час

uk-noun

час • (čas) m inan (genitive ча́су, nominative plural часи́, genitive plural часі́в, relational adjective часови́й)

čas (romanization)
ча́су (genitive)
часи́ (nominative plural)
часі́в (genitive plural)
часови́й (adjective relational)
час (nominative singular)
часи́ (nominative plural)
ча́су (genitive singular)
часі́в (genitive plural)
ча́сові (dative singular)
ча́су (dative singular)
часа́м (dative plural)
час (accusative singular)
часи́ (accusative plural)
ча́сом (instrumental singular)
часа́ми (instrumental plural)
ча́сі (locative singular)
часа́х (locative plural)
ча́се (singular vocative)
часи́ (plural vocative)

From Old East Slavic часъ (časŭ), from Proto-Slavic *časъ.

майбутній час

простий минулий час

теперішній час ― teperišnij čas ― present tense


множина

множина́ • (množyná) f inan (genitive множини́, nominative plural множи́ни, genitive plural множи́н, relational adjective множи́нний)

множина́ (canonical)
množyná (romanization)
множини́ (genitive)
множи́ни (nominative plural)
множи́н (genitive plural)
множи́нний (adjective relational)
множина́ (nominative singular)
множи́ни (nominative plural)
множини́ (genitive singular)
множи́н (genitive plural)
множині́ (dative singular)
множи́нам (dative plural)
множину́ (accusative singular)
множи́ни (accusative plural)
множино́ю (instrumental singular)
множи́нами (instrumental plural)
множині́ (locative singular)
множи́нах (locative plural)
множи́но (singular vocative)
множи́ни (plural vocative)

Uk-множина.ogg

uk:Множина
uk:Множина (мовознавство)


вид

вид • (vyd) m inan (genitive ви́ду, nominative plural ви́ди, genitive plural ви́дів)

vyd (romanization)
ви́ду (genitive)
ви́ди (nominative plural)
ви́дів (genitive plural)
вид (nominative singular)
ви́ди (nominative plural)
ви́ду (genitive singular)
ви́дів (genitive plural)
ви́дові (dative singular)
ви́ду (dative singular)
ви́дам (dative plural)
вид (accusative singular)
ви́ди (accusative plural)
ви́дом (instrumental singular)
ви́дами (instrumental plural)
ви́ді (locative singular)
ви́дах (locative plural)
ви́де (singular vocative)
ви́ди (plural vocative)

From Old East Slavic видъ (vidŭ), from Proto-Slavic *vidъ, from Proto-Balto-Slavic *wéiˀdas, from Proto-Indo-European *wéydos, from *weyd-.

доко́наний вид

недоко́наний вид


склад

склад • (sklad) m inan (genitive скла́ду, nominative plural склади́, genitive plural складі́в)

sklad (romanization)
скла́ду (genitive)
склади́ (nominative plural)
складі́в (genitive plural)
склад (nominative singular)
склади́ (nominative plural)
скла́ду (genitive singular)
складі́в (genitive plural)
скла́дові (dative singular)
скла́ду (dative singular)
склада́м (dative plural)
склад (accusative singular)
склади́ (accusative plural)
скла́дом (instrumental singular)
склада́ми (instrumental plural)
скла́ді (locative singular)
склада́х (locative plural)
скла́де (singular vocative)
склади́ (plural vocative)


стан

стан • (stan) m inan (genitive ста́ну, nominative plural ста́ни, genitive plural ста́нів)

stan (romanization)
ста́ну (genitive)
ста́ни (nominative plural)
ста́нів (genitive plural)
стан (nominative singular)
ста́ни (nominative plural)
ста́ну (genitive singular)
ста́нів (genitive plural)
ста́нові (dative singular)
ста́ну (dative singular)
ста́нам (dative plural)
стан (accusative singular)
ста́ни (accusative plural)
ста́ном (instrumental singular)
ста́нами (instrumental plural)
ста́ні (locative singular)
ста́нах (locative plural)
ста́не (singular vocative)
ста́ни (plural vocative)

Inherited from Old East Slavic станъ (stanŭ), from Proto-Slavic *stanъ.


мова

uk-noun

мо́ва • (móva) f inan (genitive мо́ви, nominative plural мо́ви, genitive plural мов, relational adjective мо́вний)

мо́ва (canonical)
móva (romanization)
мо́ви (genitive)
мо́ви (nominative plural)
мов (genitive plural)
мо́вний (adjective relational)
мо́ва (nominative singular)
мо́ви (nominative plural)
мо́ви (genitive singular)
мов (genitive plural)
мо́ві (dative singular)
мо́вам (dative plural)
мо́ву (accusative singular)
мо́ви (accusative plural)
мо́вою (instrumental singular)
мо́вами (instrumental plural)
мо́ві (locative singular)
мо́вах (locative plural)
мо́во (singular vocative)
мо́ви (plural vocative)

From Old East Slavic мълва (mŭlva), from Proto-Slavic *mъlva; cognate with Old Church Slavonic млъва (mlŭva, “speech”), Russian молва́ (molvá), Czech mluva.

розмовля́ти

розмо́вити (rozmóvyty)


аблатив

uk-noun

аблати́в • (ablatýv) m inan (genitive аблати́ва, nominative plural аблати́ви, genitive plural аблати́вів)

аблати́в (canonical)
ablatýv (romanization)
аблати́ва (genitive)
аблати́ви (nominative plural)
аблати́вів (genitive plural)
аблати́в (nominative singular)
аблати́ви (nominative plural)
аблати́ва (genitive singular)
аблати́вів (genitive plural)
аблати́вові (dative singular)
аблати́ву (dative singular)
аблати́вам (dative plural)
аблати́в (accusative singular)
аблати́ви (accusative plural)
аблати́вом (instrumental singular)
аблати́вами (instrumental plural)
аблати́ві (locative singular)
аблати́вах (locative plural)
аблати́ве (singular vocative)
аблати́ви (plural vocative)


особа

осо́ба<pr.i>

осо́ба • (osóba) f pers (genitive осо́би, nominative plural осо́би, genitive plural осі́б)

осо́ба (canonical)
osóba (romanization)
осо́би (genitive)
осо́би (nominative plural)
осі́б (genitive plural)
осо́ба (nominative singular)
осо́би (nominative plural)
осо́би (genitive singular)
осі́б (genitive plural)
осо́бі (dative singular)
осо́бам (dative plural)
осо́бу (accusative singular)
осі́б (accusative plural)
осо́бою (instrumental singular)
осо́бами (instrumental plural)
осо́бі (locative singular)
осо́бах (locative plural)
осо́бо (singular vocative)
осо́би (plural vocative)

uk-ndecl

осо́ба<pr.i>

be:Віктар Уладзіміравіч Мартынаў

Inherited from Old Ruthenian осо́ба (osóba, “person, appearance, species, hypostasis”), most likely from Old Polish osoba, from Old Czech osoba, from Proto-Slavic *osoba.


дієслово

uk-noun

дієсло́во<c.i>

дієсло́во • (dijeslóvo) n inan (genitive дієсло́ва, nominative plural дієслова́, genitive plural дієслі́в)

дієсло́во (canonical)
dijeslóvo (romanization)
дієсло́ва (genitive)
дієслова́ (nominative plural)
дієслі́в (genitive plural)
дієсло́во (nominative singular)
дієслова́ (nominative plural)
дієсло́ва (genitive singular)
дієслі́в (genitive plural)
дієсло́ву (dative singular)
дієслова́м (dative plural)
дієсло́во (accusative singular)
дієслова́ (accusative plural)
дієсло́вом (instrumental singular)
дієслова́ми (instrumental plural)
дієсло́ві (locative singular)
дієслова́х (locative plural)
дієсло́во (singular vocative)
дієслова́ (plural vocative)

uk-ndecl

дієсло́во<c.i>

Uk-дієслово.ogg

(grammar) verb (a grammatical category of words that indicate an action, event or a state)


прикметник

uk-noun

прикме́тник<>

прикме́тник • (prykmétnyk) m inan (genitive прикме́тника, nominative plural прикме́тники, genitive plural прикме́тників)

прикме́тник (canonical)
prykmétnyk (romanization)
прикме́тника (genitive)
прикме́тники (nominative plural)
прикме́тників (genitive plural)
прикме́тник (nominative singular)
прикме́тники (nominative plural)
прикме́тника (genitive singular)
прикме́тників (genitive plural)
прикме́тникові (dative singular)
прикме́тнику (dative singular)
прикме́тникам (dative plural)
прикме́тник (accusative singular)
прикме́тники (accusative plural)
прикме́тником (instrumental singular)
прикме́тниками (instrumental plural)
прикме́тнику (locative singular)
прикме́тниках (locative plural)
прикме́тнику (singular vocative)
прикме́тники (plural vocative)

uk-ndecl

прикме́тник<>

Uk-прикметник.ogg

(grammar) adjective (a category of words that modify or describe a noun)

uk:прикметник


іменник

uk-noun

іме́нник • (iménnyk) m inan (genitive іме́нника, nominative plural іме́нники, genitive plural іме́нників)

іме́нник (canonical)
iménnyk (romanization)
іме́нника (genitive)
іме́нники (nominative plural)
іме́нників (genitive plural)
іме́нник (nominative singular)
іме́нники (nominative plural)
іме́нника (genitive singular)
іме́нників (genitive plural)
іме́нникові (dative singular)
іме́ннику (dative singular)
іме́нникам (dative plural)
іме́нник (accusative singular)
іме́нники (accusative plural)
іме́нником (instrumental singular)
іме́нниками (instrumental plural)
іме́ннику (locative singular)
іме́нниках (locative plural)
іме́ннику (singular vocative)
іме́нники (plural vocative)

Uk-іменник.ogg


акузатив

акузати́в<gena.sg>

акузати́в • (akuzatýv) m inan (genitive акузати́ва, uncountable)

акузати́в (canonical)
akuzatýv (romanization)
акузати́ва (genitive)
акузати́в (nominative singular)
акузати́ва (genitive singular)
акузати́вові (dative singular)
акузати́ву (dative singular)
акузати́в (accusative singular)
акузати́вом (instrumental singular)
акузати́ву (locative singular)
акузати́ві (locative singular)
акузати́ве (singular vocative)

uk-ndecl

акузати́в<gena.sg>

[ɐkʊzɐˈtɪu̯]

(grammar, linguistics) the accusative case


вокатив

uk-noun

вокати́в • (vokatýv) m inan (genitive вокати́ва, uncountable)

вокати́в (canonical)
vokatýv (romanization)
вокати́ва (genitive)
вокати́в (nominative singular)
вокати́ва (genitive singular)
вокати́вові (dative singular)
вокати́ву (dative singular)
вокати́в (accusative singular)
вокати́вом (instrumental singular)
вокати́ву (locative singular)
вокати́ві (locative singular)
вокати́ве (singular vocative)

(grammar, linguistics) the vocative case


датив

дати́в • (datýv) m inan (genitive дати́ва, uncountable)

дати́в (canonical)
datýv (romanization)
дати́ва (genitive)
дати́в (nominative singular)
дати́ва (genitive singular)
дати́вові (dative singular)
дати́ву (dative singular)
дати́в (accusative singular)
дати́вом (instrumental singular)
дати́ву (locative singular)
дати́ві (locative singular)
дати́ве (singular vocative)


локатив

локати́в • (lokatýv) m inan (genitive локати́ва, uncountable)

локати́в (canonical)
lokatýv (romanization)
локати́ва (genitive)
локати́в (nominative singular)
локати́ва (genitive singular)
локати́вові (dative singular)
локати́ву (dative singular)
локати́в (accusative singular)
локати́вом (instrumental singular)
локати́ву (locative singular)
локати́ві (locative singular)
локати́ве (singular vocative)

