страсть

uk-noun

страсть<F.e>

страсть • (strastʹ) f inan (genitive стра́сті or стра́сти, nominative plural стра́сті, genitive plural страсте́й)

strastʹ (romanization)
стра́сті (genitive)
стра́сти (genitive)
стра́сті (nominative plural)
страсте́й (genitive plural)
страсть (nominative singular)
стра́сті (nominative plural)
стра́сті (genitive singular)
стра́сти (genitive singular)
страсте́й (genitive plural)
стра́сті (dative singular)
страстя́м (dative plural)
страсть (accusative singular)
стра́сті (accusative plural)
стра́стю (instrumental singular)
страстя́ми (instrumental plural)
стра́сті (locative singular)
страстя́х (locative plural)
стра́сте (singular vocative)
стра́сті (plural vocative)

uk-ndecl

страсть<F.e>

(Christianity, also in the plural) church service during the evening of the Maundy Thursday


пастир

uk-noun

па́стир<soft>

па́стир • (pástyr) m inan (genitive па́стиря, nominative plural па́стирі, genitive plural па́стирів)

па́стир (canonical)
pástyr (romanization)
па́стиря (genitive)
па́стирі (nominative plural)
па́стирів (genitive plural)
па́стир (nominative singular)
па́стирі (nominative plural)
па́стиря (genitive singular)
па́стирів (genitive plural)
па́стиреві (dative singular)
па́стирю (dative singular)
па́стирям (dative plural)
па́стир (accusative singular)
па́стирі (accusative plural)
па́стирем (instrumental singular)
па́стирями (instrumental plural)
па́стирю (locative singular)
па́стирі (locative singular)
па́стирях (locative plural)
па́стирю (singular vocative)
па́стирі (plural vocative)

uk-ndecl

па́стир<soft>


похвала

uk-noun

похвала́ • (poxvalá) f inan (genitive похвали́, nominative plural похвали́, genitive plural похва́л)

похвала́ (canonical)
poxvalá (romanization)
похвали́ (genitive)
похвали́ (nominative plural)
похва́л (genitive plural)
похвала́ (nominative singular)
похвали́ (nominative plural)
похвали́ (genitive singular)
похва́л (genitive plural)
похвалі́ (dative singular)
похвала́м (dative plural)
похвалу́ (accusative singular)
похвали́ (accusative plural)
похвало́ю (instrumental singular)
похвала́ми (instrumental plural)
похвалі́ (locative singular)
похвала́х (locative plural)
похвало́ (singular vocative)
похвали́ (plural vocative)

Uk-похвала.ogg

(Christianity) the fifth Saturday of Lent


вериги

вери́ги<F.pl>

вери́ги • (verýhy) f inan pl (genitive вери́г, plural only)

вери́ги (canonical)
verýhy (romanization)
вери́г (genitive)
вери́ги (nominative plural)
вери́г (genitive plural)
вери́гам (dative plural)
вери́ги (accusative plural)
вери́гами (instrumental plural)
вери́гах (locative plural)
вери́ги (plural vocative)

uk-ndecl

вери́ги<F.pl>

Borrowed from Old Church Slavonic веригꙑ (verigy), the plural of верига (veriga), from Proto-Slavic *veriga.

bor+

(dated, Christianity) chains, fetters (worn by ascetics as an act of penance)


меса

uk-noun

ме́са • (mésa) f inan (genitive ме́си, nominative plural ме́си, genitive plural мес)

ме́са (canonical)
mésa (romanization)
ме́си (genitive)
ме́си (nominative plural)
мес (genitive plural)
ме́са (nominative singular)
ме́си (nominative plural)
ме́си (genitive singular)
мес (genitive plural)
ме́сі (dative singular)
ме́сам (dative plural)
ме́су (accusative singular)
ме́си (accusative plural)
ме́сою (instrumental singular)
ме́сами (instrumental plural)
ме́сі (locative singular)
ме́сах (locative plural)
ме́со (singular vocative)
ме́си (plural vocative)


дисидент

дисиде́нт<pr>

дисиде́нтський

дисиде́нт • (dysydént) m pers (genitive дисиде́нта, nominative plural дисиде́нти, genitive plural дисиде́нтів, feminine дисиде́нтка, relational adjective дисиде́нтський)

дисиде́нт (canonical)
dysydént (romanization)
дисиде́нта (genitive)
дисиде́нти (nominative plural)
дисиде́нтів (genitive plural)
дисиде́нтка (feminine)
дисиде́нтський (adjective relational)
дисиде́нт (nominative singular)
дисиде́нти (nominative plural)
дисиде́нта (genitive singular)
дисиде́нтів (genitive plural)
дисиде́нтові (dative singular)
дисиде́нту (dative singular)
дисиде́нтам (dative plural)
дисиде́нта (accusative singular)
дисиде́нтів (accusative plural)
дисиде́нтом (instrumental singular)
дисиде́нтами (instrumental plural)
дисиде́нтові (locative singular)
дисиде́нті (locative singular)
дисиде́нтах (locative plural)
дисиде́нте (singular vocative)
дисиде́нти (plural vocative)

uk-ndecl

дисиде́нт<pr>

Ultimately derived from Latin dissidens.

(historical, Christianity) dissident, dissenter, nonconformist (one who disagrees or dissents; one who separates from the established religion)


англіканство

uk-noun

англіка́нство<sg>

англіка́нство • (anhlikánstvo) n inan (genitive англіка́нства, uncountable)

англіка́нство (canonical)
anhlikánstvo (romanization)
англіка́нства (genitive)
англіка́нство (nominative singular)
англіка́нства (genitive singular)
англіка́нству (dative singular)
англіка́нство (accusative singular)
англіка́нством (instrumental singular)
англіка́нстві (locative singular)
англіка́нство (singular vocative)

uk-ndecl

англіка́нство<sg>


католицизм

uk-noun

католици́зм<sg.genu>

католици́зм • (katolycýzm) m inan (genitive католици́зму, uncountable)

католици́зм (canonical)
katolycýzm (romanization)
католици́зму (genitive)
католици́зм (nominative singular)
католици́зму (genitive singular)
католици́змові (dative singular)
католици́зму (dative singular)
католици́зм (accusative singular)
католици́змом (instrumental singular)
католици́зму (locative singular)
католици́змі (locative singular)
католици́зме (singular vocative)

uk-ndecl

католици́зм<sg.genu>

uk:Католицька церква


митрополит

uk-noun

митрополи́т<pr>

митрополи́чий

митрополи́т • (mytropolýt) m pers (genitive митрополи́та, nominative plural митрополи́ти, genitive plural митрополи́тів, relational adjective митрополи́чий)

