воздух

uk-noun

во́здух • (vózdux) m inan (genitive во́здуха, nominative plural во́здухи, genitive plural во́здухів)

во́здух (canonical)
vózdux (romanization)
во́здуха (genitive)
во́здухи (nominative plural)
во́здухів (genitive plural)
во́здух (nominative singular)
во́здухи (nominative plural)
во́здуха (genitive singular)
во́здухів (genitive plural)
во́здухові (dative singular)
во́здуху (dative singular)
во́здухам (dative plural)
во́здух (accusative singular)
во́здухи (accusative plural)
во́здухом (instrumental singular)
во́здухами (instrumental plural)
во́здуху (locative singular)
во́здухах (locative plural)
во́здуху (singular vocative)
во́здухи (plural vocative)

uk-ndecl

во́здух<gena>

(religion) a veil for communion vessels used during a church liturgy


ореол

uk-noun

орео́л<genu>

орео́л • (oreól) m inan (genitive орео́лу, nominative plural орео́ли, genitive plural орео́лів, relational adjective орео́льний)

орео́л (canonical)
oreól (romanization)
орео́лу (genitive)
орео́ли (nominative plural)
орео́лів (genitive plural)
орео́льний (adjective relational)
орео́л (nominative singular)
орео́ли (nominative plural)
орео́лу (genitive singular)
орео́лів (genitive plural)
орео́лові (dative singular)
орео́лу (dative singular)
орео́лам (dative plural)
орео́л (accusative singular)
орео́ли (accusative plural)
орео́лом (instrumental singular)
орео́лами (instrumental plural)
орео́лі (locative singular)
орео́лах (locative plural)
орео́ле (singular vocative)
орео́ли (plural vocative)

uk-ndecl

орео́л<genu>

uk:Мельничук Олександр Савич


чудо

uk-noun

чу́до • (čúdo) n inan (genitive чу́да, nominative plural чу́да or чудеса́, genitive plural чуд or чуде́с)

чу́до (canonical)
čúdo (romanization)
чу́да (genitive)
чу́да (nominative plural)
чудеса́ (nominative plural)
чуд (genitive plural)
чуде́с (genitive plural)
чу́до (nominative singular)
чу́да (nominative plural)
чудеса́ (nominative plural)
чу́да (genitive singular)
чуд (genitive plural)
чуде́с (genitive plural)
чу́дові (dative singular)
чу́ду (dative singular)
чу́дам (dative plural)
чудеса́м (dative plural)
чу́до (accusative singular)
чу́да (accusative plural)
чудеса́ (accusative plural)
чу́дом (instrumental singular)
чу́дами (instrumental plural)
чудеса́ми (instrumental plural)
чу́ді (locative singular)
чу́дах (locative plural)
чудеса́х (locative plural)
чу́до (singular vocative)
чу́да (plural vocative)
чудеса́ (plural vocative)


волхв

волхв • (volxv) m pers (genitive волхва́, nominative plural волхви́, genitive plural волхві́в)

volxv (romanization)
волхва́ (genitive)
волхви́ (nominative plural)
волхві́в (genitive plural)
волхв (nominative singular)
волхви́ (nominative plural)
волхва́ (genitive singular)
волхві́в (genitive plural)
волхво́ві (dative singular)
волхву́ (dative singular)
волхва́м (dative plural)
волхва́ (accusative singular)
волхві́в (accusative plural)
волхво́м (instrumental singular)
волхва́ми (instrumental plural)
волхво́ві (locative singular)
волхві́ (locative singular)
волхва́х (locative plural)
во́лхве (singular vocative)
волхви́ (plural vocative)

Borrowed from Old Church Slavonic влъхвъ (vlŭxvŭ), from Old Church Slavonic влъснѫти (vlŭsnǫti, “to stutter”), referring to the trances the priests used in their ceremonies.


престол

uk-noun

престо́л<genu>

престо́л • (prestól) m inan (genitive престо́лу, nominative plural престо́ли, genitive plural престо́лів)

престо́л (canonical)
prestól (romanization)
престо́лу (genitive)
престо́ли (nominative plural)
престо́лів (genitive plural)
престо́л (nominative singular)
престо́ли (nominative plural)
престо́лу (genitive singular)
престо́лів (genitive plural)
престо́лові (dative singular)
престо́лу (dative singular)
престо́лам (dative plural)
престо́л (accusative singular)
престо́ли (accusative plural)
престо́лом (instrumental singular)
престо́лами (instrumental plural)
престо́лі (locative singular)
престо́лах (locative plural)
престо́ле (singular vocative)
престо́ли (plural vocative)

uk-ndecl

престо́л<genu>

Borrowed from Old Church Slavonic прѣстолъ (prěstolŭ), from Proto-Slavic *perstolъ.

uk:Престол (трон)
uk:престол


владика

uk-noun

влади́ка<M.pr>

влади́ка • (vladýka) m pers (genitive влади́ки, nominative plural влади́ки, genitive plural влади́к, feminine влади́чиця)

влади́ка (canonical)
vladýka (romanization)
влади́ки (genitive)
влади́ки (nominative plural)
влади́к (genitive plural)
влади́чиця (feminine)
влади́ка (nominative singular)
влади́ки (nominative plural)
влади́ки (genitive singular)
влади́к (genitive plural)
влади́ці (dative singular)
влади́кам (dative plural)
влади́ку (accusative singular)
влади́к (accusative plural)
влади́кою (instrumental singular)
влади́ками (instrumental plural)
влади́ці (locative singular)
влади́ках (locative plural)
влади́ко (singular vocative)
влади́ки (plural vocative)

uk-ndecl

влади́ка<M.pr>

Borrowed from Old Church Slavonic владꙑка (vladyka), itself derived from Old Church Slavonic владѣти (vladěti), from Proto-Slavic *volděti (“to expand”). By surface analysis, влада (vlada) + -ика (-yka)


Адам

uk-proper noun

Ада́м • (Adám) m pers (genitive Ада́ма, nominative plural Ада́ми, genitive plural Ада́мів)

Ада́м (canonical)
Adám (romanization)
Ада́ма (genitive)
Ада́ми (nominative plural)
Ада́мів (genitive plural)
Ада́м (nominative singular)
Ада́ми (nominative plural)
Ада́ма (genitive singular)
Ада́мів (genitive plural)
Ада́мові (dative singular)
Ада́му (dative singular)
Ада́мам (dative plural)
Ада́ма (accusative singular)
Ада́мів (accusative plural)
Ада́мом (instrumental singular)
Ада́мами (instrumental plural)
Ада́мові (locative singular)
Ада́мі (locative singular)
Ада́мах (locative plural)
Ада́ме (singular vocative)
Ада́ми (plural vocative)

From Hebrew אָדָם (adam, “earth, man, soil, light brown”).

bor

(Abrahamic religions) Adam (the first man and the progenitor of the human race)


канон

uk-noun

кано́н<genu>

кано́н • (kanón) m inan (genitive кано́ну, nominative plural кано́ни, genitive plural кано́нів)

кано́н (canonical)
kanón (romanization)
кано́ну (genitive)
кано́ни (nominative plural)
кано́нів (genitive plural)
кано́н (nominative singular)
кано́ни (nominative plural)
кано́ну (genitive singular)
кано́нів (genitive plural)
кано́нові (dative singular)
кано́ну (dative singular)
кано́нам (dative plural)
кано́н (accusative singular)
кано́ни (accusative plural)
кано́ном (instrumental singular)
кано́нами (instrumental plural)
кано́ні (locative singular)
кано́нах (locative plural)
кано́не (singular vocative)
кано́ни (plural vocative)

uk-ndecl

кано́н<genu>

uk:Мельничук Олександр Савич

Inherited from Old East Slavic канонъ (kanonŭ), from Old Church Slavonic канонъ (kanonŭ), from Ancient Greek κανών (kanṓn).

inh+

(religion, law) canon (religious law or body of law decreed by a church)

(biblical) canon (accepted holy scripture)


сура

uk-noun

су́ра • (súra) f inan (genitive су́ри, nominative plural су́ри, genitive plural сур)

су́ра (canonical)
súra (romanization)
су́ри (genitive)
су́ри (nominative plural)
сур (genitive plural)
су́ра (nominative singular)
су́ри (nominative plural)
су́ри (genitive singular)
сур (genitive plural)
су́рі (dative singular)
су́рам (dative plural)
су́ру (accusative singular)
су́ри (accusative plural)
су́рою (instrumental singular)
су́рами (instrumental plural)
су́рі (locative singular)
су́рах (locative plural)
су́ро (singular vocative)
су́ри (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-сура.wav


логос

ло́гос • (lóhos) m inan (genitive ло́госу, uncountable)

ло́гос (canonical)
lóhos (romanization)
ло́госу (genitive)
ло́гос (nominative singular)
ло́госу (genitive singular)
ло́госові (dative singular)
ло́госу (dative singular)
ло́гос (accusative singular)
ло́госом (instrumental singular)
ло́госу (locative singular)
ло́госі (locative singular)
ло́госе (singular vocative)

Borrowed from Ancient Greek λόγος (lógos).


кумир

uk-noun

куми́р • (kumýr) m inan (genitive куми́ра, nominative plural куми́ри, genitive plural куми́рів)

куми́р (canonical)
kumýr (romanization)
куми́ра (genitive)
куми́ри (nominative plural)
куми́рів (genitive plural)
куми́р (nominative singular)
куми́ри (nominative plural)
куми́ра (genitive singular)
куми́рів (genitive plural)
куми́рові (dative singular)
куми́ру (dative singular)
куми́рам (dative plural)
куми́р (accusative singular)
куми́ри (accusative plural)
куми́ром (instrumental singular)
куми́рами (instrumental plural)
куми́рі (locative singular)
куми́рах (locative plural)
куми́ре (singular vocative)
куми́ри (plural vocative)


благодать

благода́ть<F.sg>

благода́ть • (blahodátʹ) f inan (genitive благода́ті, uncountable)

благода́ть (canonical)
blahodátʹ (romanization)
благода́ті (genitive)
благода́ть (nominative singular)
благода́ті (genitive singular)
благода́ті (dative singular)
благода́ть (accusative singular)
благода́ттю (instrumental singular)
благода́ті (locative singular)
благода́те (singular vocative)

uk-ndecl

благода́ть<F.sg>

[bɫɐɦɔˈdatʲ]

Uk-благодать.ogg

Borrowed from Old Church Slavonic благодать (blagodatĭ). By surface analysis, бла́го (bláho) + -о- (-o-) + да́ти (dáty) + -ь (-ʹ).


джихад

uk-noun

джиха́д<genu>

джиха́д • (džyxád) m inan (genitive джиха́ду, nominative plural джиха́ди, genitive plural джиха́дів)

джиха́д (canonical)
džyxád (romanization)
джиха́ду (genitive)
джиха́ди (nominative plural)
джиха́дів (genitive plural)
джиха́д (nominative singular)
джиха́ди (nominative plural)
джиха́ду (genitive singular)
джиха́дів (genitive plural)
джиха́дові (dative singular)
джиха́ду (dative singular)
джиха́дам (dative plural)
джиха́д (accusative singular)
джиха́ди (accusative plural)
джиха́дом (instrumental singular)
джиха́дами (instrumental plural)
джиха́ді (locative singular)
джиха́дах (locative plural)
джиха́де (singular vocative)
джиха́ди (plural vocative)

uk-ndecl

джиха́д<genu>

Borrowed from Arabic جِهَاد (jihād, “struggle; effort”).