(grammar, linguistics) the locative case


прислівник

прислі́вник<>

прислівнико́вий

прислі́вник • (pryslívnyk) m inan (genitive прислі́вника, nominative plural прислі́вники, genitive plural прислі́вників, relational adjective прислівнико́вий)

прислі́вник (canonical)
pryslívnyk (romanization)
прислі́вника (genitive)
прислі́вники (nominative plural)
прислі́вників (genitive plural)
прислівнико́вий (adjective relational)
прислі́вник (nominative singular)
прислі́вники (nominative plural)
прислі́вника (genitive singular)
прислі́вників (genitive plural)
прислі́вникові (dative singular)
прислі́внику (dative singular)
прислі́вникам (dative plural)
прислі́вник (accusative singular)
прислі́вники (accusative plural)
прислі́вником (instrumental singular)
прислі́вниками (instrumental plural)
прислі́внику (locative singular)
прислі́вниках (locative plural)
прислі́внику (singular vocative)
прислі́вники (plural vocative)

uk-ndecl

прислі́вник<>

Uk-прислівник.ogg

при- (pry-) + сло́во (slóvo) + -ник (-nyk)


предикат

uk-noun

предикати́вний

предика́т • (predykát) m inan (genitive предика́та, nominative plural предика́ти, genitive plural предика́тів, relational adjective предикати́вний)

предика́т (canonical)
predykát (romanization)
предика́та (genitive)
предика́ти (nominative plural)
предика́тів (genitive plural)
предикати́вний (adjective relational)
предика́т (nominative singular)
предика́ти (nominative plural)
предика́та (genitive singular)
предика́тів (genitive plural)
предика́тові (dative singular)
предика́ту (dative singular)
предика́там (dative plural)
предика́т (accusative singular)
предика́ти (accusative plural)
предика́том (instrumental singular)
предика́тами (instrumental plural)
предика́ті (locative singular)
предика́тах (locative plural)
предика́те (singular vocative)
предика́ти (plural vocative)


живий

uk-adj

живи́й • (žyvýj)

живи́й (canonical)
žyvýj (romanization)
живи́й (masculine nominative)
живе́ (neuter nominative)
жива́ (feminine nominative)
живі́ (nominative plural)
живо́го (genitive masculine neuter)
живо́ї (feminine genitive)
живи́х (genitive plural)
живо́му (dative masculine neuter)
живі́й (dative feminine)
живи́м (dative plural)
живо́го (accusative animate masculine)
живе́ (accusative neuter)
живу́ (accusative feminine)
живи́х (accusative animate plural)
живи́й (accusative inanimate masculine)
живі́ (accusative inanimate plural)
живи́м (instrumental masculine neuter)
живо́ю (feminine instrumental)
живи́ми (instrumental plural)
живо́му (locative masculine neuter)
живі́м (locative masculine neuter)
живі́й (feminine locative)
живи́х (locative plural)

From Proto-Slavic *živъ, from Proto-Indo-European *gʷih₃wós (“alive”).


вигук

uk-noun

ви́гук<genu>

ви́гук • (výhuk) m inan (genitive ви́гуку, nominative plural ви́гуки, genitive plural ви́гуків)

ви́гук (canonical)
výhuk (romanization)
ви́гуку (genitive)
ви́гуки (nominative plural)
ви́гуків (genitive plural)
ви́гук (nominative singular)
ви́гуки (nominative plural)
ви́гуку (genitive singular)
ви́гуків (genitive plural)
ви́гукові (dative singular)
ви́гуку (dative singular)
ви́гукам (dative plural)
ви́гук (accusative singular)
ви́гуки (accusative plural)
ви́гуком (instrumental singular)
ви́гуками (instrumental plural)
ви́гуку (locative singular)
ви́гуках (locative plural)
ви́гуку (singular vocative)
ви́гуки (plural vocative)

uk-ndecl

ви́гук<genu>


відмінок

uk-noun

відмі́нок<*>

відмі́нок • (vidmínok) m inan (genitive відмі́нка, nominative plural відмі́нки, genitive plural відмі́нків)

відмі́нок (canonical)
vidmínok (romanization)
відмі́нка (genitive)
відмі́нки (nominative plural)
відмі́нків (genitive plural)
відмі́нок (nominative singular)
відмі́нки (nominative plural)
відмі́нка (genitive singular)
відмі́нків (genitive plural)
відмі́нкові (dative singular)
відмі́нку (dative singular)
відмі́нкам (dative plural)
відмі́нок (accusative singular)
відмі́нки (accusative plural)
відмі́нком (instrumental singular)
відмі́нками (instrumental plural)
відмі́нкові (locative singular)
відмі́нку (locative singular)
відмі́нках (locative plural)
відмі́нку (singular vocative)
відмі́нки (plural vocative)

uk-ndecl

відмі́нок<*>

Uk-відмінок.ogg

називни́й відмі́нок ― nazyvnýj vidmínok ― nominative case

родо́ви́й відмі́нок ― rodóvýj vidmínok ― genitive case

дава́льний відмі́нок ― daválʹnyj vidmínok ― dative case

знахі́дний відмі́нок ― znaxídnyj vidmínok ― accusative case

ору́дний відмі́нок

місце́вий відмі́нок

кли́чний відмі́нок


дієприкметник

uk-noun

дієприкме́тник<>

дієприкме́тник • (dijeprykmétnyk) m inan (genitive дієприкме́тника, nominative plural дієприкме́тники, genitive plural дієприкме́тників)

дієприкме́тник (canonical)
dijeprykmétnyk (romanization)
дієприкме́тника (genitive)
дієприкме́тники (nominative plural)
дієприкме́тників (genitive plural)
дієприкме́тник (nominative singular)
дієприкме́тники (nominative plural)
дієприкме́тника (genitive singular)
дієприкме́тників (genitive plural)
дієприкме́тникові (dative singular)
дієприкме́тнику (dative singular)
дієприкме́тникам (dative plural)
дієприкме́тник (accusative singular)
дієприкме́тники (accusative plural)
дієприкме́тником (instrumental singular)
дієприкме́тниками (instrumental plural)
дієприкме́тнику (locative singular)
дієприкме́тниках (locative plural)
дієприкме́тнику (singular vocative)
дієприкме́тники (plural vocative)

uk-ndecl

дієприкме́тник<>

ді́яти (díjaty) + прикме́тник (prykmétnyk)


рід

uk-noun

рід • (rid) m inan (genitive ро́ду, nominative plural роди́, genitive plural роді́в)

rid (romanization)
ро́ду (genitive)
роди́ (nominative plural)
роді́в (genitive plural)
рід (nominative singular)
роди́ (nominative plural)
ро́ду (genitive singular)
роді́в (genitive plural)
ро́дові (dative singular)
ро́ду (dative singular)
рода́м (dative plural)
рід (accusative singular)
роди́ (accusative plural)
ро́дом (instrumental singular)
рода́ми (instrumental plural)
роду́ (locative singular)
ро́ді (locative singular)
рода́х (locative plural)
ро́де (singular vocative)
роди́ (plural vocative)

From Old Ukrainian родъ (rod), from Old East Slavic родъ (rodŭ), from Proto-Slavic *rodъ, from Proto-Balto-Slavic *radás.


знахідний

uk-adj

знахі́дний • (znaxídnyj)

знахі́дний (canonical)
znaxídnyj (romanization)
знахі́дний (masculine nominative)
знахі́дне (neuter nominative)
знахі́дна (feminine nominative)
знахі́дні (nominative plural)
знахі́дного (genitive masculine neuter)
знахі́дної (feminine genitive)
знахі́дних (genitive plural)
знахі́дному (dative masculine neuter)
знахі́дній (dative feminine)
знахі́дним (dative plural)
знахі́дного (accusative animate masculine)
знахі́дне (accusative neuter)
знахі́дну (accusative feminine)
знахі́дних (accusative animate plural)
знахі́дний (accusative inanimate masculine)
знахі́дні (accusative inanimate plural)
знахі́дним (instrumental masculine neuter)
знахі́дною (feminine instrumental)
знахі́дними (instrumental plural)
знахі́дному (locative masculine neuter)
знахі́днім (locative masculine neuter)
знахі́дній (feminine locative)
знахі́дних (locative plural)


дисиміляція

uk-noun

дисиміля́ція<sg>

дисиміля́ція • (dysymiljácija) f inan (genitive дисиміля́ції, uncountable)

дисиміля́ція (canonical)
dysymiljácija (romanization)
дисиміля́ції (genitive)
дисиміля́ція (nominative singular)
дисиміля́ції (genitive singular)
дисиміля́ції (dative singular)
дисиміля́цію (accusative singular)
дисиміля́цією (instrumental singular)
дисиміля́ції (locative singular)
дисиміля́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

дисиміля́ція<sg>


вказівний

uk-adj

вказівни́й • (vkazivnýj)

вказівни́й (canonical)
vkazivnýj (romanization)
вказівни́й (masculine nominative)
вказівне́ (neuter nominative)
вказівна́ (feminine nominative)
вказівні́ (nominative plural)
вказівно́го (genitive masculine neuter)
вказівно́ї (feminine genitive)
вказівни́х (genitive plural)
вказівно́му (dative masculine neuter)
вказівні́й (dative feminine)
вказівни́м (dative plural)
вказівно́го (accusative animate masculine)
вказівне́ (accusative neuter)
вказівну́ (accusative feminine)
вказівни́х (accusative animate plural)
вказівни́й (accusative inanimate masculine)
вказівні́ (accusative inanimate plural)
вказівни́м (instrumental masculine neuter)
вказівно́ю (feminine instrumental)
вказівни́ми (instrumental plural)
вказівно́му (locative masculine neuter)
вказівні́м (locative masculine neuter)
вказівні́й (feminine locative)
вказівни́х (locative plural)

Uk-вказівний.ogg


сполучник

uk-noun

сполу́чник<>

сполу́чник • (spolúčnyk) m inan (genitive сполу́чника, nominative plural сполу́чники, genitive plural сполу́чників)

сполу́чник (canonical)
spolúčnyk (romanization)
сполу́чника (genitive)
сполу́чники (nominative plural)
сполу́чників (genitive plural)
сполу́чник (nominative singular)
сполу́чники (nominative plural)
сполу́чника (genitive singular)
сполу́чників (genitive plural)
сполу́чникові (dative singular)
сполу́чнику (dative singular)
сполу́чникам (dative plural)
сполу́чник (accusative singular)
сполу́чники (accusative plural)
сполу́чником (instrumental singular)
сполу́чниками (instrumental plural)
сполу́чнику (locative singular)
сполу́чниках (locative plural)
сполу́чнику (singular vocative)
сполу́чники (plural vocative)

uk-ndecl

сполу́чник<>

Uk-сполучник.ogg


місцевий

uk-adj

місце́вий • (miscévyj)

місце́вий (canonical)
miscévyj (romanization)
місце́вий (masculine nominative)
місце́ве (neuter nominative)
місце́ва (feminine nominative)
місце́ві (nominative plural)
місце́вого (genitive masculine neuter)
місце́вої (feminine genitive)
місце́вих (genitive plural)
місце́вому (dative masculine neuter)
місце́вій (dative feminine)
місце́вим (dative plural)
місце́вого (accusative animate masculine)
місце́ве (accusative neuter)
місце́ву (accusative feminine)
місце́вих (accusative animate plural)
місце́вий (accusative inanimate masculine)
місце́ві (accusative inanimate plural)
місце́вим (instrumental masculine neuter)
місце́вою (feminine instrumental)
місце́вими (instrumental plural)
місце́вому (locative masculine neuter)
місце́вім (locative masculine neuter)
місце́вій (feminine locative)
місце́вих (locative plural)

Uk-місцевий.ogg

мі́сце (mísce) + -евий (-evyj). Compare Belarusian мясцо́вы (mjascóvy), Polish miejscowy.


