град

uk-noun

град • (hrad) m inan (genitive гра́ду, nominative plural гра́ди, genitive plural гра́дів)

hrad (romanization)
гра́ду (genitive)
гра́ди (nominative plural)
гра́дів (genitive plural)
град (nominative singular)
гра́ди (nominative plural)
гра́ду (genitive singular)
гра́дів (genitive plural)
гра́дові (dative singular)
гра́ду (dative singular)
гра́дам (dative plural)
град (accusative singular)
гра́ди (accusative plural)
гра́дом (instrumental singular)
гра́дами (instrumental plural)
гра́ді (locative singular)
гра́дах (locative plural)
гра́де (singular vocative)
гра́ди (plural vocative)

From Old Ukrainian градъ (hrad), from Old East Slavic градъ (gradŭ), from Proto-Slavic *gradъ.


буря

бу́ря • (búrja) f inan (genitive бу́рі, nominative plural бу́рі, genitive plural бур)

бу́ря (canonical)
búrja (romanization)
бу́рі (genitive)
бу́рі (nominative plural)
бур (genitive plural)
бу́ря (nominative singular)
бу́рі (nominative plural)
бу́рі (genitive singular)
бур (genitive plural)
бу́рі (dative singular)
бу́рям (dative plural)
бу́рю (accusative singular)
бу́рі (accusative plural)
бу́рею (instrumental singular)
бу́рями (instrumental plural)
бу́рі (locative singular)
бу́рях (locative plural)
бу́ре (singular vocative)
бу́рі (plural vocative)

зати́шшя пе́ред бу́рею


бар

бар • (bar) m inan (genitive ба́ра, nominative plural ба́ри, genitive plural ба́рів)

bar (romanization)
ба́ра (genitive)
ба́ри (nominative plural)
ба́рів (genitive plural)
бар (nominative singular)
ба́ри (nominative plural)
ба́ра (genitive singular)
ба́рів (genitive plural)
ба́рові (dative singular)
ба́ру (dative singular)
ба́рам (dative plural)
бар (accusative singular)
ба́ри (accusative plural)
ба́ром (instrumental singular)
ба́рами (instrumental plural)
ба́рі (locative singular)
ба́рах (locative plural)
ба́ре (singular vocative)
ба́ри (plural vocative)

(meteorology) bar (unit of atmospheric pressure)


погода

пого́да • (pohóda) f inan (genitive пого́ди, uncountable)

пого́да (canonical)
pohóda (romanization)
пого́ди (genitive)
пого́да (nominative singular)
пого́ди (genitive singular)
пого́ді (dative singular)
пого́ду (accusative singular)
пого́дою (instrumental singular)
пого́ді (locative singular)
пого́до (singular vocative)

Inherited from Old Ruthenian пого́да (pohóda), from Old East Slavic погода (pogoda), from Proto-Slavic *pogoda.


туман

uk-noun

тума́н<genu>

тума́н • (tumán) m inan (genitive тума́ну, nominative plural тума́ни, genitive plural тума́нів, relational adjective тума́нний)

тума́н (canonical)
tumán (romanization)
тума́ну (genitive)
тума́ни (nominative plural)
тума́нів (genitive plural)
тума́нний (adjective relational)
тума́н (nominative singular)
тума́ни (nominative plural)
тума́ну (genitive singular)
тума́нів (genitive plural)
тума́нові (dative singular)
тума́ну (dative singular)
тума́нам (dative plural)
тума́н (accusative singular)
тума́ни (accusative plural)
тума́ном (instrumental singular)
тума́нами (instrumental plural)
тума́ні (locative singular)
тума́нах (locative plural)
тума́не (singular vocative)
тума́ни (plural vocative)

uk-ndecl

тума́н<genu>

From a Turkic source. Cognates include тума́н (tumán), see there for more.