духовенство

uk-noun

духове́нство<sg>

духове́нство • (duxovénstvo) n inan (genitive духове́нства, uncountable)

духове́нство (canonical)
duxovénstvo (romanization)
духове́нства (genitive)
духове́нство (nominative singular)
духове́нства (genitive singular)
духове́нству (dative singular)
духове́нство (accusative singular)
духове́нством (instrumental singular)
духове́нстві (locative singular)
духове́нство (singular vocative)

uk-ndecl

духове́нство<sg>

Inherited from Old Ruthenian дꙋхове́нство (duxovénstvo), from Middle Polish duchowieństwo, a calque of German Geistlichkeit; possibly, later reborrowed from Russian духове́нство (duxovénstvo). By surface analysis, духо́вний (duxóvnyj) + -ство (-stvo).

inh

дꙋхове́нство

inh+

дꙋхове́нство

bor

духове́нство

surf

uk:духовенство


псалом

uk-noun

псало́м • (psalóm) m inan (genitive псалма́, nominative plural псалми́, genitive plural псалмі́в)

псало́м (canonical)
psalóm (romanization)
псалма́ (genitive)
псалми́ (nominative plural)
псалмі́в (genitive plural)
псало́м (nominative singular)
псалми́ (nominative plural)
псалма́ (genitive singular)
псалмі́в (genitive plural)
псалмо́ві (dative singular)
псалму́ (dative singular)
псалма́м (dative plural)
псало́м (accusative singular)
псалми́ (accusative plural)
псалмо́м (instrumental singular)
псалма́ми (instrumental plural)
псалмі́ (locative singular)
псалма́х (locative plural)
пса́лме (singular vocative)
псалми́ (plural vocative)

Borrowed from Old Church Slavonic ѱалъмъ (psalŭmŭ), from Ancient Greek ψαλμός (psalmós). Doublet of пса́льма (psálʹma).


спаситель

uk-noun

спаси́тель<a.pr>

спаси́телька

спаси́тель • (spasýtelʹ) m pers (genitive спаси́теля, nominative plural спаси́телі, genitive plural спаси́телів, feminine спаси́телька)

спаси́тель (canonical)
spasýtelʹ (romanization)
спаси́теля (genitive)
спаси́телі (nominative plural)
спаси́телів (genitive plural)
спаси́телька (feminine)
спаси́тель (nominative singular)
спаси́телі (nominative plural)
спаси́теля (genitive singular)
спаси́телів (genitive plural)
спаси́телеві (dative singular)
спаси́телю (dative singular)
спаси́телям (dative plural)
спаси́теля (accusative singular)
спаси́телів (accusative plural)
спаси́телем (instrumental singular)
спаси́телями (instrumental plural)
спаси́телеві (locative singular)
спаси́телю (locative singular)
спаси́телі (locative singular)
спаси́телях (locative plural)
спаси́телю (singular vocative)
спаси́телі (plural vocative)

uk-ndecl

спаси́тель<a.pr>

Borrowed from Old Church Slavonic съпаситель (sŭpasitelĭ). By surface analysis, спас- (spas-) + -тель (-telʹ)


свята

uk-noun

свята́<+.pr>

свята́ • (svjatá) f pers (genitive свято́ї, nominative plural святі́, genitive plural святи́х, masculine святи́й)

свята́ (canonical)
svjatá (romanization)
свято́ї (genitive)
святі́ (nominative plural)
святи́х (genitive plural)
святи́й (masculine)
свята́ (nominative singular)
святі́ (nominative plural)
свято́ї (genitive singular)
святи́х (genitive plural)
святі́й (dative singular)
святи́м (dative plural)
святу́ (accusative singular)
святи́х (accusative plural)
свято́ю (instrumental singular)
святи́ми (instrumental plural)
святі́й (locative singular)
святи́х (locative plural)
свята́ (singular vocative)
святі́ (plural vocative)

uk-ndecl

свята́<+.pr>

Nominalization of свята́ (svjatá, adjective form)

nominalization

Свята́ О́льга


лавра

uk-noun

ла́вра • (lávra) f inan (genitive ла́ври, nominative plural ла́ври, genitive plural лавр, relational adjective ла́врський)

ла́вра (canonical)
lávra (romanization)
ла́ври (genitive)
ла́ври (nominative plural)
лавр (genitive plural)
ла́врський (adjective relational)
ла́вра (nominative singular)
ла́ври (nominative plural)
ла́ври (genitive singular)
лавр (genitive plural)
ла́врі (dative singular)
ла́врам (dative plural)
ла́вру (accusative singular)
ла́ври (accusative plural)
ла́врою (instrumental singular)
ла́врами (instrumental plural)
ла́врі (locative singular)
ла́врах (locative plural)
ла́вро (singular vocative)
ла́ври (plural vocative)

From Ancient Greek λαύρα (laúra, “lane, path”).

der

(religion) lavra, (a large male) monastery


священство

uk-noun

свяще́нство<sg>

свяще́нство • (svjaščénstvo) n inan (genitive свяще́нства, uncountable)

свяще́нство (canonical)
svjaščénstvo (romanization)
свяще́нства (genitive)
свяще́нство (nominative singular)
свяще́нства (genitive singular)
свяще́нству (dative singular)
свяще́нство (accusative singular)
свяще́нством (instrumental singular)
свяще́нстві (locative singular)
свяще́нство (singular vocative)

uk-ndecl

свяще́нство<sg>

[sʲʋʲɐʃˈt͡ʃɛnstwɔ]

From священ(ний) (svjaščen(nyj)) or свяще́н(ик) (svjaščén(yk)) + -ство (-stvo).


святий

uk-noun

святи́й<+.pr>

святи́й • (svjatýj) m pers (genitive свято́го, nominative plural святі́, genitive plural святи́х, feminine свята́)

святи́й (canonical)
svjatýj (romanization)
свято́го (genitive)
святі́ (nominative plural)
святи́х (genitive plural)
свята́ (feminine)
святи́й (nominative singular)
святі́ (nominative plural)
свято́го (genitive singular)
святи́х (genitive plural)
свято́му (dative singular)
святи́м (dative plural)
свято́го (accusative singular)
святи́х (accusative plural)
святи́м (instrumental singular)
святи́ми (instrumental plural)
свято́му (locative singular)
святі́м (locative singular)
святи́х (locative plural)
святи́й (singular vocative)
святі́ (plural vocative)

uk-ndecl

святи́й<+.pr>

[sʲʋʲɐˈtɪi̯]

Святи́й Микола́й


змій

uk-noun

змій • (zmij) m animal (genitive змі́я, nominative plural змі́ї, genitive plural змі́їв, relational adjective змії́ний)

zmij (romanization)
змі́я (genitive)
змі́ї (nominative plural)
змі́їв (genitive plural)
змії́ний (adjective relational)
змій (nominative singular)
змі́ї (nominative plural)
змі́я (genitive singular)
змі́їв (genitive plural)
змі́ю (dative singular)
змі́єві (dative singular)
змі́ям (dative plural)
змі́я (accusative singular)
змі́ї (accusative plural)
змі́їв (accusative plural)
змі́єм (instrumental singular)
змі́ями (instrumental plural)
змі́ю (locative singular)
змі́єві (locative singular)
змі́ї (locative singular)
змі́ях (locative plural)
змі́ю (singular vocative)
змі́ї (plural vocative)

From Proto-Slavic *zmьjь. Related to змія́ (zmijá).


житіє

житіє́ • (žytijé) n inan (genitive житія́, nominative plural житія́, genitive plural житі́й)

житіє́ (canonical)
žytijé (romanization)
житія́ (genitive)
житія́ (nominative plural)
житі́й (genitive plural)
житіє́ (nominative singular)
житія́ (nominative plural)
житія́ (genitive singular)
житі́й (genitive plural)
житію́ (dative singular)
житія́м (dative plural)
житіє́ (accusative singular)
житія́ (accusative plural)
житіє́м (instrumental singular)
житія́ми (instrumental plural)
житію́ (locative singular)
житії́ (locative singular)
житія́х (locative plural)
житіє́ (singular vocative)
житія́ (plural vocative)

Borrowed from Old Church Slavonic житиѥ (žitije, “life”), from Proto-Slavic *žitьje, from Proto-Slavic *žiti (“to live”). Doublet of життя́ (žyttjá), the inherited East Slavic form.

bor

(literary, historical, ecclesiastical) hagiography, biography


мощі

uk-noun

мо́щі • (móšči) f inan pl (genitive моще́й, plural only)

мо́щі (canonical)
móšči (romanization)
моще́й (genitive)
мо́щі (nominative plural)
моще́й (genitive plural)
моща́м (dative plural)
мо́щі (accusative plural)
моща́ми (instrumental plural)
моща́х (locative plural)
мо́щі (plural vocative)

Borrowed from Old Church Slavonic мощи (mošti), plural of мошть (moštĭ), from Proto-Slavic *mȍťь. Doublet of міць (micʹ) and міч (mič).

(religion) relics (a part of the body of a saint)


духівництво

духівни́цтво<sg>

духівни́цтво • (duxivnýctvo) n inan (genitive духівни́цтва, uncountable)

духівни́цтво (canonical)
duxivnýctvo (romanization)
духівни́цтва (genitive)
духівни́цтво (nominative singular)
духівни́цтва (genitive singular)
духівни́цтву (dative singular)
духівни́цтво (accusative singular)
духівни́цтвом (instrumental singular)
духівни́цтві (locative singular)
духівни́цтво (singular vocative)

uk-ndecl

духівни́цтво<sg>

From дух (dux) + -івни́цтво (-ivnýctvo).


посланець аллаха

uk-proper noun

посла́нець алла́ха

посла́нець алла́ха • (poslánecʹ alláxa) m pers (genitive [please provide], uncountable)

посла́нець алла́ха (canonical)
poslánecʹ alláxa (romanization)

Calque of Arabic رَسُولُ اللّٰهِ (rasūlu llāhi, literally “messenger of Allah”)

clq

رَسُولُ اللّٰهِ

(Islam) Muhammad, the last and most important messenger of Allah in Islam


Буття

uk-proper noun

Буття́ • (Buttjá) n inan (genitive Буття́, uncountable)

Буття́ (canonical)
Buttjá (romanization)
Буття́ (genitive)
Буття́ (nominative singular)
Буття́ (genitive singular)
Буттю́ (dative singular)
Буття́ (accusative singular)
Буття́м (instrumental singular)
Буттю́ (locative singular)
Бутті́ (locative singular)
Буття́ (singular vocative)

Capitalized form of буття́ n (buttjá, “being”).

Кни́га Буття́


конфесія

uk-noun

конфесі́йний

конфе́сія • (konfésija) f inan (genitive конфе́сії, nominative plural конфе́сії, genitive plural конфе́сій, relational adjective конфесі́йний)

конфе́сія (canonical)
konfésija (romanization)
конфе́сії (genitive)
конфе́сії (nominative plural)
конфе́сій (genitive plural)
конфесі́йний (adjective relational)
конфе́сія (nominative singular)
конфе́сії (nominative plural)
конфе́сії (genitive singular)
конфе́сій (genitive plural)
конфе́сії (dative singular)
конфе́сіям (dative plural)
конфе́сію (accusative singular)
конфе́сії (accusative plural)
конфе́сією (instrumental singular)
конфе́сіями (instrumental plural)
конфе́сії (locative singular)
конфе́сіях (locative plural)
конфе́сіє (singular vocative)
конфе́сії (plural vocative)

From Latin cōnfessiō. Compare Russian конфе́ссия (konféssija), Polish konfesja.