недоконаний

недоко́наний

недоко́наність

недоко́наний • (nedokónanyj) (abstract noun недоко́наність)

недоко́наний (canonical)
nedokónanyj (romanization)
недоко́наність (abstract-noun)
недоко́наний (masculine nominative)
недоко́нане (neuter nominative)
недоко́нана (feminine nominative)
недоко́нані (nominative plural)
недоко́наного (genitive masculine neuter)
недоко́наної (feminine genitive)
недоко́наних (genitive plural)
недоко́наному (dative masculine neuter)
недоко́наній (dative feminine)
недоко́наним (dative plural)
недоко́наного (accusative animate masculine)
недоко́нане (accusative neuter)
недоко́нану (accusative feminine)
недоко́наних (accusative animate plural)
недоко́наний (accusative inanimate masculine)
недоко́нані (accusative inanimate plural)
недоко́наним (instrumental masculine neuter)
недоко́наною (feminine instrumental)
недоко́наними (instrumental plural)
недоко́наному (locative masculine neuter)
недоко́нанім (locative masculine neuter)
недоко́наній (feminine locative)
недоко́наних (locative plural)

uk-adecl

недоко́наний

Uk-недоконаний.ogg

From не- (ne-) + доко́наний (dokónanyj).

недоко́наний вид


розподібнення

uk-noun

розподі́бнення<sg>

розподі́бнення • (rozpodíbnennja) n inan (genitive розподі́бнення, uncountable)

розподі́бнення (canonical)
rozpodíbnennja (romanization)
розподі́бнення (genitive)
розподі́бнення (nominative singular)
розподі́бнення (genitive singular)
розподі́бненню (dative singular)
розподі́бнення (accusative singular)
розподі́бненням (instrumental singular)
розподі́бненні (locative singular)
розподі́бнення (singular vocative)

uk-ndecl

розподі́бнення<sg>


закінчення

uk-noun

закі́нчення<loci:ju>

закі́нчення • (zakínčennja) n inan (genitive закі́нчення, nominative plural закі́нчення, genitive plural закі́нчень)

закі́нчення (canonical)
zakínčennja (romanization)
закі́нчення (genitive)
закі́нчення (nominative plural)
закі́нчень (genitive plural)
закі́нчення (nominative singular)
закі́нчення (nominative plural)
закі́нчення (genitive singular)
закі́нчень (genitive plural)
закі́нченню (dative singular)
закі́нченням (dative plural)
закі́нчення (accusative singular)
закі́нчення (accusative plural)
закі́нченням (instrumental singular)
закі́нченнями (instrumental plural)
закі́нченні (locative singular)
закі́нченню (locative singular)
закі́нченнях (locative plural)
закі́нчення (singular vocative)
закі́нчення (plural vocative)

uk-ndecl

закі́нчення<loci:ju>

Uk-закінчення.ogg

From закі́нчити (zakínčyty) + -ення (-ennja). Compare Belarusian заканчэ́нне (zakančénnje), Polish zakończenie.


відміна

uk-noun

відмі́на • (vidmína) f inan (genitive відмі́ни, nominative plural відмі́ни, genitive plural відмі́н)

відмі́на (canonical)
vidmína (romanization)
відмі́ни (genitive)
відмі́ни (nominative plural)
відмі́н (genitive plural)
відмі́на (nominative singular)
відмі́ни (nominative plural)
відмі́ни (genitive singular)
відмі́н (genitive plural)
відмі́ні (dative singular)
відмі́нам (dative plural)
відмі́ну (accusative singular)
відмі́ни (accusative plural)
відмі́ною (instrumental singular)
відмі́нами (instrumental plural)
відмі́ні (locative singular)
відмі́нах (locative plural)
відмі́но (singular vocative)
відмі́ни (plural vocative)

Uk-відміна.ogg

(grammar) declension (group or class of words)


відмінювання

відмі́нювання<sg.loci:ju>

відмі́нювання • (vidmínjuvannja) n inan (genitive відмі́нювання, uncountable)

відмі́нювання (canonical)
vidmínjuvannja (romanization)
відмі́нювання (genitive)
відмі́нювання (nominative singular)
відмі́нювання (genitive singular)
відмі́нюванню (dative singular)
відмі́нювання (accusative singular)
відмі́нюванням (instrumental singular)
відмі́нюванні (locative singular)
відмі́нюванню (locative singular)
відмі́нювання (singular vocative)

uk-ndecl

відмі́нювання<sg.loci:ju>

[ʋʲidʲˈmʲinʲʊʋɐnʲːɐ]

From відмі́нювати (vidmínjuvaty) + -ання (-annja).

af

відмі́нювати

(grammar) declension (changing of endings)


речення

uk-noun

ре́чення • (réčennja) n inan (genitive ре́чення, nominative plural ре́чення, genitive plural ре́чень)

ре́чення (canonical)
réčennja (romanization)
ре́чення (genitive)
ре́чення (nominative plural)
ре́чень (genitive plural)
ре́чення (nominative singular)
ре́чення (nominative plural)
ре́чення (genitive singular)
ре́чень (genitive plural)
ре́ченню (dative singular)
ре́ченням (dative plural)
ре́чення (accusative singular)
ре́чення (accusative plural)
ре́ченням (instrumental singular)
ре́ченнями (instrumental plural)
ре́ченні (locative singular)
ре́ченнях (locative plural)
ре́чення (singular vocative)
ре́чення (plural vocative)

[ˈrɛt͡ʃenʲːɐ]

Uk-речення.ogg


дзвінкість

дзві́нкість<sg.io>

дзві́нкість • (dzvínkistʹ) f inan (genitive дзві́нкості or дзві́нкости, uncountable)

дзві́нкість (canonical)
dzvínkistʹ (romanization)
дзві́нкості (genitive)
дзві́нкости (genitive)
дзві́нкість (nominative singular)
дзві́нкості (genitive singular)
дзві́нкости (genitive singular)
дзві́нкості (dative singular)
дзві́нкість (accusative singular)
дзві́нкістю (instrumental singular)
дзві́нкості (locative singular)
дзві́нкосте (singular vocative)

uk-ndecl

дзві́нкість<sg.io>


зворотний

uk-adj

зворо́тний • (zvorótnyj)

зворо́тний (canonical)
zvorótnyj (romanization)
зворо́тний (masculine nominative)
зворо́тне (neuter nominative)
зворо́тна (feminine nominative)
зворо́тні (nominative plural)
зворо́тного (genitive masculine neuter)
зворо́тної (feminine genitive)
зворо́тних (genitive plural)
зворо́тному (dative masculine neuter)
зворо́тній (dative feminine)
зворо́тним (dative plural)
зворо́тного (accusative animate masculine)
зворо́тне (accusative neuter)
зворо́тну (accusative feminine)
зворо́тних (accusative animate plural)
зворо́тний (accusative inanimate masculine)
зворо́тні (accusative inanimate plural)
зворо́тним (instrumental masculine neuter)
зворо́тною (feminine instrumental)
зворо́тними (instrumental plural)
зворо́тному (locative masculine neuter)
зворо́тнім (locative masculine neuter)
зворо́тній (feminine locative)
зворо́тних (locative plural)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-зворотний.wav


ненаголошений

ненаголо́шений

ненаголо́шений • (nenaholóšenyj)

ненаголо́шений (canonical)
nenaholóšenyj (romanization)
ненаголо́шений (masculine nominative)
ненаголо́шене (neuter nominative)
ненаголо́шена (feminine nominative)
ненаголо́шені (nominative plural)
ненаголо́шеного (genitive masculine neuter)
ненаголо́шеної (feminine genitive)
ненаголо́шених (genitive plural)
ненаголо́шеному (dative masculine neuter)
ненаголо́шеній (dative feminine)
ненаголо́шеним (dative plural)
ненаголо́шеного (accusative animate masculine)
ненаголо́шене (accusative neuter)
ненаголо́шену (accusative feminine)
ненаголо́шених (accusative animate plural)
ненаголо́шений (accusative inanimate masculine)
ненаголо́шені (accusative inanimate plural)
ненаголо́шеним (instrumental masculine neuter)
ненаголо́шеною (feminine instrumental)
ненаголо́шеними (instrumental plural)
ненаголо́шеному (locative masculine neuter)
ненаголо́шенім (locative masculine neuter)
ненаголо́шеній (feminine locative)
ненаголо́шених (locative plural)

uk-adecl

ненаголо́шений


дзвінкий

uk-adj

дзвінки́й • (dzvinkýj)

дзвінки́й (canonical)
dzvinkýj (romanization)
дзвінки́й (masculine nominative)
дзвінке́ (neuter nominative)
дзвінка́ (feminine nominative)
дзвінкі́ (nominative plural)
дзвінко́го (genitive masculine neuter)
дзвінко́ї (feminine genitive)
дзвінки́х (genitive plural)
дзвінко́му (dative masculine neuter)
дзвінкі́й (dative feminine)
дзвінки́м (dative plural)
дзвінко́го (accusative animate masculine)
дзвінке́ (accusative neuter)
дзвінку́ (accusative feminine)
дзвінки́х (accusative animate plural)
дзвінки́й (accusative inanimate masculine)
дзвінкі́ (accusative inanimate plural)
дзвінки́м (instrumental masculine neuter)
дзвінко́ю (feminine instrumental)
дзвінки́ми (instrumental plural)
дзвінко́му (locative masculine neuter)
дзвінкі́м (locative masculine neuter)
дзвінкі́й (feminine locative)
дзвінки́х (locative plural)

Uk-дзвінкий.ogg


кличний

кли́чний • (klýčnyj)

кли́чний (canonical)
klýčnyj (romanization)
кли́чний (masculine nominative)
кли́чне (neuter nominative)
кли́чна (feminine nominative)
кли́чні (nominative plural)
кли́чного (genitive masculine neuter)
кли́чної (feminine genitive)
кли́чних (genitive plural)
кли́чному (dative masculine neuter)
кли́чній (dative feminine)
кли́чним (dative plural)
кли́чного (accusative animate masculine)
кли́чне (accusative neuter)
кли́чну (accusative feminine)
кли́чних (accusative animate plural)
кли́чний (accusative inanimate masculine)
кли́чні (accusative inanimate plural)
кли́чним (instrumental masculine neuter)
кли́чною (feminine instrumental)
кли́чними (instrumental plural)
кли́чному (locative masculine neuter)
кли́чнім (locative masculine neuter)
кли́чній (feminine locative)
кли́чних (locative plural)


відносний

відно́сний • (vidnósnyj) (adverb відно́сно)

відно́сний (canonical)
vidnósnyj (romanization)
відно́сно (adverb)
відно́сний (masculine nominative)
відно́сне (neuter nominative)
відно́сна (feminine nominative)
відно́сні (nominative plural)
відно́сного (genitive masculine neuter)
відно́сної (feminine genitive)
відно́сних (genitive plural)
відно́сному (dative masculine neuter)
відно́сній (dative feminine)
відно́сним (dative plural)
відно́сного (accusative animate masculine)
відно́сне (accusative neuter)
відно́сну (accusative feminine)
відно́сних (accusative animate plural)
відно́сний (accusative inanimate masculine)
відно́сні (accusative inanimate plural)
відно́сним (instrumental masculine neuter)
відно́сною (feminine instrumental)
відно́сними (instrumental plural)
відно́сному (locative masculine neuter)
відно́снім (locative masculine neuter)
відно́сній (feminine locative)
відно́сних (locative plural)

Uk-відносний.ogg


родовий

родо́вий or родови́й • (rodóvyj or rodovýj)

