чоловічий рід

чолові́чий рід • (čolovíčyj rid) m inan (genitive чолові́чого ро́ду, nominative plural чолові́чі роди́, genitive plural чолові́чих роді́в)

чолові́чий рід (canonical)
čolovíčyj rid (romanization)
чолові́чого ро́ду (genitive)
чолові́чі роди́ (nominative plural)
чолові́чих роді́в (genitive plural)
чолові́чий рі́д (nominative singular)
чолові́чі роди́ (nominative plural)
чолові́чого ро́ду (genitive singular)
чолові́чих роді́в (genitive plural)
чолові́чому ро́дові (dative singular)
чолові́чому ро́ду (dative singular)
чолові́чим рода́м (dative plural)
чолові́чий рі́д (accusative singular)
чолові́чі роди́ (accusative plural)
чолові́чим ро́дом (instrumental singular)
чолові́чими рода́ми (instrumental plural)
чолові́чому роду́ (locative singular)
чолові́чому ро́ді (locative singular)
чолові́чім роду́ (locative singular)
чолові́чім ро́ді (locative singular)
чолові́чих рода́х (locative plural)
чолові́чий ро́де (singular vocative)
чолові́чі роди́ (plural vocative)

[t͡ʃɔɫɔˈʋʲit͡ʃei̯ ˈrid]


прагматизм

uk-noun

прагмати́зм<sg.genu>

прагмати́зм • (prahmatýzm) m inan (genitive прагмати́зму, uncountable)

прагмати́зм (canonical)
prahmatýzm (romanization)
прагмати́зму (genitive)
прагмати́зм (nominative singular)
прагмати́зму (genitive singular)
прагмати́змові (dative singular)
прагмати́зму (dative singular)
прагмати́зм (accusative singular)
прагмати́змом (instrumental singular)
прагмати́зму (locative singular)
прагмати́змі (locative singular)
прагмати́зме (singular vocative)

uk-ndecl

прагмати́зм<sg.genu>

Derived via Western European languages from Ancient Greek πρᾶγμᾰ, πρᾱ́γμᾰτος (prâgmă, prā́gmătos) + -и́зм (-ýzm).

af

πρᾶγμᾰ, πρᾱ́γμᾰτος


Церера

uk-proper noun

Цере́ра<sg.pr>

Цере́ра • (Ceréra) f pers (genitive Цере́ри, uncountable)

Цере́ра (canonical)
Ceréra (romanization)
Цере́ри (genitive)
Цере́ра (nominative singular)
Цере́ри (genitive singular)
Цере́рі (dative singular)
Цере́ру (accusative singular)
Цере́рою (instrumental singular)
Цере́рі (locative singular)
Цере́ро (singular vocative)

uk-ndecl

Цере́ра<sg.pr>


Маланка

uk-proper noun

Мала́нка • (Malánka) f inan (genitive Мала́нки, nominative plural Мала́нки, genitive plural Мала́нок)

Мала́нка (canonical)
Malánka (romanization)
Мала́нки (genitive)
Мала́нки (nominative plural)
Мала́нок (genitive plural)
Мала́нка (nominative singular)
Мала́нки (nominative plural)
Мала́нки (genitive singular)
Мала́нок (genitive plural)
Мала́нці (dative singular)
Мала́нкам (dative plural)
Мала́нку (accusative singular)
Мала́нки (accusative plural)
Мала́нкою (instrumental singular)
Мала́нками (instrumental plural)
Мала́нці (locative singular)
Мала́нках (locative plural)
Мала́нко (singular vocative)
Мала́нки (plural vocative)

(folklore) the celebrations on the day of St. Melania the Younger (January 13 O.S.) which features mummers performing skits; the Old New Year

(folklore, drama) a character from the mummering, similar to the Greek Persephone she symbolizes the return of the sun and warmth, but is often portrayed by a man in drag


Йордан

Йорда́н • (Jordán) m inan (genitive Йорда́ну, uncountable)

Йорда́н (canonical)
Jordán (romanization)
Йорда́ну (genitive)
Йорда́н (nominative singular)
Йорда́ну (genitive singular)
Йорда́нові (dative singular)
Йорда́ну (dative singular)
Йорда́н (accusative singular)
Йорда́ном (instrumental singular)
Йорда́ну (locative singular)
Йорда́ні (locative singular)
Йорда́не (singular vocative)

From Old Church Slavonic [Term?], from Ancient Greek Ἰορδάνης (Iordánēs), ultimately from Biblical Hebrew יַרְדֵּן (yardén, “Jordan (river)”).

der

(folklore) the folk festivities surrounding the feast of the Baptism of the Lord (January 19, N.S.); Theophany


махновщина

uk-noun

((махно́вщина<>))

махно́вщина • (maxnóvščyna) f inan (genitive махно́вщини, nominative plural махно́вщини, genitive plural махно́вщин)

махно́вщина (canonical)
maxnóvščyna (romanization)
махно́вщини (genitive)
махно́вщини (nominative plural)
махно́вщин (genitive plural)
махно́вщина (nominative singular)
махно́вщини (nominative plural)
махно́вщини (genitive singular)
махно́вщин (genitive plural)
махно́вщині (dative singular)
махно́вщинам (dative plural)
махно́вщину (accusative singular)
махно́вщини (accusative plural)
махно́вщиною (instrumental singular)
махно́вщинами (instrumental plural)
махно́вщині (locative singular)
махно́вщинах (locative plural)
махно́вщино (singular vocative)
махно́вщини (plural vocative)
махнівщина (alternative)
Махно́вщина (alternative)

uk-ndecl

махно́вщина<>

Махно (Maxno) + -ов (-ov) + -щина (-ščyna). Literally, “the thing relating to Makhno”.

lit

(anarchism, communism) The theory and strategy of Makhno; Makhnovism, Makhnovshchyna

(history) The Black Army and its allied military groups in Ukraine, Southern Russia and Kalmykia

(history) The Free Territory and the associated areas


ԫ

(lexicography) A phonetic symbol for the sound [d͜ʑ]


реля

uk-noun

ре́ля • (rélja) f inan (genitive ре́лі, nominative plural ре́лі, genitive plural рель)

ре́ля (canonical)
rélja (romanization)
ре́лі (genitive)
ре́лі (nominative plural)
рель (genitive plural)
ре́ля (nominative singular)
ре́лі (nominative plural)
ре́лі (genitive singular)
рель (genitive plural)
ре́лі (dative singular)
ре́лям (dative plural)
ре́лю (accusative singular)
ре́лі (accusative plural)
ре́лею (instrumental singular)
ре́лями (instrumental plural)
ре́лі (locative singular)
ре́лях (locative plural)
ре́ле (singular vocative)
ре́лі (plural vocative)

(folklore, music) lyra, Ukrainian hurdy-gurdy


помана

пома́на • (pomána) f inan (genitive пома́ни, nominative plural пома́ни, genitive plural пома́н)

пома́на (canonical)
pomána (romanization)
пома́ни (genitive)
пома́ни (nominative plural)
пома́н (genitive plural)
пома́на (nominative singular)
пома́ни (nominative plural)
пома́ни (genitive singular)
пома́н (genitive plural)
пома́ні (dative singular)
пома́нам (dative plural)
пома́ну (accusative singular)
пома́ни (accusative plural)
пома́ною (instrumental singular)
пома́нами (instrumental plural)
пома́ні (locative singular)
пома́нах (locative plural)
пома́но (singular vocative)
пома́ни (plural vocative)

Possibly reborrowing from Romanian pomană (“alms, charity”), which is from the same root as Ukrainian помина́ти (pomynáty, “to remember”). Compare Serbo-Croatian помана (“feast”) (attested among Serbo-Croatian minority speakers in Romania).

cog

ба́бка бабка#Ukrainian

па́ска паска#Ukrainian

про́води проводи#Ukrainian

(Bukovina, folklore) gifts given in memory of a deceased person. Often Easter breads such as ба́бка (bábka) (babka) and па́ска (páska) (paska) distributed to the congregants following Easter or про́води (próvody).


Зевс

uk-proper noun

Зевс • (Zevs) m pers (genitive Зе́вса, uncountable)

Zevs (romanization)
Зе́вса (genitive)
Зевс (nominative singular)
Зе́вса (genitive singular)
Зе́всові (dative singular)
Зе́всу (dative singular)
Зе́вса (accusative singular)
Зе́всом (instrumental singular)
Зе́всові (locative singular)
Зе́всі (locative singular)
Зе́все (singular vocative)

Borrowed from Ancient Greek Ζεύς (Zeús).


чоловічий

uk-adj

чолові́чий • (čolovíčyj)

чолові́чий (canonical)
čolovíčyj (romanization)
чолові́чий (masculine nominative singular)
чолові́че (neuter nominative singular)
чолові́ча (feminine nominative singular)
чолові́чі (nominative plural)
чолові́чого (genitive masculine neuter singular)
чолові́чої (feminine genitive singular)
чолові́чих (genitive plural)
чолові́чому (dative masculine neuter singular)
чолові́чій (dative feminine singular)
чолові́чим (dative plural)
чолові́чого (accusative animate masculine singular)
чолові́че (accusative neuter singular)
чолові́чу (accusative feminine singular)
чолові́чих (accusative animate plural)
чолові́чий (accusative inanimate masculine singular)
чолові́чі (accusative inanimate plural)
чолові́чим (instrumental masculine neuter singular)
чолові́чою (feminine instrumental singular)
чолові́чими (instrumental plural)
чолові́чому (locative masculine neuter singular)
чолові́чім (locative masculine neuter singular)
чолові́чій (feminine locative singular)
чолові́чих (locative plural)
чолові́чий (masculine singular vocative)
чолові́че (neuter singular vocative)
чолові́ча (feminine singular vocative)
чолові́чі (plural vocative)
ч. (alternative abbreviation)

[t͡ʃɔɫɔˈʋʲit͡ʃei̯]

Uk-чоловічий.ogg


жіночий

жіно́чий • (žinóčyj)

жіно́чий (canonical)
žinóčyj (romanization)
жіно́чий (masculine nominative singular)
жіно́че (neuter nominative singular)
жіно́ча (feminine nominative singular)
жіно́чі (nominative plural)
жіно́чого (genitive masculine neuter singular)
жіно́чої (feminine genitive singular)
жіно́чих (genitive plural)
жіно́чому (dative masculine neuter singular)
жіно́чій (dative feminine singular)
жіно́чим (dative plural)
жіно́чого (accusative animate masculine singular)
жіно́че (accusative neuter singular)
жіно́чу (accusative feminine singular)
жіно́чих (accusative animate plural)
жіно́чий (accusative inanimate masculine singular)
жіно́чі (accusative inanimate plural)
жіно́чим (instrumental masculine neuter singular)
жіно́чою (feminine instrumental singular)
жіно́чими (instrumental plural)
жіно́чому (locative masculine neuter singular)
жіно́чім (locative masculine neuter singular)
жіно́чій (feminine locative singular)
жіно́чих (locative plural)
жіно́чий (masculine singular vocative)
жіно́че (neuter singular vocative)
жіно́ча (feminine singular vocative)
жіно́чі (plural vocative)
жін. (alternative abbreviation)

[ʒʲiˈnɔt͡ʃei̯]

Uk-жіночий.ogg


орудний

ору́дний • (orúdnyj)

ору́дний (canonical)
orúdnyj (romanization)
ору́дний (masculine nominative singular)
ору́дне (neuter nominative singular)
ору́дна (feminine nominative singular)
ору́дні (nominative plural)
ору́дного (genitive masculine neuter singular)
ору́дної (feminine genitive singular)
ору́дних (genitive plural)
ору́дному (dative masculine neuter singular)
ору́дній (dative feminine singular)
ору́дним (dative plural)
ору́дного (accusative animate masculine singular)
ору́дне (accusative neuter singular)
ору́дну (accusative feminine singular)
ору́дних (accusative animate plural)
ору́дний (accusative inanimate masculine singular)
ору́дні (accusative inanimate plural)
ору́дним (instrumental masculine neuter singular)
ору́дною (feminine instrumental singular)
ору́дними (instrumental plural)
ору́дному (locative masculine neuter singular)
ору́днім (locative masculine neuter singular)
ору́дній (feminine locative singular)
ору́дних (locative plural)
ору́дний (masculine singular vocative)
ору́дне (neuter singular vocative)
ору́дна (feminine singular vocative)
ору́дні (plural vocative)

Uk-орудний.ogg

ору́дний відмі́нок


давальний

дава́льний • (daválʹnyj)

дава́льний (canonical)
daválʹnyj (romanization)
дава́льний (masculine nominative singular)
дава́льне (neuter nominative singular)
дава́льна (feminine nominative singular)
дава́льні (nominative plural)
дава́льного (genitive masculine neuter singular)
дава́льної (feminine genitive singular)
дава́льних (genitive plural)
дава́льному (dative masculine neuter singular)
дава́льній (dative feminine singular)
дава́льним (dative plural)
дава́льного (accusative animate masculine singular)
дава́льне (accusative neuter singular)
дава́льну (accusative feminine singular)
дава́льних (accusative animate plural)
дава́льний (accusative inanimate masculine singular)
дава́льні (accusative inanimate plural)
дава́льним (instrumental masculine neuter singular)
дава́льною (feminine instrumental singular)
дава́льними (instrumental plural)
дава́льному (locative masculine neuter singular)
дава́льнім (locative masculine neuter singular)
дава́льній (feminine locative singular)
дава́льних (locative plural)
дава́льний (masculine singular vocative)
дава́льне (neuter singular vocative)
дава́льна (feminine singular vocative)
дава́льні (plural vocative)

Uk-давальний.ogg

From дава́ти (daváty) + -альний (-alʹnyj).