митрополи́т (canonical)
mytropolýt (romanization)
митрополи́та (genitive)
митрополи́ти (nominative plural)
митрополи́тів (genitive plural)
митрополи́чий (adjective relational)
митрополи́т (nominative singular)
митрополи́ти (nominative plural)
митрополи́та (genitive singular)
митрополи́тів (genitive plural)
митрополи́тові (dative singular)
митрополи́ту (dative singular)
митрополи́там (dative plural)
митрополи́та (accusative singular)
митрополи́тів (accusative plural)
митрополи́том (instrumental singular)
митрополи́тами (instrumental plural)
митрополи́тові (locative singular)
митрополи́ті (locative singular)
митрополи́тах (locative plural)
митрополи́те (singular vocative)
митрополи́ти (plural vocative)

uk-ndecl

митрополи́т<pr>

From Ancient Greek μητροπολίτης (mētropolítēs).

der

μητροπολίτης


протестантство

uk-noun

протеста́нтство<sg>

протеста́нтство • (protestántstvo) n inan (genitive протеста́нтства, uncountable)

протеста́нтство (canonical)
protestántstvo (romanization)
протеста́нтства (genitive)
протеста́нтство (nominative singular)
протеста́нтства (genitive singular)
протеста́нтству (dative singular)
протеста́нтство (accusative singular)
протеста́нтством (instrumental singular)
протеста́нтстві (locative singular)
протеста́нтство (singular vocative)

uk-ndecl

протеста́нтство<sg>

From протеста́нт (protestánt) + -ство (-stvo).


спаситель

uk-noun

спаси́тель<a.pr>

спаси́телька

спаси́тель • (spasýtelʹ) m pers (genitive спаси́теля, nominative plural спаси́телі, genitive plural спаси́телів, feminine спаси́телька)

спаси́тель (canonical)
spasýtelʹ (romanization)
спаси́теля (genitive)
спаси́телі (nominative plural)
спаси́телів (genitive plural)
спаси́телька (feminine)
спаси́тель (nominative singular)
спаси́телі (nominative plural)
спаси́теля (genitive singular)
спаси́телів (genitive plural)
спаси́телеві (dative singular)
спаси́телю (dative singular)
спаси́телям (dative plural)
спаси́теля (accusative singular)
спаси́телів (accusative plural)
спаси́телем (instrumental singular)
спаси́телями (instrumental plural)
спаси́телеві (locative singular)
спаси́телю (locative singular)
спаси́телі (locative singular)
спаси́телях (locative plural)
спаси́телю (singular vocative)
спаси́телі (plural vocative)

uk-ndecl

спаси́тель<a.pr>

Borrowed from Old Church Slavonic съпаситель (sŭpasitelĭ). By surface analysis, спас- (spas-) + -тель (-telʹ)


протестантизм

uk-noun

протестанти́зм<sg.genu>

протестанти́зм • (protestantýzm) m inan (genitive протестанти́зму, uncountable)

протестанти́зм (canonical)
protestantýzm (romanization)
протестанти́зму (genitive)
протестанти́зм (nominative singular)
протестанти́зму (genitive singular)
протестанти́змові (dative singular)
протестанти́зму (dative singular)
протестанти́зм (accusative singular)
протестанти́змом (instrumental singular)
протестанти́зму (locative singular)
протестанти́змі (locative singular)
протестанти́зме (singular vocative)

uk-ndecl

протестанти́зм<sg.genu>

From протеста́нт (protestánt) + -и́зм (-ýzm).


святий

uk-noun

святи́й<+.pr>

святи́й • (svjatýj) m pers (genitive свято́го, nominative plural святі́, genitive plural святи́х, feminine свята́)

святи́й (canonical)
svjatýj (romanization)
свято́го (genitive)
святі́ (nominative plural)
святи́х (genitive plural)
свята́ (feminine)
святи́й (nominative singular)
святі́ (nominative plural)
свято́го (genitive singular)
святи́х (genitive plural)
свято́му (dative singular)
святи́м (dative plural)
свято́го (accusative singular)
святи́х (accusative plural)
святи́м (instrumental singular)
святи́ми (instrumental plural)
свято́му (locative singular)
святі́м (locative singular)
святи́х (locative plural)
святи́й (singular vocative)
святі́ (plural vocative)

uk-ndecl

святи́й<+.pr>

[sʲʋʲɐˈtɪi̯]

Свята́ О́льга


слимак

uk-noun

слима́к<b.pr>

слима́к • (slymák) m pers (genitive слимака́, nominative plural слимаки́, genitive plural слимакі́в)

слима́к (canonical)
slymák (romanization)
слимака́ (genitive)
слимаки́ (nominative plural)
слимакі́в (genitive plural)
слима́к (nominative singular)
слимаки́ (nominative plural)
слимака́ (genitive singular)
слимакі́в (genitive plural)
слимако́ві (dative singular)
слимаку́ (dative singular)
слимака́м (dative plural)
слимака́ (accusative singular)
слимакі́в (accusative plural)
слимако́м (instrumental singular)
слимака́ми (instrumental plural)
слимако́ві (locative singular)
слимаку́ (locative singular)
слимака́х (locative plural)
слимаку́ (singular vocative)
слимаки́ (plural vocative)

uk-ndecl

слима́к<b.pr>

(colloquial, dated, Christianity) novice


Покрова

Pokrova (romanization)
Покро́ва (nominative singular)
Покро́ву (genitive singular)
Покро́ві (dative singular)
Покро́ву (accusative singular)
Покро́вою (instrumental singular)
Покро́ві (locative singular)
Покро́во (singular vocative)

→ English: Pokrova

Compare Old Church Slavonic Покровъ (Pokrovŭ).

Intercession of the Virgin Mary
Intercession of the Theotokos

(Christianity) Feast of the Intercession of the Virgin Mary, October 1 O.S.