туча

uk-noun

ту́ча • (túča) f inan (genitive ту́чі, nominative plural ту́чі, genitive plural туч)

ту́ча (canonical)
túča (romanization)
ту́чі (genitive)
ту́чі (nominative plural)
туч (genitive plural)
ту́ча (nominative singular)
ту́чі (nominative plural)
ту́чі (genitive singular)
туч (genitive plural)
ту́чі (dative singular)
ту́чам (dative plural)
ту́чу (accusative singular)
ту́чі (accusative plural)
ту́чею (instrumental singular)
ту́чами (instrumental plural)
ту́чі (locative singular)
ту́чах (locative plural)
ту́че (singular vocative)
ту́чі (plural vocative)

From Old East Slavic туча (tuča), from Proto-Slavic *tǫča, ultimately from Proto-Indo-European *tenk- (“to contract”). Compare the Slavic Old Church Slavonic тѫча (tǫča), Russian ту́ча (túča), Polish tęcza and the Non-Slavic Gothic 𐌸𐌴𐌹𐍈𐍉𐌽 (þeiƕōn) and Old Norse þéttr.

der

(meteorology) dark cloud, heavy cloud, rain cloud


градус

uk-noun

гра́дус • (hrádus) m inan (genitive гра́дуса, nominative plural гра́дуси, genitive plural гра́дусів)

гра́дус (canonical)
hrádus (romanization)
гра́дуса (genitive)
гра́дуси (nominative plural)
гра́дусів (genitive plural)
гра́дус (nominative singular)
гра́дуси (nominative plural)
гра́дуса (genitive singular)
гра́дусів (genitive plural)
гра́дусові (dative singular)
гра́дусу (dative singular)
гра́дусам (dative plural)
гра́дус (accusative singular)
гра́дуси (accusative plural)
гра́дусом (instrumental singular)
гра́дусами (instrumental plural)
гра́дусі (locative singular)
гра́дусах (locative plural)
гра́дусе (singular vocative)
гра́дуси (plural vocative)

Borrowed from Latin gradus, from the verb gradi (“to step”), from Proto-Indo-European *gʰradʰ-, *gʰredʰ- (“to walk, go”).

(mathematics, physics, meteorology) degree


фронт

фронт • (front) m inan (genitive фро́нту, nominative plural фро́нти, genitive plural фро́нтів, relational adjective фронтови́й)

front (romanization)
фро́нту (genitive)
фро́нти (nominative plural)
фро́нтів (genitive plural)
фронтови́й (adjective relational)
фронт (nominative singular)
фро́нти (nominative plural)
фро́нту (genitive singular)
фро́нтів (genitive plural)
фро́нтові (dative singular)
фро́нту (dative singular)
фро́нтам (dative plural)
фронт (accusative singular)
фро́нти (accusative plural)
фро́нтом (instrumental singular)
фро́нтами (instrumental plural)
фро́нті (locative singular)
фро́нтах (locative plural)
фро́нте (singular vocative)
фро́нти (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич


дощ

дощ • (došč) m inan (genitive дощу́, nominative plural дощі́, genitive plural дощі́в, relational adjective дощови́й)

došč (romanization)
дощу́ (genitive)
дощі́ (nominative plural)
дощі́в (genitive plural)
дощови́й (adjective relational)
дощ (nominative singular)
дощі́ (nominative plural)
дощу́ (genitive singular)
дощі́в (genitive plural)
доще́ві (dative singular)
дощу́ (dative singular)
доща́м (dative plural)
дощ (accusative singular)
дощі́ (accusative plural)
доще́м (instrumental singular)
доща́ми (instrumental plural)
дощу́ (locative singular)
дощі́ (locative singular)
доща́х (locative plural)
до́щу (singular vocative)
дощі́ (plural vocative)


циклон

цикло́н • (cyklón) m inan (genitive цикло́ну or цикло́на, nominative plural цикло́ни, genitive plural цикло́нів)

цикло́н (canonical)
cyklón (romanization)
цикло́ну (genitive)
цикло́на (genitive)
цикло́ни (nominative plural)
цикло́нів (genitive plural)
цикло́н (nominative singular)
цикло́ни (nominative plural)
цикло́ну (genitive singular)
цикло́на (genitive singular)
цикло́нів (genitive plural)
цикло́нові (dative singular)
цикло́ну (dative singular)
цикло́нам (dative plural)
цикло́н (accusative singular)
цикло́ни (accusative plural)
цикло́ном (instrumental singular)
цикло́нами (instrumental plural)
цикло́ні (locative singular)
цикло́нах (locative plural)
цикло́не (singular vocative)
цикло́ни (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:циклон

Borrowed from English cyclone, from Ancient Greek κύκλος (kúklos).

