculine neuter singular)
збі́рної (feminine genitive singular)
збі́рних (genitive plural)
збі́рному (dative masculine neuter singular)
збі́рній (dative feminine singular)
збі́рним (dative plural)
збі́рного (accusative animate masculine singular)
збі́рне (accusative neuter singular)
збі́рну (accusative feminine singular)
збі́рних (accusative animate plural)
збі́рний (accusative inanimate masculine singular)
збі́рні (accusative inanimate plural)
збі́рним (instrumental masculine neuter singular)
збі́рною (feminine instrumental singular)
збі́рними (instrumental plural)
збі́рному (locative masculine neuter singular)
збі́рнім (locative masculine neuter singular)
збі́рній (feminine locative singular)
збі́рних (locative plural)
збі́рний (masculine singular vocative)
збі́рне (neuter singular vocative)
збі́рна (feminine singular vocative)
збі́рні (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-збірний.wav

збі́рний іме́нник

збі́рний числі́вник


фобія

uk-noun

фо́бія • (fóbija) f inan (genitive фо́бії, nominative plural фо́бії, genitive plural фо́бій)

фо́бія (canonical)
fóbija (romanization)
фо́бії (genitive)
фо́бії (nominative plural)
фо́бій (genitive plural)
фо́бія (nominative singular)
фо́бії (nominative plural)
фо́бії (genitive singular)
фо́бій (genitive plural)
фо́бії (dative singular)
фо́біям (dative plural)
фо́бію (accusative singular)
фо́бії (accusative plural)
фо́бією (instrumental singular)
фо́біями (instrumental plural)
фо́бії (locative singular)
фо́біях (locative plural)
фо́біє (singular vocative)
фо́бії (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)--фобія.wav


невідмінюваний

uk-adj

невідмі́нюваний

невідмі́нюваний • (nevidmínjuvanyj)

невідмі́нюваний (canonical)
nevidmínjuvanyj (romanization)
невідмі́нюваний (masculine nominative singular)
невідмі́нюване (neuter nominative singular)
невідмі́нювана (feminine nominative singular)
невідмі́нювані (nominative plural)
невідмі́нюваного (genitive masculine neuter singular)
невідмі́нюваної (feminine genitive singular)
невідмі́нюваних (genitive plural)
невідмі́нюваному (dative masculine neuter singular)
невідмі́нюваній (dative feminine singular)
невідмі́нюваним (dative plural)
невідмі́нюваного (accusative animate masculine singular)
невідмі́нюване (accusative neuter singular)
невідмі́нювану (accusative feminine singular)
невідмі́нюваних (accusative animate plural)
невідмі́нюваний (accusative inanimate masculine singular)
невідмі́нювані (accusative inanimate plural)
невідмі́нюваним (instrumental masculine neuter singular)
невідмі́нюваною (feminine instrumental singular)
невідмі́нюваними (instrumental plural)
невідмі́нюваному (locative masculine neuter singular)
невідмі́нюванім (locative masculine neuter singular)
невідмі́нюваній (feminine locative singular)
невідмі́нюваних (locative plural)
невідмі́нюваний (masculine singular vocative)
невідмі́нюване (neuter singular vocative)
невідмі́нювана (feminine singular vocative)
невідмі́нювані (plural vocative)

uk-adecl

невідмі́нюваний


недоконаний вид

uk-noun

недоко́наний<+> вид<sg>

недоко́наний ви́д • (nedokónanyj výd) m inan (genitive недоко́наного ви́ду, uncountable)

недоко́наний ви́д (canonical)
nedokónanyj výd (romanization)
недоко́наного ви́ду (genitive)
недоко́наний ви́д (nominative singular)
недоко́наного ви́ду (genitive singular)
недоко́наному ви́дові (dative singular)
недоко́наному ви́ду (dative singular)
недоко́наний ви́д (accusative singular)
недоко́наним ви́дом (instrumental singular)
недоко́наному ви́ду (locative singular)
недоко́наному ви́ді (locative singular)
недоко́нанім ви́ду (locative singular)
недоко́нанім ви́ді (locative singular)
недоко́наний ви́де (singular vocative)

uk-ndecl

недоко́наний<+> вид<sg>

не
до
ко
на
ний вид

uk:недоконаний вид


модальний

uk-adj

мода́льність

мода́льний • (modálʹnyj) (abstract noun мода́льність)