католицький

uk-adj

католи́цький

католи́цький • (katolýcʹkyj)

католи́цький (canonical)
katolýcʹkyj (romanization)
католи́цький (masculine nominative)
католи́цьке (neuter nominative)
католи́цька (feminine nominative)
католи́цькі (nominative plural)
католи́цького (genitive masculine neuter)
католи́цької (feminine genitive)
католи́цьких (genitive plural)
католи́цькому (dative masculine neuter)
католи́цькій (dative feminine)
католи́цьким (dative plural)
католи́цького (accusative animate masculine)
католи́цьке (accusative neuter)
католи́цьку (accusative feminine)
католи́цьких (accusative animate plural)
католи́цький (accusative inanimate masculine)
католи́цькі (accusative inanimate plural)
католи́цьким (instrumental masculine neuter)
католи́цькою (feminine instrumental)
католи́цькими (instrumental plural)
католи́цькому (locative masculine neuter)
католи́цькім (locative masculine neuter)
католи́цькій (feminine locative)
католи́цьких (locative plural)

uk-adecl

католи́цький

From като́лик (katólyk) + -цький (-cʹkyj). Compare Polish katolicki.

Като́лицька це́рква

Украї́нський католи́цький університе́т


церковний

uk-adj

церко́вний • (cerkóvnyj)

церко́вний (canonical)
cerkóvnyj (romanization)
церко́вний (masculine nominative)
церко́вне (neuter nominative)
церко́вна (feminine nominative)
церко́вні (nominative plural)
церко́вного (genitive masculine neuter)
церко́вної (feminine genitive)
церко́вних (genitive plural)
церко́вному (dative masculine neuter)
церко́вній (dative feminine)
церко́вним (dative plural)
церко́вного (accusative animate masculine)
церко́вне (accusative neuter)
церко́вну (accusative feminine)
церко́вних (accusative animate plural)
церко́вний (accusative inanimate masculine)
церко́вні (accusative inanimate plural)
церко́вним (instrumental masculine neuter)
церко́вною (feminine instrumental)
церко́вними (instrumental plural)
церко́вному (locative masculine neuter)
церко́внім (locative masculine neuter)
церко́вній (feminine locative)
церко́вних (locative plural)

Uk-церковний.ogg

Inherited from Old Ruthenian церко́вный (cerkóvnyj), from Old East Slavic цьркъвьнъ (cĭrkŭvĭnŭ). By surface analysis, церко́в (cerkóv) + -ний (-nyj). Compare Russian церко́вный (cerkóvnyj), Belarusian царко́ўны (carkóŭny), Polish cerkiewny, Czech církevní, Old Church Slavonic црькъвьнъ (crĭkŭvĭnŭ).

cog

(Christianity) ecclesiastical, church (attributive) (of or pertaining to the church)


Папа

uk-proper noun

Па́па • (Pápa) m pers (genitive Па́пи, uncountable, relational adjective па́пський)

Па́па (canonical)
Pápa (romanization)
Па́пи (genitive)
па́пський (adjective relational)
Па́па (nominative singular)
Па́пи (genitive singular)
Па́пі (dative singular)
Па́пу (accusative singular)
Па́пою (instrumental singular)
Па́пі (locative singular)
Па́по (singular vocative)

Ultimately from Vulgar Latin papa (title for priests and bishops, esp. and by 8th c. only the bishop of Rome).


палій

uk-noun

па́лій • (pálij) m inan (genitive па́лія, nominative plural па́лії, genitive plural па́ліїв)

па́лій (canonical)
pálij (romanization)
па́лія (genitive)
па́лії (nominative plural)
па́ліїв (genitive plural)
па́лій (nominative singular)
па́лії (nominative plural)
па́лія (genitive singular)
па́ліїв (genitive plural)
па́лію (dative singular)
па́лієві (dative singular)
па́ліям (dative plural)
па́лій (accusative singular)
па́лії (accusative plural)
па́лієм (instrumental singular)
па́ліями (instrumental plural)
па́лію (locative singular)
па́лії (locative singular)
па́ліях (locative plural)
па́лію (singular vocative)
па́лії (plural vocative)


індульгенція

індульге́нція<>

індульге́нція • (indulʹhéncija) f inan (genitive індульге́нції, nominative plural індульге́нції, genitive plural індульге́нцій)

індульге́нція (canonical)
indulʹhéncija (romanization)
індульге́нції (genitive)
індульге́нції (nominative plural)
індульге́нцій (genitive plural)
індульге́нція (nominative singular)
індульге́нції (nominative plural)
індульге́нції (genitive singular)
індульге́нцій (genitive plural)
індульге́нції (dative singular)
індульге́нціям (dative plural)
індульге́нцію (accusative singular)
індульге́нції (accusative plural)
індульге́нцією (instrumental singular)
індульге́нціями (instrumental plural)
індульге́нції (locative singular)
індульге́нціях (locative plural)
індульге́нціє (singular vocative)
індульге́нції (plural vocative)

uk-ndecl

індульге́нція<>

(Roman Catholicism) indulgence (pardon or release from the expectation of punishment in purgatory, after the sinner has been granted absolution)


православний

uk-adj

правосла́вний

правосла́вність

правосла́вний • (pravoslávnyj) (abstract noun правосла́вність)

правосла́вний (canonical)
pravoslávnyj (romanization)
правосла́вність (abstract-noun)
правосла́вний (masculine nominative)
правосла́вне (neuter nominative)
правосла́вна (feminine nominative)
правосла́вні (nominative plural)
правосла́вного (genitive masculine neuter)
правосла́вної (feminine genitive)
правосла́вних (genitive plural)
правосла́вному (dative masculine neuter)
правосла́вній (dative feminine)
правосла́вним (dative plural)
правосла́вного (accusative animate masculine)
правосла́вне (accusative neuter)
правосла́вну (accusative feminine)
правосла́вних (accusative animate plural)
правосла́вний (accusative inanimate masculine)
правосла́вні (accusative inanimate plural)
правосла́вним (instrumental masculine neuter)
правосла́вною (feminine instrumental)
правосла́вними (instrumental plural)
правосла́вному (locative masculine neuter)
правосла́внім (locative masculine neuter)
правосла́вній (feminine locative)
правосла́вних (locative plural)

uk-adecl

правосла́вний

Uk-православний.ogg

Borrowed from Old Church Slavonic православьнъ (pravoslavĭnŭ), in turn a calque of Ancient Greek ὀρθόδοξος (orthódoxos). By surface analysis, пра́вий (právyj) + -о- (-o-) + сла́ва (sláva) + -ний (-nyj).

bor+

православьнъ

surf

uk:Мельничук Олександр Савич


введення

uk-noun

вве́дення<loci:ju>

вве́дення • (vvédennja) n inan (genitive вве́дення, nominative plural вве́дення, genitive plural вве́день)

вве́дення (canonical)
vvédennja (romanization)
вве́дення (genitive)
вве́дення (nominative plural)
вве́день (genitive plural)
вве́дення (nominative singular)
вве́дення (nominative plural)
вве́дення (genitive singular)
вве́день (genitive plural)
вве́денню (dative singular)
вве́денням (dative plural)
вве́дення (accusative singular)
вве́дення (accusative plural)
вве́денням (instrumental singular)
вве́деннями (instrumental plural)
вве́денні (locative singular)
вве́денню (locative singular)
вве́деннях (locative plural)
вве́дення (singular vocative)
вве́дення (plural vocative)

uk-ndecl

вве́дення<loci:ju>

[ˈʋːɛdenʲːɐ]

Uk-введення.ogg

From the вве́д- (vvéd-) stem of ввести́ (vvestý) + -ення (-ennja). Compare Russian введе́ние (vvedénije), Belarusian увядзе́нне (uvjadzjénnje).