цикло́ну циклону#Ukrainian

(genitive цикло́ну, meteorology) cyclone (weather phenomenon consisting of a system of winds rotating around a centre of low atmospheric pressure)


антициклон

антицикло́н<genu>

антицикло́нний

антициклона́льний

антицикло́н • (antycyklón) m inan (genitive антицикло́ну, nominative plural антицикло́ни, genitive plural антицикло́нів, relational adjective антицикло́нний or антициклона́льний)

антицикло́н (canonical)
antycyklón (romanization)
антицикло́ну (genitive)
антицикло́ни (nominative plural)
антицикло́нів (genitive plural)
антицикло́нний (adjective relational)
антициклона́льний (adjective relational)
антицикло́н (nominative singular)
антицикло́ни (nominative plural)
антицикло́ну (genitive singular)
антицикло́нів (genitive plural)
антицикло́нові (dative singular)
антицикло́ну (dative singular)
антицикло́нам (dative plural)
антицикло́н (accusative singular)
антицикло́ни (accusative plural)
антицикло́ном (instrumental singular)
антицикло́нами (instrumental plural)
антицикло́ні (locative singular)
антицикло́нах (locative plural)
антицикло́не (singular vocative)
антицикло́ни (plural vocative)

uk-ndecl

антицикло́н<genu>

Probably borrowed from English anticyclone.


сніг

uk-noun

сніг • (snih) m inan (genitive сні́гу, nominative plural сніги́, genitive plural снігі́в)

snih (romanization)
сні́гу (genitive)
сніги́ (nominative plural)
снігі́в (genitive plural)
сніг (nominative singular)
сніги́ (nominative plural)
сні́гу (genitive singular)
снігі́в (genitive plural)
сні́гові (dative singular)
сні́гу (dative singular)
сніга́м (dative plural)
сніг (accusative singular)
сніги́ (accusative plural)
сні́гом (instrumental singular)
сніга́ми (instrumental plural)
снігу́ (locative singular)
сніга́х (locative plural)
сні́гу (singular vocative)
сніги́ (plural vocative)

From Proto-Slavic *sněgъ, from Proto-Indo-European *snóygʷʰos.


імла

імла́ • (imlá) f inan (genitive імли́, uncountable, relational adjective імли́стий)

імла́ (canonical)
imlá (romanization)
імли́ (genitive)
імли́стий (adjective relational)
імла́ (nominative singular)
імли́ (genitive singular)
імлі́ (dative singular)
імлу́ (accusative singular)
імло́ю (instrumental singular)
імлі́ (locative singular)
імло́ (singular vocative)

From Proto-Slavic *mьgla, from Proto-Indo-European *h₃migʰleh₂ (“mist, cloud”). Cognate with Russian мгла (mgla).


веселка

uk-noun

весе́лка • (vesélka) f inan (genitive весе́лки, nominative plural весе́лки, genitive plural весе́лок, relational adjective весе́лковий)

весе́лка (canonical)
vesélka (romanization)
весе́лки (genitive)
весе́лки (nominative plural)
весе́лок (genitive plural)
весе́лковий (adjective relational)
весе́лка (nominative singular)
весе́лки (nominative plural)
весе́лки (genitive singular)
весе́лок (genitive plural)
весе́лці (dative singular)
весе́лкам (dative plural)
весе́лку (accusative singular)
весе́лки (accusative plural)
весе́лкою (instrumental singular)
весе́лками (instrumental plural)
весе́лці (locative singular)
весе́лках (locative plural)
весе́лко (singular vocative)
весе́лки (plural vocative)

Uk-веселка.ogg

весе́лий (vesélyj) + -ка (-ka). Compare Belarusian вясёлка (vjasjólka), Russian весёлка (vesjólka) (dialectal).