дава́льний відмі́нок


називний

називни́й • (nazyvnýj)

називни́й (canonical)
nazyvnýj (romanization)
називни́й (masculine nominative singular)
називне́ (neuter nominative singular)
називна́ (feminine nominative singular)
називні́ (nominative plural)
називно́го (genitive masculine neuter singular)
називно́ї (feminine genitive singular)
називни́х (genitive plural)
називно́му (dative masculine neuter singular)
називні́й (dative feminine singular)
називни́м (dative plural)
називно́го (accusative animate masculine singular)
називне́ (accusative neuter singular)
називну́ (accusative feminine singular)
називни́х (accusative animate plural)
називни́й (accusative inanimate masculine singular)
називні́ (accusative inanimate plural)
називни́м (instrumental masculine neuter singular)
називно́ю (feminine instrumental singular)
називни́ми (instrumental plural)
називно́му (locative masculine neuter singular)
називні́м (locative masculine neuter singular)
називні́й (feminine locative singular)
називни́х (locative plural)
називни́й (masculine singular vocative)
називне́ (neuter singular vocative)
називна́ (feminine singular vocative)
називні́ (plural vocative)

From на́зва (názva) + -ни́й (-nýj), a calque of Russian имени́тельный (imenítelʹnyj). Cognate with Belarusian назо́ўны (nazóŭny).

calque

имени́тельный

називни́й відмі́нок


середній

uk-adj

сере́дній • (serédnij)

сере́дній (canonical)
serédnij (romanization)
сере́дній (masculine nominative singular)
сере́днє (neuter nominative singular)
сере́дня (feminine nominative singular)
сере́дні (nominative plural)
сере́днього (genitive masculine neuter singular)
сере́дньої (feminine genitive singular)
сере́дніх (genitive plural)
сере́дньому (dative masculine neuter singular)
сере́дній (dative feminine singular)
сере́днім (dative plural)
сере́днього (accusative animate masculine singular)
сере́днє (accusative neuter singular)
сере́дню (accusative feminine singular)
сере́дніх (accusative animate plural)
сере́дній (accusative inanimate masculine singular)
сере́дні (accusative inanimate plural)
сере́днім (instrumental masculine neuter singular)
сере́дньою (feminine instrumental singular)
сере́дніми (instrumental plural)
сере́дньому (locative masculine neuter singular)
сере́днім (locative masculine neuter singular)
сере́дній (feminine locative singular)
сере́дніх (locative plural)
сере́дній (masculine singular vocative)
сере́днє (neuter singular vocative)
сере́дня (feminine singular vocative)
сере́дні (plural vocative)

Uk-середній.ogg

From Proto-Slavic *serdьňь. Morphologically, from середа́ (seredá) + -ній (-nij).

сере́дній рід


змій

uk-noun

змій • (zmij) m animal (genitive змі́я, nominative plural змі́ї, genitive plural змі́їв, relational adjective змії́ний)

zmij (romanization)
змі́я (genitive)
змі́ї (nominative plural)
змі́їв (genitive plural)
змії́ний (adjective relational)
змій (nominative singular)
змі́ї (nominative plural)
змі́я (genitive singular)
змі́їв (genitive plural)
змі́ю (dative singular)
змі́єві (dative singular)
змі́ям (dative plural)
змі́я (accusative singular)
змі́ї (accusative plural)
змі́їв (accusative plural)
змі́єм (instrumental singular)
змі́ями (instrumental plural)
змі́ю (locative singular)
змі́єві (locative singular)
змі́ї (locative singular)
змі́ях (locative plural)
змі́ю (singular vocative)
змі́ї (plural vocative)

From Proto-Slavic *zmьjь. Related to змія́ (zmijá).

(colloquial, folklore) synonym of змія́ f (zmijá, “snake, serpent”)


волюнтаризм

волюнтари́зм<genu>

волюнтари́зм • (voljuntarýzm) m inan (genitive волюнтари́зму, nominative plural волюнтари́зми, genitive plural волюнтари́змів)

волюнтари́зм (canonical)
voljuntarýzm (romanization)
волюнтари́зму (genitive)
волюнтари́зми (nominative plural)
волюнтари́змів (genitive plural)
волюнтари́зм (nominative singular)
волюнтари́зми (nominative plural)
волюнтари́зму (genitive singular)
волюнтари́змів (genitive plural)
волюнтари́змові (dative singular)
волюнтари́зму (dative singular)
волюнтари́змам (dative plural)
волюнтари́зм (accusative singular)
волюнтари́зми (accusative plural)
волюнтари́змом (instrumental singular)
волюнтари́змами (instrumental plural)
волюнтари́змі (locative singular)
волюнтари́змах (locative plural)
волюнтари́зме (singular vocative)
волюнтари́зми (plural vocative)

uk-ndecl

волюнтари́зм<genu>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-волюнтаризм.wav

Borrowed from German Voluntarismus; compare to English voluntarism.

(philosophy) voluntarism (a doctrine that prioritizes the will over emotion or reason)


покруч

uk-noun

((по́круч<>,по́круч<F>))

по́круч • (pókruč) m inan or f inan (genitive по́круча or по́кручі, nominative plural по́кручі, genitive plural по́кручів or по́кручей)

по́круч (canonical)
pókruč (romanization)
по́круча (genitive)
по́кручі (genitive)
по́кручі (nominative plural)
по́кручів (genitive plural)
по́кручей (genitive plural)
по́круч (nominative singular)
по́кручі (nominative plural)
по́круча (genitive singular)
по́кручі (genitive singular)
по́кручів (genitive plural)
по́кручей (genitive plural)
по́кручеві (dative singular)
по́кручу (dative singular)
по́кручі (dative singular)
по́кручам (dative plural)
по́круч (accusative singular)
по́кручі (accusative plural)
по́кручем (instrumental singular)
по́круччю (instrumental singular)
по́кручами (instrumental plural)
по́кручу (locative singular)
по́кручі (locative singular)
по́кручах (locative plural)
по́кручу (singular vocative)
по́круче (singular vocative)
по́кручі (plural vocative)

uk-ndecl

((по́круч<>,по́круч<F>))

Borrowed from Polish pokurcz with subsequent metathesis under the influence of покрути́ти (pokrutýty).

(grammar) a word with one or more irregular inflected forms


городище

uk-noun

городи́ще • (horodýšče) n inan (genitive городи́ща, nominative plural городи́ща, genitive plural городи́щ)

городи́ще (canonical)
horodýšče (romanization)
городи́ща (genitive)
городи́ща (nominative plural)
городи́щ (genitive plural)
городи́ще (nominative singular)
городи́ща (nominative plural)
городи́ща (genitive singular)
городи́щ (genitive plural)
городи́щу (dative singular)
городи́щам (dative plural)
городи́ще (accusative singular)
городи́ща (accusative plural)
городи́щем (instrumental singular)
городи́щами (instrumental plural)
городи́щу (locative singular)
городи́щі (locative singular)
городи́щах (locative plural)
городи́ще (singular vocative)
городи́ща (plural vocative)

[ɦɔrɔˈdɪʃt͡ʃe]

го́род (hórod) + -и́ще (-ýšče)

affix

го́род (hórod) + -и́ще (-ýšče)

(archaeology) ruins of a fortified settlement


східнослов'янський

uk-adj

східнослов'я́нський

східнослов'я́нський • (sxidnoslovʺjánsʹkyj) (no comparative)

східнослов'я́нський (canonical)
sxidnoslovʺjánsʹkyj (romanization)
східнослов'я́нський (masculine nominative singular)
східнослов'я́нське (neuter nominative singular)
східнослов'я́нська (feminine nominative singular)
східнослов'я́нські (nominative plural)
східнослов'я́нського (genitive masculine neuter singular)
східнослов'я́нської (feminine genitive singular)
східнослов'я́нських (genitive plural)
східнослов'я́нському (dative masculine neuter singular)
східнослов'я́нській (dative feminine singular)
східнослов'я́нським (dative plural)
східнослов'я́нського (accusative animate masculine singular)
східнослов'я́нське (accusative neuter singular)
східнослов'я́нську (accusative feminine singular)
східнослов'я́нських (accusative animate plural)
східнослов'я́нський (accusative inanimate masculine singular)
східнослов'я́нські (accusative inanimate plural)
східнослов'я́нським (instrumental masculine neuter singular)
східнослов'я́нською (feminine instrumental singular)
східнослов'я́нськими (instrumental plural)
східнослов'я́нському (locative masculine neuter singular)
східнослов'я́нськім (locative masculine neuter singular)
східнослов'я́нській (feminine locative singular)
східнослов'я́нських (locative plural)
східнослов'я́нський (masculine singular vocative)
східнослов'я́нське (neuter singular vocative)
східнослов'я́нська (feminine singular vocative)
східнослов'я́нські (plural vocative)

uk-adecl

східнослов'я́нський

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-східнослов'янський.wav

схі́дний (sxídnyj) + -о- (-o-) + слов'я́нський (slovʺjánsʹkyj)

affix

слов'я́нський

(linguistics) East Slavic (relating to the East Slavs)


ꚉ

(lexicography) A phonetic symbol for the sound [d͜z]


психіка

uk-noun

пси́хіка<*.sg>

пси́хіка • (psýxika) f inan (genitive пси́хіки, uncountable)

пси́хіка (canonical)
psýxika (romanization)
пси́хіки (genitive)
пси́хіка (nominative singular)
пси́хіки (genitive singular)
пси́хіці (dative singular)
пси́хіку (accusative singular)
пси́хікою (instrumental singular)
пси́хіці (locative singular)
пси́хіко (singular vocative)

uk-ndecl

пси́хіка<*.sg>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-психіка.wav

Cognate with Russian пси́хика (psíxika), Polish psychika.


контамінація

uk-noun

контаміна́ція<>

контаміна́ція • (kontaminácija) f inan (genitive контаміна́ції, nominative plural контаміна́ції, genitive plural контаміна́цій)

контаміна́ція (canonical)
kontaminácija (romanization)
контаміна́ції (genitive)
контаміна́ції (nominative plural)
контаміна́цій (genitive plural)
контаміна́ція (nominative singular)
контаміна́ції (nominative plural)
контаміна́ції (genitive singular)
контаміна́цій (genitive plural)
контаміна́ції (dative singular)
контаміна́ціям (dative plural)
контаміна́цію (accusative singular)
контаміна́ції (accusative plural)
контаміна́цією (instrumental singular)
контаміна́ціями (instrumental plural)
контаміна́ції (locative singular)
контаміна́ціях (locative plural)
контаміна́ціє (singular vocative)
контаміна́ції (plural vocative)

uk-ndecl

контаміна́ція<>

Uk-контамінація.ogg

Ultimately from Latin contāminātiō. Compare Russian контамина́ция (kontaminácija), Polish kontaminacja.

cog

контамина́ция

(linguistics) contamination (the influence of one word on the development of another)


перехідний

uk-adj

перехідни́й • (perexidnýj)

перехідни́й (canonical)
perexidnýj (romanization)
перехідни́й (masculine nominative singular)
перехідне́ (neuter nominative singular)
перехідна́ (feminine nominative singular)
перехідні́ (nominative plural)
перехідно́го (genitive masculine neuter singular)
перехідно́ї (feminine genitive singular)
перехідни́х (genitive plural)
перехідно́му (dative masculine neuter singular)
перехідні́й (dative feminine singular)
перехідни́м (dative plural)
перехідно́го (accusative animate masculine singular)
перехідне́ (accusative neuter singular)
перехідну́ (accusative feminine singular)
перехідни́х (accusative animate plural)
перехідни́й (accusative inanimate masculine singular)
перехідні́ (accusative inanimate plural)
перехідни́м (instrumental masculine neuter singular)
перехідно́ю (feminine instrumental singular)
перехідни́ми (instrumental plural)
перехідно́му (locative masculine neuter singular)
перехідні́м (locative masculine neuter singular)
перехідні́й (feminine locative singular)
перехідни́х (locative plural)
перехідни́й (masculine singular vocative)
перехідне́ (neuter singular vocative)
перехідна́ (feminine singular vocative)
перехідні́ (plural vocative)

From перехі́д (perexíd, “transition”) + -ний (-nyj). Compare Russian перехо́дный (perexódnyj), Belarusian перахо́дны (pjeraxódny), Polish przechodni.

af

перехідне́ дієсло́во

(grammar) transitive (of a verb: taking a direct object)


наголошувати

+obj

[with direct object or на (na, + locative)]

uk-verb

наголо́шувати

наголо́шувати • (naholóšuvaty) impf (perfective наголоси́ти)