(Christianity, capitalized, in the singular) Presentation of Mary


вознесіння

uk-noun

вознесі́ння<loci:ju>

вознесі́ння • (voznesínnja) n inan (genitive вознесі́ння, nominative plural вознесі́ння, genitive plural вознесі́нь)

вознесі́ння (canonical)
voznesínnja (romanization)
вознесі́ння (genitive)
вознесі́ння (nominative plural)
вознесі́нь (genitive plural)
вознесі́ння (nominative singular)
вознесі́ння (nominative plural)
вознесі́ння (genitive singular)
вознесі́нь (genitive plural)
вознесі́нню (dative singular)
вознесі́нням (dative plural)
вознесі́ння (accusative singular)
вознесі́ння (accusative plural)
вознесі́нням (instrumental singular)
вознесі́ннями (instrumental plural)
вознесі́нні (locative singular)
вознесі́нню (locative singular)
вознесі́ннях (locative plural)
вознесі́ння (singular vocative)
вознесі́ння (plural vocative)

uk-ndecl

вознесі́ння<loci:ju>

Uk-вознесіння.ogg

From возно́сити (voznósyty) + -і́ння (-ínnja). Compare Old Church Slavonic възнесениѥ (vŭznesenije), Bulgarian възнесение (vǎznesenie), Russian вознесе́ние (voznesénije).

cog

be:Свята-Стэфанаўская царква (Слуцк)
uk:Вознесіння
uk:Вознесіння Господнє (свято)

Вознесі́ння Госпо́днє ― Voznesínnja Hospódnje ― Ascension of Jesus (literally, “Ascension of the Lord”)

(Christianity, capitalized) Ascension (the believed entry of Jesus Christ into heaven after his resurrection)


протестантський

uk-adj

протеста́нтський

протеста́нтський • (protestántsʹkyj)

протеста́нтський (canonical)
protestántsʹkyj (romanization)
протеста́нтський (masculine nominative)
протеста́нтське (neuter nominative)
протеста́нтська (feminine nominative)
протеста́нтські (nominative plural)
протеста́нтського (genitive masculine neuter)
протеста́нтської (feminine genitive)
протеста́нтських (genitive plural)
протеста́нтському (dative masculine neuter)
протеста́нтській (dative feminine)
протеста́нтським (dative plural)
протеста́нтського (accusative animate masculine)
протеста́нтське (accusative neuter)
протеста́нтську (accusative feminine)
протеста́нтських (accusative animate plural)
протеста́нтський (accusative inanimate masculine)
протеста́нтські (accusative inanimate plural)
протеста́нтським (instrumental masculine neuter)
протеста́нтською (feminine instrumental)
протеста́нтськими (instrumental plural)
протеста́нтському (locative masculine neuter)
протеста́нтськім (locative masculine neuter)
протеста́нтській (feminine locative)
протеста́нтських (locative plural)

uk-adecl

протеста́нтський

From протеста́нт (protestánt) + -ський (-sʹkyj). Compare Russian протеста́нтский (protestántskij), Belarusian пратэста́нцкі (pratestáncki), Polish protestancki.

cog

протеста́нтский

пратэста́нцкі


православ'я

uk-noun

правосла́в'я • (pravoslávʺja) n inan (genitive правосла́в'я, uncountable)

правосла́в'я (canonical)
pravoslávʺja (romanization)
правосла́в'я (genitive)
правосла́в'я (nominative singular)
правосла́в'я (genitive singular)
правосла́в'ю (dative singular)
правосла́в'я (accusative singular)
правосла́в'ям (instrumental singular)
правосла́в'ї (locative singular)
правосла́в'ю (locative singular)
правосла́в'я (singular vocative)

From правосла́в(ний) (pravosláv(nyj)) + -я (-ja). Compare Russian правосла́вие (pravoslávije), Belarusian правасла́ўе (pravasláŭje), Polish prawosławie.

af

правосла́вний

правосла́в(ний)

cog

правосла́вие

uk:Православна церква


крилас

uk-noun

кри́лас • (krýlas) m inan (genitive кри́ласу, nominative plural кри́ласи)

крила́с • (krylás) m inan (genitive крила́су, nominative plural крила́си)

кри́лас (canonical)
krýlas (romanization)
кри́ласу (genitive)
кри́ласи (nominative plural)
крила́с (canonical)
krylás (romanization)
крила́су (genitive)
крила́си (nominative plural)
кри́лас (nominative singular)
кри́ласи (nominative plural)
кри́ласу (genitive singular)
кри́ласів (genitive plural)
кри́ласові (dative singular)
кри́ласу (dative singular)
кри́ласам (dative plural)
кри́лас (accusative singular)
кри́ласи (accusative plural)
кри́ласом (instrumental singular)
кри́ласами (instrumental plural)
кри́ласі (locative singular)
кри́ласах (locative plural)
кри́ласе (singular vocative)
кри́ласи (plural vocative)
крила́с (nominative singular)
крила́си (nominative plural)
крила́су (genitive singular)
крила́сів (genitive plural)
крила́сові (dative singular)
крила́су (dative singular)
крила́сам (dative plural)
крила́с (accusative singular)
крила́си (accusative plural)
крила́сом (instrumental singular)
крила́сами (instrumental plural)
крила́сі (locative singular)
крила́сах (locative plural)
крила́се (singular vocative)
крила́си (plural vocative)

Old Church Slavonic кли́росъ (klírosŭ), then Byzantine Greek κλήρος (klḗros). Metathesis possibly through крило́ (kryló) ("side of the building").