віросповідання

віросповіда́ння<locju:i>

віросповіда́ння • (virospovidánnja) n inan (genitive віросповіда́ння, nominative plural віросповіда́ння, genitive plural віросповіда́нь)

віросповіда́ння (canonical)
virospovidánnja (romanization)
віросповіда́ння (genitive)
віросповіда́ння (nominative plural)
віросповіда́нь (genitive plural)
віросповіда́ння (nominative singular)
віросповіда́ння (nominative plural)
віросповіда́ння (genitive singular)
віросповіда́нь (genitive plural)
віросповіда́нню (dative singular)
віросповіда́нням (dative plural)
віросповіда́ння (accusative singular)
віросповіда́ння (accusative plural)
віросповіда́нням (instrumental singular)
віросповіда́ннями (instrumental plural)
віросповіда́нню (locative singular)
віросповіда́нні (locative singular)
віросповіда́ннях (locative plural)
віросповіда́ння (singular vocative)
віросповіда́ння (plural vocative)

uk-ndecl

віросповіда́ння<locju:i>

[ʋʲirɔspɔʋʲiˈdanʲːɐ]

Uk-віросповідання.ogg

From ві́ра (víra, “faith”) + -о- (-o-) + сповіда́ння (spovidánnja, “confession”). Compare Russian вероиспове́дание (veroispovédanije).

cog

вероиспове́дание


ікона

uk-noun

іко́на • (ikóna) f inan (genitive іко́ни, nominative plural іко́ни, genitive plural іко́н, relational adjective іко́нний)

іко́на (canonical)
ikóna (romanization)
іко́ни (genitive)
іко́ни (nominative plural)
іко́н (genitive plural)
іко́нний (adjective relational)
іко́на (nominative singular)
іко́ни (nominative plural)
іко́ни (genitive singular)
іко́н (genitive plural)
іко́ні (dative singular)
іко́нам (dative plural)
іко́ну (accusative singular)
іко́ни (accusative plural)
іко́ною (instrumental singular)
іко́нами (instrumental plural)
іко́ні (locative singular)
іко́нах (locative plural)
іко́но (singular vocative)
іко́ни (plural vocative)

Borrowed from Old Church Slavonic икона (ikona), from Greek εικόνα (eikóna), from Ancient Greek εἰκών (eikṓn).


покаяння

uk-noun

покая́ння<loci:ju>

покая́ння • (pokajánnja) n inan (genitive покая́ння, nominative plural покая́ння, genitive plural покая́нь, relational adjective покая́ний)

покая́ння (canonical)
pokajánnja (romanization)
покая́ння (genitive)
покая́ння (nominative plural)
покая́нь (genitive plural)
покая́ний (adjective relational)
покая́ння (nominative singular)
покая́ння (nominative plural)
покая́ння (genitive singular)
покая́нь (genitive plural)
покая́нню (dative singular)
покая́нням (dative plural)
покая́ння (accusative singular)
покая́ння (accusative plural)
покая́нням (instrumental singular)
покая́ннями (instrumental plural)
покая́нні (locative singular)
покая́нню (locative singular)
покая́ннях (locative plural)
покая́ння (singular vocative)
покая́ння (plural vocative)

uk-ndecl

покая́ння<loci:ju>

From по- (po-) + ка́ятися (kájatysja) + -ння (-nnja). Compare Russian покая́ние (pokajánije), Belarusian пакая́нне (pakajánnje).


сповідь

uk-noun

спо́відь • (spóvidʹ) f inan (genitive спо́віді, nominative plural спо́віді, genitive plural спо́відей)

спо́відь (canonical)
spóvidʹ (romanization)
спо́віді (genitive)
спо́віді (nominative plural)
спо́відей (genitive plural)
спо́відь (nominative singular)
спо́віді (nominative plural)
спо́віді (genitive singular)
спо́відей (genitive plural)
спо́віді (dative singular)
спо́відям (dative plural)
спо́відь (accusative singular)
спо́віді (accusative plural)
спо́віддю (instrumental singular)
спо́відями (instrumental plural)
спо́віді (locative singular)
спо́відях (locative plural)
спо́віде (singular vocative)
спо́віді (plural vocative)

Uk-сповідь.ogg

Deverbal from сповіда́ти (spovidáty), with -ь (-ʹ). Compare Russian и́споведь (íspovedʹ), Belarusian спо́ведзь (spóvjedzʹ), Polish spowiedź.

(ecclesiastical) confession (disclosure of one's sins to a priest)


допотопний

uk-adj

допото́пний • (dopotópnyj)

допото́пний (canonical)
dopotópnyj (romanization)
допото́пний (masculine nominative singular)
допото́пне (neuter nominative singular)
допото́пна (feminine nominative singular)
допото́пні (nominative plural)
допото́пного (genitive masculine neuter singular)
допото́пної (feminine genitive singular)
допото́пних (genitive plural)
допото́пному (dative masculine neuter singular)
допото́пній (dative feminine singular)
допото́пним (dative plural)
допото́пного (accusative animate masculine singular)
допото́пне (accusative neuter singular)
допото́пну (accusative feminine singular)
допото́пних (accusative animate plural)
допото́пний (accusative inanimate masculine singular)
допото́пні (accusative inanimate plural)
допото́пним (instrumental masculine neuter singular)
допото́пною (feminine instrumental singular)
допото́пними (instrumental plural)
допото́пному (locative masculine neuter singular)
допото́пнім (locative masculine neuter singular)
допото́пній (feminine locative singular)
допото́пних (locative plural)

From до- (do-) + пото́п (potóp) + -ний (-nyj); literally, “before the flood”. Compare Russian допото́пный (dopotópnyj), Belarusian дапато́пны (dapatópny).

af

(biblical) antediluvian (pertaining or belonging to the time prior to Noah's Flood)


виганяти

uk-verb

виганя́ти • (vyhanjáty) impf (perfective ви́гнати)

виганя́ти (canonical)
vyhanjáty (romanization)
ви́гнати (perfective)
виганя́ти (imperfective infinitive)
виганя́ть (imperfective infinitive)
виганя́ючи (adverbial imperfective present)
виганя́вши (adverbial imperfective past)
виганя́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду виганя́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду виганя́ть (first-person future imperfective singular)
виганя́тиму (first-person future imperfective singular)
виганя́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш виганя́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш виганя́ть (future imperfective second-person singular)
виганя́тимеш (future imperfective second-person singular)
виганя́є (imperfective present singular third-person)
бу́де виганя́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де виганя́ть (future imperfective singular third-person)
виганя́тиме (future imperfective singular third-person)
виганя́єм (first-person imperfective plural present)
виганя́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо виганя́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо виганя́ть (first-person future imperfective plural)
виганя́тимемо (first-person future imperfective plural)
виганя́тимем (first-person future imperfective plural)
виганя́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете виганя́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете виганя́ть (future imperfective plural second-person)
виганя́тимете (future imperfective plural second-person)
виганя́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виганя́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виганя́ть (future imperfective plural third-person)
виганя́тимуть (future imperfective plural third-person)
виганя́ймо (first-person imperative plural)
виганя́й (imperative second-person singular)
виганя́йте (imperative plural second-person)
виганя́в (masculine past singular)
виганя́ли (masculine past plural)
виганя́ла (feminine past singular)
виганя́ли (feminine past plural)
виганя́ло (neuter past singular)
виганя́ли (neuter past plural)

Uk-виганяти.ogg

From ви- (vy-) + ганя́ти (hanjáty). Compare Russian выгоня́ть (vygonjátʹ), Belarusian выганя́ць (vyhanjácʹ), Polish wyganiać.

(religion) to exorcise, to drive out an evil spirit


заповіт

uk-noun

запові́т • (zapovít) m inan (genitive запові́та, nominative plural запові́ти, genitive plural запові́тів)

запові́т (canonical)
zapovít (romanization)
запові́та (genitive)
запові́ти (nominative plural)
запові́тів (genitive plural)
запові́т (nominative singular)
запові́ти (nominative plural)
запові́та (genitive singular)
запові́тів (genitive plural)
запові́тові (dative singular)
запові́ту (dative singular)
запові́там (dative plural)
запові́т (accusative singular)
запові́ти (accusative plural)
запові́том (instrumental singular)
запові́тами (instrumental plural)
запові́ті (locative singular)
запові́тах (locative plural)
запові́те (singular vocative)
запові́ти (plural vocative)

Uk-заповіт.ogg

From Proto-Slavic *zapovědь, later reanalyzed by analogy with Proto-Slavic *zavětъ. Cognate with Belarusian запаве́т (zapavjét); compare also the normative Russian заве́т (zavét).

(biblical) testament (part of the Bible)


автокефальний

uk-adj

автокефа́льний

автокефа́льний • (avtokefálʹnyj)

автокефа́льний (canonical)
avtokefálʹnyj (romanization)
автокефа́льний (masculine nominative singular)
автокефа́льне (neuter nominative singular)
автокефа́льна (feminine nominative singular)
автокефа́льні (nominative plural)
автокефа́льного (genitive masculine neuter singular)
автокефа́льної (feminine genitive singular)
автокефа́льних (genitive plural)
автокефа́льному (dative masculine neuter singular)
автокефа́льній (dative feminine singular)
автокефа́льним (dative plural)
автокефа́льного (accusative animate masculine singular)
автокефа́льне (accusative neuter singular)
автокефа́льну (accusative feminine singular)
автокефа́льних (accusative animate plural)
автокефа́льний (accusative inanimate masculine singular)
автокефа́льні (accusative inanimate plural)
автокефа́льним (instrumental masculine neuter singular)
автокефа́льною (feminine instrumental singular)
автокефа́льними (instrumental plural)
автокефа́льному (locative masculine neuter singular)
автокефа́льнім (locative masculine neuter singular)
автокефа́льній (feminine locative singular)
автокефа́льних (locative plural)

uk-adecl

автокефа́льний<>

автокефа́лія (avtokefálija) + -ний (-nyj)

affix

автокефа́лія


єресь

uk-noun

є́ресь • (jéresʹ) f inan (genitive є́ресі, nominative plural є́ресі, genitive plural є́ресей)

є́ресь (canonical)
jéresʹ (romanization)
є́ресі (genitive)
є́ресі (nominative plural)
є́ресей (genitive plural)
є́ресь (nominative singular)
є́ресі (nominative plural)
є́ресі (genitive singular)
є́ресей (genitive plural)
є́ресі (dative singular)
є́ресям (dative plural)
є́ресь (accusative singular)
є́ресі (accusative plural)
є́рессю (instrumental singular)
є́ресями (instrumental plural)
є́ресі (locative singular)
є́ресях (locative plural)
є́ресе (singular vocative)
є́ресі (plural vocative)

uk:Гринчишин Дмитро Григорович
uk:Мельничук Олександр Савич

Inherited from Middle Ukrainian єресь (jeresʹ), from Old East Slavic ѥресь (jeresĭ), from Old Church Slavonic ѥресь (jeresĭ), from Ancient Greek αἵρεσις (haíresis). Compare Russian е́ресь (jéresʹ), Belarusian е́рась (jérasʹ).