мода́льний (canonical)
modálʹnyj (romanization)
мода́льність (abstract-noun)
мода́льний (masculine nominative singular)
мода́льне (neuter nominative singular)
мода́льна (feminine nominative singular)
мода́льні (nominative plural)
мода́льного (genitive masculine neuter singular)
мода́льної (feminine genitive singular)
мода́льних (genitive plural)
мода́льному (dative masculine neuter singular)
мода́льній (dative feminine singular)
мода́льним (dative plural)
мода́льного (accusative animate masculine singular)
мода́льне (accusative neuter singular)
мода́льну (accusative feminine singular)
мода́льних (accusative animate plural)
мода́льний (accusative inanimate masculine singular)
мода́льні (accusative inanimate plural)
мода́льним (instrumental masculine neuter singular)
мода́льною (feminine instrumental singular)
мода́льними (instrumental plural)
мода́льному (locative masculine neuter singular)
мода́льнім (locative masculine neuter singular)
мода́льній (feminine locative singular)
мода́льних (locative plural)
мода́льний (masculine singular vocative)
мода́льне (neuter singular vocative)
мода́льна (feminine singular vocative)
мода́льні (plural vocative)

мода́льне дієсло́во


модальність

uk-noun

мода́льність<F.sg.io>

мода́льність • (modálʹnistʹ) f inan (genitive мода́льності or мода́льности, uncountable)

мода́льність (canonical)
modálʹnistʹ (romanization)
мода́льності (genitive)
мода́льности (genitive)
мода́льність (nominative singular)
мода́льності (genitive singular)
мода́льности (genitive singular)
мода́льності (dative singular)
мода́льність (accusative singular)
мода́льністю (instrumental singular)
мода́льності (locative singular)
мода́льносте (singular vocative)

uk-ndecl

мода́льність<F.sg.io>


Ніка

uk-proper noun

Ні́ка • (Níka) f pers (genitive Ні́ки, nominative plural Ні́ки, genitive plural Нік)

Ні́ка (canonical)
Níka (romanization)
Ні́ки (genitive)
Ні́ки (nominative plural)
Нік (genitive plural)
Ні́ка (nominative singular)
Ні́ки (nominative plural)
Ні́ки (genitive singular)
Нік (genitive plural)
Ні́ці (dative singular)
Ні́кам (dative plural)
Ні́ку (accusative singular)
Нік (accusative plural)
Ні́кою (instrumental singular)
Ні́ками (instrumental plural)
Ні́ці (locative singular)
Ні́ках (locative plural)
Ні́ко (singular vocative)
Ні́ки (plural vocative)

Borrowed from Ancient Greek Νίκη (Níkē).

(Greek mythology, uncountable) Nike (goddess of victory)


вакханалія

uk-noun

вакхана́лія<>

вакхана́льний

вакхана́лія • (vakxanálija) f inan (genitive вакхана́лії, nominative plural вакхана́лії, genitive plural вакхана́лій, relational adjective вакхана́льний)

вакхана́лія (canonical)
vakxanálija (romanization)
вакхана́лії (genitive)
вакхана́лії (nominative plural)
вакхана́лій (genitive plural)
вакхана́льний (adjective relational)
вакхана́лія (nominative singular)
вакхана́лії (nominative plural)
вакхана́лії (genitive singular)
вакхана́лій (genitive plural)
вакхана́лії (dative singular)
вакхана́ліям (dative plural)
вакхана́лію (accusative singular)
вакхана́лії (accusative plural)
вакхана́лією (instrumental singular)
вакхана́ліями (instrumental plural)
вакхана́лії (locative singular)
вакхана́ліях (locative plural)
вакхана́ліє (singular vocative)
вакхана́лії (plural vocative)
бакхана́лія (alternative)

uk-ndecl

вакхана́лія<>

ва кха на лія

uk:вакханалія

(plural only, Greek mythology) Bacchanalia (a feast in honor of the god Bacchus)


медіум

uk-noun

((ме́діум<pr>,ме́діум<>))