наголо́шувати (canonical)
naholóšuvaty (romanization)
наголоси́ти (perfective)
наголо́шувати (imperfective infinitive)
наголо́шувать (imperfective infinitive)
наголо́шуючи (adverbial imperfective present)
наголо́шувавши (adverbial imperfective past)
наголо́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду наголо́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду наголо́шувать (first-person future imperfective singular)
наголо́шуватиму (first-person future imperfective singular)
наголо́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш наголо́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш наголо́шувать (future imperfective second-person singular)
наголо́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
наголо́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де наголо́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де наголо́шувать (future imperfective singular third-person)
наголо́шуватиме (future imperfective singular third-person)
наголо́шуєм (first-person imperfective plural present)
наголо́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо наголо́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо наголо́шувать (first-person future imperfective plural)
наголо́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
наголо́шуватимем (first-person future imperfective plural)
наголо́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете наголо́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете наголо́шувать (future imperfective plural second-person)
наголо́шуватимете (future imperfective plural second-person)
наголо́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть наголо́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть наголо́шувать (future imperfective plural third-person)
наголо́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
наголо́шуймо (first-person imperative plural)
наголо́шуй (imperative second-person singular)
наголо́шуйте (imperative plural second-person)
наголо́шував (masculine past singular)
наголо́шували (masculine past plural)
наголо́шувала (feminine past singular)
наголо́шували (feminine past plural)
наголо́шувало (neuter past singular)
наголо́шували (neuter past plural)

[nɐɦɔˈɫɔʃʊʋɐte]

(literal, phonology) to stress, to accent, to accentuate


наголосити

наголо́шувати

наголоси́ти • (naholosýty) pf (imperfective наголо́шувати)

наголоси́ти (canonical)
naholosýty (romanization)
наголо́шувати (imperfective)
наголоси́ти (infinitive perfective)
наголоси́ть (infinitive perfective)
наголо́шений (passive past perfective)
impersonal: наголо́шено (passive past perfective)
наголоси́вши (adverbial past perfective)
наголошу́ (first-person future perfective singular)
наголо́сиш (future perfective second-person singular)
наголо́сить (future perfective singular third-person)
наголо́сим (first-person future perfective plural)
наголо́симо (first-person future perfective plural)
наголо́сите (future perfective plural second-person)
наголо́сять (future perfective plural third-person)
наголосі́м (first-person imperative plural)
наголосі́мо (first-person imperative plural)
наголоси́ (imperative second-person singular)
наголосі́ть (imperative plural second-person)
наголоси́в (masculine past singular)
наголоси́ли (masculine past plural)
наголоси́ла (feminine past singular)
наголоси́ли (feminine past plural)
наголоси́ло (neuter past singular)
наголоси́ли (neuter past plural)

[nɐɦɔɫɔˈsɪte]

Uk-наголосити.ogg


акцентувати

акцентува́ти

акцентува́ти (canonical)
akcentuváty (romanization)
акцентува́ти (infinitive)
акцентува́ть (infinitive)
акценто́ваний (passive past)
impersonal: акценто́вано (passive past)
акценту́ючи (adverbial present)
акцентува́вши (adverbial past)
акценту́ю (first-person future singular)
бу́ду акцентува́ти (first-person singular)
бу́ду акцентува́ть (first-person singular)
акцентува́тиму (first-person singular)
акценту́єш (future second-person singular)
бу́деш акцентува́ти (second-person singular)
бу́деш акцентува́ть (second-person singular)
акцентува́тимеш (second-person singular)
акценту́є (future singular third-person)
бу́де акцентува́ти (singular third-person)
бу́де акцентува́ть (singular third-person)
акцентува́тиме (singular third-person)
акценту́єм (first-person future plural)
акценту́ємо (first-person future plural)
бу́демо акцентува́ти (first-person plural)
бу́демо акцентува́ть (first-person plural)
акцентува́тимемо (first-person plural)
акцентува́тимем (first-person plural)
акценту́єте (future plural second-person)
бу́дете акцентува́ти (plural second-person)
бу́дете акцентува́ть (plural second-person)
акцентува́тимете (plural second-person)
акценту́ють (future plural third-person)
бу́дуть акцентува́ти (plural third-person)
бу́дуть акцентува́ть (plural third-person)
акцентува́тимуть (plural third-person)
акценту́ймо (first-person imperative plural)
акценту́й (imperative second-person singular)
акценту́йте (imperative plural second-person)
акцентува́в (masculine past singular)
акцентува́ли (masculine past plural)
акцентува́ла (feminine past singular)
акцентува́ли (feminine past plural)
акцентува́ло (neuter past singular)
акцентува́ли (neuter past plural)

Uk-акцентувати.ogg

Borrowed from French accentuer, from Latin accentus. Compare Russian акценти́ровать (akcentírovatʹ), Belarusian акцэнтава́ць (akcentavácʹ), Polish akcentować.

cog

акценти́ровать

акцэнтава́ць

(transitive, literal, phonology) to accentuate, to accent, to stress


подвоювати

uk-verb

подво́ювати • (podvójuvaty) impf (perfective подво́їти)

подво́ювати (canonical)
podvójuvaty (romanization)
подво́їти (perfective)
подво́ювати (imperfective infinitive)
подво́ювать (imperfective infinitive)
подво́юваний (imperfective passive past)
impersonal: подво́ювано (imperfective passive past)
подво́юючи (adverbial imperfective present)
подво́ювавши (adverbial imperfective past)
подво́юю (first-person imperfective present singular)
бу́ду подво́ювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду подво́ювать (first-person future imperfective singular)
подво́юватиму (first-person future imperfective singular)
подво́юєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш подво́ювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш подво́ювать (future imperfective second-person singular)
подво́юватимеш (future imperfective second-person singular)
подво́ює (imperfective present singular third-person)
бу́де подво́ювати (future imperfective singular third-person)
бу́де подво́ювать (future imperfective singular third-person)
подво́юватиме (future imperfective singular third-person)
подво́юєм (first-person imperfective plural present)
подво́юємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо подво́ювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо подво́ювать (first-person future imperfective plural)
подво́юватимемо (first-person future imperfective plural)
подво́юватимем (first-person future imperfective plural)
подво́юєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете подво́ювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете подво́ювать (future imperfective plural second-person)
подво́юватимете (future imperfective plural second-person)
подво́юють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть подво́ювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть подво́ювать (future imperfective plural third-person)
подво́юватимуть (future imperfective plural third-person)
подво́юймо (first-person imperative plural)
подво́юй (imperative second-person singular)
подво́юйте (imperative plural second-person)
подво́ював (masculine past singular)
подво́ювали (masculine past plural)
подво́ювала (feminine past singular)
подво́ювали (feminine past plural)
подво́ювало (neuter past singular)
подво́ювали (neuter past plural)

Uk-подвоювати.ogg

подво́їти (podvójity) + -ювати (-juvaty)

af

(transitive, linguistics) to reduplicate


подвоїти

uk-verb

подво́їти • (podvójity) pf (imperfective подво́ювати)

подво́їти (canonical)
podvójity (romanization)
подво́ювати (imperfective)
подво́їти (infinitive perfective)
подво́їть (infinitive perfective)
подво́єний (passive past perfective)
impersonal: подво́єно (passive past perfective)
подво́ївши (adverbial past perfective)
подво́ю (first-person future perfective singular)
подво́їш (future perfective second-person singular)
подво́їть (future perfective singular third-person)
подво́їм (first-person future perfective plural)
подво́їмо (first-person future perfective plural)
подво́їте (future perfective plural second-person)
подво́ять (future perfective plural third-person)
подві́ймо (first-person imperative plural)
подві́й (imperative second-person singular)
подві́йте (imperative plural second-person)
подво́їв (masculine past singular)
подво́їли (masculine past plural)
подво́їла (feminine past singular)
подво́їли (feminine past plural)
подво́їло (neuter past singular)
подво́їли (neuter past plural)

Uk-подвоїти.ogg

по- (po-) + двої́ти (dvojíty). Compare Polish podwoić.


підмет

uk-noun

пі́дмет • (pídmet) m inan (genitive пі́дмета, nominative plural пі́дмети, genitive plural пі́дметів)

пі́дмет (canonical)
pídmet (romanization)
пі́дмета (genitive)
пі́дмети (nominative plural)
пі́дметів (genitive plural)
пі́дмет (nominative singular)
пі́дмети (nominative plural)
пі́дмета (genitive singular)
пі́дметів (genitive plural)
пі́дметові (dative singular)
пі́дмету (dative singular)
пі́дметам (dative plural)
пі́дмет (accusative singular)
пі́дмети (accusative plural)
пі́дметом (instrumental singular)
пі́дметами (instrumental plural)
пі́дметі (locative singular)
пі́дметах (locative plural)
пі́дмете (singular vocative)
пі́дмети (plural vocative)

From під- (pid-, “under”) + мета́ти (metáty, “to throw, to fling”), a calque of Latin subjectum. Compare Polish podmiot.


багатозначний

uk-adj

багатозна́чний

багатозна́чно

багатозна́чність

багатозна́чний • (bahatoznáčnyj) (adverb багатозна́чно, abstract noun багатозна́чність)

багатозна́чний (canonical)
bahatoznáčnyj (romanization)
багатозна́чно (adverb)
багатозна́чність (abstract-noun)
багатозна́чний (masculine nominative singular)
багатозна́чне (neuter nominative singular)
багатозна́чна (feminine nominative singular)
багатозна́чні (nominative plural)
багатозна́чного (genitive masculine neuter singular)
багатозна́чної (feminine genitive singular)
багатозна́чних (genitive plural)
багатозна́чному (dative masculine neuter singular)
багатозна́чній (dative feminine singular)
багатозна́чним (dative plural)
багатозна́чного (accusative animate masculine singular)
багатозна́чне (accusative neuter singular)
багатозна́чну (accusative feminine singular)
багатозна́чних (accusative animate plural)
багатозна́чний (accusative inanimate masculine singular)
багатозна́чні (accusative inanimate plural)
багатозна́чним (instrumental masculine neuter singular)
багатозна́чною (feminine instrumental singular)
багатозна́чними (instrumental plural)
багатозна́чному (locative masculine neuter singular)
багатозна́чнім (locative masculine neuter singular)
багатозна́чній (feminine locative singular)
багатозна́чних (locative plural)
багатозна́чний (masculine singular vocative)
багатозна́чне (neuter singular vocative)
багатозна́чна (feminine singular vocative)
багатозна́чні (plural vocative)

uk-adecl

багатозна́чний

Uk-багатозначний.ogg

From багато- (bahato-) + зна́чити (znáčyty) + -ний (-nyj). Compare Polish wieloznaczny.

af

(semantics) polysemous, polysemic, polysemantic (having multiple meanings)


фіксація

uk-noun

фікса́ція • (fiksácija) f inan (genitive фікса́ції, nominative plural фікса́ції, genitive plural фікса́цій)

фікса́ція (canonical)
fiksácija (romanization)
фікса́ції (genitive)
фікса́ції (nominative plural)
фікса́цій (genitive plural)
фікса́ція (nominative singular)
фікса́ції (nominative plural)
фікса́ції (genitive singular)
фікса́цій (genitive plural)
фікса́ції (dative singular)
фікса́ціям (dative plural)
фікса́цію (accusative singular)
фікса́ції (accusative plural)
фікса́цією (instrumental singular)
фікса́ціями (instrumental plural)
фікса́ції (locative singular)
фікса́ціях (locative plural)
фікса́ціє (singular vocative)
фікса́ції (plural vocative)

From French fixation. Compare Russian фикса́ция (fiksácija), Belarusian фікса́цыя (fiksácyja), Polish fiksacja.