inh+

(countable or uncountable, religion) heresy


антропоморфізм

uk-noun

антропоморфі́зм<sg.genu>

антропоморфі́чний

антропоморфі́зм • (antropomorfízm) m inan (genitive антропоморфі́зму, uncountable, relational adjective антропоморфі́чний)

антропоморфі́зм (canonical)
antropomorfízm (romanization)
антропоморфі́зму (genitive)
антропоморфі́чний (adjective relational)
антропоморфі́зм (nominative singular)
антропоморфі́зму (genitive singular)
антропоморфі́змові (dative singular)
антропоморфі́зму (dative singular)
антропоморфі́зм (accusative singular)
антропоморфі́змом (instrumental singular)
антропоморфі́зму (locative singular)
антропоморфі́змі (locative singular)
антропоморфі́зме (singular vocative)

uk-ndecl

антропоморфі́зм<sg.genu>

From Ancient Greek ἄνθρωπος (ánthrōpos) + Ancient Greek μορφή (morphḗ) + -і́зм (-ízm). Compare Russian антропоморфи́зм (antropomorfízm), Belarusian антрапамарфі́зм (antrapamarfízm).

cog

антропоморфи́зм

антрапамарфі́зм

(theology) anthropomorphism (attribution of human characteristics to divine beings)


рідновірство

uk-noun

ріднові́рство<sg>

ріднові́рство • (ridnovírstvo) n inan (genitive ріднові́рства, uncountable)

ріднові́рство (canonical)
ridnovírstvo (romanization)
ріднові́рства (genitive)
ріднові́рство (nominative singular)
ріднові́рства (genitive singular)
ріднові́рству (dative singular)
ріднові́рство (accusative singular)
ріднові́рством (instrumental singular)
ріднові́рстві (locative singular)
ріднові́рство (singular vocative)

uk-ndecl

ріднові́рство<sg>

рід (rid, “people, tribe, source”) + вір (vir, “faith”) + -ство (-stvo, “-ness”). Compare Polish rodzimowierstwo.

af

(religion) Slavic neopaganism, or Rodnovery.


відпускати

uk-verb

відпуска́ти • (vidpuskáty) impf (perfective відпусти́ти)

відпуска́ти (canonical)
vidpuskáty (romanization)
відпусти́ти (perfective)
відпуска́ти (imperfective infinitive)
відпуска́ть (imperfective infinitive)
відпуска́ючи (adverbial imperfective present)
відпуска́вши (adverbial imperfective past)
відпуска́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відпуска́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відпуска́ть (first-person future imperfective singular)
відпуска́тиму (first-person future imperfective singular)
відпуска́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відпуска́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відпуска́ть (future imperfective second-person singular)
відпуска́тимеш (future imperfective second-person singular)
відпуска́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відпуска́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відпуска́ть (future imperfective singular third-person)
відпуска́тиме (future imperfective singular third-person)
відпуска́єм (first-person imperfective plural present)
відпуска́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відпуска́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відпуска́ть (first-person future imperfective plural)
відпуска́тимемо (first-person future imperfective plural)
відпуска́тимем (first-person future imperfective plural)
відпуска́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відпуска́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відпуска́ть (future imperfective plural second-person)
відпуска́тимете (future imperfective plural second-person)
відпуска́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відпуска́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відпуска́ть (future imperfective plural third-person)
відпуска́тимуть (future imperfective plural third-person)
відпуска́ймо (first-person imperative plural)
відпуска́й (imperative second-person singular)
відпуска́йте (imperative plural second-person)
відпуска́в (masculine past singular)
відпуска́ли (masculine past plural)
відпуска́ла (feminine past singular)
відпуска́ли (feminine past plural)
відпуска́ло (neuter past singular)
відпуска́ли (neuter past plural)

Uk-відпускати.ogg

From від- (vid-) + пуска́ти (puskáty). Compare Russian отпуска́ть (otpuskátʹ), Belarusian адпуска́ць (adpuskácʹ), Polish odpuszczać.

(religion) to absolve, to forgive, to remit (:sin)


відпустити

відпусти́ти • (vidpustýty) pf (imperfective відпуска́ти)

відпусти́ти (canonical)
vidpustýty (romanization)
відпуска́ти (imperfective)
відпусти́ти (infinitive perfective)
відпусти́ть (infinitive perfective)
відпу́щений (passive past perfective)
impersonal: відпу́щено (passive past perfective)
відпусти́вши (adverbial past perfective)
відпущу́ (first-person future perfective singular)
відпу́стиш (future perfective second-person singular)
відпу́стить (future perfective singular third-person)
відпу́стим (first-person future perfective plural)
відпу́стимо (first-person future perfective plural)
відпу́стите (future perfective plural second-person)
відпу́стять (future perfective plural third-person)
відпусті́м (first-person imperative plural)
відпусті́мо (first-person imperative plural)
відпусти́ (imperative second-person singular)
відпусті́ть (imperative plural second-person)
відпусти́в (masculine past singular)
відпусти́ли (masculine past plural)
відпусти́ла (feminine past singular)
відпусти́ли (feminine past plural)
відпусти́ло (neuter past singular)
відпусти́ли (neuter past plural)

Uk-відпустити.ogg

From від- (vid-) + пусти́ти (pustýty). Compare Russian отпусти́ть (otpustítʹ), Belarusian адпусці́ць (adpuscícʹ), Polish odpuścić.


творець

uk-noun

творе́ць<*.pr>

творе́ць • (tvorécʹ) m pers (genitive творця́, nominative plural творці́, genitive plural творці́в)

творе́ць (canonical)
tvorécʹ (romanization)
творця́ (genitive)
творці́ (nominative plural)
творці́в (genitive plural)
творе́ць (nominative singular)
творці́ (nominative plural)
творця́ (genitive singular)
творці́в (genitive plural)
творце́ві (dative singular)
творцю́ (dative singular)
творця́м (dative plural)
творця́ (accusative singular)
творці́в (accusative plural)
творце́м (instrumental singular)
творця́ми (instrumental plural)
творце́ві (locative singular)
творцю́ (locative singular)
творці́ (locative singular)
творця́х (locative plural)
творцю́ (singular vocative)
творці́ (plural vocative)

uk-ndecl

творе́ць<*.pr>

Uk-творець.ogg

Inherited from Proto-Slavic *tvorьcь. By surface analysis, твори́ти (tvorýty) + -ець (-ecʹ). Compare Old Church Slavonic творьць (tvorĭcĭ), Russian творе́ц (tvoréc), Belarusian тварэ́ц (tvaréc), Polish twórca.

surf

(religion) creator (deity that created the world)


відступник

uk-noun

відсту́пник<pr>

відсту́пниця

відсту́пник • (vidstúpnyk) m pers (genitive відсту́пника, nominative plural відсту́пники, genitive plural відсту́пників, relational adjective відсту́пниця)

відсту́пник (canonical)
vidstúpnyk (romanization)
відсту́пника (genitive)
відсту́пники (nominative plural)
відсту́пників (genitive plural)
відсту́пниця (adjective relational)
відсту́пник (nominative singular)
відсту́пники (nominative plural)
відсту́пника (genitive singular)
відсту́пників (genitive plural)
відсту́пникові (dative singular)
відсту́пнику (dative singular)
відсту́пникам (dative plural)
відсту́пника (accusative singular)
відсту́пників (accusative plural)
відсту́пником (instrumental singular)
відсту́пниками (instrumental plural)
відсту́пникові (locative singular)
відсту́пнику (locative singular)
відсту́пниках (locative plural)
відсту́пнику (singular vocative)
відсту́пники (plural vocative)

uk-ndecl

відсту́пник<pr>

Uk-відступник.ogg

From відступ(и́ти) (vidstup(ýty)) + -ник (-nyk). Compare Russian отсту́пник (otstúpnik), Belarusian адсту́пнік (adstúpnik), Polish odstępca.

af

відступ(и́ти)


вірування

uk-noun

ві́рування<loci:ju>

ві́рування • (víruvannja) n inan (genitive ві́рування, nominative plural ві́рування, genitive plural ві́рувань)

ві́рування (canonical)
víruvannja (romanization)
ві́рування (genitive)
ві́рування (nominative plural)
ві́рувань (genitive plural)
ві́рування (nominative singular)
ві́рування (nominative plural)
ві́рування (genitive singular)
ві́рувань (genitive plural)
ві́руванню (dative singular)
ві́руванням (dative plural)
ві́рування (accusative singular)
ві́рування (accusative plural)
ві́руванням (instrumental singular)
ві́руваннями (instrumental plural)
ві́руванні (locative singular)
ві́руванню (locative singular)
ві́руваннях (locative plural)
ві́рування (singular vocative)
ві́рування (plural vocative)

uk-ndecl

ві́рування<loci:ju>

[ˈʋʲirʊʋɐnʲːɐ]

Uk-вірування.ogg

From ві́рувати (víruvaty) + -а́ння (-ánnja). Compare Russian ве́рование (vérovanije), Belarusian ве́раванне (vjéravannje).


невірний

uk-adj

неві́рний • (nevírnyj) (adverb неві́рно, abstract noun неві́рність)

неві́рний (canonical)
nevírnyj (romanization)
неві́рно (adverb)
неві́рність (abstract-noun)
неві́рний (masculine nominative singular)
неві́рне (neuter nominative singular)
неві́рна (feminine nominative singular)
неві́рні (nominative plural)
неві́рного (genitive masculine neuter singular)
неві́рної (feminine genitive singular)
неві́рних (genitive plural)
неві́рному (dative masculine neuter singular)
неві́рній (dative feminine singular)
неві́рним (dative plural)
неві́рного (accusative animate masculine singular)
неві́рне (accusative neuter singular)
неві́рну (accusative feminine singular)
неві́рних (accusative animate plural)
неві́рний (accusative inanimate masculine singular)
неві́рні (accusative inanimate plural)
неві́рним (instrumental masculine neuter singular)
неві́рною (feminine instrumental singular)
неві́рними (instrumental plural)
неві́рному (locative masculine neuter singular)
неві́рнім (locative masculine neuter singular)
неві́рній (feminine locative singular)
неві́рних (locative plural)

Uk-невірний.ogg

Inherited from Proto-Slavic *nevěrьnъ. By surface analysis, не- (ne-) + ві́рний (vírnyj). Compare Russian неве́рный (nevérnyj), Belarusian няве́рны (njavjérny), Polish niewierny.

surf

(religion) unbelieving, unfaithful, infidel


невірний

uk-noun

неві́рний<+.pr>

неві́рний • (nevírnyj) m pers (genitive неві́рного, nominative plural неві́рні, genitive plural неві́рних, feminine неві́рна)

неві́рний (canonical)
nevírnyj (romanization)
неві́рного (genitive)
неві́рні (nominative plural)
неві́рних (genitive plural)
неві́рна (feminine)
неві́рний (nominative singular)
неві́рні (nominative plural)
неві́рного (genitive singular)
неві́рних (genitive plural)
неві́рному (dative singular)
неві́рним (dative plural)
неві́рного (accusative singular)
неві́рних (accusative plural)
неві́рним (instrumental singular)
неві́рними (instrumental plural)
неві́рному (locative singular)
неві́рнім (locative singular)
неві́рних (locative plural)
неві́рний (singular vocative)
неві́рні (plural vocative)

uk-ndecl

неві́рний<+.pr>

Uk-невірний.ogg


іудей

uk-noun

іуде́й • (iudéj) m pers (genitive іуде́я, nominative plural іуде́ї, genitive plural іуде́їв, feminine іуде́йка, relational adjective іуде́йський)