греко-католицький

uk-adj

гре́ко-католи́цький

гре́ко-католи́цький • (hréko-katolýcʹkyj)

гре́ко-католи́цький (canonical)
hréko-katolýcʹkyj (romanization)
гре́ко-католи́цький (masculine nominative)
гре́ко-католи́цьке (neuter nominative)
гре́ко-католи́цька (feminine nominative)
гре́ко-католи́цькі (nominative plural)
гре́ко-католи́цького (genitive masculine neuter)
гре́ко-католи́цької (feminine genitive)
гре́ко-католи́цьких (genitive plural)
гре́ко-католи́цькому (dative masculine neuter)
гре́ко-католи́цькій (dative feminine)
гре́ко-католи́цьким (dative plural)
гре́ко-католи́цького (accusative animate masculine)
гре́ко-католи́цьке (accusative neuter)
гре́ко-католи́цьку (accusative feminine)
гре́ко-католи́цьких (accusative animate plural)
гре́ко-католи́цький (accusative inanimate masculine)
гре́ко-католи́цькі (accusative inanimate plural)
гре́ко-католи́цьким (instrumental masculine neuter)
гре́ко-католи́цькою (feminine instrumental)
гре́ко-католи́цькими (instrumental plural)
гре́ко-католи́цькому (locative masculine neuter)
гре́ко-католи́цькім (locative masculine neuter)
гре́ко-католи́цькій (feminine locative)
гре́ко-католи́цьких (locative plural)

uk-adecl

гре́ко-католи́цький

[ˈɦrɛkɔ kɐtɔˈɫɪt͡sʲkei̯]

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-греко-католицький.wav


серафим

uk-noun

серафи́м<pr>

серафи́мський

серафи́м • (serafým) m pers (genitive серафи́ма, nominative plural серафи́ми, genitive plural серафи́мів, relational adjective серафи́мський)

серафи́м (canonical)
serafým (romanization)
серафи́ма (genitive)
серафи́ми (nominative plural)
серафи́мів (genitive plural)
серафи́мський (adjective relational)
серафи́м (nominative singular)
серафи́ми (nominative plural)
серафи́ма (genitive singular)
серафи́мів (genitive plural)
серафи́мові (dative singular)
серафи́му (dative singular)
серафи́мам (dative plural)
серафи́ма (accusative singular)
серафи́мів (accusative plural)
серафи́мом (instrumental singular)
серафи́мами (instrumental plural)
серафи́мові (locative singular)
серафи́мі (locative singular)
серафи́мах (locative plural)
серафи́ме (singular vocative)
серафи́ми (plural vocative)

uk-ndecl

серафи́м<pr>

Learned borrowing from Old Church Slavonic серафимъ (serafimŭ), from Ancient Greek σεραφίμ (seraphím), from Biblical Hebrew שְׂרָפִים (śərāp̄îm), plural of שָׂרָף (śārāp̄) (often translated as "fiery ones" although meaning is uncertain); perhaps related to the root שרף "to burn".


з нами Бог

head

з на́ми Бог • (z námy Boh)

з на́ми Бог (canonical)
z námy Boh (romanization)

Interpretation of Biblical Hebrew עִמָּנוּאֵל ('imanu'éll) (Isaiah 7:14, 8:10) and Koine Greek μεθ ἡμῶν ὁ Θεός (meth hēmôn ho Theós) (Matthew 1:23). Compare Russian с на́ми Бог (s námi Bog).

der

μεθ ἡμῶν ὁ Θεός

З нами Бог, разумійте, язици, і покаряйтеся, яко з нами Бог!

God is with us: understand, Gentiles, and repent, for God is with us! (a traditional Christian prayer)

Z namy Boh, razumijte, jazycy, i pokarjajtesja, jako z namy Boh!

(religion, Christianity) God is with us.

uk:з нами Бог


греко-католик

uk-noun

гре́ко-като́лик<pr>

гре́ко-католи́чка

гре́ко-католи́цький

гре́ко-като́лик • (hréko-katólyk) m pers (genitive гре́ко-като́лика, nominative plural гре́ко-като́лики, genitive plural гре́ко-като́ликів, feminine гре́ко-католи́чка, relational adjective гре́ко-католи́цький)

гре́ко-като́лик (canonical)
hréko-katólyk (romanization)
гре́ко-като́лика (genitive)
гре́ко-като́лики (nominative plural)
гре́ко-като́ликів (genitive plural)
гре́ко-католи́чка (feminine)
гре́ко-католи́цький (adjective relational)
гре́ко-като́лик (nominative singular)
гре́ко-като́лики (nominative plural)
гре́ко-като́лика (genitive singular)
гре́ко-като́ликів (genitive plural)
гре́ко-като́ликові (dative singular)
гре́ко-като́лику (dative singular)
гре́ко-като́ликам (dative plural)
гре́ко-като́лика (accusative singular)
гре́ко-като́ликів (accusative plural)
гре́ко-като́ликом (instrumental singular)
гре́ко-като́ликами (instrumental plural)
гре́ко-като́ликові (locative singular)
гре́ко-като́лику (locative singular)
гре́ко-като́ликах (locative plural)
гре́ко-като́лику (singular vocative)
гре́ко-като́лики (plural vocative)

uk-ndecl

гре́ко-като́лик<pr>

[ˈɦrɛkɔ kɐˈtɔɫek]

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-греко-католик.wav

Coordinate term: ри́мо-като́лик (rýmo-katólyk)


Земля Обітована

uk-proper noun

Земля́<d'.sg> Обітова́на<sg.+>

Земля́ Обітова́на • (Zemljá Obitována) f inan (genitive Землі́ Обітова́ної, uncountable)

Земля́ Обітова́на (canonical)
Zemljá Obitována (romanization)
Землі́ Обітова́ної (genitive)
Земля́ Обітова́на (nominative singular)
Землі́ Обітова́ної (genitive singular)
Землі́ Обітова́ній (dative singular)
Зе́млю Обітова́ну (accusative singular)
Земле́ю Обітова́ною (instrumental singular)
Землі́ Обітова́ній (locative singular)
Земле́ Обітова́на (singular vocative)

uk-ndecl

Земля́<d'.sg> Обітова́на<sg.+>

From земля́ (zemljá, “land”) + обітова́на (obitována, “promised”).

af

uk:Земля Ізраїльська


Отець

uk-proper noun

Оте́ць • (Otécʹ) m pers (genitive Отця́ or Вітця́, uncountable)

Оте́ць (canonical)
Otécʹ (romanization)
Отця́ (genitive)
Вітця́ (genitive)
Оте́ць (nominative singular)
Отця́ (genitive singular)
Вітця́ (genitive singular)
Отце́ві (dative singular)
Отцю́ (dative singular)
Вітце́ві (dative singular)
Вітцю́ (dative singular)
Отця́ (accusative singular)
Вітця́ (accusative singular)
Отце́м (instrumental singular)
Вітце́м (instrumental singular)
Отце́ві (locative singular)
Отцю́ (locative singular)
Отці́ (locative singular)
Вітце́ві (locative singular)
Вітцю́ (locative singular)
Вітці́ (locative singular)
О́тче (singular vocative)

From Old East Slavic отьць (otĭcĭ), from Proto-Slavic *otьcь, from Proto-Indo-European *átta.