медіумі́чний

ме́діум • (médium) m pers or m inan (genitive ме́діума, nominative plural ме́діуми, genitive plural ме́діумів, relational adjective медіумі́чний)

ме́діум (canonical)
médium (romanization)
ме́діума (genitive)
ме́діуми (nominative plural)
ме́діумів (genitive plural)
медіумі́чний (adjective relational)
ме́діум (nominative singular)
ме́діуми (nominative plural)
ме́діума (genitive singular)
ме́діумів (genitive plural)
ме́діумові (dative singular)
ме́діуму (dative singular)
ме́діумам (dative plural)
ме́діума (accusative singular)
ме́діумів (accusative plural)
ме́діумом (instrumental singular)
ме́діумами (instrumental plural)
ме́діумові (locative singular)
ме́діуму (locative singular)
ме́діумі (locative singular)
ме́діумах (locative plural)
ме́діуме (singular vocative)
ме́діуми (plural vocative)
ме́діум (nominative singular)
ме́діума (genitive singular)
ме́діумові (dative singular)
ме́діуму (dative singular)
ме́діум (accusative singular)
ме́діумом (instrumental singular)
ме́діуму (locative singular)
ме́діумі (locative singular)
ме́діуме (singular vocative)
ме́діюм (alternative)

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:медіум

Borrowed from German Medium, French médium, and English medium, which are derived from Latin medium.

(grammar, inanimate, uncountable) middle voice


вирій

ви́рій • (výrij) m inan (genitive ви́рію, uncountable)

ви́рій (canonical)
výrij (romanization)
ви́рію (genitive)
ви́рій (nominative singular)
ви́рію (genitive singular)
ви́рію (dative singular)
ви́рієві (dative singular)
ви́рій (accusative singular)
ви́рієм (instrumental singular)
ви́рію (locative singular)
ви́рії (locative singular)
ви́рію (singular vocative)
и́рій (alternative rare)
і́рій (alternative rare)

(mythology) vyriy/iriy/vyrai (a mythical place in Slavic mythology where "birds fly for the winter and souls go after death" that is sometimes identified with paradise)


жін.

Coordinate term: ч. (č., “masculine”)

жіно́чий жіночий#Ukrainian

(grammar) abbreviation of жіно́чий (žinóčyj, “feminine”)


ангедонія

ангедо́нія<sg>

ангедо́нія • (anhedónija) f inan (genitive ангедо́нії, uncountable)

ангедо́нія (canonical)
anhedónija (romanization)
ангедо́нії (genitive)
ангедо́нія (nominative singular)
ангедо́нії (genitive singular)
ангедо́нії (dative singular)
ангедо́нію (accusative singular)
ангедо́нією (instrumental singular)
ангедо́нії (locative singular)
ангедо́ніє (singular vocative)

uk-ndecl

ангедо́нія<sg>

ан ге до нія

Probably from French anhédonie or English anhedonia.

(medicine, psychiatry) anhedonia (inability to feel pleasure)

uk:ангедонія


внутрішньотекстовий

uk-adj

внутрішньоте́кстовий

внутрішньоте́кстовий • (vnutrišnʹotékstovyj)

внутрішньоте́кстовий (canonical)
vnutrišnʹotékstovyj (romanization)
внутрішньоте́кстовий (masculine nominative singular)
внутрішньоте́кстове (neuter nominative singular)
внутрішньоте́кстова (feminine nominative singular)
внутрішньоте́кстові (nominative plural)
внутрішньоте́кстового (genitive masculine neuter singular)
внутрішньоте́кстової (feminine genitive singular)
внутрішньоте́кстових (genitive plural)
внутрішньоте́кстовому (dative masculine neuter singular)
внутрішньоте́кстовій (dative feminine singular)
внутрішньоте́кстовим (dative plural)
внутрішньоте́кстового (accusative animate masculine singular)
внутрішньоте́кстове (accusative neuter singular)
внутрішньоте́кстову (accusative feminine singular)
внутрішньоте́кстових (accusative animate plural)
внутрішньоте́кстовий (accusative inanimate masculine singular)
внутрішньоте́кстові (accusative inanimate plural)
внутрішньоте́кстовим (instrumental masculine neuter singular)
внутрішньоте́кстовою (feminine instrumental singular)
внутрішньоте́кстовими (instrumental plural)
внутрішньоте́кстовому (locative masculine neuter singular)
внутрішньоте́кстовім (locative masculine neuter singular)
внутрішньоте́кстовій (feminine locative singular)
внутрішньоте́кстових (locative plural)
внутрішньоте́кстовий (masculine singular vocative)
внутрішньоте́кстове (neuter singular vocative)
внутрішньоте́кстова (feminine singular vocative)
внутрішньоте́кстові (plural vocative)