іуде́й (canonical)
iudéj (romanization)
іуде́я (genitive)
іуде́ї (nominative plural)
іуде́їв (genitive plural)
іуде́йка (feminine)
іуде́йський (adjective relational)
іуде́й (nominative singular)
іуде́ї (nominative plural)
іуде́я (genitive singular)
іуде́їв (genitive plural)
іуде́ю (dative singular)
іуде́єві (dative singular)
іуде́ям (dative plural)
іуде́я (accusative singular)
іуде́їв (accusative plural)
іуде́єм (instrumental singular)
іуде́ями (instrumental plural)
іуде́ю (locative singular)
іуде́єві (locative singular)
іуде́ї (locative singular)
іуде́ях (locative plural)
іуде́ю (singular vocative)
іуде́ї (plural vocative)
юде́й (alternative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-іудей.wav


іудейський

uk-adj

іуде́йський • (iudéjsʹkyj)

іуде́йський (canonical)
iudéjsʹkyj (romanization)
іуде́йський (masculine nominative singular)
іуде́йське (neuter nominative singular)
іуде́йська (feminine nominative singular)
іуде́йські (nominative plural)
іуде́йського (genitive masculine neuter singular)
іуде́йської (feminine genitive singular)
іуде́йських (genitive plural)
іуде́йському (dative masculine neuter singular)
іуде́йській (dative feminine singular)
іуде́йським (dative plural)
іуде́йського (accusative animate masculine singular)
іуде́йське (accusative neuter singular)
іуде́йську (accusative feminine singular)
іуде́йських (accusative animate plural)
іуде́йський (accusative inanimate masculine singular)
іуде́йські (accusative inanimate plural)
іуде́йським (instrumental masculine neuter singular)
іуде́йською (feminine instrumental singular)
іуде́йськими (instrumental plural)
іуде́йському (locative masculine neuter singular)
іуде́йськім (locative masculine neuter singular)
іуде́йській (feminine locative singular)
іуде́йських (locative plural)
юде́йський (alternative)

(religion) Jewish (of or pertaining to Judaism)


юдей

uk-noun

юде́й • (judéj) m pers (genitive юде́я, nominative plural юде́ї, genitive plural юде́їв, feminine юде́йка, relational adjective юде́йський)

юде́й (canonical)
judéj (romanization)
юде́я (genitive)
юде́ї (nominative plural)
юде́їв (genitive plural)
юде́йка (feminine)
юде́йський (adjective relational)
юде́й (nominative singular)
юде́ї (nominative plural)
юде́я (genitive singular)
юде́їв (genitive plural)
юде́ю (dative singular)
юде́єві (dative singular)
юде́ям (dative plural)
юде́я (accusative singular)
юде́їв (accusative plural)
юде́єм (instrumental singular)
юде́ями (instrumental plural)
юде́ю (locative singular)
юде́єві (locative singular)
юде́ї (locative singular)
юде́ях (locative plural)
юде́ю (singular vocative)
юде́ї (plural vocative)
іуде́й (alternative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-юдей.wav


юдейський

uk-adj

юде́йський • (judéjsʹkyj)

юде́йський (canonical)
judéjsʹkyj (romanization)
юде́йський (masculine nominative singular)
юде́йське (neuter nominative singular)
юде́йська (feminine nominative singular)
юде́йські (nominative plural)
юде́йського (genitive masculine neuter singular)
юде́йської (feminine genitive singular)
юде́йських (genitive plural)
юде́йському (dative masculine neuter singular)
юде́йській (dative feminine singular)
юде́йським (dative plural)
юде́йського (accusative animate masculine singular)
юде́йське (accusative neuter singular)
юде́йську (accusative feminine singular)
юде́йських (accusative animate plural)
юде́йський (accusative inanimate masculine singular)
юде́йські (accusative inanimate plural)
юде́йським (instrumental masculine neuter singular)
юде́йською (feminine instrumental singular)
юде́йськими (instrumental plural)
юде́йському (locative masculine neuter singular)
юде́йськім (locative masculine neuter singular)
юде́йській (feminine locative singular)
юде́йських (locative plural)
іуде́йський (alternative)


апокаліпсис

uk-noun

((апока́ліпсис<>,апока́ліпсис<genu>))

апокаліпси́чний

апока́ліпсис • (apokálipsys) m inan (genitive апока́ліпсиса or апока́ліпсису, nominative plural апока́ліпсиси, genitive plural апока́ліпсисів, relational adjective апокаліпси́чний)

апока́ліпсис (canonical)
apokálipsys (romanization)
апока́ліпсиса (genitive)
апока́ліпсису (genitive)
апока́ліпсиси (nominative plural)
апока́ліпсисів (genitive plural)
апокаліпси́чний (adjective relational)
апока́ліпсис (nominative singular)
апока́ліпсиси (nominative plural)
апока́ліпсиса (genitive singular)
апока́ліпсису (genitive singular)
апока́ліпсисів (genitive plural)
апока́ліпсисові (dative singular)
апока́ліпсису (dative singular)
апока́ліпсисам (dative plural)
апока́ліпсис (accusative singular)
апока́ліпсиси (accusative plural)
апока́ліпсисом (instrumental singular)
апока́ліпсисами (instrumental plural)
апока́ліпсисі (locative singular)
апока́ліпсисах (locative plural)
апока́ліпсисе (singular vocative)
апока́ліпсиси (plural vocative)

uk-ndecl

((апока́ліпсис<>,апока́ліпсис<genu>))

Borrowed from Ancient Greek ἀποκάλυψις (apokálupsis). Compare Russian апока́липсис (apokálipsis), Belarusian апака́ліпсіс (apakálipsis).

cog

апока́липсис

апака́ліпсіс

uk:Об'явлення Івана Богослова

(biblical, capitalized) Apocalypse, Apocalypse of John, Book of Revelation, Revelation (last book of the Bible, composed of twenty-two chapters, which narrates the end of times)


жертвопринесення

uk-noun

жертвоприне́сення<loci:ju>

жертвоприне́сення • (žertvoprynésennja) n inan (genitive жертвоприне́сення, nominative plural жертвоприне́сення, genitive plural жертвоприне́сень)

жертвоприне́сення (canonical)
žertvoprynésennja (romanization)
жертвоприне́сення (genitive)
жертвоприне́сення (nominative plural)
жертвоприне́сень (genitive plural)
жертвоприне́сення (nominative singular)
жертвоприне́сення (nominative plural)
жертвоприне́сення (genitive singular)
жертвоприне́сень (genitive plural)
жертвоприне́сенню (dative singular)
жертвоприне́сенням (dative plural)
жертвоприне́сення (accusative singular)
жертвоприне́сення (accusative plural)
жертвоприне́сенням (instrumental singular)
жертвоприне́сеннями (instrumental plural)
жертвоприне́сенні (locative singular)
жертвоприне́сенню (locative singular)
жертвоприне́сеннях (locative plural)
жертвоприне́сення (singular vocative)
жертвоприне́сення (plural vocative)

uk-ndecl

жертвоприне́сення<loci:ju>

From же́ртва (žértva) + -о- (-o-) + прине́сення (prynésennja).

af

(religion) sacrifice, offering, immolation (the offering of anything to a god; a consecratory rite)

(religion) sacrifice, offering, immolation (sacrificed thing or living being)


жертвоприношення

uk-noun

жертвоприно́шення<loci:ju>

жертвоприно́шення • (žertvoprynóšennja) n inan (genitive жертвоприно́шення, nominative plural жертвоприно́шення, genitive plural жертвоприно́шень)

жертвоприно́шення (canonical)
žertvoprynóšennja (romanization)
жертвоприно́шення (genitive)
жертвоприно́шення (nominative plural)
жертвоприно́шень (genitive plural)
жертвоприно́шення (nominative singular)
жертвоприно́шення (nominative plural)
жертвоприно́шення (genitive singular)
жертвоприно́шень (genitive plural)
жертвоприно́шенню (dative singular)
жертвоприно́шенням (dative plural)
жертвоприно́шення (accusative singular)
жертвоприно́шення (accusative plural)
жертвоприно́шенням (instrumental singular)
жертвоприно́шеннями (instrumental plural)
жертвоприно́шенні (locative singular)
жертвоприно́шенню (locative singular)
жертвоприно́шеннях (locative plural)
жертвоприно́шення (singular vocative)
жертвоприно́шення (plural vocative)

uk-ndecl

жертвоприно́шення<loci:ju>

From же́ртва (žértva) + -о- (-o-) + прино́шення (prynóšennja). Compare Russian жертвоприноше́ние (žertvoprinošénije).

cog

жертвоприноше́ние


катехізис

uk-noun

катехі́зис<genu>

катехі́зис • (katexízys) m inan (genitive катехі́зису, nominative plural катехі́зиси, genitive plural катехі́зисів)

катехі́зис (canonical)
katexízys (romanization)
катехі́зису (genitive)
катехі́зиси (nominative plural)
катехі́зисів (genitive plural)
катехі́зис (nominative singular)
катехі́зиси (nominative plural)
катехі́зису (genitive singular)
катехі́зисів (genitive plural)
катехі́зисові (dative singular)
катехі́зису (dative singular)
катехі́зисам (dative plural)
катехі́зис (accusative singular)
катехі́зиси (accusative plural)
катехі́зисом (instrumental singular)
катехі́зисами (instrumental plural)
катехі́зисі (locative singular)
катехі́зисах (locative plural)
катехі́зисе (singular vocative)
катехі́зиси (plural vocative)

uk-ndecl

катехі́зис<genu>

Ultimately from Ancient Greek κατήχησις (katḗkhēsis). Compare Russian катехи́зис (katexízis), Belarusian катэхі́зіс (katexízis).