родо́вий (canonical)
родови́й (canonical)
rodóvyj (romanization)
rodovýj (romanization)
родо́вий (masculine nominative)
родови́й (masculine nominative)
родо́ве (neuter nominative)
родове́ (neuter nominative)
родо́ва (feminine nominative)
родова́ (feminine nominative)
родо́ві (nominative plural)
родові́ (nominative plural)
родо́вого (genitive masculine neuter)
родово́го (genitive masculine neuter)
родо́вої (feminine genitive)
родово́ї (feminine genitive)
родо́вих (genitive plural)
родови́х (genitive plural)
родо́вому (dative masculine neuter)
родово́му (dative masculine neuter)
родо́вій (dative feminine)
родові́й (dative feminine)
родо́вим (dative plural)
родови́м (dative plural)
родо́вого (accusative animate masculine)
родово́го (accusative animate masculine)
родо́ве (accusative neuter)
родове́ (accusative neuter)
родо́ву (accusative feminine)
родову́ (accusative feminine)
родо́вих (accusative animate plural)
родови́х (accusative animate plural)
родо́вий (accusative inanimate masculine)
родови́й (accusative inanimate masculine)
родо́ві (accusative inanimate plural)
родові́ (accusative inanimate plural)
родо́вим (instrumental masculine neuter)
родови́м (instrumental masculine neuter)
родо́вою (feminine instrumental)
родово́ю (feminine instrumental)
родо́вими (instrumental plural)
родови́ми (instrumental plural)
родо́вому (locative masculine neuter)
родо́вім (locative masculine neuter)
родово́му (locative masculine neuter)
родові́м (locative masculine neuter)
родо́вій (feminine locative)
родові́й (feminine locative)
родо́вих (locative plural)
родови́х (locative plural)

uk-adecl

((родо́вий,родови́й))

Uk-родовий.ogg


глухий

uk-adj

глухи́й • (hluxýj) (adverb глу́хо, abstract noun глу́хість)

глухи́й (canonical)
hluxýj (romanization)
глу́хо (adverb)
глу́хість (abstract-noun)
глухи́й (masculine nominative)
глухе́ (neuter nominative)
глуха́ (feminine nominative)
глухі́ (nominative plural)
глухо́го (genitive masculine neuter)
глухо́ї (feminine genitive)
глухи́х (genitive plural)
глухо́му (dative masculine neuter)
глухі́й (dative feminine)
глухи́м (dative plural)
глухо́го (accusative animate masculine)
глухе́ (accusative neuter)
глуху́ (accusative feminine)
глухи́х (accusative animate plural)
глухи́й (accusative inanimate masculine)
глухі́ (accusative inanimate plural)
глухи́м (instrumental masculine neuter)
глухо́ю (feminine instrumental)
глухи́ми (instrumental plural)
глухо́му (locative masculine neuter)
глухі́м (locative masculine neuter)
глухі́й (feminine locative)
глухи́х (locative plural)


присвійний

присві́йний • (prysvíjnyj)

присві́йний (canonical)
prysvíjnyj (romanization)
присві́йний (masculine nominative)
присві́йне (neuter nominative)
присві́йна (feminine nominative)
присві́йні (nominative plural)
присві́йного (genitive masculine neuter)
присві́йної (feminine genitive)
присві́йних (genitive plural)
присві́йному (dative masculine neuter)
присві́йній (dative feminine)
присві́йним (dative plural)
присві́йного (accusative animate masculine)
присві́йне (accusative neuter)
присві́йну (accusative feminine)
присві́йних (accusative animate plural)
присві́йний (accusative inanimate masculine)
присві́йні (accusative inanimate plural)
присві́йним (instrumental masculine neuter)
присві́йною (feminine instrumental)
присві́йними (instrumental plural)
присві́йному (locative masculine neuter)
присві́йнім (locative masculine neuter)
присві́йній (feminine locative)
присві́йних (locative plural)


м'який

м'яки́й • (mʺjakýj) (comparative м'я́кший, superlative найм'я́кший, adverb м'я́ко)

м'яки́й (canonical)
mʺjakýj (romanization)
м'я́кший (comparative)
найм'я́кший (superlative)
м'я́ко (adverb)
м'яки́й (masculine nominative)
м'яке́ (neuter nominative)
м'яка́ (feminine nominative)
м'які́ (nominative plural)
м'яко́го (genitive masculine neuter)
м'яко́ї (feminine genitive)
м'яки́х (genitive plural)
м'яко́му (dative masculine neuter)
м'які́й (dative feminine)
м'яки́м (dative plural)
м'яко́го (accusative animate masculine)
м'яке́ (accusative neuter)
м'яку́ (accusative feminine)
м'яки́х (accusative animate plural)
м'яки́й (accusative inanimate masculine)
м'які́ (accusative inanimate plural)
м'яки́м (instrumental masculine neuter)
м'яко́ю (feminine instrumental)
м'яки́ми (instrumental plural)
м'яко́му (locative masculine neuter)
м'які́м (locative masculine neuter)
м'які́й (feminine locative)
м'яки́х (locative plural)

From Old East Slavic мѧкъкъ, from Proto-Slavic *mękъkъ.


доконаний

доко́наний • (dokónanyj)

доко́наний (canonical)
dokónanyj (romanization)

Uk-доконаний.ogg

доко́наний вид


спосіб

uk-noun

спо́сіб • (spósib) m inan (genitive спо́собу, nominative plural спо́соби, genitive plural спо́собів)

спо́сіб (canonical)
spósib (romanization)
спо́собу (genitive)
спо́соби (nominative plural)
спо́собів (genitive plural)
спо́сіб (nominative singular)
спо́соби (nominative plural)
спо́собу (genitive singular)
спо́собів (genitive plural)
спо́собові (dative singular)
спо́собу (dative singular)
спо́собам (dative plural)
спо́сіб (accusative singular)
спо́соби (accusative plural)
спо́собом (instrumental singular)
спо́собами (instrumental plural)
спо́собі (locative singular)
спо́собах (locative plural)
спо́собе (singular vocative)
спо́соби (plural vocative)

Oleg Trubachyov
be:Генадзь Апанасавіч Цыхун
uk:Мельничук Олександр Савич

Inherited from Old Ruthenian спо́собъ (spósob), most likely from Old Polish sposób, which itself is possibly from Old Czech zpósob (maybe only influenced semantically), from Proto-Slavic *sъposobъ.


наголос

uk-noun

на́голос<genu>

на́голос • (náholos) m inan (genitive на́голосу, nominative plural на́голоси, genitive plural на́голосів)

на́голос (canonical)
náholos (romanization)
на́голосу (genitive)
на́голоси (nominative plural)
на́голосів (genitive plural)
на́голос (nominative singular)
на́голоси (nominative plural)
на́голосу (genitive singular)
на́голосів (genitive plural)
на́голосові (dative singular)
на́голосу (dative singular)
на́голосам (dative plural)
на́голос (accusative singular)
на́голоси (accusative plural)
на́голосом (instrumental singular)
на́голосами (instrumental plural)
на́голосі (locative singular)
на́голосах (locative plural)
на́голосе (singular vocative)
на́голоси (plural vocative)

uk-ndecl

на́голос<genu>

Uk-наголос.ogg

(phonology, phonetics, grammar) stress, accent


наказовий

uk-adj

наказо́вий • (nakazóvyj)

наказо́вий (canonical)
nakazóvyj (romanization)
наказо́вий (masculine nominative)
наказо́ве (neuter nominative)
наказо́ва (feminine nominative)
наказо́ві (nominative plural)
наказо́вого (genitive masculine neuter)
наказо́вої (feminine genitive)
наказо́вих (genitive plural)
наказо́вому (dative masculine neuter)
наказо́вій (dative feminine)
наказо́вим (dative plural)
наказо́вого (accusative animate masculine)
наказо́ве (accusative neuter)
наказо́ву (accusative feminine)
наказо́вих (accusative animate plural)
наказо́вий (accusative inanimate masculine)
наказо́ві (accusative inanimate plural)
наказо́вим (instrumental masculine neuter)
наказо́вою (feminine instrumental)
наказо́вими (instrumental plural)
наказо́вому (locative masculine neuter)
наказо́вім (locative masculine neuter)
наказо́вій (feminine locative)
наказо́вих (locative plural)

Uk-наказовий.ogg


наголошений

наголо́шений

наголо́шений • (naholóšenyj)

наголо́шений (canonical)
naholóšenyj (romanization)
наголо́шений (masculine nominative)
наголо́шене (neuter nominative)
наголо́шена (feminine nominative)
наголо́шені (nominative plural)
наголо́шеного (genitive masculine neuter)
наголо́шеної (feminine genitive)
наголо́шених (genitive plural)
наголо́шеному (dative masculine neuter)
наголо́шеній (dative feminine)
наголо́шеним (dative plural)
наголо́шеного (accusative animate masculine)
наголо́шене (accusative neuter)
наголо́шену (accusative feminine)
наголо́шених (accusative animate plural)
наголо́шений (accusative inanimate masculine)
наголо́шені (accusative inanimate plural)
наголо́шеним (instrumental masculine neuter)
наголо́шеною (feminine instrumental)
наголо́шеними (instrumental plural)
наголо́шеному (locative masculine neuter)
наголо́шенім (locative masculine neuter)
наголо́шеній (feminine locative)
наголо́шених (locative plural)

uk-adecl

наголо́шений

[nɐɦɔˈɫɔʃenei̯]


дієприслівник

uk-noun

дієприслі́вник<>

дієприслі́вник • (dijepryslívnyk) m inan (genitive дієприслі́вника, nominative plural дієприслі́вники, genitive plural дієприслі́вників)

дієприслі́вник (canonical)
dijepryslívnyk (romanization)
дієприслі́вника (genitive)
дієприслі́вники (nominative plural)
дієприслі́вників (genitive plural)
дієприслі́вник (nominative singular)
дієприслі́вники (nominative plural)
дієприслі́вника (genitive singular)
дієприслі́вників (genitive plural)
дієприслі́вникові (dative singular)
дієприслі́внику (dative singular)
дієприслі́вникам (dative plural)
дієприслі́вник (accusative singular)
дієприслі́вники (accusative plural)
дієприслі́вником (instrumental singular)
дієприслі́вниками (instrumental plural)
дієприслі́внику (locative singular)
дієприслі́вниках (locative plural)
дієприслі́внику (singular vocative)
дієприслі́вники (plural vocative)

uk-ndecl

дієприслі́вник<>

ді́яти (díjaty) + прислі́вник (pryslívnyk)

af

adverbial participle
adverbial participle


частка

uk-noun

ча́стка • (částka) f inan (genitive ча́стки, nominative plural частки́, genitive plural часто́к)

ча́стка (canonical)
částka (romanization)
ча́стки (genitive)
частки́ (nominative plural)
часто́к (genitive plural)
ча́стка (nominative singular)
частки́ (nominative plural)
ча́стки (genitive singular)
часто́к (genitive plural)
ча́стці (dative singular)
частка́м (dative plural)
ча́стку (accusative singular)
частки́ (accusative plural)
ча́сткою (instrumental singular)
частка́ми (instrumental plural)
ча́стці (locative singular)
частка́х (locative plural)
ча́стко (singular vocative)
частки́ (plural vocative)


об'єкт

об'є́кт • (obʺjékt) m inan (genitive об'є́кта, nominative plural об'є́кти, genitive plural об'є́ктів)

об'є́кт (canonical)
obʺjékt (romanization)
об'є́кта (genitive)
об'є́кти (nominative plural)
об'є́ктів (genitive plural)
об'є́кт (nominative singular)
об'є́кти (nominative plural)
об'є́кта (genitive singular)
об'є́ктів (genitive plural)
об'є́ктові (dative singular)
об'є́кту (dative singular)
об'є́ктам (dative plural)
об'є́кт (accusative singular)
об'є́кти (accusative plural)
об'є́ктом (instrumental singular)
об'є́ктами (instrumental plural)
об'є́кті (locative singular)
об'є́ктах (locative plural)
об'є́кте (singular vocative)
об'є́кти (plural vocative)

Derived via Western European languages from Latin obiectum. Compare Russian объе́кт (obʺjékt), Belarusian аб'е́кт (abʺjékt), Polish obiekt.