uk-adecl

внутрішньоте́кстовий

From вну́трішній (vnútrišnij) + -о- (-o-) + текст (tekst) + -овий (-ovyj). Compare Russian внутритекстовый (vnutritekstovyj).

cog

внутритекстовый

en-внутрішньотекстовий-uk-adj-UO6C4zj-


перевертень

uk-noun

пере́вертень<M.*.pr>

пере́вертень • (perévertenʹ) m pers (genitive пере́вертня, nominative plural пере́вертні, genitive plural пере́вертнів)

пере́вертень (canonical)
perévertenʹ (romanization)
пере́вертня (genitive)
пере́вертні (nominative plural)
пере́вертнів (genitive plural)
пере́вертень (nominative singular)
пере́вертні (nominative plural)
пере́вертня (genitive singular)
пере́вертнів (genitive plural)
пере́вертневі (dative singular)
пере́вертню (dative singular)
пере́вертням (dative plural)
пере́вертня (accusative singular)
пере́вертнів (accusative plural)
пере́вертнем (instrumental singular)
пере́вертнями (instrumental plural)
пере́вертневі (locative singular)
пере́вертню (locative singular)
пере́вертні (locative singular)
пере́вертнях (locative plural)
пере́вертню (singular vocative)
пере́вертні (plural vocative)

uk-ndecl

пере́вертень<M.*.pr>

(mythology) shapeshifter, turnskin, werecreature

shapeshifter, turnskin, werecreature
werewolf, lycanthrope


оркиня

uk-noun

орки́ня • (orkýnja) f pers (genitive орки́ні, nominative plural орки́ні, genitive plural орки́нь)

орки́ня (canonical)
orkýnja (romanization)
орки́ні (genitive)
орки́ні (nominative plural)
орки́нь (genitive plural)
орки́ня (nominative singular)
орки́ні (nominative plural)
орки́ні (genitive singular)
орки́нь (genitive plural)
орки́ні (dative singular)
орки́ням (dative plural)
орки́ню (accusative singular)
орки́нь (accusative plural)
орки́нею (instrumental singular)
орки́нями (instrumental plural)
орки́ні (locative singular)
орки́нях (locative plural)
орки́не (singular vocative)
орки́ні (plural vocative)
орчи́ня (alternative common)

uk-ndecl

орки́ня<F.pr>

орк (ork) + -и́ня (-ýnja). See орк (ork) for the usage referring to Russians since the War in Donbass.

(fantasy, mythology) a female orc, an orcess


ч.

Coordinate term: жін. (žin., “feminine”)

1994, О́льга Петрі́вна Карпе́нко [Ólʹha Petrívna Karpénko], Олексі́й Сильве́стрович Стрижа́к [Oleksíj Sylʹvéstrovyč Stryžák], Іри́на Миха́йлівна Желєзня́к [Irýna Myxájlivna Željeznják], editors, Пита́ння істори́чної онома́стики Украї́ни [Pytánnja istorýčnoji onomástyky Ukrajíny] (Мовозна́вство [Movoznávstvo]), Ки́їв [Kýjiv]: Науко́ва ду́мка for the Інститу́т украї́нської мо́ви Націона́льної акаде́мії нау́к Украї́ни [Naukóva dúmka for the Instytút ukrajínsʹkoji móvy Nacionálʹnoji akadémiji naúk Ukrajíny], →ISBN, passim

чолові́чий чоловічий#Ukrainian

(grammar) abbreviation of чолові́чий (čolovíčyj, “masculine”)


жвяк

uk-noun

жвяк • (žvjak) m inan (genitive жвя́ка, nominative plural жвя́ки, genitive plural жвя́ків)