віровчення

uk-noun

віровче́ння<loci:ju>

віровче́ння • (virovčénnja) n inan (genitive віровче́ння, nominative plural віровче́ння, genitive plural віровче́нь)

віровче́ння (canonical)
virovčénnja (romanization)
віровче́ння (genitive)
віровче́ння (nominative plural)
віровче́нь (genitive plural)
віровче́ння (nominative singular)
віровче́ння (nominative plural)
віровче́ння (genitive singular)
віровче́нь (genitive plural)
віровче́нню (dative singular)
віровче́нням (dative plural)
віровче́ння (accusative singular)
віровче́ння (accusative plural)
віровче́нням (instrumental singular)
віровче́ннями (instrumental plural)
віровче́нні (locative singular)
віровче́нню (locative singular)
віровче́ннях (locative plural)
віровче́ння (singular vocative)
віровче́ння (plural vocative)

uk-ndecl

віровче́ння<loci:ju>

[ʋʲirɔu̯ˈt͡ʃɛnʲːɐ]

From ві́ра (víra) + -о- (-o-) + вче́ння (včénnja). Compare Russian вероуче́ние (veroučénije), Belarusian веравучэ́нне (vjeravučénnje).

cog

веравучэ́нне

(religion) doctrine, creed (body of teachings of a religion)


серафим

uk-noun

серафи́м<pr>

серафи́мський

серафи́м • (serafým) m pers (genitive серафи́ма, nominative plural серафи́ми, genitive plural серафи́мів, relational adjective серафи́мський)

серафи́м (canonical)
serafým (romanization)
серафи́ма (genitive)
серафи́ми (nominative plural)
серафи́мів (genitive plural)
серафи́мський (adjective relational)
серафи́м (nominative singular)
серафи́ми (nominative plural)
серафи́ма (genitive singular)
серафи́мів (genitive plural)
серафи́мові (dative singular)
серафи́му (dative singular)
серафи́мам (dative plural)
серафи́ма (accusative singular)
серафи́мів (accusative plural)
серафи́мом (instrumental singular)
серафи́мами (instrumental plural)
серафи́мові (locative singular)
серафи́мі (locative singular)
серафи́мах (locative plural)
серафи́ме (singular vocative)
серафи́ми (plural vocative)

uk-ndecl

серафи́м<pr>

Learned borrowing from Old Church Slavonic серафимъ (serafimŭ), from Koine Greek σεραφείμ (serapheím), from Biblical Hebrew שְׂרָפִים (śərāp̄îm), the plural form of שָׂרָף (śārāp̄), often translated as "fiery ones", although meaning is uncertain; perhaps related to the root שרף (“to burn”).


соборність

uk-noun

собо́рність<io.sg>

собо́рність • (sobórnistʹ) f inan (genitive собо́рності or собо́рности, uncountable)

собо́рність (canonical)
sobórnistʹ (romanization)
собо́рності (genitive)
собо́рности (genitive)
собо́рність (nominative singular)
собо́рності (genitive singular)
собо́рности (genitive singular)
собо́рності (dative singular)
собо́рність (accusative singular)
собо́рністю (instrumental singular)
собо́рності (locative singular)
собо́рносте (singular vocative)

uk-ndecl

собо́рність<io.sg>

From собо́рний (sobórnyj) + -ість (-istʹ). Compare Russian собо́рность (sobórnostʹ), Belarusian сабо́рнасць (sabórnascʹ).

(religion) catholicity (the quality of being catholic, universal or inclusive)


Чотири вершники Апокаліпсису

uk-proper noun

Чоти́ри ве́ршники Апока́ліпсису

Чотирьо́х ве́ршників Апока́ліпсису

Чоти́ри ве́ршники Апока́ліпсису • (Čotýry véršnyky Apokálipsysu) m pers pl (genitive Чотирьо́х ве́ршників Апока́ліпсису, plural only)

Чоти́ри ве́ршники Апока́ліпсису (canonical)
Čotýry véršnyky Apokálipsysu (romanization)
Чотирьо́х ве́ршників Апока́ліпсису (genitive)
Чоти́ри ве́ршники Апока́ліпсису (nominative plural)
Чотирьо́х ве́ршників Апока́ліпсису (genitive plural)
Чотирьо́м ве́ршникам Апока́ліпсису (dative plural)
Чотирьо́х ве́ршників Апока́ліпсису (accusative plural)
Чотирма́ ве́ршниками Апока́ліпсису (instrumental plural)
Чотирьо́х ве́ршниках Апока́ліпсису (locative plural)
Чоти́ри ве́ршники Апока́ліпсису (plural vocative)

uk-ndecl-manual-pl

Чоти́ри ве́ршники Апока́ліпсису

Чотирьо́х ве́ршників Апока́ліпсису

Чотирьо́м ве́ршникам Апока́ліпсису

Чотирьо́х ве́ршників Апока́ліпсису

Чотирма́ ве́ршниками Апока́ліпсису

Чотирьо́х ве́ршниках Апока́ліпсису

Чоти́ри ве́ршники Апока́ліпсису

uk:Чотири вершники Апокаліпсису

Four Horsemen of the Apocalypse
Four Horsemen of the Apocalypse

(biblical) Four Horsemen of the Apocalypse

en-Чотири_вершники_Апокаліпсису-uk-name-KDztM1Re


преподобний

uk-adj

преподо́бний

преподо́бний • (prepodóbnyj)

преподо́бний (canonical)
prepodóbnyj (romanization)
преподо́бний (masculine nominative singular)
преподо́бне (neuter nominative singular)
преподо́бна (feminine nominative singular)
преподо́бні (nominative plural)
преподо́бного (genitive masculine neuter singular)
преподо́бної (feminine genitive singular)
преподо́бних (genitive plural)
преподо́бному (dative masculine neuter singular)
преподо́бній (dative feminine singular)
преподо́бним (dative plural)
преподо́бного (accusative animate masculine singular)
преподо́бне (accusative neuter singular)
преподо́бну (accusative feminine singular)
преподо́бних (accusative animate plural)
преподо́бний (accusative inanimate masculine singular)
преподо́бні (accusative inanimate plural)
преподо́бним (instrumental masculine neuter singular)
преподо́бною (feminine instrumental singular)
преподо́бними (instrumental plural)
преподо́бному (locative masculine neuter singular)
преподо́бнім (locative masculine neuter singular)
преподо́бній (feminine locative singular)
преподо́бних (locative plural)

uk-adecl

преподо́бний

Uk-преподобний.ogg

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from Old Church Slavonic прѣподобьнъ (prěpodobĭnŭ). Compare Russian преподо́бный (prepodóbnyj), Belarusian прападо́бны (prapadóbny).

cog

преподо́бный


послання

uk-noun

посла́ння<loci:ju>

посла́ння • (poslánnja) n inan (genitive посла́ння, nominative plural посла́ння, genitive plural посла́нь)

посла́ння (canonical)
poslánnja (romanization)
посла́ння (genitive)
посла́ння (nominative plural)
посла́нь (genitive plural)
посла́ння (nominative singular)
посла́ння (nominative plural)
посла́ння (genitive singular)
посла́нь (genitive plural)
посла́нню (dative singular)
посла́нням (dative plural)
посла́ння (accusative singular)
посла́ння (accusative plural)
посла́нням (instrumental singular)
посла́ннями (instrumental plural)
посла́нні (locative singular)
посла́нню (locative singular)
посла́ннях (locative plural)
посла́ння (singular vocative)
посла́ння (plural vocative)

uk-ndecl

посла́ння<loci:ju>

[pɔsˈɫanʲːɐ]

From Proto-Slavic *posъlanьje. By surface analysis, посла́ти (posláty) + -а́ння (-ánnja). Compare Russian посла́ние (poslánije), Belarusian пасла́нне (paslánnje), Polish posłanie.


Єлисей

uk-proper noun

Єлисе́й • (Jelyséj) m pers (genitive Єлисе́я, nominative plural Єлисе́ї, genitive plural Єлисе́їв)

Єлисе́й (canonical)
Jelyséj (romanization)
Єлисе́я (genitive)
Єлисе́ї (nominative plural)
Єлисе́їв (genitive plural)
Єлисе́й (nominative singular)
Єлисе́ї (nominative plural)
Єлисе́я (genitive singular)
Єлисе́їв (genitive plural)
Єлисе́ю (dative singular)
Єлисе́єві (dative singular)
Єлисе́ям (dative plural)
Єлисе́я (accusative singular)
Єлисе́їв (accusative plural)
Єлисе́єм (instrumental singular)
Єлисе́ями (instrumental plural)
Єлисе́ю (locative singular)
Єлисе́єві (locative singular)
Єлисе́ї (locative singular)
Єлисе́ях (locative plural)
Єлисе́ю (singular vocative)
Єлисе́ї (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-Єлисей.wav

From Biblical Hebrew אֱלִישָׁע (Elisha').

(biblical) Prophet Elisha, a disciple and the successor to prophet Elijah.


Самійло

Самі́йло • (Samíjlo) m pers (genitive Самі́йла, nominative plural Самі́йли, genitive plural Самі́йлів)

Самі́йло (canonical)
Samíjlo (romanization)
Самі́йла (genitive)
Самі́йли (nominative plural)
Самі́йлів (genitive plural)
Самі́йло (nominative singular)
Самі́йли (nominative plural)
Самі́йла (genitive singular)
Самі́йлів (genitive plural)
Самі́йлові (dative singular)
Самі́йлу (dative singular)
Самі́йлам (dative plural)
Самі́йла (accusative singular)
Самі́йлів (accusative plural)
Самі́йлом (instrumental singular)
Самі́йлами (instrumental plural)
Самі́йлові (locative singular)
Самі́йлі (locative singular)
Самі́йлах (locative plural)
Самі́йле (singular vocative)
Самі́йли (plural vocative)

[sɐˈmʲii̯ɫɔ]

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-Самійло.wav

From Biblical Hebrew שְׁמוּאֵל. Doublet of Самве́л (Samvél) and Самуї́л (Samujíl).


з нами Бог

head

з на́ми Бог • (z námy Boh)

з на́ми Бог (canonical)
z námy Boh (romanization)

Interpretation of Biblical Hebrew עִמָּנוּאֵל ('imanu'éll) (Isaiah 7:14, 8:10) and Koine Greek μεθ ἡμῶν ὁ Θεός (meth hēmôn ho Theós) (Matthew 1:23). Compare Russian с на́ми Бог (s námi Bog).

der

μεθ ἡμῶν ὁ Θεός

З нами Бог, разумійте, язици, і покаряйтеся, яко з нами Бог!

God is with us: understand, Gentiles, and repent, for God is with us! (a traditional Christian prayer)

Z namy Boh, razumijte, jazycy, i pokarjajtesja, jako z namy Boh!

(religion, Christianity) God is with us.

uk:з нами Бог


реліквія

uk-noun

релі́квія • (relíkvija) f inan (genitive релі́квії, nominative plural релі́квії, genitive plural релі́квій)

релі́квія (canonical)
relíkvija (romanization)
релі́квії (genitive)
релі́квії (nominative plural)
релі́квій (genitive plural)
релі́квія (nominative singular)
релі́квії (nominative plural)
релі́квії (genitive singular)
релі́квій (genitive plural)
релі́квії (dative singular)
релі́квіям (dative plural)
релі́квію (accusative singular)
релі́квії (accusative plural)
релі́квією (instrumental singular)
релі́квіями (instrumental plural)
релі́квії (locative singular)
релі́квіях (locative plural)
релі́квіє (singular vocative)
релі́квії (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-реліквія.wav

Ultimately from Latin reliquiae. Compare Russian рели́квия (relíkvija), Belarusian рэлі́квія (relíkvija), Polish relikwia.


нірвана

нірва́на<sg>

нірва́на • (nirvána) f inan (genitive нірва́ни, uncountable)

нірва́на (canonical)
nirvána (romanization)
нірва́ни (genitive)
нірва́на (nominative singular)
нірва́ни (genitive singular)
нірва́ні (dative singular)
нірва́ну (accusative singular)
нірва́ною (instrumental singular)
нірва́ні (locative singular)
нірва́но (singular vocative)

uk-ndecl

нірва́на<sg>

Borrowed from Sanskrit निर्वाण (nirvāṇa).