(psychology) fixation (state of mind involving obsession)


словосполучення

словосполу́чення<locju:i>

словосполу́чення • (slovospolúčennja) n inan (genitive словосполу́чення, nominative plural словосполу́чення, genitive plural словосполу́чень)

словосполу́чення (canonical)
slovospolúčennja (romanization)
словосполу́чення (genitive)
словосполу́чення (nominative plural)
словосполу́чень (genitive plural)
словосполу́чення (nominative singular)
словосполу́чення (nominative plural)
словосполу́чення (genitive singular)
словосполу́чень (genitive plural)
словосполу́ченню (dative singular)
словосполу́ченням (dative plural)
словосполу́чення (accusative singular)
словосполу́чення (accusative plural)
словосполу́ченням (instrumental singular)
словосполу́ченнями (instrumental plural)
словосполу́ченню (locative singular)
словосполу́ченні (locative singular)
словосполу́ченнях (locative plural)
словосполу́чення (singular vocative)
словосполу́чення (plural vocative)

uk-ndecl

словосполу́чення<locju:i>

сло́во n (slóvo, “word”) + сполу́чення n (spolúčennja, “combination”)

af

(linguistics) word combination, combination of words, collocation, phrase


наказовий спосіб

uk-noun

наказо́вий<+> спо́сіб<io.genu>

наказо́вий спо́сіб • (nakazóvyj spósib) m inan (genitive наказо́вого спо́собу, nominative plural наказо́ві спо́соби, genitive plural наказо́вих спо́собів)

наказо́вий спо́сіб (canonical)
nakazóvyj spósib (romanization)
наказо́вого спо́собу (genitive)
наказо́ві спо́соби (nominative plural)
наказо́вих спо́собів (genitive plural)
наказо́вий спо́сіб (nominative singular)
наказо́ві спо́соби (nominative plural)
наказо́вого спо́собу (genitive singular)
наказо́вих спо́собів (genitive plural)
наказо́вому спо́собові (dative singular)
наказо́вому спо́собу (dative singular)
наказо́вим спо́собам (dative plural)
наказо́вий спо́сіб (accusative singular)
наказо́ві спо́соби (accusative plural)
наказо́вим спо́собом (instrumental singular)
наказо́вими спо́собами (instrumental plural)
наказо́вому спо́собі (locative singular)
наказо́вім спо́собі (locative singular)
наказо́вих спо́собах (locative plural)
наказо́вий спо́собе (singular vocative)
наказо́ві спо́соби (plural vocative)

uk-ndecl

наказо́вий<+> спо́сіб<io.genu>


множинний

uk-adj

множи́нний • (množýnnyj)

множи́нний (canonical)
množýnnyj (romanization)
множи́нний (masculine nominative singular)
множи́нне (neuter nominative singular)
множи́нна (feminine nominative singular)
множи́нні (nominative plural)
множи́нного (genitive masculine neuter singular)
множи́нної (feminine genitive singular)
множи́нних (genitive plural)
множи́нному (dative masculine neuter singular)
множи́нній (dative feminine singular)
множи́нним (dative plural)
множи́нного (accusative animate masculine singular)
множи́нне (accusative neuter singular)
множи́нну (accusative feminine singular)
множи́нних (accusative animate plural)
множи́нний (accusative inanimate masculine singular)
множи́нні (accusative inanimate plural)
множи́нним (instrumental masculine neuter singular)
множи́нною (feminine instrumental singular)
множи́нними (instrumental plural)
множи́нному (locative masculine neuter singular)
множи́ннім (locative masculine neuter singular)
множи́нній (feminine locative singular)
множи́нних (locative plural)
множи́нний (masculine singular vocative)
множи́нне (neuter singular vocative)
множи́нна (feminine singular vocative)
множи́нні (plural vocative)

Uk-множинний.ogg

множина́ (množyná) + -ни́й (-nýj)

af

множина́ (množyná) + -ни́й (-nýj)


неживий

uk-adj

неживи́й • (nežyvýj)

неживи́й (canonical)
nežyvýj (romanization)
неживи́й (masculine nominative singular)
неживе́ (neuter nominative singular)
нежива́ (feminine nominative singular)
неживі́ (nominative plural)
неживо́го (genitive masculine neuter singular)
неживо́ї (feminine genitive singular)
неживи́х (genitive plural)
неживо́му (dative masculine neuter singular)
неживі́й (dative feminine singular)
неживи́м (dative plural)
неживо́го (accusative animate masculine singular)
неживе́ (accusative neuter singular)
неживу́ (accusative feminine singular)
неживи́х (accusative animate plural)
неживи́й (accusative inanimate masculine singular)
неживі́ (accusative inanimate plural)
неживи́м (instrumental masculine neuter singular)
неживо́ю (feminine instrumental singular)
неживи́ми (instrumental plural)
неживо́му (locative masculine neuter singular)
неживі́м (locative masculine neuter singular)
неживі́й (feminine locative singular)
неживи́х (locative plural)
неживи́й (masculine singular vocative)
неживе́ (neuter singular vocative)
нежива́ (feminine singular vocative)
неживі́ (plural vocative)

Uk-неживий.ogg


троль

uk-noun

троль • (trolʹ) m pers (genitive тро́ля, nominative plural тролі́, genitive plural тролі́в)

trolʹ (romanization)
тро́ля (genitive)
тролі́ (nominative plural)
тролі́в (genitive plural)
троль (nominative singular)
тролі́ (nominative plural)
тро́ля (genitive singular)
тролі́в (genitive plural)
тро́леві (dative singular)
тро́лю (dative singular)
троля́м (dative plural)
тро́ля (accusative singular)
тролі́в (accusative plural)
тро́лем (instrumental singular)
троля́ми (instrumental plural)
тро́леві (locative singular)
тро́лю (locative singular)
тро́лі (locative singular)
троля́х (locative plural)
тро́лю (singular vocative)
тролі́ (plural vocative)

From Swedish troll or any other Scandinavian language.

(mythology) troll (supernatural being in Scandinavian mythology)


Фоб

uk-proper noun

Фоб • (Fob) m pers (genitive Фо́ба, uncountable)

Fob (romanization)
Фо́ба (genitive)
Фоб (nominative singular)
Фо́ба (genitive singular)
Фо́бові (dative singular)
Фо́бу (dative singular)
Фо́ба (accusative singular)
Фо́бом (instrumental singular)
Фо́бові (locative singular)
Фо́бі (locative singular)
Фо́бе (singular vocative)

From Ancient Greek φόβος (phóbos, “fear”), ultimately from Proto-Indo-European *bʰegʷ-. Doublet of біг (bih).


казуїстика

uk-noun

казуї́стика<sg>

казуїсти́чний

казуї́стика • (kazujístyka) f inan (genitive казуї́стики, uncountable, relational adjective казуїсти́чний)

казуї́стика (canonical)
kazujístyka (romanization)
казуї́стики (genitive)
казуїсти́чний (adjective relational)
казуї́стика (nominative singular)
казуї́стики (genitive singular)
казуї́стиці (dative singular)
казуї́стику (accusative singular)
казуї́стикою (instrumental singular)
казуї́стиці (locative singular)
казуї́стико (singular vocative)

uk-ndecl

казуї́стика<sg>

Borrowed from either German Kasuistik or French casuistique. Compare Russian казуи́стика (kazuístika), Belarusian казуі́стыка (kazuístyka), Polish kazuistyka.

(law, ethics) casuistry (case-based reasoning)


Деметра

uk-proper noun

Деме́тра<pr.sg>

Деме́тра • (Demétra) f pers (genitive Деме́три, uncountable)

Деме́тра (canonical)
Demétra (romanization)
Деме́три (genitive)


власна назва

uk-noun

вла́сна<+> на́зва<>

вла́сна на́зва • (vlásna názva) f inan (genitive вла́сної на́зви, nominative plural вла́сні на́зви, genitive plural вла́сних на́зв)

вла́сна на́зва (canonical)
vlásna názva (romanization)
вла́сної на́зви (genitive)
вла́сні на́зви (nominative plural)
вла́сних на́зв (genitive plural)
вла́сна на́зва (nominative singular)
вла́сні на́зви (nominative plural)
вла́сної на́зви (genitive singular)
вла́сних на́зв (genitive plural)
вла́сній на́зві (dative singular)
вла́сним на́звам (dative plural)
вла́сну на́зву (accusative singular)
вла́сні на́зви (accusative plural)
вла́сною на́звою (instrumental singular)
вла́сними на́звами (instrumental plural)
вла́сній на́зві (locative singular)
вла́сних на́звах (locative plural)
вла́сна на́зво (singular vocative)
вла́сні на́зви (plural vocative)

uk-ndecl

вла́сна<+> на́зва<>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-власна назва.wav


діалект

uk-noun

діале́кт<genu>

діале́кт • (dialékt) m inan (genitive діале́кту, nominative plural діале́кти, genitive plural діале́ктів, relational adjective діале́ктний)

діале́кт (canonical)
dialékt (romanization)
діале́кту (genitive)
діале́кти (nominative plural)
діале́ктів (genitive plural)
діале́ктний (adjective relational)
діале́кт (nominative singular)
діале́кти (nominative plural)
діале́кту (genitive singular)
діале́ктів (genitive plural)
діале́ктові (dative singular)
діале́кту (dative singular)
діале́ктам (dative plural)
діале́кт (accusative singular)
діале́кти (accusative plural)
діале́ктом (instrumental singular)
діале́ктами (instrumental plural)
діале́кті (locative singular)
діале́ктах (locative plural)
діале́кте (singular vocative)
діале́кти (plural vocative)
діяле́кт (alternative)

uk-ndecl

діале́кт<genu>

Uk-діалект.ogg

Borrowed from Ancient Greek διάλεκτος (diálektos). Compare Russian диале́кт (dialékt), Belarusian дыяле́кт (dyjaljékt), Polish dialekt.


імпульс

uk-noun

і́мпульс<genu>

і́мпульс • (ímpulʹs) m inan (genitive і́мпульсу, nominative plural і́мпульси, genitive plural і́мпульсів, relational adjective і́мпульсний)

і́мпульс (canonical)
ímpulʹs (romanization)
і́мпульсу (genitive)
і́мпульси (nominative plural)
і́мпульсів (genitive plural)
і́мпульсний (adjective relational)
і́мпульс (nominative singular)
і́мпульси (nominative plural)
і́мпульсу (genitive singular)
і́мпульсів (genitive plural)
і́мпульсові (dative singular)
і́мпульсу (dative singular)
і́мпульсам (dative plural)
і́мпульс (accusative singular)
і́мпульси (accusative plural)
і́мпульсом (instrumental singular)
і́мпульсами (instrumental plural)
і́мпульсі (locative singular)
і́мпульсах (locative plural)
і́мпульсе (singular vocative)
і́мпульси (plural vocative)

uk-ndecl

і́мпульс<genu>

Uk-імпульс.ogg

Borrowed from German Impuls, from Latin impulsus. Compare Russian и́мпульс (ímpulʹs).

(psychology) impulse (wish or urge, particularly a sudden one prompting action)


несвідоме

uk-noun

несвідо́ме<+>

несвідо́ме • (nesvidóme) n inan (genitive несвідо́мого, nominative plural несвідо́мі, genitive plural несвідо́мих)

несвідо́ме (canonical)
nesvidóme (romanization)
несвідо́мого (genitive)
несвідо́мі (nominative plural)
несвідо́мих (genitive plural)
несвідо́ме (nominative singular)
несвідо́мі (nominative plural)
несвідо́мого (genitive singular)
несвідо́мих (genitive plural)
несвідо́мому (dative singular)
несвідо́мим (dative plural)
несвідо́ме (accusative singular)
несвідо́мі (accusative plural)
несвідо́мим (instrumental singular)
несвідо́мими (instrumental plural)
несвідо́мому (locative singular)
несвідо́мім (locative singular)
несвідо́мих (locative plural)
несвідо́ме (singular vocative)
несвідо́мі (plural vocative)

uk-ndecl

несвідо́ме<+>

From не- (ne-) + свідомий (svidomyj) + -е (-e)


запозичувати

uk-verb

запози́чувати

запози́чувати • (zapozýčuvaty) impf (perfective запози́чити)

запози́чувати (canonical)
zapozýčuvaty (romanization)
запози́чити (perfective)
запози́чувати (imperfective infinitive)
запози́чувать (imperfective infinitive)
запози́чуваний (imperfective passive past)
impersonal: запози́чувано (imperfective passive past)
запози́чуючи (adverbial imperfective present)
запози́чувавши (adverbial imperfective past)
запози́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду запози́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду запози́чувать (first-person future imperfective singular)
запози́чуватиму (first-person future imperfective singular)
запози́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш запози́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш запози́чувать (future imperfective second-person singular)
запози́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
запози́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де запози́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де запози́чувать (future imperfective singular third-person)
запози́чуватиме (future imperfective singular third-person)
запози́чуєм (first-person imperfective plural present)
запози́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо запози́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо запози́чувать (first-person future imperfective plural)
запози́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
запози́чуватимем (first-person future imperfective plural)
запози́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете запози́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете запози́чувать (future imperfective plural second-person)
запози́чуватимете (future imperfective plural second-person)
запози́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запози́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запози́чувать (future imperfective plural third-person)
запози́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
запози́чуймо (first-person imperative plural)
запози́чуй (imperative second-person singular)
запози́чуйте (imperative plural second-person)
запози́чував (masculine past singular)
запози́чували (masculine past plural)
запози́чувала (feminine past singular)
запози́чували (feminine past plural)
запози́чувало (neuter past singular)
запози́чували (neuter past plural)

[zɐpɔˈzɪt͡ʃʊʋɐte]

Uk-запозичувати.ogg

From запози́чити (zapozýčyty) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian запазы́чваць (zapazýčvacʹ).

cog

запазы́чваць

(linguistics) to borrow (adopt (a word) from another language)


запозичити

uk-verb

запози́чувати

запози́чити • (zapozýčyty) pf (imperfective запози́чувати or запозича́ти)

запози́чити (canonical)
zapozýčyty (romanization)
запози́чувати (imperfective)
запозича́ти (imperfective)
запози́чити (infinitive perfective)
запози́чить (infinitive perfective)
запози́чений (passive past perfective)
impersonal: запози́чено (passive past perfective)
запози́чивши (adverbial past perfective)
запози́чу (first-person future perfective singular)
запози́чиш (future perfective second-person singular)
запози́чить (future perfective singular third-person)
запози́чим (first-person future perfective plural)
запози́чимо (first-person future perfective plural)
запози́чите (future perfective plural second-person)
запози́чать (future perfective plural third-person)
запози́чмо (first-person imperative plural)
запози́ч (imperative second-person singular)
запози́чте (imperative plural second-person)
запози́чив (masculine past singular)
запози́чили (masculine past plural)
запози́чила (feminine past singular)
запози́чили (feminine past plural)
запози́чило (neuter past singular)
запози́чили (neuter past plural)

Uk-запозичити.ogg

From за- (za-) + пози́чити (pozýčyty). Compare Belarusian запазы́чыць (zapazýčycʹ), Polish zapożyczyć.