суб'єкт

суб'є́кт • (subʺjékt) m inan (genitive суб'є́кта, nominative plural суб'є́кти, genitive plural суб'є́ктів)

суб'є́кт (canonical)
subʺjékt (romanization)
суб'є́кта (genitive)
суб'є́кти (nominative plural)
суб'є́ктів (genitive plural)
суб'є́кт (nominative singular)
суб'є́кти (nominative plural)
суб'є́кта (genitive singular)
суб'є́ктів (genitive plural)
суб'є́ктові (dative singular)
суб'є́кту (dative singular)
суб'є́ктам (dative plural)
суб'є́кт (accusative singular)
суб'є́кти (accusative plural)
суб'є́ктом (instrumental singular)
суб'є́ктами (instrumental plural)
суб'є́кті (locative singular)
суб'є́ктах (locative plural)
суб'є́кте (singular vocative)
суб'є́кти (plural vocative)

Borrowed from German Subjekt, from Latin subiectum/subjectum. Doublet of сюже́т (sjužét).


додаток

дода́ток • (dodátok) m inan (genitive дода́тка, nominative plural дода́тки, genitive plural дода́тків, relational adjective додатко́вий)

дода́ток (canonical)
dodátok (romanization)
дода́тка (genitive)
дода́тки (nominative plural)
дода́тків (genitive plural)
додатко́вий (adjective relational)
дода́ток (nominative singular)
дода́тки (nominative plural)
дода́тка (genitive singular)
дода́тків (genitive plural)
дода́ткові (dative singular)
дода́тку (dative singular)
дода́ткам (dative plural)
дода́ток (accusative singular)
дода́тки (accusative plural)
дода́тком (instrumental singular)
дода́тками (instrumental plural)
дода́ткові (locative singular)
дода́тку (locative singular)
дода́тках (locative plural)
дода́тку (singular vocative)
дода́тки (plural vocative)

Uk-додаток.ogg

From дода́ти (dodáty, “to add”) + -ок (-ok).
(Sense 3) Semantic loan from Russian приложение (priloženije).
Compare Polish dodatek.


називний відмінок

uk-noun

називни́й<+> відмі́нок<*.sg.gena>

називни́й відмі́нок • (nazyvnýj vidmínok) m inan (genitive називно́го відмі́нка, uncountable)

називни́й відмі́нок (canonical)
nazyvnýj vidmínok (romanization)
називно́го відмі́нка (genitive)
називни́й відмі́нок (nominative singular)
називно́го відмі́нка (genitive singular)
називно́му відмі́нкові (dative singular)
називно́му відмі́нку (dative singular)
називни́й відмі́нок (accusative singular)
називни́м відмі́нком (instrumental singular)
називно́му відмі́нку (locative singular)
називні́м відмі́нку (locative singular)
називни́й відмі́нку (singular vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-називний відмінок.wav


жіночий рід

жіно́чий рід • (žinóčyj rid) m inan (genitive жіно́чого ро́ду, nominative plural жіно́чі роди́, genitive plural жіно́чих роді́в)

жіно́чий рід (canonical)
žinóčyj rid (romanization)
жіно́чого ро́ду (genitive)
жіно́чі роди́ (nominative plural)
жіно́чих роді́в (genitive plural)
жіно́чий рі́д (nominative singular)
жіно́чі роди́ (nominative plural)
жіно́чого ро́ду (genitive singular)
жіно́чих роді́в (genitive plural)
жіно́чому ро́дові (dative singular)
жіно́чому ро́ду (dative singular)
жіно́чим рода́м (dative plural)
жіно́чий рі́д (accusative singular)
жіно́чі роди́ (accusative plural)
жіно́чим ро́дом (instrumental singular)
жіно́чими рода́ми (instrumental plural)
жіно́чому роду́ (locative singular)
жіно́чому ро́ді (locative singular)
жіно́чім роду́ (locative singular)
жіно́чім ро́ді (locative singular)
жіно́чих рода́х (locative plural)
жіно́чий ро́де (singular vocative)
жіно́чі роди́ (plural vocative)


середній рід

сере́дній рід • (serédnij rid) m inan (genitive сере́днього ро́ду, nominative plural сере́дні роди́, genitive plural сере́дніх роді́в)

сере́дній рід (canonical)
serédnij rid (romanization)
сере́днього ро́ду (genitive)
сере́дні роди́ (nominative plural)
сере́дніх роді́в (genitive plural)
сере́дній рі́д (nominative singular)
сере́дні роди́ (nominative plural)
сере́днього ро́ду (genitive singular)
сере́дніх роді́в (genitive plural)
сере́дньому ро́дові (dative singular)
сере́дньому ро́ду (dative singular)
сере́днім рода́м (dative plural)
сере́дній рі́д (accusative singular)
сере́дні роди́ (accusative plural)
сере́днім ро́дом (instrumental singular)
сере́дніми рода́ми (instrumental plural)
сере́дньому роду́ (locative singular)
сере́дньому ро́ді (locative singular)
сере́днім роду́ (locative singular)
сере́днім ро́ді (locative singular)
сере́дніх рода́х (locative plural)
сере́дній ро́де (singular vocative)
сере́дні роди́ (plural vocative)


чоловічий рід

чолові́чий рід • (čolovíčyj rid) m inan (genitive чолові́чого ро́ду, nominative plural чолові́чі роди́, genitive plural чолові́чих роді́в)

чолові́чий рід (canonical)
čolovíčyj rid (romanization)
чолові́чого ро́ду (genitive)
чолові́чі роди́ (nominative plural)
чолові́чих роді́в (genitive plural)
чолові́чий рі́д (nominative singular)
чолові́чі роди́ (nominative plural)
чолові́чого ро́ду (genitive singular)
чолові́чих роді́в (genitive plural)
чолові́чому ро́дові (dative singular)
чолові́чому ро́ду (dative singular)
чолові́чим рода́м (dative plural)
чолові́чий рі́д (accusative singular)
чолові́чі роди́ (accusative plural)
чолові́чим ро́дом (instrumental singular)
чолові́чими рода́ми (instrumental plural)
чолові́чому роду́ (locative singular)
чолові́чому ро́ді (locative singular)
чолові́чім роду́ (locative singular)
чолові́чім ро́ді (locative singular)
чолові́чих рода́х (locative plural)
чолові́чий ро́де (singular vocative)
чолові́чі роди́ (plural vocative)

[t͡ʃɔɫɔˈʋʲit͡ʃei̯ ˈrid]


жіночий

uk-adj

жіно́чий • (žinóčyj)

жіно́чий (canonical)
žinóčyj (romanization)
жіно́чий (masculine nominative)
жіно́че (neuter nominative)
жіно́ча (feminine nominative)
жіно́чі (nominative plural)
жіно́чого (genitive masculine neuter)
жіно́чої (feminine genitive)
жіно́чих (genitive plural)
жіно́чому (dative masculine neuter)
жіно́чій (dative feminine)
жіно́чим (dative plural)
жіно́чого (accusative animate masculine)
жіно́че (accusative neuter)
жіно́чу (accusative feminine)
жіно́чих (accusative animate plural)
жіно́чий (accusative inanimate masculine)
жіно́чі (accusative inanimate plural)
жіно́чим (instrumental masculine neuter)
жіно́чою (feminine instrumental)
жіно́чими (instrumental plural)
жіно́чому (locative masculine neuter)
жіно́чім (locative masculine neuter)
жіно́чій (feminine locative)
жіно́чих (locative plural)

[ʒʲiˈnɔt͡ʃei̯]

Uk-жіночий.ogg


чоловічий

чолові́чий • (čolovíčyj)

чолові́чий (canonical)
čolovíčyj (romanization)
чолові́чий (masculine nominative)
чолові́че (neuter nominative)
чолові́ча (feminine nominative)
чолові́чі (nominative plural)
чолові́чого (genitive masculine neuter)
чолові́чої (feminine genitive)
чолові́чих (genitive plural)
чолові́чому (dative masculine neuter)
чолові́чій (dative feminine)
чолові́чим (dative plural)
чолові́чого (accusative animate masculine)
чолові́че (accusative neuter)
чолові́чу (accusative feminine)
чолові́чих (accusative animate plural)
чолові́чий (accusative inanimate masculine)
чолові́чі (accusative inanimate plural)
чолові́чим (instrumental masculine neuter)
чолові́чою (feminine instrumental)
чолові́чими (instrumental plural)
чолові́чому (locative masculine neuter)
чолові́чім (locative masculine neuter)
чолові́чій (feminine locative)
чолові́чих (locative plural)

[t͡ʃɔɫɔˈʋʲit͡ʃei̯]

Uk-чоловічий.ogg


орудний

ору́дний • (orúdnyj)

ору́дний (canonical)
orúdnyj (romanization)
ору́дний (masculine nominative)
ору́дне (neuter nominative)
ору́дна (feminine nominative)
ору́дні (nominative plural)
ору́дного (genitive masculine neuter)
ору́дної (feminine genitive)
ору́дних (genitive plural)
ору́дному (dative masculine neuter)
ору́дній (dative feminine)
ору́дним (dative plural)
ору́дного (accusative animate masculine)
ору́дне (accusative neuter)
ору́дну (accusative feminine)
ору́дних (accusative animate plural)
ору́дний (accusative inanimate masculine)
ору́дні (accusative inanimate plural)
ору́дним (instrumental masculine neuter)
ору́дною (feminine instrumental)
ору́дними (instrumental plural)
ору́дному (locative masculine neuter)
ору́днім (locative masculine neuter)
ору́дній (feminine locative)
ору́дних (locative plural)

Uk-орудний.ogg

ору́дний відмі́нок


давальний

дава́льний • (daválʹnyj)

дава́льний (canonical)
daválʹnyj (romanization)
дава́льний (masculine nominative)
дава́льне (neuter nominative)
дава́льна (feminine nominative)
дава́льні (nominative plural)
дава́льного (genitive masculine neuter)
дава́льної (feminine genitive)
дава́льних (genitive plural)
дава́льному (dative masculine neuter)
дава́льній (dative feminine)
дава́льним (dative plural)
дава́льного (accusative animate masculine)
дава́льне (accusative neuter)
дава́льну (accusative feminine)
дава́льних (accusative animate plural)
дава́льний (accusative inanimate masculine)
дава́льні (accusative inanimate plural)
дава́льним (instrumental masculine neuter)
дава́льною (feminine instrumental)
дава́льними (instrumental plural)
дава́льному (locative masculine neuter)
дава́льнім (locative masculine neuter)
дава́льній (feminine locative)
дава́льних (locative plural)

Uk-давальний.ogg


середній

сере́дній • (serédnij)

сере́дній (canonical)
serédnij (romanization)
сере́дній (masculine nominative)
сере́днє (neuter nominative)
сере́дня (feminine nominative)
сере́дні (nominative plural)
сере́днього (genitive masculine neuter)
сере́дньої (feminine genitive)
сере́дніх (genitive plural)
сере́дньому (dative masculine neuter)
сере́дній (dative feminine)
сере́днім (dative plural)
сере́днього (accusative animate masculine)
сере́днє (accusative neuter)
сере́дню (accusative feminine)
сере́дніх (accusative animate plural)
сере́дній (accusative inanimate masculine)
сере́дні (accusative inanimate plural)
сере́днім (instrumental masculine neuter)
сере́дньою (feminine instrumental)
сере́дніми (instrumental plural)
сере́дньому (locative masculine neuter)
сере́днім (locative masculine neuter)
сере́дній (feminine locative)
сере́дніх (locative plural)

Uk-середній.ogg

From Proto-Slavic *serdьňь. Morphologically, from середа́ (seredá) + -ній (-nij).