райдуга

ра́йдуга • (rájduha) f inan (genitive ра́йдуги, nominative plural ра́йдуги, genitive plural ра́йдуг)

ра́йдуга (canonical)
rájduha (romanization)
ра́йдуги (genitive)
ра́йдуги (nominative plural)
ра́йдуг (genitive plural)
ра́йдуга (nominative singular)
ра́йдуги (nominative plural)
ра́йдуги (genitive singular)
ра́йдуг (genitive plural)
ра́йдузі (dative singular)
ра́йдугам (dative plural)
ра́йдугу (accusative singular)
ра́йдуги (accusative plural)
ра́йдугою (instrumental singular)
ра́йдугами (instrumental plural)
ра́йдузі (locative singular)
ра́йдугах (locative plural)
ра́йдуго (singular vocative)
ра́йдуги (plural vocative)

Uk-райдуга.ogg

Inherited from Proto-Slavic *radǫga. The first element more likely derives from Proto-Slavic *radъ than folk etymology’s Proto-Slavic *rajь. The second element from Proto-Slavic *dǫga would be cognate with Lithuanian dangùs (“sky, heaven”) and perhaps further Proto-Germanic *tunglą (“heavenly body”) together from a tentative Proto-Indo-European root *denǵʰ-.
Slavic cognates include Russian ра́дуга (ráduga).
A borrowing from Old Ossetic *ardunga- cognate with Classical Persian درونه (durōna, “rainbow”) etc. is also possible.


грім

uk-noun

грім • (hrim) m inan (genitive гро́му, nominative plural громи́, genitive plural громі́в)

hrim (romanization)
гро́му (genitive)
громи́ (nominative plural)
громі́в (genitive plural)
грім (nominative singular)
громи́ (nominative plural)
гро́му (genitive singular)
громі́в (genitive plural)
гро́мові (dative singular)
гро́му (dative singular)
грома́м (dative plural)
грім (accusative singular)
громи́ (accusative plural)
гро́мом (instrumental singular)
грома́ми (instrumental plural)
гро́мі (locative singular)
грома́х (locative plural)
гро́ме (singular vocative)
громи́ (plural vocative)


бурхливий

uk-adj

бурхли́вість

бурхли́вий • (burxlývyj) (adverb бурхли́во, abstract noun бурхли́вість)

бурхли́вий (canonical)
burxlývyj (romanization)
бурхли́во (adverb)
бурхли́вість (abstract-noun)
бурхли́вий (masculine nominative)
бурхли́ве (neuter nominative)
бурхли́ва (feminine nominative)
бурхли́ві (nominative plural)
бурхли́вого (genitive masculine neuter)
бурхли́вої (feminine genitive)
бурхли́вих (genitive plural)
бурхли́вому (dative masculine neuter)
бурхли́вій (dative feminine)
бурхли́вим (dative plural)
бурхли́вого (accusative animate masculine)
бурхли́ве (accusative neuter)
бурхли́ву (accusative feminine)
бурхли́вих (accusative animate plural)
бурхли́вий (accusative inanimate masculine)
бурхли́ві (accusative inanimate plural)
бурхли́вим (instrumental masculine neuter)
бурхли́вою (feminine instrumental)
бурхли́вими (instrumental plural)
бурхли́вому (locative masculine neuter)
бурхли́вім (locative masculine neuter)
бурхли́вій (feminine locative)
бурхли́вих (locative plural)

Uk-бурхливий.ogg

From бурх(а́ти) (burx(áty)) + -ли́вий (-lývyj).

af

(literally, weather) stormy, blustery, blusterous, squally, tempestuous


відлига

uk-noun

відли́га • (vidlýha) f inan (genitive відли́ги, nominative plural відли́ги, genitive plural відли́г)

відли́га (canonical)
vidlýha (romanization)
відли́ги (genitive)
відли́ги (nominative plural)
відли́г (genitive plural)
відли́га (nominative singular)
відли́ги (nominative plural)
відли́ги (genitive singular)
відли́г (genitive plural)
відли́зі (dative singular)
відли́гам (dative plural)
відли́гу (accusative singular)
відли́ги (accusative plural)
відли́гою (instrumental singular)
відли́гами (instrumental plural)
відли́зі (locative singular)
відли́гах (locative plural)
відли́го (singular vocative)
відли́ги (plural vocative)

Uk-відлига.ogg

uk:Мельничук Олександр Савич

Of unclear origin; possibly influenced by Baltic languages (see for example Lithuanian atlėga (“relief”)). Cognate with Belarusian адлі́га (adlíha), Polish odliga.