євангеліст

uk-noun

євангелі́ст<pr>

євангелі́стка

євангелі́стський

євангелі́ст • (jevanhelíst) m pers (genitive євангелі́ста, nominative plural євангелі́сти, genitive plural євангелі́стів, feminine євангелі́стка, relational adjective євангелі́стський)

євангелі́ст (canonical)
jevanhelíst (romanization)
євангелі́ста (genitive)
євангелі́сти (nominative plural)
євангелі́стів (genitive plural)
євангелі́стка (feminine)
євангелі́стський (adjective relational)
євангелі́ст (nominative singular)
євангелі́сти (nominative plural)
євангелі́ста (genitive singular)
євангелі́стів (genitive plural)
євангелі́стові (dative singular)
євангелі́сту (dative singular)
євангелі́стам (dative plural)
євангелі́ста (accusative singular)
євангелі́стів (accusative plural)
євангелі́стом (instrumental singular)
євангелі́стами (instrumental plural)
євангелі́стові (locative singular)
євангелі́сті (locative singular)
євангелі́стах (locative plural)
євангелі́сте (singular vocative)
євангелі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

євангелі́ст<pr>

From Ancient Greek εὐαγγελιστής (euangelistḗs, “bringer of good news”), from εὐαγγελίζω (euangelízō, “to evangelize”), from εὐάγγελος (euángelos, “bringing good news”), from εὐ- (eu-, “well”) + ἀγγέλλω (angéllō, “to announce”). With -і́ст (-íst) suffix.

uder

εὐαγγελιστής


богослужбовий

uk-adj

богослужбо́вий

богослужбо́вий • (bohoslužbóvyj)

богослужбо́вий (canonical)
bohoslužbóvyj (romanization)
богослужбо́вий (masculine nominative singular)
богослужбо́ве (neuter nominative singular)
богослужбо́ва (feminine nominative singular)
богослужбо́ві (nominative plural)
богослужбо́вого (genitive masculine neuter singular)
богослужбо́вої (feminine genitive singular)
богослужбо́вих (genitive plural)
богослужбо́вому (dative masculine neuter singular)
богослужбо́вій (dative feminine singular)
богослужбо́вим (dative plural)
богослужбо́вого (accusative animate masculine singular)
богослужбо́ве (accusative neuter singular)
богослужбо́ву (accusative feminine singular)
богослужбо́вих (accusative animate plural)
богослужбо́вий (accusative inanimate masculine singular)
богослужбо́ві (accusative inanimate plural)
богослужбо́вим (instrumental masculine neuter singular)
богослужбо́вою (feminine instrumental singular)
богослужбо́вими (instrumental plural)
богослужбо́вому (locative masculine neuter singular)
богослужбо́вім (locative masculine neuter singular)
богослужбо́вій (feminine locative singular)
богослужбо́вих (locative plural)

uk-adecl

богослужбо́вий

[bɔɦɔsɫʊʒˈbɔʋei̯]

From бог (boh) + -о- (-o-) + слу́жба (slúžba) + -о́вий (-óvyj).

af

(religion) liturgical (related to worship services)


торії

то́рії (canonical)
tóriji (romanization)

From Japanese 鳥居 (torii, literally “bird abode”).


корогва

uk-noun

корогва́<b*>

корогва́ • (korohvá) f inan (genitive корогви́, nominative plural корогви́, genitive plural корого́в, diminutive корого́вка)

корогва́ (canonical)
korohvá (romanization)
корогви́ (genitive)
корогви́ (nominative plural)
корого́в (genitive plural)
корого́вка (diminutive)
корогва́ (nominative singular)
корогви́ (nominative plural)
корогви́ (genitive singular)
корого́в (genitive plural)
корогві́ (dative singular)
корогва́м (dative plural)
корогву́ (accusative singular)
корогви́ (accusative plural)
корогво́ю (instrumental singular)
корогва́ми (instrumental plural)
корогві́ (locative singular)
корогва́х (locative plural)
корогво́ (singular vocative)
корогви́ (plural vocative)
корого́в (alternative)
кору́гва (alternative)
хоругва́ (alternative)
хоруго́в (alternative)

uk-ndecl

корогва́<b*>

uk:корогва (значення)

(religion) banner with an image of a saint; gonfalon


піснеспів

uk-noun

піснеспі́в<genu>

піснеспі́в • (pisnespív) m inan (genitive піснеспі́ву, nominative plural піснеспі́ви, genitive plural піснеспі́вів)

піснеспі́в (canonical)
pisnespív (romanization)
піснеспі́ву (genitive)
піснеспі́ви (nominative plural)
піснеспі́вів (genitive plural)
піснеспі́в (nominative singular)
піснеспі́ви (nominative plural)
піснеспі́ву (genitive singular)
піснеспі́вів (genitive plural)
піснеспі́вові (dative singular)
піснеспі́ву (dative singular)
піснеспі́вам (dative plural)
піснеспі́в (accusative singular)
піснеспі́ви (accusative plural)
піснеспі́вом (instrumental singular)
піснеспі́вами (instrumental plural)
піснеспі́ві (locative singular)
піснеспі́вах (locative plural)
піснеспі́ве (singular vocative)
піснеспі́ви (plural vocative)

uk-ndecl

піснеспі́в<genu>

From пі́сня (písnja) + -е- (-e-) + спів (spiv). Compare Russian песнопе́ние (pesnopénije), Belarusian песнапе́нне (pjesnapjénnje).


провидіння

uk-noun

провиді́ння<sg>

провиді́ння • (provydínnja) n inan (genitive провиді́ння, uncountable)

провиді́ння (canonical)
provydínnja (romanization)
провиді́ння (genitive)
провиді́ння (nominative singular)
провиді́ння (genitive singular)
провиді́нню (dative singular)
провиді́ння (accusative singular)
провиді́нням (instrumental singular)
провиді́нні (locative singular)
провиді́ння (singular vocative)

uk-ndecl

провиді́ння<sg>

uk:провидіння


соборний

uk-adj

собо́рний • (sobórnyj)

собо́рний (canonical)
sobórnyj (romanization)
собо́рний (masculine nominative singular)
собо́рне (neuter nominative singular)
собо́рна (feminine nominative singular)
собо́рні (nominative plural)
собо́рного (genitive masculine neuter singular)
собо́рної (feminine genitive singular)
собо́рних (genitive plural)
собо́рному (dative masculine neuter singular)
собо́рній (dative feminine singular)
собо́рним (dative plural)
собо́рного (accusative animate masculine singular)
собо́рне (accusative neuter singular)
собо́рну (accusative feminine singular)
собо́рних (accusative animate plural)
собо́рний (accusative inanimate masculine singular)
собо́рні (accusative inanimate plural)
собо́рним (instrumental masculine neuter singular)
собо́рною (feminine instrumental singular)
собо́рними (instrumental plural)
собо́рному (locative masculine neuter singular)
собо́рнім (locative masculine neuter singular)
собо́рній (feminine locative singular)
собо́рних (locative plural)

uk:Гринчишин Дмитро Григорович

Inherited from Middle Ukrainian соборныи (sobornyj), from Old East Slavic съборьныи (sŭborĭnyi), possibly borrowed from Old Church Slavonic съборьнъ (sŭborĭnŭ) along with съборъ (sŭborŭ) (whence собо́р). By surface analysis, собо́р (sobór) + -ний (-nyj). Doublet of збі́рний (zbírnyj). Compare Russian собо́рный (sobórnyj), Belarusian сабо́рны (sabórny).


напередвизначення

uk-noun

напередви́значення<sg.loci:ju>

напередви́значення • (naperedvýznačennja) n inan (genitive напередви́значення, uncountable)

напередви́значення (canonical)
naperedvýznačennja (romanization)
напередви́значення (genitive)
напередви́значення (nominative singular)
напередви́значення (genitive singular)
напередви́значенню (dative singular)
напередви́значення (accusative singular)
напередви́значенням (instrumental singular)
напередви́значенні (locative singular)
напередви́значенню (locative singular)
напередви́значення (singular vocative)

uk-ndecl

напередви́значення<sg.loci:ju>

From напере́д (naperéd, “in advance, for the future”) + ви́значення (význačennja, “to define”).

af

uk:напередвизначення


бовван

uk-noun

((бовва́н<>,бовва́н<pr>))

бовва́н • (bovván) m inan or m pers (genitive бовва́на, nominative plural бовва́ни, genitive plural бовва́нів)

бовва́н (canonical)
bovván (romanization)
бовва́на (genitive)
бовва́ни (nominative plural)
бовва́нів (genitive plural)
бовва́н (nominative singular)
бовва́ни (nominative plural)
бовва́на (genitive singular)
бовва́нів (genitive plural)
бовва́нові (dative singular)
бовва́ну (dative singular)
бовва́нам (dative plural)
бовва́н (accusative singular)
бовва́ни (accusative plural)
бовва́ном (instrumental singular)
бовва́нами (instrumental plural)
бовва́ні (locative singular)
бовва́нах (locative plural)
бовва́не (singular vocative)
бовва́ни (plural vocative)
бовва́н (nominative singular)
бовва́ни (nominative plural)
бовва́на (genitive singular)
бовва́нів (genitive plural)
бовва́нові (dative singular)
бовва́ну (dative singular)
бовва́нам (dative plural)
бовва́на (accusative singular)
бовва́нів (accusative plural)
бовва́ном (instrumental singular)
бовва́нами (instrumental plural)
бовва́нові (locative singular)
бовва́ні (locative singular)
бовва́нах (locative plural)
бовва́не (singular vocative)
бовва́ни (plural vocative)

Inherited from Old Ruthenian болва́нъ (bolván), from Old East Slavic бълванъ (bŭlvanŭ), from Proto-Slavic *bъlvanъ. Doublet of болва́н (bolván), from Russian болва́н (bolván).


святити

святи́ти (canonical)
svjatýty (romanization)
святи́ти (imperfective infinitive)
святи́ть (imperfective infinitive)
свя́чений (imperfective passive past)
impersonal: свя́чено (imperfective passive past)
свя́тячи (adverbial imperfective present)
святи́вши (adverbial imperfective past)
свячу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду святи́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду святи́ть (first-person future imperfective singular)
святи́тиму (first-person future imperfective singular)
свя́тиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш святи́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш святи́ть (future imperfective second-person singular)
святи́тимеш (future imperfective second-person singular)
свя́тить (imperfective present singular third-person)
бу́де святи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де святи́ть (future imperfective singular third-person)
святи́тиме (future imperfective singular third-person)
свя́тим (first-person imperfective plural present)
свя́тимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо святи́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо святи́ть (first-person future imperfective plural)
святи́тимемо (first-person future imperfective plural)
святи́тимем (first-person future imperfective plural)
свя́тите (imperfective plural present second-person)
бу́дете святи́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете святи́ть (future imperfective plural second-person)
святи́тимете (future imperfective plural second-person)
свя́тять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть святи́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть святи́ть (future imperfective plural third-person)
святи́тимуть (future imperfective plural third-person)
святі́м (first-person imperative plural)
святі́мо (first-person imperative plural)
святи́ (imperative second-person singular)
святі́ть (imperative plural second-person)
святи́в (masculine past singular)
святи́ли (masculine past plural)
святи́ла (feminine past singular)
святи́ли (feminine past plural)
святи́ло (neuter past singular)
святи́ли (neuter past plural)

[sʲʋʲɐˈtɪte]

Inherited from Old Ruthenian свѧти́ти (svjatíti), from Old East Slavic свѧтити (svętiti), from Proto-Slavic *svętiti. By surface analysis, свят(ий) (svjat(yj)) + -ити (-yty).