сере́дній рід


називний

називни́й • (nazyvnýj)

називни́й (canonical)
nazyvnýj (romanization)
називни́й (masculine nominative)
називне́ (neuter nominative)
називна́ (feminine nominative)
називні́ (nominative plural)
називно́го (genitive masculine neuter)
називно́ї (feminine genitive)
називни́х (genitive plural)
називно́му (dative masculine neuter)
називні́й (dative feminine)
називни́м (dative plural)
називно́го (accusative animate masculine)
називне́ (accusative neuter)
називну́ (accusative feminine)
називни́х (accusative animate plural)
називни́й (accusative inanimate masculine)
називні́ (accusative inanimate plural)
називни́м (instrumental masculine neuter)
називно́ю (feminine instrumental)
називни́ми (instrumental plural)
називно́му (locative masculine neuter)
називні́м (locative masculine neuter)
називні́й (feminine locative)
називни́х (locative plural)

From на́зва (názva) + -ни́й (-nýj), a calque of Russian имени́тельный (imenítelʹnyj). Cognate with Belarusian назо́ўны (nazóŭny).

calque

имени́тельный


покруч

uk-noun

((по́круч<>,по́круч<F>))

по́круч • (pókruč) m inan or f inan (genitive по́круча or по́кручі, nominative plural по́кручі, genitive plural по́кручів or по́кручей)

по́круч (canonical)
pókruč (romanization)
по́круча (genitive)
по́кручі (genitive)
по́кручі (nominative plural)
по́кручів (genitive plural)
по́кручей (genitive plural)
по́круч (nominative singular)
по́кручі (nominative plural)
по́круча (genitive singular)
по́кручі (genitive singular)
по́кручів (genitive plural)
по́кручей (genitive plural)
по́кручеві (dative singular)
по́кручу (dative singular)
по́кручі (dative singular)
по́кручам (dative plural)
по́круч (accusative singular)
по́кручі (accusative plural)
по́кручем (instrumental singular)
по́круччю (instrumental singular)
по́кручами (instrumental plural)
по́кручу (locative singular)
по́кручі (locative singular)
по́кручах (locative plural)
по́кручу (singular vocative)
по́круче (singular vocative)
по́кручі (plural vocative)

uk-ndecl

((по́круч<>,по́круч<F>))

(grammar) a word with one or more irregular inflected forms


перехідний

uk-adj

перехідни́й • (perexidnýj)

перехідни́й (canonical)
perexidnýj (romanization)
перехідни́й (masculine nominative)
перехідне́ (neuter nominative)
перехідна́ (feminine nominative)
перехідні́ (nominative plural)
перехідно́го (genitive masculine neuter)
перехідно́ї (feminine genitive)
перехідни́х (genitive plural)
перехідно́му (dative masculine neuter)
перехідні́й (dative feminine)
перехідни́м (dative plural)
перехідно́го (accusative animate masculine)
перехідне́ (accusative neuter)
перехідну́ (accusative feminine)
перехідни́х (accusative animate plural)
перехідни́й (accusative inanimate masculine)
перехідні́ (accusative inanimate plural)
перехідни́м (instrumental masculine neuter)
перехідно́ю (feminine instrumental)
перехідни́ми (instrumental plural)
перехідно́му (locative masculine neuter)
перехідні́м (locative masculine neuter)
перехідні́й (feminine locative)
перехідни́х (locative plural)

From перехі́д (perexíd, “transition”) + -ний (-nyj). Compare Russian перехо́дный (perexódnyj), Belarusian перахо́дны (pjeraxódny), Polish przechodni.

af

перехідне́ дієсло́во ― perexidné dijeslóvo ― transitive verb

(grammar) transitive (of a verb: taking a direct object)


підмет

uk-noun

пі́дмет • (pídmet) m inan (genitive пі́дмета, nominative plural пі́дмети, genitive plural пі́дметів)

пі́дмет (canonical)
pídmet (romanization)
пі́дмета (genitive)
пі́дмети (nominative plural)
пі́дметів (genitive plural)
пі́дмет (nominative singular)
пі́дмети (nominative plural)
пі́дмета (genitive singular)
пі́дметів (genitive plural)
пі́дметові (dative singular)
пі́дмету (dative singular)
пі́дметам (dative plural)
пі́дмет (accusative singular)
пі́дмети (accusative plural)
пі́дметом (instrumental singular)
пі́дметами (instrumental plural)
пі́дметі (locative singular)
пі́дметах (locative plural)
пі́дмете (singular vocative)
пі́дмети (plural vocative)

From під- (pid-, “under”) + мета́ти (metáty, “to throw, to fling”), a calque of Latin subjectum. Compare Polish podmiot.


наказовий спосіб

uk-noun

наказо́вий<+> спо́сіб<io.genu>

наказо́вий спо́сіб • (nakazóvyj spósib) m inan (genitive наказо́вого спо́собу, nominative plural наказо́ві спо́соби, genitive plural наказо́вих спо́собів)

наказо́вий спо́сіб (canonical)
nakazóvyj spósib (romanization)
наказо́вого спо́собу (genitive)
наказо́ві спо́соби (nominative plural)
наказо́вих спо́собів (genitive plural)
наказо́вий спо́сіб (nominative singular)
наказо́ві спо́соби (nominative plural)
наказо́вого спо́собу (genitive singular)
наказо́вих спо́собів (genitive plural)
наказо́вому спо́собові (dative singular)
наказо́вому спо́собу (dative singular)
наказо́вим спо́собам (dative plural)
наказо́вий спо́сіб (accusative singular)
наказо́ві спо́соби (accusative plural)
наказо́вим спо́собом (instrumental singular)
наказо́вими спо́собами (instrumental plural)
наказо́вому спо́собі (locative singular)
наказо́вім спо́собі (locative singular)
наказо́вих спо́собах (locative plural)
наказо́вий спо́собе (singular vocative)
наказо́ві спо́соби (plural vocative)

uk-ndecl

наказо́вий<+> спо́сіб<io.genu>


множинний

uk-adj

множи́нний • (množýnnyj)

множи́нний (canonical)
množýnnyj (romanization)
множи́нний (masculine nominative)
множи́нне (neuter nominative)
множи́нна (feminine nominative)
множи́нні (nominative plural)
множи́нного (genitive masculine neuter)
множи́нної (feminine genitive)
множи́нних (genitive plural)
множи́нному (dative masculine neuter)
множи́нній (dative feminine)
множи́нним (dative plural)
множи́нного (accusative animate masculine)
множи́нне (accusative neuter)
множи́нну (accusative feminine)
множи́нних (accusative animate plural)
множи́нний (accusative inanimate masculine)
множи́нні (accusative inanimate plural)
множи́нним (instrumental masculine neuter)
множи́нною (feminine instrumental)
множи́нними (instrumental plural)
множи́нному (locative masculine neuter)
множи́ннім (locative masculine neuter)
множи́нній (feminine locative)
множи́нних (locative plural)

Uk-множинний.ogg

множина́ (množyná) + -ни́й (-nýj)

af

множина́ (množyná) + -ни́й (-nýj)


неживий

uk-adj

неживи́й • (nežyvýj)

неживи́й (canonical)
nežyvýj (romanization)
неживи́й (masculine nominative)
неживе́ (neuter nominative)
нежива́ (feminine nominative)
неживі́ (nominative plural)
неживо́го (genitive masculine neuter)
неживо́ї (feminine genitive)
неживи́х (genitive plural)
неживо́му (dative masculine neuter)
неживі́й (dative feminine)
неживи́м (dative plural)
неживо́го (accusative animate masculine)
неживе́ (accusative neuter)
неживу́ (accusative feminine)
неживи́х (accusative animate plural)
неживи́й (accusative inanimate masculine)
неживі́ (accusative inanimate plural)
неживи́м (instrumental masculine neuter)
неживо́ю (feminine instrumental)
неживи́ми (instrumental plural)
неживо́му (locative masculine neuter)
неживі́м (locative masculine neuter)
неживі́й (feminine locative)
неживи́х (locative plural)

Uk-неживий.ogg


власна назва

uk-noun

вла́сна<+> на́зва<>

вла́сна на́зва • (vlásna názva) f inan (genitive вла́сної на́зви, nominative plural вла́сні на́зви, genitive plural вла́сних на́зв)

вла́сна на́зва (canonical)
vlásna názva (romanization)
вла́сної на́зви (genitive)
вла́сні на́зви (nominative plural)
вла́сних на́зв (genitive plural)
вла́сна на́зва (nominative singular)
вла́сні на́зви (nominative plural)
вла́сної на́зви (genitive singular)
вла́сних на́зв (genitive plural)
вла́сній на́зві (dative singular)
вла́сним на́звам (dative plural)
вла́сну на́зву (accusative singular)
вла́сні на́зви (accusative plural)
вла́сною на́звою (instrumental singular)
вла́сними на́звами (instrumental plural)
вла́сній на́зві (locative singular)
вла́сних на́звах (locative plural)
вла́сна на́зво (singular vocative)
вла́сні на́зви (plural vocative)

uk-ndecl

вла́сна<+> на́зва<>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-власна назва.wav


двоїна

uk-noun

двоїна́ • (dvojiná) f inan (genitive двоїни́, uncountable)

двоїна́ (canonical)
dvojiná (romanization)
двоїни́ (genitive)
двоїна́ (nominative singular)
двоїни́ (genitive singular)
двоїні́ (dative singular)
двоїну́ (accusative singular)
двоїно́ю (instrumental singular)
двоїні́ (locative singular)
дво́їно (singular vocative)


заперечення

запере́чення<loci:ju>

запере́чення • (zaperéčennja) n inan (genitive запере́чення, nominative plural запере́чення, genitive plural запере́чень)

запере́чення (canonical)
zaperéčennja (romanization)
запере́чення (genitive)
запере́чення (nominative plural)
запере́чень (genitive plural)
запере́чення (nominative singular)
запере́чення (nominative plural)
запере́чення (genitive singular)
запере́чень (genitive plural)
запере́ченню (dative singular)
запере́ченням (dative plural)
запере́чення (accusative singular)
запере́чення (accusative plural)
запере́ченням (instrumental singular)
запере́ченнями (instrumental plural)
запере́ченні (locative singular)
запере́ченню (locative singular)
запере́ченнях (locative plural)
запере́чення (singular vocative)
запере́чення (plural vocative)

uk-ndecl

запере́чення<loci:ju>

Uk-заперечення.ogg

From запере́чити (zaperéčyty) + -ення (-ennja). Compare Polish zaprzeczenie.


невизначений

uk-adj

неви́значений

неви́значено

неви́значеність

неви́значений • (nevýznačenyj) (adverb неви́значено, abstract noun неви́значеність)

неви́значений (canonical)
nevýznačenyj (romanization)
неви́значено (adverb)
неви́значеність (abstract-noun)
неви́значений (masculine nominative)
неви́значене (neuter nominative)
неви́значена (feminine nominative)
неви́значені (nominative plural)
неви́значеного (genitive masculine neuter)
неви́значеної (feminine genitive)
неви́значених (genitive plural)
неви́значеному (dative masculine neuter)
неви́значеній (dative feminine)
неви́значеним (dative plural)
неви́значеного (accusative animate masculine)
неви́значене (accusative neuter)
неви́значену (accusative feminine)
неви́значених (accusative animate plural)
неви́значений (accusative inanimate masculine)
неви́значені (accusative inanimate plural)
неви́значеним (instrumental masculine neuter)
неви́значеною (feminine instrumental)
неви́значеними (instrumental plural)
неви́значеному (locative masculine neuter)
неви́значенім (locative masculine neuter)
неви́значеній (feminine locative)
неви́значених (locative plural)

uk-adecl

неви́значений

Uk-невизначений.ogg

From не- (ne-) + ви́значений (význačenyj).