відхреститися

uk-verb

відхрести́тися

відхре́щуватися

відхрести́тися • (vidxrestýtysja) pf (imperfective відхре́щуватися)

відхрести́тися (canonical)
vidxrestýtysja (romanization)
відхре́щуватися (imperfective)
відхрести́тися (infinitive perfective)
відхрести́тись (infinitive perfective)
відхрести́ться (infinitive perfective)
відхрести́вшись (adverbial past perfective)
відхрещу́ся (first-person future perfective singular)
відхрещу́сь (first-person future perfective singular)
відхре́стишся (future perfective second-person singular)
відхре́ститься (future perfective singular third-person)
відхре́стимся (first-person future perfective plural)
відхре́стимося (first-person future perfective plural)
відхре́стимось (first-person future perfective plural)
відхре́ститеся (future perfective plural second-person)
відхре́ститесь (future perfective plural second-person)
відхре́стяться (future perfective plural third-person)
відхресті́мся (first-person imperative plural)
відхресті́мося (first-person imperative plural)
відхресті́мось (first-person imperative plural)
відхрести́ся (imperative second-person singular)
відхрести́сь (imperative second-person singular)
відхресті́ться (imperative plural second-person)
відхрести́вся (masculine past singular)
відхрести́всь (masculine past singular)
відхрести́лися (masculine past plural)
відхрести́лись (masculine past plural)
відхрести́лася (feminine past singular)
відхрести́лась (feminine past singular)
відхрести́лися (feminine past plural)
відхрести́лись (feminine past plural)
відхрести́лося (neuter past singular)
відхрести́лось (neuter past singular)
відхрести́лися (neuter past plural)
відхрести́лись (neuter past plural)

uk-conj

відхрести́тися<4c.pf>

From від- (vid-) + хрести́ти (xrestýty) + -ся (-sja). Compare Russian открести́ться (otkrestítʹsja), Belarusian адхрысці́цца (adxryscícca).

cog

открести́ться

адхрысці́цца

(Christianity) to cross oneself in order to ward off, to keep at bay by making the sign of the cross (:evil spirits)


відхрещуватися

uk-verb

відхре́щуватися

відхрести́тися

відхре́щуватися • (vidxréščuvatysja) impf (perfective відхрести́тися)

відхре́щуватися (canonical)
vidxréščuvatysja (romanization)
відхрести́тися (perfective)
відхре́щуватися (imperfective infinitive)
відхре́щуватись (imperfective infinitive)
відхре́щуваться (imperfective infinitive)
відхре́щуючись (adverbial imperfective present)
відхре́щувавшись (adverbial imperfective past)
відхре́щуюся (first-person imperfective present singular)
відхре́щуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду відхре́щуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду відхре́щуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду відхре́щуваться (first-person future imperfective singular)
відхре́щуватимусь (first-person future imperfective singular)
відхре́щуватимуся (first-person future imperfective singular)
відхре́щуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш відхре́щуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш відхре́щуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш відхре́щуваться (future imperfective second-person singular)
відхре́щуватимешся (future imperfective second-person singular)
відхре́щується (imperfective present singular third-person)
бу́де відхре́щуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де відхре́щуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де відхре́щуваться (future imperfective singular third-person)
відхре́щуватиметься (future imperfective singular third-person)
відхре́щуємся (first-person imperfective plural present)
відхре́щуємося (first-person imperfective plural present)
відхре́щуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо відхре́щуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо відхре́щуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо відхре́щуваться (first-person future imperfective plural)
відхре́щуватимемось (first-person future imperfective plural)
відхре́щуватимемося (first-person future imperfective plural)
відхре́щуватимемся (first-person future imperfective plural)
відхре́щуєтеся (imperfective plural present second-person)
відхре́щуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете відхре́щуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете відхре́щуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете відхре́щуваться (future imperfective plural second-person)
відхре́щуватиметесь (future imperfective plural second-person)
відхре́щуватиметеся (future imperfective plural second-person)
відхре́щуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відхре́щуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відхре́щуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відхре́щуваться (future imperfective plural third-person)
відхре́щуватимуться (future imperfective plural third-person)
відхре́щуймося (first-person imperative plural)
відхре́щуймось (first-person imperative plural)
відхре́щуйся (imperative second-person singular)
відхре́щуйсь (imperative second-person singular)
відхре́щуйтеся (imperative plural second-person)
відхре́щуйтесь (imperative plural second-person)
відхре́щувався (masculine past singular)
відхре́щувавсь (masculine past singular)
відхре́щувалися (masculine past plural)
відхре́щувались (masculine past plural)
відхре́щувалася (feminine past singular)
відхре́щувалась (feminine past singular)
відхре́щувалися (feminine past plural)
відхре́щувались (feminine past plural)
відхре́щувалося (neuter past singular)
відхре́щувалось (neuter past singular)
відхре́щувалися (neuter past plural)
відхре́щувались (neuter past plural)

uk-conj

відхре́щуватися<2a.impf>

[ʋʲidˈxrɛʃt͡ʃʊʋɐtesʲɐ]

From відхрести́тися (vidxrestýtysja) + -увати (-uvaty). Compare Russian откре́щиваться (otkréščivatʹsja), Belarusian адхры́шчвацца (adxrýščvacca).

af

відхрести́тися

cog

откре́щиваться

адхры́шчвацца


опріснок

uk-noun

опрі́снок • (oprísnok) m inan (genitive опрі́снока, nominative plural опрі́сноки, genitive plural опрі́сноків)

опрі́снок (canonical)
oprísnok (romanization)
опрі́снока (genitive)
опрі́сноки (nominative plural)
опрі́сноків (genitive plural)
опрі́снок (nominative singular)
опрі́сноки (nominative plural)
опрі́снока (genitive singular)
опрі́сноків (genitive plural)
опрі́снокові (dative singular)
опрі́сноку (dative singular)
опрі́снокам (dative plural)
опрі́снок (accusative singular)
опрі́сноки (accusative plural)
опрі́сноком (instrumental singular)
опрі́сноками (instrumental plural)
опрі́сноку (locative singular)
опрі́сноках (locative plural)
опрі́сноку (singular vocative)
опрі́сноки (plural vocative)

Possibly from опрісни́ти (oprisnýty) + -ок (-ok). Compare Russian опре́снок (oprésnok), Belarusian прасна́к (prasnák).