медіум

uk-noun

((ме́діум<pr>,ме́діум<>))

медіумі́чний

ме́діум • (médium) m pers or m inan (genitive ме́діума, nominative plural ме́діуми, genitive plural ме́діумів, relational adjective медіумі́чний)

ме́діум (canonical)
médium (romanization)
ме́діума (genitive)
ме́діуми (nominative plural)
ме́діумів (genitive plural)
медіумі́чний (adjective relational)
ме́діум (nominative singular)
ме́діуми (nominative plural)
ме́діума (genitive singular)
ме́діумів (genitive plural)
ме́діумові (dative singular)
ме́діуму (dative singular)
ме́діумам (dative plural)
ме́діума (accusative singular)
ме́діумів (accusative plural)
ме́діумом (instrumental singular)
ме́діумами (instrumental plural)
ме́діумові (locative singular)
ме́діуму (locative singular)
ме́діумі (locative singular)
ме́діумах (locative plural)
ме́діуме (singular vocative)
ме́діуми (plural vocative)
ме́діум (nominative singular)
ме́діума (genitive singular)
ме́діумові (dative singular)
ме́діуму (dative singular)
ме́діум (accusative singular)
ме́діумом (instrumental singular)
ме́діуму (locative singular)
ме́діумі (locative singular)
ме́діуме (singular vocative)
ме́діюм (alternative)

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:медіум

Borrowed from German Medium, French médium, and English medium, which are derived from Latin medium.

(spiritualism, animate, countable) medium (a person who mediates between people and the spirit world)


вінець

віне́ць<M.*>

віне́ць • (vinécʹ) m inan (genitive вінця́, nominative plural вінці́, genitive plural вінці́в)

віне́ць (canonical)
vinécʹ (romanization)
вінця́ (genitive)
вінці́ (nominative plural)
вінці́в (genitive plural)
віне́ць (nominative singular)
вінці́ (nominative plural)
вінця́ (genitive singular)
вінці́в (genitive plural)
вінце́ві (dative singular)
вінцю́ (dative singular)
вінця́м (dative plural)
віне́ць (accusative singular)
вінці́ (accusative plural)
вінце́м (instrumental singular)
вінця́ми (instrumental plural)
вінцю́ (locative singular)
вінці́ (locative singular)
вінця́х (locative plural)
вінцю́ (singular vocative)
вінці́ (plural vocative)

uk-ndecl

віне́ць<M.*>

[ʋʲiˈnɛt͡sʲ]

Inherited from Old East Slavic вѣньць (věnĭcĭ), from Proto-Slavic *věnьcь.


Водохреще

uk-proper noun

Водо́хреще<sg>

Водо́хреще • (Vodóxrešče) n inan (genitive Водо́хреща, uncountable)

Водо́хреще (canonical)
Vodóxrešče (romanization)
Водо́хреща (genitive)
Водо́хреще (nominative singular)
Водо́хреща (genitive singular)
Водо́хрещу (dative singular)
Водо́хреще (accusative singular)
Водо́хрещем (instrumental singular)
Водо́хрещу (locative singular)
Водо́хрещі (locative singular)
Водо́хреще (singular vocative)

uk-ndecl

Водо́хреще<sg>

вода́ (vodá, “water”) + хрести́ти (xrestýty, “to baptise”), referring to the practice of baptising people in water to celebrate Epiphany. Compare Macedonian Водокрст (Vodokrst).

af

uk:Водохреще


водохрестя

uk-noun

водохре́стя<N.sg>

водохре́стя • (vodoxréstja) n inan (genitive водохре́стя, uncountable)

водохре́стя (canonical)
vodoxréstja (romanization)
водохре́стя (genitive)
водохре́стя (nominative singular)
водохре́стя (genitive singular)
водохре́стю (dative singular)
водохре́стя (accusative singular)
водохре́стям (instrumental singular)
водохре́сті (locative singular)
водохре́стя (singular vocative)

uk-ndecl

водохре́стя<N.sg>

Uk-водохрестя.ogg

From вода (voda) + -о- (-o-) + хре́ст (xrést) + -я (-ja).


водохрещення

uk-noun

водохре́щення<>

водохре́щення • (vodoxréščennja) n inan (genitive водохре́щення, nominative plural водохре́щення, genitive plural водохре́щень)

водохре́щення (canonical)
vodoxréščennja (romanization)
водохре́щення (genitive)
водохре́щення (nominative plural)
водохре́щень (genitive plural)
водохре́щення (nominative singular)
водохре́щення (nominative plural)
водохре́щення (genitive singular)
водохре́щень (genitive plural)
водохре́щенню (dative singular)
водохре́щенням (dative plural)
водохре́щення (accusative singular)
водохре́щення (accusative plural)
водохре́щенням (instrumental singular)
водохре́щеннями (instrumental plural)
водохре́щенні (locative singular)
водохре́щеннях (locative plural)
водохре́щення (singular vocative)
водохре́щення (plural vocative)

uk-ndecl

водохре́щення<>

[wɔdɔˈxrɛʃt͡ʃenʲːɐ]

Uk-водохрещення.ogg

From вода (voda) + -о- (-o-) + хре́щення (xréščennja)


спасіння

uk-noun

спасі́ння • (spasínnja) n inan (genitive спасі́ння, uncountable)

спасі́ння (canonical)
spasínnja (romanization)
спасі́ння (genitive)
спасі́ння (nominative singular)
спасі́ння (genitive singular)
спасі́нню (dative singular)
спасі́ння (accusative singular)
спасі́нням (instrumental singular)
спасі́нні (locative singular)
спасі́нню (locative singular)
спасі́ння (singular vocative)

Uk-спасіння.ogg

From спасти́ (spastý) + -і́ння (-ínnja). Compare Bulgarian, Macedonian, and Russian спасение, Old Church Slavonic съпасениѥ (sŭpasenije).

cog

А спасіння праведних від Господа, Він їхня твердиня за час лихоліття,

1962, Ivan Ivanovitch Ohienko, Біблія або книги Святого Письма Старого і Нового Заповіту [Bible or books of Holy Scripture of the Old and New Testaments], Psalm 37:39, page 692:

But the salvation of the righteous is of the LORD; He is their stronghold in the time of trouble.

A spasinnja pravednyx vid Hospoda, Vin jixnja tverdynja za čas lyxolittja,


відкуплення

uk-noun

відку́плення<sg.loci:ju>

відку́плення • (vidkúplennja) n inan (genitive відку́плення, uncountable)

відку́плення (canonical)
vidkúplennja (romanization)
відку́плення (genitive)
відку́плення (nominative singular)
відку́плення (genitive singular)
відку́пленню (dative singular)
відку́плення (accusative singular)
відку́пленням (instrumental singular)
відку́пленні (locative singular)
відку́пленню (locative singular)
відку́плення (singular vocative)

uk-ndecl

відку́плення<sg.loci:ju>

From the відку́пл- stem of відкупи́ти (vidkupýty) + -ення (-ennja). A calque of Koine Greek ἀπολύτρωσις (apolútrōsis, “deliverance, ransoming, redemption”), the corresponding term in the Pauline epistles. Compare Polish odkupienie, Russian искупле́ние (iskuplénije).

calque

але дарма виправдуються Його благодаттю, через відкуплення, що в Ісусі Христі,

1962, Ivan Ivanovitch Ohienko, Біблія або книги Святого Письма Старого і Нового Заповіту [Bible or books of Holy Scripture of the Old and New Testaments], Romans 3:24, page 1391:

Being justified freely by his grace through the redemption that is in Christ Jesus:

ale darma vypravdujutʹsja Joho blahodattju, čerez vidkuplennja, ščo v Isusi Xrysti,

Але не тільки воно, але й ми самі, маючи зачаток Духа, і ми самі в собі зідхаємо, очікуючи синівства, відкуплення нашого тіла.

1962, Ivan Ivanovitch Ohienko, Біблія або книги Святого Письма Старого і Нового Заповіту [Bible or books of Holy Scripture of the Old and New Testaments], Romans 8:23, page 1396:

And not only they, but ourselves also, which have the firstfruits of the Spirit, even we ourselves groan within ourselves, waiting for the adoption, to wit, the redemption of our body.

Ale ne tilʹky vono, ale j my sami, majučy začatok Duxa, i my sami v sobi zidxajemo, očikujučy synivstva, vidkuplennja našoho tila.

(Christianity, biblical) redemption (salvation from sin)


акафіст

uk-noun

ака́фіст • (akáfist) m inan (genitive ака́фіста, nominative plural ака́фісти, genitive plural ака́фістів)

ака́фіст (canonical)
akáfist (romanization)
ака́фіста (genitive)
ака́фісти (nominative plural)
ака́фістів (genitive plural)
ака́фіст (nominative singular)
ака́фісти (nominative plural)
ака́фіста (genitive singular)
ака́фістів (genitive plural)
ака́фістові (dative singular)
ака́фісту (dative singular)
ака́фістам (dative plural)
ака́фіст (accusative singular)
ака́фісти (accusative plural)
ака́фістом (instrumental singular)
ака́фістами (instrumental plural)
ака́фісту (locative singular)
ака́фісті (locative singular)
ака́фістах (locative plural)
ака́фісте (singular vocative)
ака́фісти (plural vocative)
ака́тист (alternative)

uk-ndecl

ака́фіст<locu:i>

Borrowed from Ancient Greek ακάθιστος (akáthistos, “standing”).

bor+

(religion) acathistus (Greek liturgical hymn in honor of Mary)


писання

uk-noun

писа́ння • (pysánnja) n inan (genitive писа́ння, nominative plural писа́ння, genitive plural писа́нь)

писа́ння (canonical)
pysánnja (romanization)
писа́ння (genitive)
писа́ння (nominative plural)
писа́нь (genitive plural)
писа́ння (nominative singular)
писа́ння (nominative plural)
писа́ння (genitive singular)
писа́нь (genitive plural)
писа́нню (dative singular)
писа́нням (dative plural)
писа́ння (accusative singular)
писа́ння (accusative plural)
писа́нням (instrumental singular)
писа́ннями (instrumental plural)
писа́нні (locative singular)
писа́нню (locative singular)
писа́ннях (locative plural)
писа́ння (singular vocative)
писа́ння (plural vocative)

From пис(а́ти) (pys(áty)) + -а́ння (-ánnja). Compare Russian писа́ние (pisánije), Belarusian піса́нне (pisánnje), Polish pisanie.

af

писа́ти<alt:пис(а́ти)>

writing (something written, such as a document, article or book)


казання

uk-noun

каза́ння • (kazánnja) n inan (genitive каза́ння, nominative plural каза́ння, genitive plural каза́нь)

каза́ння (canonical)
kazánnja (romanization)
каза́ння (genitive)
каза́ння (nominative plural)
каза́нь (genitive plural)
каза́ння (nominative singular)
каза́ння (nominative plural)
каза́ння (genitive singular)
каза́нь (genitive plural)
каза́нню (dative singular)
каза́нням (dative plural)
каза́ння (accusative singular)
каза́ння (accusative plural)
каза́нням (instrumental singular)
каза́ннями (instrumental plural)
каза́нні (locative singular)
каза́ннях (locative plural)
каза́ння (singular vocative)
каза́ння (plural vocative)

Uk-казання.ogg