(literally, weather) thaw (period of weather warm enough to melt that which is frozen)


ліпити

ліпи́ти (canonical)
lipýty (romanization)
ліпи́ти (imperfective infinitive)
ліпи́ть (imperfective infinitive)
лі́плений (imperfective passive past)
impersonal: лі́плено (imperfective passive past)
лі́плячи (adverbial imperfective present)
ліпи́вши (adverbial imperfective past)
ліплю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду ліпи́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду ліпи́ть (first-person future imperfective singular)
ліпи́тиму (first-person future imperfective singular)
лі́пиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ліпи́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ліпи́ть (future imperfective second-person singular)
ліпи́тимеш (future imperfective second-person singular)
лі́пить (imperfective present singular third-person)
бу́де ліпи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де ліпи́ть (future imperfective singular third-person)
ліпи́тиме (future imperfective singular third-person)
лі́пим (first-person imperfective plural present)
лі́пимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ліпи́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо ліпи́ть (first-person future imperfective plural)
ліпи́тимемо (first-person future imperfective plural)
ліпи́тимем (first-person future imperfective plural)
лі́пите (imperfective plural present second-person)
бу́дете ліпи́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете ліпи́ть (future imperfective plural second-person)
ліпи́тимете (future imperfective plural second-person)
лі́плять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ліпи́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ліпи́ть (future imperfective plural third-person)
ліпи́тимуть (future imperfective plural third-person)
ліпі́м (first-person imperative plural)
ліпі́мо (first-person imperative plural)
ліпи́ (imperative second-person singular)
ліпі́ть (imperative plural second-person)
ліпи́в (masculine past singular)
ліпи́ли (masculine past plural)
ліпи́ла (feminine past singular)
ліпи́ли (feminine past plural)
ліпи́ло (neuter past singular)
ліпи́ли (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic лѣпити (lěpiti), from Proto-Slavic *lěpiti.

inh+

(colloquial, weather) to beat down, to fall (of rain, snow, etc.)


похмурий

uk-adj

похму́рий • (poxmúryj) (adverb похму́ро, abstract noun похму́рість)

похму́рий (canonical)
poxmúryj (romanization)
похму́ро (adverb)
похму́рість (abstract-noun)
похму́рий (masculine nominative)
похму́ре (neuter nominative)
похму́ра (feminine nominative)
похму́рі (nominative plural)
похму́рого (genitive masculine neuter)
похму́рої (feminine genitive)
похму́рих (genitive plural)
похму́рому (dative masculine neuter)
похму́рій (dative feminine)
похму́рим (dative plural)
похму́рого (accusative animate masculine)
похму́ре (accusative neuter)
похму́ру (accusative feminine)
похму́рих (accusative animate plural)
похму́рий (accusative inanimate masculine)
похму́рі (accusative inanimate plural)
похму́рим (instrumental masculine neuter)
похму́рою (feminine instrumental)
похму́рими (instrumental plural)
похму́рому (locative masculine neuter)
похму́рім (locative masculine neuter)
похму́рій (feminine locative)
похму́рих (locative plural)

Uk-похмурий.ogg

Ultimately from Proto-Slavic *xmura. Compare Belarusian пахму́рны (paxmúrny) and пахму́ры (paxmúry), Polish pochmurny.


холоднеча

uk-noun

холодне́ча<sg>

холодне́ча • (xolodnéča) f inan (genitive холодне́чі, uncountable)

холодне́ча (canonical)
xolodnéča (romanization)
холодне́чі (genitive)
холодне́ча (nominative singular)
холодне́чі (genitive singular)
холодне́чі (dative singular)
холодне́чу (accusative singular)
холодне́чею (instrumental singular)
холодне́чі (locative singular)
холодне́че (singular vocative)

uk-ndecl

холодне́ча<sg>

[xɔɫɔdˈnɛt͡ʃɐ]

Uk-холоднеча.ogg


зірватися

uk-verb

зірва́тися • (zirvátysja) pf (imperfective зрива́тися)