присудок

uk-noun

при́судок<*>

присудко́вий

при́судок • (prýsudok) m inan (genitive при́судка, nominative plural при́судки, genitive plural при́судків, relational adjective присудко́вий)

при́судок (canonical)
prýsudok (romanization)
при́судка (genitive)
при́судки (nominative plural)
при́судків (genitive plural)
присудко́вий (adjective relational)
при́судок (nominative singular)
при́судки (nominative plural)
при́судка (genitive singular)
при́судків (genitive plural)
при́судкові (dative singular)
при́судку (dative singular)
при́судкам (dative plural)
при́судок (accusative singular)
при́судки (accusative plural)
при́судком (instrumental singular)
при́судками (instrumental plural)
при́судку (locative singular)
при́судках (locative plural)
при́судку (singular vocative)
при́судки (plural vocative)

uk-ndecl

при́судок<*.locu>

First attested in 1862. Borrowed from Czech přísudek, from přisoudit, cognate with Ukrainian присуди́ти (prysudýty).

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:присудок


зменшувальний

uk-adj

зме́ншувальний

зме́ншувальний • (zménšuvalʹnyj)

зме́ншувальний (canonical)
zménšuvalʹnyj (romanization)
зме́ншувальний (masculine nominative)
зме́ншувальне (neuter nominative)
зме́ншувальна (feminine nominative)
зме́ншувальні (nominative plural)
зме́ншувального (genitive masculine neuter)
зме́ншувальної (feminine genitive)
зме́ншувальних (genitive plural)
зме́ншувальному (dative masculine neuter)
зме́ншувальній (dative feminine)
зме́ншувальним (dative plural)
зме́ншувального (accusative animate masculine)
зме́ншувальне (accusative neuter)
зме́ншувальну (accusative feminine)
зме́ншувальних (accusative animate plural)
зме́ншувальний (accusative inanimate masculine)
зме́ншувальні (accusative inanimate plural)
зме́ншувальним (instrumental masculine neuter)
зме́ншувальною (feminine instrumental)
зме́ншувальними (instrumental plural)
зме́ншувальному (locative masculine neuter)
зме́ншувальнім (locative masculine neuter)
зме́ншувальній (feminine locative)
зме́ншувальних (locative plural)

uk-adecl

зме́ншувальний

From зме́ншувати (zménšuvaty) + а́льний (álʹnyj).


керувати

керува́ти (canonical)
keruváty (romanization)
керува́ти (imperfective infinitive)
керува́ть (imperfective infinitive)
керо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: керо́вано (imperfective passive past)
керу́ючи (adverbial imperfective present)
керува́вши (adverbial imperfective past)
керу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду керува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду керува́ть (first-person future imperfective singular)
керува́тиму (first-person future imperfective singular)
керу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш керува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш керува́ть (future imperfective second-person singular)
керува́тимеш (future imperfective second-person singular)
керу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де керува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де керува́ть (future imperfective singular third-person)
керува́тиме (future imperfective singular third-person)
керу́єм (first-person imperfective plural present)
керу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо керува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо керува́ть (first-person future imperfective plural)
керува́тимемо (first-person future imperfective plural)
керува́тимем (first-person future imperfective plural)
керу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете керува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете керува́ть (future imperfective plural second-person)
керува́тимете (future imperfective plural second-person)
керу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть керува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть керува́ть (future imperfective plural third-person)
керува́тимуть (future imperfective plural third-person)
керу́ймо (first-person imperative plural)
керу́й (imperative second-person singular)
керу́йте (imperative plural second-person)
керува́в (masculine past singular)
керува́ли (masculine past plural)
керува́ла (feminine past singular)
керува́ли (feminine past plural)
керува́ло (neuter past singular)
керува́ли (neuter past plural)

Uk-керувати.ogg

uk:Мельничук Олександр Савич

Inherited from Old Ruthenian керовати (kerovati), from Polish kierować, from German kehren, From Middle High German kēren, from Old High German kēran or cherren. With -ува́ти (-uváty) suffix. Cognate with Belarusian кірава́ць (kiravácʹ).

inh+

(grammar) to govern (require that a certain preposition, grammatical case, etc. be used)


словозміна

uk-noun

словозмі́на<F.sg>

словозмі́на • (slovozmína) f inan (genitive словозмі́ни, uncountable)

словозмі́на (canonical)
slovozmína (romanization)
словозмі́ни (genitive)
словозмі́на (nominative singular)
словозмі́ни (genitive singular)
словозмі́ні (dative singular)
словозмі́ну (accusative singular)
словозмі́ною (instrumental singular)
словозмі́ні (locative singular)
словозмі́но (singular vocative)

uk-ndecl

словозмі́на<F.sg>

compound

сло́во (slóvo) + змі́на (zmína)


дієвідмінювати

uk-verb

дієвідмі́нювати

дієвідмі́нювати • (dijevidmínjuvaty) impf

дієвідмі́нювати (canonical)
dijevidmínjuvaty (romanization)
дієвідмі́нювати (imperfective infinitive)
дієвідмі́нювать (imperfective infinitive)
дієвідмі́нюваний (imperfective passive past)
impersonal: дієвідмі́нювано (imperfective passive past)
дієвідмі́нюючи (adverbial imperfective present)
дієвідмі́нювавши (adverbial imperfective past)
дієвідмі́нюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду дієвідмі́нювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду дієвідмі́нювать (first-person future imperfective singular)
дієвідмі́нюватиму (first-person future imperfective singular)
дієвідмі́нюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дієвідмі́нювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш дієвідмі́нювать (future imperfective second-person singular)
дієвідмі́нюватимеш (future imperfective second-person singular)
дієвідмі́нює (imperfective present singular third-person)
бу́де дієвідмі́нювати (future imperfective singular third-person)
бу́де дієвідмі́нювать (future imperfective singular third-person)
дієвідмі́нюватиме (future imperfective singular third-person)
дієвідмі́нюєм (first-person imperfective plural present)
дієвідмі́нюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дієвідмі́нювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо дієвідмі́нювать (first-person future imperfective plural)
дієвідмі́нюватимемо (first-person future imperfective plural)
дієвідмі́нюватимем (first-person future imperfective plural)
дієвідмі́нюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете дієвідмі́нювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете дієвідмі́нювать (future imperfective plural second-person)
дієвідмі́нюватимете (future imperfective plural second-person)
дієвідмі́нюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дієвідмі́нювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дієвідмі́нювать (future imperfective plural third-person)
дієвідмі́нюватимуть (future imperfective plural third-person)
дієвідмі́нюймо (first-person imperative plural)
дієвідмі́нюй (imperative second-person singular)
дієвідмі́нюйте (imperative plural second-person)
дієвідмі́нював (masculine past singular)
дієвідмі́нювали (masculine past plural)
дієвідмі́нювала (feminine past singular)
дієвідмі́нювали (feminine past plural)
дієвідмі́нювало (neuter past singular)
дієвідмі́нювали (neuter past plural)

From ді́я (díja) + -є- (-je-) + відмі́нювати (vidmínjuvaty) or дієвідмі́на (dijevidmína) + -ювати (-juvaty).

af

відмі́нювати

(transitive, grammar) to conjugate (:verb)


неперехідний

uk-adj

неперехідни́й

неперехідни́й • (neperexidnýj)

неперехідни́й (canonical)
neperexidnýj (romanization)
неперехідни́й (masculine nominative)
неперехідне́ (neuter nominative)
неперехідна́ (feminine nominative)
неперехідні́ (nominative plural)
неперехідно́го (genitive masculine neuter)
неперехідно́ї (feminine genitive)
неперехідни́х (genitive plural)
неперехідно́му (dative masculine neuter)
неперехідні́й (dative feminine)
неперехідни́м (dative plural)
неперехідно́го (accusative animate masculine)
неперехідне́ (accusative neuter)
неперехідну́ (accusative feminine)
неперехідни́х (accusative animate plural)
неперехідни́й (accusative inanimate masculine)
неперехідні́ (accusative inanimate plural)
неперехідни́м (instrumental masculine neuter)
неперехідно́ю (feminine instrumental)
неперехідни́ми (instrumental plural)
неперехідно́му (locative masculine neuter)
неперехідні́м (locative masculine neuter)
неперехідні́й (feminine locative)
неперехідни́х (locative plural)

uk-adecl

неперехідни́й

неперехідне́ дієсло́во ― neperexidné dijeslóvo ― intransitive verb

(grammar) intransitive (of a verb: not taking a direct object)


узгоджувати

uk-verb

узго́джувати

узго́джувати • (uzhódžuvaty) impf (perfective узго́дити)

узго́джувати (canonical)
uzhódžuvaty (romanization)
узго́дити (perfective)
узго́джувати (imperfective infinitive)
узго́джувать (imperfective infinitive)
узго́джуючи (adverbial imperfective present)
узго́джувавши (adverbial imperfective past)
узго́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду взго́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду взго́джувать (first-person future imperfective singular)
узго́джуватиму (first-person future imperfective singular)
узго́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш узго́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш узго́джувать (future imperfective second-person singular)
узго́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
узго́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де взго́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де взго́джувать (future imperfective singular third-person)
узго́джуватиме (future imperfective singular third-person)
узго́джуєм (first-person imperfective plural present)
узго́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо взго́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо взго́джувать (first-person future imperfective plural)
узго́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
узго́джуватимем (first-person future imperfective plural)
узго́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете взго́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете взго́джувать (future imperfective plural second-person)
узго́джуватимете (future imperfective plural second-person)
узго́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть узго́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть узго́джувать (future imperfective plural third-person)
узго́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
узго́джуймо (first-person imperative plural)
узго́джуй (imperative second-person singular)
узго́джуйте (imperative plural second-person)
узго́джував (masculine past singular)
узго́джували (masculine past plural)
узго́джувала (feminine past singular)
узго́джували (feminine past plural)
узго́джувало (neuter past singular)
узго́джували (neuter past plural)

[ʊzˈɦɔd͡ʒʊʋɐte]

Uk-узгоджувати.ogg

From the узго́дж- (uzhódž-) stem of узго́дити (uzhódyty) + -увати (-uvaty).


узгодити

узго́джувати

узго́дити • (uzhódyty) pf (imperfective узго́джувати)

узго́дити (canonical)
uzhódyty (romanization)
узго́джувати (imperfective)
узго́дити (infinitive perfective)
узго́дить (infinitive perfective)
узго́джений (passive past perfective)
impersonal: узго́джено (passive past perfective)
узго́дивши (adverbial past perfective)
узго́джу (first-person future perfective singular)
узго́диш (future perfective second-person singular)
узго́дить (future perfective singular third-person)
узго́дим (first-person future perfective plural)
узго́димо (first-person future perfective plural)
узго́дите (future perfective plural second-person)
узго́дять (future perfective plural third-person)
узго́дьмо (first-person imperative plural)
узго́дь (imperative second-person singular)
узго́дьте (imperative plural second-person)
узго́див (masculine past singular)
узго́дили (masculine past plural)
узго́дила (feminine past singular)
узго́дили (feminine past plural)
узго́дило (neuter past singular)
узго́дили (neuter past plural)

Uk-узгодити.ogg

From у- (u-) + зго́дити (zhódyty), from Proto-Slavic *jьzgoditi. Compare Polish uzgodnić.