опла́ток оплаток#Ukrainian

(Roman Catholicism) Synonym of опла́ток m (oplátok, “sacramental wafer, azyme, host”).


розкол

розко́л<genu>

розко́л • (rozkól) m inan (genitive розко́лу, nominative plural розко́ли, genitive plural розко́лів)

розко́л (canonical)
rozkól (romanization)
розко́лу (genitive)
розко́ли (nominative plural)
розко́лів (genitive plural)
розко́л (nominative singular)
розко́ли (nominative plural)
розко́лу (genitive singular)
розко́лів (genitive plural)
розко́лові (dative singular)
розко́лу (dative singular)
розко́лам (dative plural)
розко́л (accusative singular)
розко́ли (accusative plural)
розко́лом (instrumental singular)
розко́лами (instrumental plural)
розко́лі (locative singular)
розко́лах (locative plural)
розко́ле (singular vocative)
розко́ли (plural vocative)

uk-ndecl

розко́л<genu>

Deverbal from розколо́ти (rozkolóty). Compare Russian and Belarusian раско́л (raskól), Polish rozkol.


схизма

uk-noun

схи́зма • (sxýzma) f inan (genitive схи́зми, nominative plural схи́зми, genitive plural схизм)

схи́зма (canonical)
sxýzma (romanization)
схи́зми (genitive)
схи́зми (nominative plural)
схизм (genitive plural)
схи́зма (nominative singular)
схи́зми (nominative plural)
схи́зми (genitive singular)
схизм (genitive plural)
схи́змі (dative singular)
схи́змам (dative plural)
схи́зму (accusative singular)
схи́зми (accusative plural)
схи́змою (instrumental singular)
схи́змами (instrumental plural)
схи́змі (locative singular)
схи́змах (locative plural)
схи́змо (singular vocative)
схи́зми (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:схизма (значення)

Borrowed from Greek σχίσμα (schísma), from Ancient Greek σχίσμα (skhísma).

(Christianity) schism (a formal division or split within a religious body)

(Catholicism) schism (a split within Christianity whereby a group no longer recognizes the Bishop of Rome as the head of the Church, but shares essentially the same beliefs with the Church of Rome)


католицтво

католи́цтво<sg>

католи́цтво • (katolýctvo) n inan (genitive католи́цтва, uncountable)

католи́цтво (canonical)
katolýctvo (romanization)
католи́цтва (genitive)
католи́цтво (nominative singular)
католи́цтва (genitive singular)
католи́цтву (dative singular)
католи́цтво (accusative singular)
католи́цтвом (instrumental singular)
католи́цтві (locative singular)
католи́цтво (singular vocative)

uk-ndecl

католи́цтво<sg>

From като́лик (katólyk) + -цтво (-ctvo).

uk:Католицька церква


єзуїт

uk-noun

єзуї́т • (jezujít) m inan (genitive єзуї́та, nominative plural єзуї́ти, genitive plural єзуї́тів, feminine єзуї́тка, relational adjective єзуї́тський)

єзуї́т (canonical)
jezujít (romanization)
єзуї́та (genitive)
єзуї́ти (nominative plural)
єзуї́тів (genitive plural)
єзуї́тка (feminine)
єзуї́тський (adjective relational)
єзуї́т (nominative singular)
єзуї́ти (nominative plural)
єзуї́та (genitive singular)
єзуї́тів (genitive plural)
єзуї́тові (dative singular)
єзуї́ту (dative singular)
єзуї́там (dative plural)
єзуї́т (accusative singular)
єзуї́ти (accusative plural)
єзуї́том (instrumental singular)
єзуї́тами (instrumental plural)
єзуї́ті (locative singular)
єзуї́тах (locative plural)
єзуї́те (singular vocative)
єзуї́ти (plural vocative)


святити

святи́ти (canonical)
svjatýty (romanization)
святи́ти (imperfective infinitive)
святи́ть (imperfective infinitive)
свя́чений (imperfective passive past)
impersonal: свя́чено (imperfective passive past)
свя́тячи (adverbial imperfective present)
святи́вши (adverbial imperfective past)
свячу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду святи́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду святи́ть (first-person future imperfective singular)
святи́тиму (first-person future imperfective singular)
свя́тиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш святи́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш святи́ть (future imperfective second-person singular)
святи́тимеш (future imperfective second-person singular)
свя́тить (imperfective present singular third-person)
бу́де святи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де святи́ть (future imperfective singular third-person)
святи́тиме (future imperfective singular third-person)
свя́тим (first-person imperfective plural present)
свя́тимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо святи́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо святи́ть (first-person future imperfective plural)
святи́тимемо (first-person future imperfective plural)
святи́тимем (first-person future imperfective plural)
свя́тите (imperfective plural present second-person)
бу́дете святи́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете святи́ть (future imperfective plural second-person)
святи́тимете (future imperfective plural second-person)
свя́тять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть святи́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть святи́ть (future imperfective plural third-person)
святи́тимуть (future imperfective plural third-person)
святі́м (first-person imperative plural)
святі́мо (first-person imperative plural)
святи́ (imperative second-person singular)
святі́ть (imperative plural second-person)
святи́в (masculine past singular)
святи́ли (masculine past plural)
святи́ла (feminine past singular)
святи́ли (feminine past plural)
святи́ло (neuter past singular)
святи́ли (neuter past plural)

[sʲʋʲɐˈtɪte]

Inherited from Old Ruthenian свѧти́ти (svjatíti), from Old East Slavic свѧтити, from Proto-Slavic *svętiti. By surface analysis, свят(ий) (svjat(yj)) + -ити (-yty).