зірва́тися (canonical)
zirvátysja (romanization)
зрива́тися (imperfective)
зірва́тися (infinitive perfective)
зірва́тись (infinitive perfective)
зірва́ться (infinitive perfective)
зірва́вшись (adverbial past perfective)
зірву́ся (first-person future perfective singular)
зірву́сь (first-person future perfective singular)
зірве́шся (future perfective second-person singular)
зірве́ться (future perfective singular third-person)
зірве́мся (first-person future perfective plural)
зірвемо́ся (first-person future perfective plural)
зірвемо́сь (first-person future perfective plural)
зірвете́ся (future perfective plural second-person)
зірвете́сь (future perfective plural second-person)
зірву́ться (future perfective plural third-person)
зірві́мся (first-person imperative plural)
зірві́мося (first-person imperative plural)
зірві́мось (first-person imperative plural)
зірви́ся (imperative second-person singular)
зірви́сь (imperative second-person singular)
зірві́ться (imperative plural second-person)
зірва́вся (masculine past singular)
зірва́всь (masculine past singular)
зірва́лися (masculine past plural)
зірва́лись (masculine past plural)
зірва́лася (feminine past singular)
зірва́лась (feminine past singular)
зірва́лися (feminine past plural)
зірва́лись (feminine past plural)
зірва́лося (neuter past singular)
зірва́лось (neuter past singular)
зірва́лися (neuter past plural)
зірва́лись (neuter past plural)

uk-conj

зірва́тися<6°b.pf>

From зірва́ти (zirváty) + -ся (-sja). Compare Russian сорва́ться (sorvátʹsja), Belarusian сарва́цца (sarvácca), Polish zerwać się.

(weather, of wind, storm, etc.) to break out, to blow up, to start up


зриватися

uk-verb

зрива́тися • (zryvátysja) impf (perfective зірва́тися)

зрива́тися (canonical)
zryvátysja (romanization)
зірва́тися (perfective)
зрива́тися (imperfective infinitive)
зрива́тись (imperfective infinitive)
зрива́ться (imperfective infinitive)
зрива́ючись (adverbial imperfective present)
зрива́вшись (adverbial imperfective past)
зрива́юся (first-person imperfective present singular)
зрива́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду зрива́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду зрива́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду зрива́ться (first-person future imperfective singular)
зрива́тимусь (first-person future imperfective singular)
зрива́тимуся (first-person future imperfective singular)
зрива́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш зрива́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш зрива́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш зрива́ться (future imperfective second-person singular)
зрива́тимешся (future imperfective second-person singular)
зрива́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де зрива́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де зрива́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де зрива́ться (future imperfective singular third-person)
зрива́тиметься (future imperfective singular third-person)
зрива́ємся (first-person imperfective plural present)
зрива́ємося (first-person imperfective plural present)
зрива́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо зрива́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо зрива́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо зрива́ться (first-person future imperfective plural)
зрива́тимемось (first-person future imperfective plural)
зрива́тимемося (first-person future imperfective plural)
зрива́тимемся (first-person future imperfective plural)
зрива́єтеся (imperfective plural present second-person)
зрива́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете зрива́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете зрива́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете зрива́ться (future imperfective plural second-person)
зрива́тиметесь (future imperfective plural second-person)
зрива́тиметеся (future imperfective plural second-person)
зрива́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зрива́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зрива́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зрива́ться (future imperfective plural third-person)
зрива́тимуться (future imperfective plural third-person)
зрива́ймося (first-person imperative plural)
зрива́ймось (first-person imperative plural)
зрива́йся (imperative second-person singular)
зрива́йсь (imperative second-person singular)
зрива́йтеся (imperative plural second-person)
зрива́йтесь (imperative plural second-person)
зрива́вся (masculine past singular)
зрива́всь (masculine past singular)
зрива́лися (masculine past plural)
зрива́лись (masculine past plural)
зрива́лася (feminine past singular)
зрива́лась (feminine past singular)
зрива́лися (feminine past plural)
зрива́лись (feminine past plural)
зрива́лося (neuter past singular)
зрива́лось (neuter past singular)
зрива́лися (neuter past plural)
зрива́лись (neuter past plural)

uk-conj

зрива́тися<1a.impf>

From зрива́ти (zryváty) + -ся (-sja). Compare Russian срыва́ться (sryvátʹsja), Belarusian зрыва́цца (zryvácca), Polish zrywać się.

Він скаже і буря зривається, і підносяться хвилі Його,

1962, Ivan Ivanovitch Ohienko, Біблія або книги Святого Письма Старого і Нового Заповіту [Bible or books of Holy Scripture of the Old and New Testaments], Psalm 106 (107):25, page 750:

For He commanded, and raised the stormy wind, Which lifted up the waves thereof;

Vin skaže i burja zryvajetʹsja, i pidnosjatʹsja xvyli Joho,