запозичати

запозича́ти • (zapozyčáty) impf (perfective запози́чити)

запозича́ти (canonical)
zapozyčáty (romanization)
запози́чити (perfective)
запозича́ти (imperfective infinitive)
запозича́ть (imperfective infinitive)
запозича́ючи (adverbial imperfective present)
запозича́вши (adverbial imperfective past)
запозича́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду запозича́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду запозича́ть (first-person future imperfective singular)
запозича́тиму (first-person future imperfective singular)
запозича́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш запозича́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш запозича́ть (future imperfective second-person singular)
запозича́тимеш (future imperfective second-person singular)
запозича́є (imperfective present singular third-person)
бу́де запозича́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де запозича́ть (future imperfective singular third-person)
запозича́тиме (future imperfective singular third-person)
запозича́єм (first-person imperfective plural present)
запозича́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо запозича́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо запозича́ть (first-person future imperfective plural)
запозича́тимемо (first-person future imperfective plural)
запозича́тимем (first-person future imperfective plural)
запозича́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете запозича́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете запозича́ть (future imperfective plural second-person)
запозича́тимете (future imperfective plural second-person)
запозича́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запозича́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запозича́ть (future imperfective plural third-person)
запозича́тимуть (future imperfective plural third-person)
запозича́ймо (first-person imperative plural)
запозича́й (imperative second-person singular)
запозича́йте (imperative plural second-person)
запозича́в (masculine past singular)
запозича́ли (masculine past plural)
запозича́ла (feminine past singular)
запозича́ли (feminine past plural)
запозича́ло (neuter past singular)
запозича́ли (neuter past plural)

Uk-запозичати.ogg

From запози́чити (zapozýčyty) + -а́ти (-áty). Compare Belarusian запазыча́ць (zapazyčácʹ), Polish zapożyczać.

af

запози́чити (zapozýčyty) + -а́ти (-áty)


запозичення

uk-noun

запози́чення<loci:ju>

запози́чення • (zapozýčennja) n inan (genitive запози́чення, nominative plural запози́чення, genitive plural запози́чень)

запози́чення (canonical)
zapozýčennja (romanization)
запози́чення (genitive)
запози́чення (nominative plural)
запози́чень (genitive plural)
запози́чення (nominative singular)
запози́чення (nominative plural)
запози́чення (genitive singular)
запози́чень (genitive plural)
запози́ченню (dative singular)
запози́ченням (dative plural)
запози́чення (accusative singular)
запози́чення (accusative plural)
запози́ченням (instrumental singular)
запози́ченнями (instrumental plural)
запози́ченні (locative singular)
запози́ченню (locative singular)
запози́ченнях (locative plural)
запози́чення (singular vocative)
запози́чення (plural vocative)

uk-ndecl

запози́чення<loci:ju>

[zɐpɔˈzɪt͡ʃenʲːɐ]

Uk-запозичення.ogg

From запози́чити (zapozýčyty) + -ення (-ennja). Compare Belarusian запазы́чанне (zapazýčannje), Polish zapożyczenie.

cog

запазы́чанне

(linguistics) loanword, borrowing (borrowed word, adopted from a foreign language)


емпатія

uk-noun

емпа́тія<sg>

емпа́тія • (empátija) f inan (genitive емпа́тії, uncountable)

емпа́тія (canonical)
empátija (romanization)
емпа́тії (genitive)
емпа́тія (nominative singular)
емпа́тії (genitive singular)
емпа́тії (dative singular)
емпа́тію (accusative singular)
емпа́тією (instrumental singular)
емпа́тії (locative singular)
емпа́тіє (singular vocative)

uk-ndecl

емпа́тія<sg>

Borrowed from English empathy, from Ancient Greek ἐμπάθεια (empátheia). Compare Russian эмпа́тия (empátija), Belarusian эмпа́тыя (empátyja), Polish empatia.


дебіл

uk-noun

дебі́л • (debíl) m pers (genitive дебі́ла, nominative plural дебі́ли, genitive plural дебі́лів)

дебі́л (canonical)
debíl (romanization)
дебі́ла (genitive)
дебі́ли (nominative plural)
дебі́лів (genitive plural)
дебі́л (nominative singular)
дебі́ли (nominative plural)
дебі́ла (genitive singular)
дебі́лів (genitive plural)
дебі́лові (dative singular)
дебі́лу (dative singular)
дебі́лам (dative plural)
дебі́ла (accusative singular)
дебі́лів (accusative plural)
дебі́лом (instrumental singular)
дебі́лами (instrumental plural)
дебі́лові (locative singular)
дебі́лі (locative singular)
дебі́лах (locative plural)
дебі́ле (singular vocative)
дебі́ли (plural vocative)

Borrowed from French débile, from Latin debilis. Compare Russian деби́л (debíl).


двоїна

двоїна́ • (dvojiná) f inan (genitive двоїни́, uncountable)

двоїна́ (canonical)
dvojiná (romanization)
двоїни́ (genitive)
двоїна́ (nominative singular)
двоїни́ (genitive singular)
двоїні́ (dative singular)
двоїну́ (accusative singular)
двоїно́ю (instrumental singular)
двоїні́ (locative singular)
дво́їно (singular vocative)


сегрегація

сегрега́ція<sg>

сегрегаці́йний

сегрега́ція • (sehrehácija) f inan (genitive сегрега́ції, uncountable, relational adjective сегрегаці́йний)

сегрега́ція (canonical)
sehrehácija (romanization)
сегрега́ції (genitive)
сегрегаці́йний (adjective relational)
сегрега́ція (nominative singular)
сегрега́ції (genitive singular)
сегрега́ції (dative singular)
сегрега́цію (accusative singular)
сегрега́цією (instrumental singular)
сегрега́ції (locative singular)
сегрега́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

сегрега́ція<sg>

Uk-сегрегація.ogg

Borrowed from Latin sēgregātiō. Compare Russian сегрега́ция (segregácija), Belarusian сегрэга́цыя (sjehrehácyja), Polish segregacja.


ад'єктивація

uk-noun

ад'єктива́ція<sg>

ад'єктива́ція • (adʺjektyvácija) f inan (genitive ад'єктива́ції, uncountable)

ад'єктива́ція (canonical)
adʺjektyvácija (romanization)
ад'єктива́ції (genitive)
ад'єктива́ція (nominative singular)
ад'єктива́ції (genitive singular)
ад'єктива́ції (dative singular)
ад'єктива́цію (accusative singular)
ад'єктива́цією (instrumental singular)
ад'єктива́ції (locative singular)
ад'єктива́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

ад'єктива́ція<sg>


фрустрація

uk-noun

фрустра́ція<sg>

фрустра́ція • (frustrácija) f inan (genitive фрустра́ції, uncountable)

фрустра́ція (canonical)
frustrácija (romanization)
фрустра́ції (genitive)
фрустра́ція (nominative singular)
фрустра́ції (genitive singular)
фрустра́ції (dative singular)
фрустра́цію (accusative singular)
фрустра́цією (instrumental singular)
фрустра́ції (locative singular)
фрустра́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

фрустра́ція<sg>

Borrowed from Latin frūstrātiō. Compare Russian фрустра́ция (frustrácija), Polish frustracja.

(psychology) frustration (feeling of annoyance at impassibility from resistance)


антиномія

uk-noun

антино́мія<>

антиномі́чний

антино́мія • (antynómija) f inan (genitive антино́мії, nominative plural антино́мії, genitive plural антино́мій, relational adjective антиномі́чний)

антино́мія (canonical)
antynómija (romanization)
антино́мії (genitive)
антино́мії (nominative plural)
антино́мій (genitive plural)
антиномі́чний (adjective relational)
антино́мія (nominative singular)
антино́мії (nominative plural)
антино́мії (genitive singular)
антино́мій (genitive plural)
антино́мії (dative singular)
антино́міям (dative plural)
антино́мію (accusative singular)
антино́мії (accusative plural)
антино́мією (instrumental singular)
антино́міями (instrumental plural)
антино́мії (locative singular)
антино́міях (locative plural)
антино́міє (singular vocative)
антино́мії (plural vocative)

uk-ndecl

антино́мія<>


заперечення

uk-noun

запере́чення<loci:ju>

запере́чення • (zaperéčennja) n inan (genitive запере́чення, nominative plural запере́чення, genitive plural запере́чень)

запере́чення (canonical)
zaperéčennja (romanization)
запере́чення (genitive)
запере́чення (nominative plural)
запере́чень (genitive plural)
запере́чення (nominative singular)
запере́чення (nominative plural)
запере́чення (genitive singular)
запере́чень (genitive plural)
запере́ченню (dative singular)
запере́ченням (dative plural)
запере́чення (accusative singular)
запере́чення (accusative plural)
запере́ченням (instrumental singular)
запере́ченнями (instrumental plural)
запере́ченні (locative singular)
запере́ченню (locative singular)
запере́ченнях (locative plural)
запере́чення (singular vocative)
запере́чення (plural vocative)

uk-ndecl

запере́чення<loci:ju>

Uk-заперечення.ogg

From запере́чити (zaperéčyty) + -ення (-ennja). Compare Polish zaprzeczenie.


невизначений

uk-adj

неви́значений

неви́значено

неви́значеність

неви́значений • (nevýznačenyj) (adverb неви́значено, abstract noun неви́значеність)

неви́значений (canonical)
nevýznačenyj (romanization)
неви́значено (adverb)
неви́значеність (abstract-noun)
неви́значений (masculine nominative singular)
неви́значене (neuter nominative singular)
неви́значена (feminine nominative singular)
неви́значені (nominative plural)
неви́значеного (genitive masculine neuter singular)
неви́значеної (feminine genitive singular)
неви́значених (genitive plural)
неви́значеному (dative masculine neuter singular)
неви́значеній (dative feminine singular)
неви́значеним (dative plural)
неви́значеного (accusative animate masculine singular)
неви́значене (accusative neuter singular)
неви́значену (accusative feminine singular)
неви́значених (accusative animate plural)
неви́значений (accusative inanimate masculine singular)
неви́значені (accusative inanimate plural)
неви́значеним (instrumental masculine neuter singular)
неви́значеною (feminine instrumental singular)
неви́значеними (instrumental plural)
неви́значеному (locative masculine neuter singular)
неви́значенім (locative masculine neuter singular)
неви́значеній (feminine locative singular)
неви́значених (locative plural)
неви́значений (masculine singular vocative)
неви́значене (neuter singular vocative)
неви́значена (feminine singular vocative)
неви́значені (plural vocative)

uk-adecl

неви́значений

Uk-невизначений.ogg

From не- (ne-) + ви́значений (význačenyj).


присудок

uk-noun

при́судок<*>

присудко́вий

при́судок • (prýsudok) m inan (genitive при́судка, nominative plural при́судки, genitive plural при́судків, relational adjective присудко́вий)

при́судок (canonical)
prýsudok (romanization)
при́судка (genitive)
при́судки (nominative plural)
при́судків (genitive plural)
присудко́вий (adjective relational)
при́судок (nominative singular)
при́судки (nominative plural)
при́судка (genitive singular)
при́судків (genitive plural)
при́судкові (dative singular)
при́судку (dative singular)
при́судкам (dative plural)
при́судок (accusative singular)
при́судки (accusative plural)
при́судком (instrumental singular)
при́судками (instrumental plural)
при́судку (locative singular)
при́судках (locative plural)
при́судку (singular vocative)
при́судки (plural vocative)

uk-ndecl

при́судок<*.locu>

First attested in 1862. Borrowed from Czech přísudek, from přisoudit, cognate with Ukrainian присуди́ти (prysudýty).

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:присудок


поховання

uk-noun

похова́ння<loci:ju>

похова́ння • (poxovánnja) n inan (genitive похова́ння, nominative plural похова́ння, genitive plural похова́нь)

похова́ння (canonical)
poxovánnja (romanization)
похова́ння (genitive)
похова́ння (nominative plural)
похова́нь (genitive plural)
похова́ння (nominative singular)
похова́ння (nominative plural)
похова́ння (genitive singular)
похова́нь (genitive plural)
похова́нню (dative singular)
похова́нням (dative plural)
похова́ння (accusative singular)
похова́ння (accusative plural)
похова́нням (instrumental singular)
похова́ннями (instrumental plural)
похова́нні (locative singular)
похова́нню (locative singular)
похова́ннях (locative plural)
похова́ння (singular vocative)
похова́ння (plural vocative)

uk-ndecl

похова́ння<loci:ju>

[pɔxɔˈʋanʲːɐ]

From похова́ти (poxováty) + -а́ння (-ánnja). Compare Belarusian пахава́нне (paxavánnje), Polish pochowanie.