žvjak (romanization)
жвя́ка (genitive)
жвя́ки (nominative plural)
жвя́ків (genitive plural)
жвяк (nominative singular)
жвя́ки (nominative plural)
жвя́ка (genitive singular)
жвя́ків (genitive plural)
жвя́кові (dative singular)
жвя́ку (dative singular)
жвя́кам (dative plural)
жвяк (accusative singular)
жвя́ки (accusative plural)
жвя́ком (instrumental singular)
жвя́ками (instrumental plural)
жвя́ці (locative singular)
жвя́ках (locative plural)
жвя́ку (singular vocative)
жвя́ки (plural vocative)


копролалія

копро́лалія • (koprólalija) f inan (genitive копро́лалії, uncountable)

копро́лалія (canonical)
koprólalija (romanization)
копро́лалії (genitive)
копро́лалія (nominative singular)
копро́лалії (genitive singular)
копро́лалії (dative singular)
копро́лалію (accusative singular)
копро́лалією (instrumental singular)
копро́лаліі (locative singular)
копро́лаліє (singular vocative)


складня

складня́<b.sg>

складня́ • (skladnjá) f inan (genitive складні́, uncountable)

складня́ (canonical)
skladnjá (romanization)
складні́ (genitive)
складня́ (nominative singular)
складні́ (genitive singular)
складні́ (dative singular)
складню́ (accusative singular)
складне́ю (instrumental singular)
складні́ (locative singular)
складне́ (singular vocative)

uk-ndecl

складня́<b.sg>

(obsolete, linguistics) syntax (study of the structure of phrases and sentences)


вияв

uk-noun

ви́яв • (výjav) m inan (genitive ви́яву, nominative plural ви́яви, genitive plural ви́явів)

ви́яв (canonical)
výjav (romanization)
ви́яву (genitive)
ви́яви (nominative plural)
ви́явів (genitive plural)
ви́яв (nominative singular)
ви́яви (nominative plural)
ви́яву (genitive singular)
ви́явів (genitive plural)
ви́явові (dative singular)
ви́яву (dative singular)
ви́явам (dative plural)
ви́яв (accusative singular)
ви́яви (accusative plural)
ви́явом (instrumental singular)
ви́явами (instrumental plural)
ви́яві (locative singular)
ви́явах (locative plural)
ви́яве (singular vocative)
ви́яви (plural vocative)


омонім

омо́нім • (omónim) m inan (genitive омо́німа, nominative plural омо́німи, genitive plural омо́німів)

омо́нім (canonical)
omónim (romanization)
омо́німа (genitive)
омо́німи (nominative plural)
омо́німів (genitive plural)
омо́нім (nominative singular)
омо́німи (nominative plural)
омо́німа (genitive singular)
омо́німів (genitive plural)
омо́німові (dative singular)
омо́німу (dative singular)
омо́німам (dative plural)
омо́нім (accusative singular)
омо́німи (accusative plural)
омо́німом (instrumental singular)
омо́німами (instrumental plural)
омо́німу (locative singular)
омо́німі (locative singular)
омо́німах (locative plural)
омо́німе (singular vocative)
омо́німи (plural vocative)
гомо́нім (alternative)

Borrowed from French homonyme, German Homonym, and English homonym, derived from Latin homōnymus.

(semantics) homonym (word with the same sound or spelling)


перекинути

uk-verb

переки́нути • (perekýnuty) pf (imperfective перекида́ти)

переки́нути (canonical)
perekýnuty (romanization)
перекида́ти (imperfective)
переки́нути (infinitive perfective)
переки́нуть (infinitive perfective)
переки́нений (passive past perfective)
переки́нутий (passive past perfective)
perekýnenyj (passive past perfective)
perekýnutyj (passive past perfective)
impersonal: переки́нено (passive past perfective)
переки́нуто (passive past perfective)
perekýneno (passive past perfective)
perekýnuto (passive past perfective)
переки́нувши (adverbial past perfective)
переки́ну (first-person future perfective singular)
переки́неш (future perfective second-person singular)
переки́не (future perfective singular third-person)
переки́нем (first-person future perfective plural)
переки́немо (first-person future perfective plural)
переки́нете (future perfective plural second-person)
переки́нуть (future perfective plural third-person)
переки́ньмо (first-person imperative plural)
переки́нь (imperative second-person singular)
переки́ньте (imperative plural second-person)
переки́нув (masculine past singular)
переки́нули (masculine past plural)
переки́нула (feminine past singular)
переки́нули (feminine past plural)
переки́нуло (neuter past singular)
переки́нули (neuter past plural)