нунцій

uk-noun

ну́нцій • (núncij) m pers (genitive ну́нція, nominative plural ну́нції, genitive plural ну́нціїв, relational adjective ну́нціїв)

ну́нцій (canonical)
núncij (romanization)
ну́нція (genitive)
ну́нції (nominative plural)
ну́нціїв (genitive plural)
ну́нціїв (adjective relational)
ну́нцій (nominative singular)
ну́нції (nominative plural)
ну́нція (genitive singular)
ну́нціїв (genitive plural)
ну́нцію (dative singular)
ну́нцієві (dative singular)
ну́нціям (dative plural)
ну́нція (accusative singular)
ну́нціїв (accusative plural)
ну́нцієм (instrumental singular)
ну́нціями (instrumental plural)
ну́нцію (locative singular)
ну́нцієві (locative singular)
ну́нції (locative singular)
ну́нціях (locative plural)
ну́нцію (singular vocative)
ну́нції (plural vocative)


нунціатура

нунціату́ра<>

нунціату́ра • (nunciatúra) f inan (genitive нунціату́ри, nominative plural нунціату́ри, genitive plural нунціату́р)

нунціату́ра (canonical)
nunciatúra (romanization)
нунціату́ри (genitive)
нунціату́ри (nominative plural)
нунціату́р (genitive plural)
нунціату́ра (nominative singular)
нунціату́ри (nominative plural)
нунціату́ри (genitive singular)
нунціату́р (genitive plural)
нунціату́рі (dative singular)
нунціату́рам (dative plural)
нунціату́ру (accusative singular)
нунціату́ри (accusative plural)
нунціату́рою (instrumental singular)
нунціату́рами (instrumental plural)
нунціату́рі (locative singular)
нунціату́рах (locative plural)
нунціату́ро (singular vocative)
нунціату́ри (plural vocative)

uk-ndecl

нунціату́ра<>

апо́стольська нунціату́ра

(Roman Catholicism) nunciature (equivalent of an embassy for the Holy See)

(Roman Catholicism) nunciature (status or rank of a nuncio)


купіль

uk-noun

ку́піль • (kúpilʹ) m inan or f inan (genitive ку́пелю or ку́пелі, nominative plural ку́пелі, genitive plural ку́пелів or ку́пелей)

ку́піль (canonical)
kúpilʹ (romanization)
ку́пелю (genitive)
ку́пелі (genitive)
ку́пелі (nominative plural)
ку́пелів (genitive plural)
ку́пелей (genitive plural)
ку́піль (nominative singular)
ку́пелі (nominative plural)
ку́пелю (genitive singular)
ку́пелі (genitive singular)
ку́пелів (genitive plural)
ку́пелей (genitive plural)
ку́пелеві (dative singular)
ку́пелю (dative singular)
ку́пелі (dative singular)
ку́пелям (dative plural)
ку́піль (accusative singular)
ку́пелі (accusative plural)
ку́пелем (instrumental singular)
ку́піллю (instrumental singular)
ку́пелями (instrumental plural)
ку́пелю (locative singular)
ку́пелі (locative singular)
ку́пелях (locative plural)
ку́пелю (singular vocative)
ку́пеле (singular vocative)
ку́пелі (plural vocative)

(Christianity) font, baptismal font (a large basin with holy water used for baptism)


вікарій

віка́рій • (vikárij) m inan (genitive віка́рія, nominative plural віка́рії, genitive plural віка́ріїв)

віка́рій (canonical)
vikárij (romanization)
віка́рія (genitive)
віка́рії (nominative plural)
віка́ріїв (genitive plural)
віка́рій (nominative singular)
віка́рії (nominative plural)
віка́рія (genitive singular)
віка́ріїв (genitive plural)
віка́рію (dative singular)
віка́рієві (dative singular)
віка́ріям (dative plural)
віка́рій (accusative singular)
віка́рії (accusative plural)
віка́рієм (instrumental singular)
віка́ріями (instrumental plural)
віка́рію (locative singular)
віка́рії (locative singular)
віка́ріях (locative plural)
віка́рію (singular vocative)
віка́рії (plural vocative)

Uk-вікарій.ogg


Водохреще

uk-proper noun

Водо́хреще<sg>

Водо́хреще • (Vodóxrešče) n inan (genitive Водо́хреща, uncountable)

Водо́хреще (canonical)
Vodóxrešče (romanization)
Водо́хреща (genitive)
Водо́хреще (nominative singular)
Водо́хреща (genitive singular)
Водо́хрещу (dative singular)
Водо́хреще (accusative singular)
Водо́хрещем (instrumental singular)
Водо́хрещу (locative singular)
Водо́хрещі (locative singular)
Водо́хреще (singular vocative)

uk-ndecl

Водо́хреще<sg>

вода́ (vodá, “water”) + хрести́ти (xrestýty, “to baptise”), referring to the practice of baptising people in water to celebrate Epiphany. Compare Macedonian Водокрст (Vodokrst).

af

uk:Водохреще


водохрестя

uk-noun

водохре́стя<N.sg>

водохре́стя • (vodoxréstja) n inan (genitive водохре́стя, uncountable)

водохре́стя (canonical)
vodoxréstja (romanization)
водохре́стя (genitive)
водохре́стя (nominative singular)
водохре́стя (genitive singular)
водохре́стю (dative singular)
водохре́стя (accusative singular)
водохре́стям (instrumental singular)
водохре́сті (locative singular)
водохре́стя (singular vocative)

uk-ndecl

водохре́стя<N.sg>

Uk-водохрестя.ogg

From вода (voda) + -о- (-o-) + хре́ст (xrést) + -я (-ja).


водохрещення

uk-noun

водохре́щення<>

водохре́щення • (vodoxréščennja) n inan (genitive водохре́щення, nominative plural водохре́щення, genitive plural водохре́щень)

водохре́щення (canonical)
vodoxréščennja (romanization)
водохре́щення (genitive)
водохре́щення (nominative plural)
водохре́щень (genitive plural)
водохре́щення (nominative singular)
водохре́щення (nominative plural)
водохре́щення (genitive singular)
водохре́щень (genitive plural)
водохре́щенню (dative singular)
водохре́щенням (dative plural)
водохре́щення (accusative singular)
водохре́щення (accusative plural)
водохре́щенням (instrumental singular)
водохре́щеннями (instrumental plural)
водохре́щенні (locative singular)
водохре́щеннях (locative plural)
водохре́щення (singular vocative)
водохре́щення (plural vocative)

uk-ndecl

водохре́щення<>

[wɔdɔˈxrɛʃt͡ʃenʲːɐ]

Uk-водохрещення.ogg

From вода (voda) + -о- (-o-) + хре́щення (xréščennja)