пестливий

uk-adj

пестли́вість

пестли́вий • (pestlývyj) (adverb пестли́во, abstract noun пестли́вість)

пестли́вий (canonical)
pestlývyj (romanization)
пестли́во (adverb)
пестли́вість (abstract-noun)
пестли́вий (masculine nominative singular)
пестли́ве (neuter nominative singular)
пестли́ва (feminine nominative singular)
пестли́ві (nominative plural)
пестли́вого (genitive masculine neuter singular)
пестли́вої (feminine genitive singular)
пестли́вих (genitive plural)
пестли́вому (dative masculine neuter singular)
пестли́вій (dative feminine singular)
пестли́вим (dative plural)
пестли́вого (accusative animate masculine singular)
пестли́ве (accusative neuter singular)
пестли́ву (accusative feminine singular)
пестли́вих (accusative animate plural)
пестли́вий (accusative inanimate masculine singular)
пестли́ві (accusative inanimate plural)
пестли́вим (instrumental masculine neuter singular)
пестли́вою (feminine instrumental singular)
пестли́вими (instrumental plural)
пестли́вому (locative masculine neuter singular)
пестли́вім (locative masculine neuter singular)
пестли́вій (feminine locative singular)
пестли́вих (locative plural)
пестли́вий (masculine singular vocative)
пестли́ве (neuter singular vocative)
пестли́ва (feminine singular vocative)
пестли́ві (plural vocative)

Uk-пестливий.ogg

From пе́сти́ти (péstýty) + -ли́вий (-lývyj). Compare Polish pieszczotliwy.

af

пе́сти́ти (péstýty) + -ли́вий (-lývyj)

(linguistics) caressive, hypocoristic, pet (attributive) (indicating affection, endearment or intimacy)


зменшувальний

uk-adj

зме́ншувальний

зме́ншувальний • (zménšuvalʹnyj)

зме́ншувальний (canonical)
zménšuvalʹnyj (romanization)
зме́ншувальний (masculine nominative singular)
зме́ншувальне (neuter nominative singular)
зме́ншувальна (feminine nominative singular)
зме́ншувальні (nominative plural)
зме́ншувального (genitive masculine neuter singular)
зме́ншувальної (feminine genitive singular)
зме́ншувальних (genitive plural)
зме́ншувальному (dative masculine neuter singular)
зме́ншувальній (dative feminine singular)
зме́ншувальним (dative plural)
зме́ншувального (accusative animate masculine singular)
зме́ншувальне (accusative neuter singular)
зме́ншувальну (accusative feminine singular)
зме́ншувальних (accusative animate plural)
зме́ншувальний (accusative inanimate masculine singular)
зме́ншувальні (accusative inanimate plural)
зме́ншувальним (instrumental masculine neuter singular)
зме́ншувальною (feminine instrumental singular)
зме́ншувальними (instrumental plural)
зме́ншувальному (locative masculine neuter singular)
зме́ншувальнім (locative masculine neuter singular)
зме́ншувальній (feminine locative singular)
зме́ншувальних (locative plural)
зме́ншувальний (masculine singular vocative)
зме́ншувальне (neuter singular vocative)
зме́ншувальна (feminine singular vocative)
зме́ншувальні (plural vocative)

uk-adecl

зме́ншувальний

From зме́ншувати (zménšuvaty) + -а́льний (-álʹnyj).


спекуляція

uk-noun

спекуля́ція<>

спекуля́ція • (spekuljácija) f inan (genitive спекуля́ції, nominative plural спекуля́ції, genitive plural спекуля́цій)

спекуля́ція (canonical)
spekuljácija (romanization)
спекуля́ції (genitive)
спекуля́ції (nominative plural)
спекуля́цій (genitive plural)
спекуля́ція (nominative singular)
спекуля́ції (nominative plural)
спекуля́ції (genitive singular)
спекуля́цій (genitive plural)
спекуля́ції (dative singular)
спекуля́ціям (dative plural)
спекуля́цію (accusative singular)
спекуля́ції (accusative plural)
спекуля́цією (instrumental singular)
спекуля́ціями (instrumental plural)
спекуля́ції (locative singular)
спекуля́ціях (locative plural)
спекуля́ціє (singular vocative)
спекуля́ції (plural vocative)

uk-ndecl

спекуля́ція<>

Uk-спекуляція.ogg

Derived from German Spekulation, from Latin speculātiō. Compare Russian спекуля́ция (spekuljácija), Belarusian спекуля́цыя (spjekuljácyja), Polish spekulacja.

uk:спекуляція


метафізика

uk-noun

метафі́зика<sg>

метафізи́чний

метафі́зика • (metafízyka) f inan (genitive метафі́зики, uncountable, relational adjective метафізи́чний)

метафі́зика (canonical)
metafízyka (romanization)
метафі́зики (genitive)
метафізи́чний (adjective relational)
метафі́зика (nominative singular)
метафі́зики (genitive singular)
метафі́зиці (dative singular)
метафі́зику (accusative singular)
метафі́зикою (instrumental singular)
метафі́зиці (locative singular)
метафі́зико (singular vocative)

uk-ndecl

метафі́зика<sg>

Borrowed from Medieval Latin metaphysica, from Byzantine Greek μεταφυσική (metaphusikḗ), from the Ancient Greek title of the collection by Aristotle τὰ μετὰ τὰ φυσικά (tà metà tà phusiká). Compare Russian метафи́зика (metafízika), Belarusian метафі́зіка (mjetafízika).

der

uk:метафізика


Геракл

uk-proper noun

Гера́кл • (Herákl) m pers (genitive Гера́кла, nominative plural Гера́кли, genitive plural Гера́клів)

Гера́кл (canonical)
Herákl (romanization)
Гера́кла (genitive)
Гера́кли (nominative plural)
Гера́клів (genitive plural)
Гера́кл (nominative singular)
Гера́кли (nominative plural)
Гера́кла (genitive singular)
Гера́клів (genitive plural)
Гера́клові (dative singular)
Гера́клу (dative singular)
Гера́клам (dative plural)
Гера́кла (accusative singular)
Гера́клів (accusative plural)
Гера́клом (instrumental singular)
Гера́клами (instrumental plural)
Гера́клові (locative singular)
Гера́клі (locative singular)
Гера́клах (locative plural)
Гера́кле (singular vocative)
Гера́кли (plural vocative)

Borrowed from Ancient Greek Ἡρακλῆς (Hēraklês).


Прометей

uk-proper noun

Промете́й<pr.sg>

Промете́й • (Prometéj) m pers (genitive Промете́я, uncountable)

Промете́й (canonical)
Prometéj (romanization)
Промете́я (genitive)
Промете́й (nominative singular)
Промете́я (genitive singular)
Промете́ю (dative singular)
Промете́єві (dative singular)
Промете́я (accusative singular)
Промете́єм (instrumental singular)
Промете́ю (locative singular)
Промете́єві (locative singular)
Промете́ї (locative singular)
Промете́ю (singular vocative)

uk-ndecl

Промете́й<pr.sg>

Through a Western European language from Ancient Greek Προμηθεύς (Promētheús).


Юнона

uk-proper noun

Юно́на • (Junóna) f pers (genitive Юно́ни, nominative plural Юно́ни, genitive plural Юно́н, relational adjective Юно́нин)

Юно́на (canonical)
Junóna (romanization)
Юно́ни (genitive)
Юно́ни (nominative plural)
Юно́н (genitive plural)
Юно́нин (adjective relational)
Юно́на (nominative singular)
Юно́ни (nominative plural)
Юно́ни (genitive singular)
Юно́н (genitive plural)
Юно́ні (dative singular)
Юно́нам (dative plural)
Юно́ну (accusative singular)
Юно́н (accusative plural)
Юно́ною (instrumental singular)
Юно́нами (instrumental plural)
Юно́ні (locative singular)
Юно́нах (locative plural)
Юно́но (singular vocative)
Юно́ни (plural vocative)

Но зла Юнона, суча дочка! / Розкудкудаткалась якъ квочка — / Енея не любила страхъ;

1798, Ivan Kotliarevsky, chapter I, in Maksym Parpura, Yosyp Kamenetsky, editors, Енеїда [Eneida]^(https://uk.wikisource.org/wiki/%D0%95%D0%BD%D0%B5%D1%97%D0%B4%D0%B0_(1798)), Saint Petersburg:

But wicked Juno, daughter of a bitch! / Started clucking like a hen / She didn't like Aeneas much

No zla Junona, suča dočka! / Rozkudkudatkalasʹ jak kvočka — / Eneja ne ljubyla strax;

(Roman mythology) Juno (equivalent to Greek Hera)


напруга

uk-noun

напру́га<sg>

напру́га • (naprúha) f inan (genitive напру́ги, uncountable)

напру́га (canonical)
naprúha (romanization)
напру́ги (genitive)
напру́га (nominative singular)
напру́ги (genitive singular)
напру́зі (dative singular)
напру́гу (accusative singular)
напру́гою (instrumental singular)
напру́зі (locative singular)
напру́го (singular vocative)

uk-ndecl

напру́га<sg>

Uk-напруга.ogg


новотвір

uk-noun

новотві́р<io.genu>

новотві́р • (novotvír) m inan (genitive новотво́ру, nominative plural новотво́ри, genitive plural новотво́рів)

новотві́р (canonical)
novotvír (romanization)
новотво́ру (genitive)
новотво́ри (nominative plural)
новотво́рів (genitive plural)
новотві́р (nominative singular)
новотво́ри (nominative plural)
новотво́ру (genitive singular)
новотво́рів (genitive plural)
новотво́рові (dative singular)
новотво́ру (dative singular)
новотво́рам (dative plural)
новотві́р (accusative singular)
новотво́ри (accusative plural)
новотво́ром (instrumental singular)
новотво́рами (instrumental plural)
новотво́рі (locative singular)
новотво́рах (locative plural)
новотво́ре (singular vocative)
новотво́ри (plural vocative)

uk-ndecl

новотві́р<io.genu>

нови́й (novýj) + -о- (-o-) + твір (tvir). Compare Czech novotvar, Polish nowotwór.


відчуження

uk-noun

відчу́ження • (vidčúžennja) n inan (genitive відчу́ження, uncountable)

відчу́ження (canonical)
vidčúžennja (romanization)
відчу́ження (genitive)
відчу́ження (nominative singular)
відчу́ження (genitive singular)
відчу́женню (dative singular)
відчу́ження (accusative singular)
відчу́женням (instrumental singular)
відчу́женні (locative singular)
відчу́женню (locative singular)
відчу́ження (singular vocative)

[ʋʲid͡ʒˈt͡ʃuʒenʲːɐ]

From відчу́жити (vidčúžyty) + -ення (-ennja). Compare Russian отчужде́ние (otčuždénije), Belarusian адчужэ́нне (adčužénnje).


Сварог

uk-proper noun

Сваро́г • (Svaróh) m pers (genitive Сваро́га, nominative plural Сваро́ги, genitive plural Сваро́гів)

Сваро́г (canonical)
Svaróh (romanization)
Сваро́га (genitive)
Сваро́ги (nominative plural)
Сваро́гів (genitive plural)
Сваро́г (nominative singular)
Сваро́ги (nominative plural)
Сваро́га (genitive singular)
Сваро́гів (genitive plural)
Сваро́гові (dative singular)
Сваро́гу (dative singular)
Сваро́гам (dative plural)
Сваро́га (accusative singular)
Сваро́гів (accusative plural)
Сваро́гом (instrumental singular)
Сваро́гами (instrumental plural)
Сваро́гові (locative singular)
Сваро́гу (locative singular)
Сваро́гах (locative plural)
Сваро́гу (singular vocative)
Сваро́ги (plural vocative)

Inherited from Old East Slavic Сварогъ (Svarogŭ), ultimately from Proto-Slavic *Sъvarogъ.

inh+

(mythology) Svarog, god of the sun and the forge.


розбір

uk-noun

ро́збір or розбі́р • (rózbir or rozbír) m inan (genitive ро́збору or розбо́ру, nominative plural ро́збори or розбо́ри, genitive plural ро́зборів or розбо́рів)

ро́збір (canonical)
розбі́р (canonical)
rózbir (romanization)
rozbír (romanization)
ро́збору (genitive)
розбо́ру (genitive)
ро́збори (nominative plural)
розбо́ри (nominative plural)
ро́зборів (genitive plural)
розбо́рів (genitive plural)
ро́збір (nominative singular)
розбі́р (nominative singular)
ро́збори (nominative plural)
розбо́ри (nominative plural)
ро́збору (genitive singular)
розбо́ру (genitive singular)
ро́зборів (genitive plural)
розбо́рів (genitive plural)
ро́зборові (dative singular)
ро́збору (dative singular)
розбо́рові (dative singular)
розбо́ру (dative singular)
ро́зборам (dative plural)
розбо́рам (dative plural)
ро́збір (accusative singular)
розбі́р (accusative singular)
ро́збори (accusative plural)
розбо́ри (accusative plural)
ро́збором (instrumental singular)
розбо́ром (instrumental singular)
ро́зборами (instrumental plural)
розбо́рами (instrumental plural)
ро́зборі (locative singular)
розбо́рі (locative singular)
ро́зборах (locative plural)
розбо́рах (locative plural)
ро́зборе (singular vocative)
розбо́ре (singular vocative)
ро́збори (plural vocative)
розбо́ри (plural vocative)

Deverbal from розбира́ти (rozbyráty). Compare Russian разбо́р (razbór), Czech rozbor.