Uk-перекинути.ogg

From пере- (pere-) + ки́нути (kýnuty). Compare Russian переки́нуть (perekínutʹ), Belarusian перакі́нуць (pjerakínucʹ).

+obj

у (u) в (v) на (na + accusative) instrumental ‘into something’

(mythology) to turn [with у (u) or в (v) or на (na, + accusative) or instrumental ‘into something’] (to transform)


гіатус

uk-noun

гіа́тус • (hiátus) m inan (genitive гіа́тусу, uncountable)

гіа́тус (canonical)
hiátus (romanization)
гіа́тусу (genitive)
гіа́тус (nominative singular)
гіа́тусу (genitive singular)
гіа́тусові (dative singular)
гіа́тусу (dative singular)
гіа́тус (accusative singular)
гіа́тусом (instrumental singular)
гіа́тусу (locative singular)
гіа́тусі (locative singular)
гіа́тусе (singular vocative)
гія́тус (alternative)

Гіа́тус нехаракте́рний для украї́нської мо́ви.

Hiátus nexaraktérnyj dlja ukrajínsʹkoji móvy.

Hiatus is not characteristic to the Ukrainian language.

(linguistics) hiatus (syllable break between two vowels)


лісовик

лісови́к<pr>

лісови́к • (lisovýk) m pers (genitive лісови́ка, nominative plural лісови́ки, genitive plural лісови́ків)

лісови́к (canonical)
lisovýk (romanization)
лісови́ка (genitive)
лісови́ки (nominative plural)
лісови́ків (genitive plural)
лісови́к (nominative singular)
лісови́ки (nominative plural)
лісови́ка (genitive singular)
лісови́ків (genitive plural)
лісови́кові (dative singular)
лісови́ку (dative singular)
лісови́кам (dative plural)
лісови́ка (accusative singular)
лісови́ків (accusative plural)
лісови́ком (instrumental singular)
лісови́ками (instrumental plural)
лісови́кові (locative singular)
лісови́ку (locative singular)
лісови́ках (locative plural)
лісови́ку (singular vocative)
лісови́ки (plural vocative)

uk-ndecl

лісови́к<pr>

→ English: lisovyk

Compare Bulgarian лесови́к (lesovík) and Russian лесови́к (lesovík).

(mythology) a lisovyk or leshy, a forest spirit.


екстраверсія

uk-noun

екстраве́рсія<sg>

екстраве́рсія • (ekstravérsija) f inan (genitive екстраве́рсії, uncountable)

екстраве́рсія (canonical)
ekstravérsija (romanization)
екстраве́рсії (genitive)
екстраве́рсія (nominative singular)
екстраве́рсії (genitive singular)
екстраве́рсії (dative singular)
екстраве́рсію (accusative singular)
екстраве́рсією (instrumental singular)
екстраве́рсії (locative singular)
екстраве́рсіє (singular vocative)

uk-ndecl

екстраве́рсія<sg>

(psychology) extroversion, a personality orientation towards others and things outside oneself; behavior expressing such orientation


інтроверсія

uk-noun

інтрове́рсія<sg>

інтрове́рсія • (introvérsija) f inan (genitive інтрове́рсії, uncountable)

інтрове́рсія (canonical)
introvérsija (romanization)
інтрове́рсії (genitive)
інтрове́рсія (nominative singular)
інтрове́рсії (genitive singular)
інтрове́рсії (dative singular)
інтрове́рсію (accusative singular)
інтрове́рсією (instrumental singular)
інтрове́рсії (locative singular)
інтрове́рсіє (singular vocative)

uk-ndecl

інтрове́рсія<sg>

(psychology) introversion, a personality orientation towards the self and mental abstraction; behavior expressing such orientation.