морфологі́чний розбір


екзистенціалізм

екзистенціалі́зм<sg+>

екзистенціалі́зм • (ekzystencialízm) m inan (genitive екзистенціалі́зму, usually uncountable, nominative plural екзистенціалі́зми, genitive plural екзистенціалі́змів)

екзистенціалі́зм (canonical)
ekzystencialízm (romanization)
екзистенціалі́зму (genitive)
екзистенціалі́зми (nominative plural)
екзистенціалі́змів (genitive plural)
екзистенціалі́зм (nominative singular)
екзистенціалі́зми (nominative plural)
екзистенціалі́зму (genitive singular)
екзистенціалі́змів (genitive plural)
екзистенціалі́змові (dative singular)
екзистенціалі́зму (dative singular)
екзистенціалі́змам (dative plural)
екзистенціалі́зм (accusative singular)
екзистенціалі́зми (accusative plural)
екзистенціалі́змом (instrumental singular)
екзистенціалі́змами (instrumental plural)
екзистенціалі́зму (locative singular)
екзистенціалі́змі (locative singular)
екзистенціалі́змах (locative plural)
екзистенціалі́зме (singular vocative)
екзистенціалі́зми (plural vocative)

uk-ndecl

екзистенціалі́зм<sg+>

Borrowed from French existentialisme. With -ізм (-izm) suffix. Compare Russian экзистенциали́зм (ekzistencialízm), Belarusian экзістэнцыялі́зм (ekzistencyjalízm).

cog

экзистенциали́зм

экзістэнцыялі́зм


керувати

tlb

(intransitive, + instrumental, rarely transitive)

керува́ти (canonical)
keruváty (romanization)
керува́ти (imperfective infinitive)
керува́ть (imperfective infinitive)
керо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: керо́вано (imperfective passive past)
керу́ючи (adverbial imperfective present)
керува́вши (adverbial imperfective past)
керу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду керува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду керува́ть (first-person future imperfective singular)
керува́тиму (first-person future imperfective singular)
керу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш керува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш керува́ть (future imperfective second-person singular)
керува́тимеш (future imperfective second-person singular)
керу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де керува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де керува́ть (future imperfective singular third-person)
керува́тиме (future imperfective singular third-person)
керу́єм (first-person imperfective plural present)
керу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо керува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо керува́ть (first-person future imperfective plural)
керува́тимемо (first-person future imperfective plural)
керува́тимем (first-person future imperfective plural)
керу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете керува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете керува́ть (future imperfective plural second-person)
керува́тимете (future imperfective plural second-person)
керу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть керува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть керува́ть (future imperfective plural third-person)
керува́тимуть (future imperfective plural third-person)
керу́ймо (first-person imperative plural)
керу́й (imperative second-person singular)
керу́йте (imperative plural second-person)
керува́в (masculine past singular)
керува́ли (masculine past plural)
керува́ла (feminine past singular)
керува́ли (feminine past plural)
керува́ло (neuter past singular)
керува́ли (neuter past plural)

Uk-керувати.ogg

uk:Мельничук Олександр Савич

Inherited from Old Ruthenian керовати (kerovati), from Polish kierować, from German kehren, From Middle High German kēren, from Old High German kēran or cherren. With -ува́ти (-uváty) suffix. Cognate with Belarusian кірава́ць (kiravácʹ).

inh+

(grammar) to govern (require that a certain preposition, grammatical case, etc. be used)


пом'якшувати

uk-verb

пом'я́кшувати

пом'я́кшувати • (pomʺjákšuvaty) impf (perfective пом'якши́ти)

пом'я́кшувати (canonical)
pomʺjákšuvaty (romanization)
пом'якши́ти (perfective)
пом'я́кшувати (imperfective infinitive)
пом'я́кшувать (imperfective infinitive)
пом'я́кшуючи (adverbial imperfective present)
пом'я́кшувавши (adverbial imperfective past)
пом'я́кшую (first-person imperfective present singular)
бу́ду пом'я́кшувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду пом'я́кшувать (first-person future imperfective singular)
пом'я́кшуватиму (first-person future imperfective singular)
пом'я́кшуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пом'я́кшувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш пом'я́кшувать (future imperfective second-person singular)
пом'я́кшуватимеш (future imperfective second-person singular)
пом'я́кшує (imperfective present singular third-person)
бу́де пом'я́кшувати (future imperfective singular third-person)
бу́де пом'я́кшувать (future imperfective singular third-person)
пом'я́кшуватиме (future imperfective singular third-person)
пом'я́кшуєм (first-person imperfective plural present)
пом'я́кшуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пом'я́кшувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо пом'я́кшувать (first-person future imperfective plural)
пом'я́кшуватимемо (first-person future imperfective plural)
пом'я́кшуватимем (first-person future imperfective plural)
пом'я́кшуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пом'я́кшувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете пом'я́кшувать (future imperfective plural second-person)
пом'я́кшуватимете (future imperfective plural second-person)
пом'я́кшують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пом'я́кшувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пом'я́кшувать (future imperfective plural third-person)
пом'я́кшуватимуть (future imperfective plural third-person)
пом'я́кшуймо (first-person imperative plural)
пом'я́кшуй (imperative second-person singular)
пом'я́кшуйте (imperative plural second-person)
пом'я́кшував (masculine past singular)
пом'я́кшували (masculine past plural)
пом'я́кшувала (feminine past singular)
пом'я́кшували (feminine past plural)
пом'я́кшувало (neuter past singular)
пом'я́кшували (neuter past plural)

Uk-пом'якшувати.ogg

From пом'якши́ти (pomʺjakšýty) + -ювати (-juvaty).

af

(phonetics) to palatalize, to palatize, to soften


пом'якшити

uk-verb

пом'я́кшувати

пом'якши́ти • (pomʺjakšýty) pf (imperfective пом'я́кшувати)

пом'якши́ти (canonical)
pomʺjakšýty (romanization)
пом'я́кшувати (imperfective)
пом'якши́ти (infinitive perfective)
пом'якши́ть (infinitive perfective)
пом'я́кшений (passive past perfective)
impersonal: пом'я́кшено (passive past perfective)
пом'якши́вши (adverbial past perfective)
пом'якшу́ (first-person future perfective singular)
пом'якши́ш (future perfective second-person singular)
пом'якши́ть (future perfective singular third-person)
пом'якши́м (first-person future perfective plural)
пом'якшимо́ (first-person future perfective plural)
пом'якшите́ (future perfective plural second-person)
пом'якша́ть (future perfective plural third-person)
пом'якші́м (first-person imperative plural)
пом'якші́мо (first-person imperative plural)
пом'якши́ (imperative second-person singular)
пом'якші́ть (imperative plural second-person)
пом'якши́в (masculine past singular)
пом'якши́ли (masculine past plural)
пом'якши́ла (feminine past singular)
пом'якши́ли (feminine past plural)
пом'якши́ло (neuter past singular)
пом'якши́ли (neuter past plural)

Uk-пом'якшити.ogg

From по- (po-) + м'якши́ти (mʺjakšýty), from м'яки́й (mʺjakýj).


палаталізувати

палаталізува́ти

палаталізува́ти • (palatalizuváty) impf or pf

палаталізува́ти (canonical)
palatalizuváty (romanization)
палаталізува́ти (infinitive)
палаталізува́ть (infinitive)
палаталізо́ваний (passive past)
impersonal: палаталізо́вано (passive past)
палаталізу́ючи (adverbial present)
палаталізува́вши (adverbial past)
палаталізу́ю (first-person future singular)
бу́ду палаталізува́ти (first-person singular)
бу́ду палаталізува́ть (first-person singular)
палаталізува́тиму (first-person singular)
палаталізу́єш (future second-person singular)
бу́деш палаталізува́ти (second-person singular)
бу́деш палаталізува́ть (second-person singular)
палаталізува́тимеш (second-person singular)
палаталізу́є (future singular third-person)
бу́де палаталізува́ти (singular third-person)
бу́де палаталізува́ть (singular third-person)
палаталізува́тиме (singular third-person)
палаталізу́єм (first-person future plural)
палаталізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо палаталізува́ти (first-person plural)
бу́демо палаталізува́ть (first-person plural)
палаталізува́тимемо (first-person plural)
палаталізува́тимем (first-person plural)
палаталізу́єте (future plural second-person)
бу́дете палаталізува́ти (plural second-person)
бу́дете палаталізува́ть (plural second-person)
палаталізува́тимете (plural second-person)
палаталізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть палаталізува́ти (plural third-person)
бу́дуть палаталізува́ть (plural third-person)
палаталізува́тимуть (plural third-person)
палаталізу́ймо (first-person imperative plural)
палаталізу́й (imperative second-person singular)
палаталізу́йте (imperative plural second-person)
палаталізува́в (masculine past singular)
палаталізува́ли (masculine past plural)
палаталізува́ла (feminine past singular)
палаталізува́ли (feminine past plural)
палаталізува́ло (neuter past singular)
палаталізува́ли (neuter past plural)

From палаталіз(а́ція) (palataliz(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian палатализова́ть (palatalizovátʹ), Belarusian палаталізава́ць (palatalizavácʹ), Polish palatalizować.

af

палаталізація

палаталіз(а́ція)

cog

палатализова́ть

палаталізава́ць

(transitive, phonetics) to palatalize, to palatize (pronounce a sound with the tongue against the palate of the mouth)


палаталізація

uk-noun

палаталіза́ція<sg>

палаталіза́ція • (palatalizácija) f inan (genitive палаталіза́ції, uncountable)

палаталіза́ція (canonical)
palatalizácija (romanization)
палаталіза́ції (genitive)
палаталіза́ція (nominative singular)
палаталіза́ції (genitive singular)
палаталіза́ції (dative singular)
палаталіза́цію (accusative singular)
палаталіза́цією (instrumental singular)
палаталіза́ції (locative singular)
палаталіза́ціє (singular vocative)
паляталіза́ція (alternative)

uk-ndecl

палаталіза́ція<sg>

па ла та лі за ція

Derived via Western European languages from Latin palātālis. Compare Russian палатализа́ция (palatalizácija), Belarusian палаталіза́цыя (palatalizácyja), Polish palatalizacja. By surface analysis, палаталіз- (palataliz-) + -ація (-acija)

cog

палатализа́ция

палаталіза́цыя


ґвара

uk-noun

ґва́ра • (gvára) f inan (genitive ґва́ри, nominative plural ґва́ри, genitive plural ґвар)

ґва́ра (canonical)
gvára (romanization)
ґва́ри (genitive)
ґва́ри (nominative plural)
ґвар (genitive plural)
ґва́ра (nominative singular)
ґва́ри (nominative plural)
ґва́ри (genitive singular)
ґвар (genitive plural)
ґва́рі (dative singular)
ґва́рам (dative plural)
ґва́ру (accusative singular)
ґва́ри (accusative plural)
ґва́рою (instrumental singular)
ґва́рами (instrumental plural)
ґва́рі (locative singular)
ґва́рах (locative plural)
ґва́ро (singular vocative)
ґва́ри (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-ґвара.wav

(linguistics, dialectal) A subdialect of a language (especially Polish)

льві́вська ґва́ра
львівська ґвара#Ukrainian

Such a subdialect spoken in Lviv: льві́вська ґва́ра (lʹvívsʹka gvára)


звеличувати

uk-verb

звели́чувати

звели́чувати • (zvelýčuvaty) impf (perfective звели́чити or звелича́ти)

звели́чувати (canonical)
zvelýčuvaty (romanization)
звели́чити (perfective)
звелича́ти (perfective)
звели́чувати (imperfective infinitive)
звели́чувать (imperfective infinitive)
звели́чуваний (imperfective passive past)
impersonal: звели́чувано (imperfective passive past)
звели́чуючи (adverbial imperfective present)
звели́чувавши (adverbial imperfective past)
звели́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду звели́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду звели́чувать (first-person future imperfective singular)
звели́чуватиму (first-person future imperfective singular)
звели́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш звели́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш звели́чувать (future imperfective second-person singular)
звели́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
звели́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де звели́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де звели́чувать (future imperfective singular third-person)
звели́чуватиме (future imperfective singular third-person)
звели́чуєм (first-person imperfective plural present)
звели́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо звели́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо звели́чувать (first-person future imperfective plural)
звели́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
звели́чуватимем (first-person future imperfective plural)
звели́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете звели́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете звели́чувать (future imperfective plural second-person)
звели́чуватимете (future imperfective plural second-person)
звели́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть звели́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть звели́чувать (future imperfective plural third-person)
звели́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
звели́чуймо (first-person imperative plural)
звели́чуй (imperative second-person singular)
звели́чуйте (imperative plural second-person)
звели́чував (masculine past singular)
звели́чували (masculine past plural)
звели́чувала (feminine past singular)
звели́чували (feminine past plural)
звели́чувало (neuter past singular)
звели́чували (neuter past plural)

[zʋeˈɫɪt͡ʃʊʋɐte]

From звели́чити (zvelýčyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian возвели́чивать (vozvelíčivatʹ), Belarusian узвялі́чваць (uzvjalíčvacʹ).

cog

возвели́чивать

узвялі́чваць


звеличити

uk-verb

звели́чувати

звели́чити • (zvelýčyty) pf (imperfective звели́чувати)

звели́чити (canonical)
zvelýčyty (romanization)
звели́чувати (imperfective)
звели́чити (infinitive perfective)
звели́чить (infinitive perfective)
звели́чений (passive past perfective)
impersonal: звели́чено (passive past perfective)
звели́чивши (adverbial past perfective)
звели́чу (first-person future perfective singular)
звели́чиш (future perfective second-person singular)
звели́чить (future perfective singular third-person)
звели́чим (first-person future perfective plural)
звели́чимо (first-person future perfective plural)
звели́чите (future perfective plural second-person)
звели́чать (future perfective plural third-person)
звели́чмо (first-person imperative plural)
звели́ч (imperative second-person singular)
звели́чте (imperative plural second-person)
звели́чив (masculine past singular)
звели́чили (masculine past plural)
звели́чила (feminine past singular)
звели́чили (feminine past plural)
звели́чило (neuter past singular)
звели́чили (neuter past plural)

Uk-звеличити.ogg

From з- (z-) + вели́кий (velýkyj) + -ити (-yty). Compare Russian возвели́чить (vozvelíčitʹ), Belarusian узвялі́чыць (uzvjalíčycʹ).

cog

возвели́чить


геній

uk-noun

ге́ній • (hénij) m pers (genitive ге́нія, nominative plural ге́нії, genitive plural ге́ніїв)

ге́ній (canonical)
hénij (romanization)
ге́нія (genitive)
ге́нії (nominative plural)
ге́ніїв (genitive plural)
ге́ній (nominative singular)
ге́нії (nominative plural)
ге́нія (genitive singular)
ге́ніїв (genitive plural)
ге́нію (dative singular)
ге́нієві (dative singular)
ге́ніям (dative plural)
ге́нія (accusative singular)
ге́ніїв (accusative plural)
ге́нієм (instrumental singular)
ге́ніями (instrumental plural)
ге́нію (locative singular)
ге́нієві (locative singular)
ге́нії (locative singular)
ге́ніях (locative plural)
ге́нію (singular vocative)
ге́нії (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from German Genius, from Latin genius.

(Roman mythology) genius (tutelary deity or spirit of a place or person)


людоїд

людої́дський

людої́д • (ljudojíd) m pers (genitive людої́да, nominative plural людої́ди, genitive plural людої́дів, feminine людої́дка, relational adjective людої́дський or людої́дний)

людої́д (canonical)
ljudojíd (romanization)
людої́да (genitive)
людої́ди (nominative plural)
людої́дів (genitive plural)
людої́дка (feminine)
людої́дський (adjective relational)
людої́дний (adjective relational)
людої́д (nominative singular)
людої́ди (nominative plural)
людої́да (genitive singular)
людої́дів (genitive plural)
людої́дові (dative singular)
людої́ду (dative singular)
людої́дам (dative plural)
людої́да (accusative singular)
людої́дів (accusative plural)
людої́дом (instrumental singular)
людої́дами (instrumental plural)
людої́дові (locative singular)
людої́ді (locative singular)
людої́дах (locative plural)
людої́де (singular vocative)
людої́ди (plural vocative)

From люд (ljud) + -о- (-o-) + -їд (-jid). Compare Russian людое́д (ljudojéd), Belarusian людае́д (ljudajéd), Polish ludojad.

(mythology) ogre (a type of brutish giant from folk tales that eats human flesh)


йотувати

йотува́ти (canonical)
jotuváty (romanization)
йотува́ти (imperfective infinitive)
йотува́ть (imperfective infinitive)
йото́ваний (imperfective passive past)
impersonal: йото́вано (imperfective passive past)
йоту́ючи (adverbial imperfective present)
йотува́вши (adverbial imperfective past)
йоту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду йотува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду йотува́ть (first-person future imperfective singular)
йотува́тиму (first-person future imperfective singular)
йоту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш йотува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш йотува́ть (future imperfective second-person singular)
йотува́тимеш (future imperfective second-person singular)
йоту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де йотува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де йотува́ть (future imperfective singular third-person)
йотува́тиме (future imperfective singular third-person)
йоту́єм (first-person imperfective plural present)
йоту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо йотува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо йотува́ть (first-person future imperfective plural)
йотува́тимемо (first-person future imperfective plural)
йотува́тимем (first-person future imperfective plural)
йоту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете йотува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете йотува́ть (future imperfective plural second-person)
йотува́тимете (future imperfective plural second-person)
йоту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть йотува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть йотува́ть (future imperfective plural third-person)
йотува́тимуть (future imperfective plural third-person)
йоту́ймо (first-person imperative plural)
йоту́й (imperative second-person singular)
йоту́йте (imperative plural second-person)
йотува́в (masculine past singular)
йотува́ли (masculine past plural)
йотува́ла (feminine past singular)
йотува́ли (feminine past plural)
йотува́ло (neuter past singular)
йотува́ли (neuter past plural)


словозміна

словозмі́на<F.sg>

словозмі́на • (slovozmína) f inan (genitive словозмі́ни, uncountable)

словозмі́на (canonical)
slovozmína (romanization)
словозмі́ни (genitive)
словозмі́на (nominative singular)
словозмі́ни (genitive singular)
словозмі́ні (dative singular)
словозмі́ну (accusative singular)
словозмі́ною (instrumental singular)
словозмі́ні (locative singular)
словозмі́но (singular vocative)

uk-ndecl

словозмі́на<F.sg>

compound

сло́во (slóvo) + змі́на (zmína)


західнослов'янський

uk-adj

західнослов'я́нський

західнослов'я́нський • (zaxidnoslovʺjánsʹkyj) (no comparative)

західнослов'я́нський (canonical)
zaxidnoslovʺjánsʹkyj (romanization)
західнослов'я́нський (masculine nominative singular)
західнослов'я́нське (neuter nominative singular)
західнослов'я́нська (feminine nominative singular)
західнослов'я́нські (nominative plural)
західнослов'я́нського (genitive masculine neuter singular)
західнослов'я́нської (feminine genitive singular)
західнослов'я́нських (genitive plural)
західнослов'я́нському (dative masculine neuter singular)
західнослов'я́нській (dative feminine singular)
західнослов'я́нським (dative plural)
західнослов'я́нського (accusative animate masculine singular)
західнослов'я́нське (accusative neuter singular)
західнослов'я́нську (accusative feminine singular)
західнослов'я́нських (accusative animate plural)
західнослов'я́нський (accusative inanimate masculine singular)
західнослов'я́нські (accusative inanimate plural)
західнослов'я́нським (instrumental masculine neuter singular)
західнослов'я́нською (feminine instrumental singular)
західнослов'я́нськими (instrumental plural)
західнослов'я́нському (locative masculine neuter singular)
західнослов'я́нськім (locative masculine neuter singular)
західнослов'я́нській (feminine locative singular)
західнослов'я́нських (locative plural)
західнослов'я́нський (masculine singular vocative)
західнослов'я́нське (neuter singular vocative)
західнослов'я́нська (feminine singular vocative)
західнослов'я́нські (plural vocative)

uk-adecl

західнослов'я́нський

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-західнослов'янський.wav

захі́дний (zaxídnyj) + -о- (-o-) + слов'я́нський (slovʺjánsʹkyj)

affix

слов'я́нський

(linguistics) West Slavic (relating to the West Slavs)


південнослов'янський

uk-adj

південнослов'я́нський

південнослов'я́нський • (pivdennoslovʺjánsʹkyj) (no comparative)

південнослов'я́нський (canonical)
pivdennoslovʺjánsʹkyj (romanization)
південнослов'я́нський (masculine nominative singular)
південнослов'я́нське (neuter nominative singular)
південнослов'я́нська (feminine nominative singular)
південнослов'я́нські (nominative plural)
південнослов'я́нського (genitive masculine neuter singular)
південнослов'я́нської (feminine genitive singular)
південнослов'я́нських (genitive plural)
південнослов'я́нському (dative masculine neuter singular)
південнослов'я́нській (dative feminine singular)
південнослов'я́нським (dative plural)
південнослов'я́нського (accusative animate masculine singular)
південнослов'я́нське (accusative neuter singular)
південнослов'я́нську (accusative feminine singular)
південнослов'я́нських (accusative animate plural)
південнослов'я́нський (accusative inanimate masculine singular)
південнослов'я́нські (accusative inanimate plural)
південнослов'я́нським (instrumental masculine neuter singular)
південнослов'я́нською (feminine instrumental singular)
південнослов'я́нськими (instrumental plural)
південнослов'я́нському (locative masculine neuter singular)
південнослов'я́нськім (locative masculine neuter singular)
південнослов'я́нській (feminine locative singular)
південнослов'я́нських (locative plural)
південнослов'я́нський (masculine singular vocative)
південнослов'я́нське (neuter singular vocative)
південнослов'я́нська (feminine singular vocative)
південнослов'я́нські (plural vocative)

uk-adecl

південнослов'я́нський

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-південнослов'янський.wav

півде́нний (pivdénnyj) + -о- (-o-) + слов'я́нський (slovʺjánsʹkyj)

affix

слов'я́нський

(linguistics) South Slavic (relating to the South Slavs)


тюркський

uk-adj

тю́ркський • (tjúrksʹkyj) (no comparative)

тю́ркський (canonical)
tjúrksʹkyj (romanization)
тю́ркський (masculine nominative singular)
тю́ркське (neuter nominative singular)
тю́ркська (feminine nominative singular)
тю́ркські (nominative plural)
тю́ркського (genitive masculine neuter singular)
тю́ркської (feminine genitive singular)
тю́ркських (genitive plural)
тю́ркському (dative masculine neuter singular)
тю́ркській (dative feminine singular)
тю́ркським (dative plural)
тю́ркського (accusative animate masculine singular)
тю́ркське (accusative neuter singular)
тю́ркську (accusative feminine singular)
тю́ркських (accusative animate plural)
тю́ркський (accusative inanimate masculine singular)
тю́ркські (accusative inanimate plural)
тю́ркським (instrumental masculine neuter singular)
тю́ркською (feminine instrumental singular)
тю́ркськими (instrumental plural)
тю́ркському (locative masculine neuter singular)
тю́ркськім (locative masculine neuter singular)
тю́ркській (feminine locative singular)
тю́ркських (locative plural)
тю́ркський (masculine singular vocative)
тю́ркське (neuter singular vocative)
тю́ркська (feminine singular vocative)
тю́ркські (plural vocative)

(linguistics) Turkic (relating to the Turkic people)


дереалізація

uk-noun

дереаліза́ція<sg>

дереаліза́ція • (derealizácija) f inan (genitive дереаліза́ції, uncountable)

дереаліза́ція (canonical)
derealizácija (romanization)
дереаліза́ції (genitive)
дереаліза́ція (nominative singular)
дереаліза́ції (genitive singular)
дереаліза́ції (dative singular)
дереаліза́цію (accusative singular)
дереаліза́цією (instrumental singular)
дереаліза́ції (locative singular)
дереаліза́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

дереаліза́ція<sg>

Cognate with Russian дереализа́ция (derealizácija), Polish derealizacja.

cog

дереализа́ция


людожер

uk-noun

людоже́р<pr>

людоже́рський

людоже́р • (ljudožér) m pers (genitive людоже́ра, nominative plural людоже́ри, genitive plural людоже́рів, feminine людоже́рка, relational adjective людоже́рський or людоже́рний)

людоже́р (canonical)
ljudožér (romanization)
людоже́ра (genitive)
людоже́ри (nominative plural)
людоже́рів (genitive plural)
людоже́рка (feminine)
людоже́рський (adjective relational)
людоже́рний (adjective relational)
людоже́р (nominative singular)
людоже́ри (nominative plural)
людоже́ра (genitive singular)
людоже́рів (genitive plural)
людоже́рові (dative singular)
людоже́ру (dative singular)
людоже́рам (dative plural)
людоже́ра (accusative singular)
людоже́рів (accusative plural)
людоже́ром (instrumental singular)
людоже́рами (instrumental plural)
людоже́рові (locative singular)
людоже́рі (locative singular)
людоже́рах (locative plural)
людоже́ре (singular vocative)
людоже́ри (plural vocative)

uk-ndecl

людоже́р<pr>

From люд (ljud) + -о- (-o-) + -же́р (-žér). Compare Polish ludożerca.