предикативний

uk-adj

предикати́вний

предикати́вний • (predykatývnyj)

предикати́вний (canonical)
predykatývnyj (romanization)
предикати́вний (masculine nominative)
предикати́вне (neuter nominative)
предикати́вна (feminine nominative)
предикати́вні (nominative plural)
предикати́вного (genitive masculine neuter)
предикати́вної (feminine genitive)
предикати́вних (genitive plural)
предикати́вному (dative masculine neuter)
предикати́вній (dative feminine)
предикати́вним (dative plural)
предикати́вного (accusative animate masculine)
предикати́вне (accusative neuter)
предикати́вну (accusative feminine)
предикати́вних (accusative animate plural)
предикати́вний (accusative inanimate masculine)
предикати́вні (accusative inanimate plural)
предикати́вним (instrumental masculine neuter)
предикати́вною (feminine instrumental)
предикати́вними (instrumental plural)
предикати́вному (locative masculine neuter)
предикати́внім (locative masculine neuter)
предикати́вній (feminine locative)
предикати́вних (locative plural)

uk-adecl

предикати́вний


присудковий

uk-adj

присудко́вий

присудко́вий • (prysudkóvyj)

присудко́вий (canonical)
prysudkóvyj (romanization)
присудко́вий (masculine nominative)
присудко́ве (neuter nominative)
присудко́ва (feminine nominative)
присудко́ві (nominative plural)
присудко́вого (genitive masculine neuter)
присудко́вої (feminine genitive)
присудко́вих (genitive plural)
присудко́вому (dative masculine neuter)
присудко́вій (dative feminine)
присудко́вим (dative plural)
присудко́вого (accusative animate masculine)
присудко́ве (accusative neuter)
присудко́ву (accusative feminine)
присудко́вих (accusative animate plural)
присудко́вий (accusative inanimate masculine)
присудко́ві (accusative inanimate plural)
присудко́вим (instrumental masculine neuter)
присудко́вою (feminine instrumental)
присудко́вими (instrumental plural)
присудко́вому (locative masculine neuter)
присудко́вім (locative masculine neuter)
присудко́вій (feminine locative)
присудко́вих (locative plural)

uk-adecl

присудко́вий


однократний

uk-adj

однокра́тний

однокра́тність

однокра́тний • (odnokrátnyj) (adverb однокра́тно, abstract noun однокра́тність)

однокра́тний (canonical)
odnokrátnyj (romanization)
однокра́тно (adverb)
однокра́тність (abstract-noun)
однокра́тний (masculine nominative)
однокра́тне (neuter nominative)
однокра́тна (feminine nominative)
однокра́тні (nominative plural)
однокра́тного (genitive masculine neuter)
однокра́тної (feminine genitive)
однокра́тних (genitive plural)
однокра́тному (dative masculine neuter)
однокра́тній (dative feminine)
однокра́тним (dative plural)
однокра́тного (accusative animate masculine)
однокра́тне (accusative neuter)
однокра́тну (accusative feminine)
однокра́тних (accusative animate plural)
однокра́тний (accusative inanimate masculine)
однокра́тні (accusative inanimate plural)
однокра́тним (instrumental masculine neuter)
однокра́тною (feminine instrumental)
однокра́тними (instrumental plural)
однокра́тному (locative masculine neuter)
однокра́тнім (locative masculine neuter)
однокра́тній (feminine locative)
однокра́тних (locative plural)

uk-adecl

однокра́тний

Uk-однократний.ogg

From одно- (odno-) + -кра́тний (-krátnyj). Compare Russian однокра́тный (odnokrátnyj), Belarusian аднакра́тны (adnakrátny), Polish jednokrotny.

cog

однокра́тный

(grammar) semelfactive (referring to a verb form that indicates a momentary or punctiliar action)


давноминулий час

uk-noun

давномину́лий<+> час<c.genu>

давномину́лий ча́с • (davnomynúlyj čás) m inan (genitive давномину́лого ча́су, nominative plural давномину́лі часи́, genitive plural давномину́лих часі́в)

давномину́лий ча́с (canonical)
davnomynúlyj čás (romanization)
давномину́лого ча́су (genitive)
давномину́лі часи́ (nominative plural)
давномину́лих часі́в (genitive plural)
давномину́лий ча́с (nominative singular)
давномину́лі часи́ (nominative plural)
давномину́лого ча́су (genitive singular)
давномину́лих часі́в (genitive plural)
давномину́лому ча́сові (dative singular)
давномину́лому ча́су (dative singular)
давномину́лим часа́м (dative plural)
давномину́лий ча́с (accusative singular)
давномину́лі часи́ (accusative plural)
давномину́лим ча́сом (instrumental singular)
давномину́лими часа́ми (instrumental plural)
давномину́лому ча́сі (locative singular)
давномину́лім ча́сі (locative singular)
давномину́лих часа́х (locative plural)
давномину́лий ча́се (singular vocative)
давномину́лі часи́ (plural vocative)

uk-ndecl

давномину́лий<+> час<c.genu>

давномину́лий (davnomynúlyj, “ancient; long time in the past”) + час (čas, “time; tense”).

af

давномину́лий

uk:давноминулий час


словозмінний

uk-adj

словозмі́нний

словозмі́нний • (slovozmínnyj)

словозмі́нний (canonical)
slovozmínnyj (romanization)
словозмі́нний (masculine nominative)
словозмі́нне (neuter nominative)
словозмі́нна (feminine nominative)
словозмі́нні (nominative plural)
словозмі́нного (genitive masculine neuter)
словозмі́нної (feminine genitive)
словозмі́нних (genitive plural)
словозмі́нному (dative masculine neuter)
словозмі́нній (dative feminine)
словозмі́нним (dative plural)
словозмі́нного (accusative animate masculine)
словозмі́нне (accusative neuter)
словозмі́нну (accusative feminine)
словозмі́нних (accusative animate plural)
словозмі́нний (accusative inanimate masculine)
словозмі́нні (accusative inanimate plural)
словозмі́нним (instrumental masculine neuter)
словозмі́нною (feminine instrumental)
словозмі́нними (instrumental plural)
словозмі́нному (locative masculine neuter)
словозмі́ннім (locative masculine neuter)
словозмі́нній (feminine locative)
словозмі́нних (locative plural)

uk-adecl

словозмі́нний

From словозмі́на (slovozmína) + -ний (-nyj).


кличний відмінок

uk-noun

кли́чний<+> відмі́нок<*.sg.gena>

кли́чний відмі́нок • (klýčnyj vidmínok) m inan (genitive кли́чного відмі́нка, uncountable)

кли́чний відмі́нок (canonical)
klýčnyj vidmínok (romanization)
кли́чного відмі́нка (genitive)
кли́чний відмі́нок (nominative singular)
кли́чного відмі́нка (genitive singular)
кли́чному відмі́нкові (dative singular)
кли́чному відмі́нку (dative singular)
кли́чний відмі́нок (accusative singular)
кли́чним відмі́нком (instrumental singular)
кли́чному відмі́нку (locative singular)
кли́чнім відмі́нку (locative singular)
кли́чний відмі́нку (singular vocative)


родовий відмінок

родови́й<+> відмі́нок<*.gena.sg>

родови́й відмі́нок • (rodovýj vidmínok) m inan (genitive родово́го відмі́нка, uncountable)

родови́й відмі́нок (canonical)
rodovýj vidmínok (romanization)
родово́го відмі́нка (genitive)
родови́й відмі́нок (nominative singular)
родово́го відмі́нка (genitive singular)
родово́му відмі́нкові (dative singular)
родово́му відмі́нку (dative singular)
родови́й відмі́нок (accusative singular)
родови́м відмі́нком (instrumental singular)
родово́му відмі́нку (locative singular)
родові́м відмі́нку (locative singular)
родови́й відмі́нку (singular vocative)

[rɔdɔˈʋɪi̯ ʋʲidʲˈmʲinɔk]


давальний відмінок

дава́льний<+> відмі́нок<*.sg.gena>

дава́льний відмі́нок • (daválʹnyj vidmínok) m inan (genitive дава́льного відмі́нка, uncountable)

дава́льний відмі́нок (canonical)
daválʹnyj vidmínok (romanization)
дава́льного відмі́нка (genitive)
дава́льний відмі́нок (nominative singular)
дава́льного відмі́нка (genitive singular)
дава́льному відмі́нкові (dative singular)
дава́льному відмі́нку (dative singular)
дава́льний відмі́нок (accusative singular)
дава́льним відмі́нком (instrumental singular)
дава́льному відмі́нку (locative singular)
дава́льнім відмі́нку (locative singular)
дава́льний відмі́нку (singular vocative)

uk-ndecl

дава́льний<+> відмі́нок<*.sg.gena.locu>

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-давальний відмінок.wav


знахідний відмінок

uk-noun

знахі́дний<+> відмі́нок<*.sg.gena>

знахі́дний відмі́нок • (znaxídnyj vidmínok) m inan (genitive знахі́дного відмі́нка, uncountable)

знахі́дний відмі́нок (canonical)
znaxídnyj vidmínok (romanization)
знахі́дного відмі́нка (genitive)
знахі́дний відмі́нок (nominative singular)
знахі́дного відмі́нка (genitive singular)
знахі́дному відмі́нкові (dative singular)
знахі́дному відмі́нку (dative singular)
знахі́дний відмі́нок (accusative singular)
знахі́дним відмі́нком (instrumental singular)
знахі́дному відмі́нку (locative singular)
знахі́днім відмі́нку (locative singular)
знахі́дний відмі́нку (singular vocative)

uk-ndecl

знахі́дний<+> відмі́нок<*.sg.gena.locu>

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-знахідний відмінок.wav


орудний відмінок

uk-noun

ору́дний<+> відмі́нок<*.sg.gena>

ору́дний відмі́нок • (orúdnyj vidmínok) m inan (genitive ору́дного відмі́нка, uncountable)

ору́дний відмі́нок (canonical)
orúdnyj vidmínok (romanization)
ору́дного відмі́нка (genitive)
ору́дний відмі́нок (nominative singular)
ору́дного відмі́нка (genitive singular)
ору́дному відмі́нкові (dative singular)
ору́дному відмі́нку (dative singular)
ору́дний відмі́нок (accusative singular)
ору́дним відмі́нком (instrumental singular)
ору́дному відмі́нку (locative singular)
ору́днім відмі́нку (locative singular)
ору́дний відмі́нку (singular vocative)


місцевий відмінок

місце́вий<+> відмі́нок<*.sg.gena>

місце́вий відмі́нок • (miscévyj vidmínok) m inan (genitive місце́вого відмі́нка, uncountable)

місце́вий відмі́нок (canonical)
miscévyj vidmínok (romanization)
місце́вого відмі́нка (genitive)
місце́вий відмі́нок (nominative singular)
місце́вого відмі́нка (genitive singular)
місце́вому відмі́нкові (dative singular)
місце́вому відмі́нку (dative singular)
місце́вий відмі́нок (accusative singular)
місце́вим відмі́нком (instrumental singular)
місце́вому відмі́нку (locative singular)
місце́вім відмі́нку (locative singular)
місце́вий відмі́нку (singular vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-місцевий відмінок.wav


інфінітив

інфініти́в<>

інфініти́вний

інфініти́в • (infinitýv) m inan (genitive інфініти́ва, nominative plural інфініти́ви, genitive plural інфініти́вів, relational adjective інфініти́вний)

інфініти́в (canonical)
infinitýv (romanization)
інфініти́ва (genitive)
інфініти́ви (nominative plural)
інфініти́вів (genitive plural)
інфініти́вний (adjective relational)
інфініти́в (nominative singular)
інфініти́ви (nominative plural)
інфініти́ва (genitive singular)
інфініти́вів (genitive plural)
інфініти́вові (dative singular)
інфініти́ву (dative singular)
інфініти́вам (dative plural)
інфініти́в (accusative singular)
інфініти́ви (accusative plural)
інфініти́вом (instrumental singular)
інфініти́вами (instrumental plural)
інфініти́ву (locative singular)
інфініти́ві (locative singular)
інфініти́вах (locative plural)
інфініти́ве (singular vocative)
інфініти́ви (plural vocative)

uk-ndecl

інфініти́в<locu:i>

ін‧фі‧ні‧тив

Borrowed from German Infinitiv, French infinitif, English infinitive, Latin infinitivus.

(grammar) infinitive (uninflected verb form)

uk:інфінітив


номінатив

uk-noun

номінати́в<sg.gena>

номінати́в • (nominatýv) m inan (genitive номінати́ва, uncountable)

номінати́в (canonical)
nominatýv (romanization)
номінати́ва (genitive)
номінати́в (nominative singular)
номінати́ва (genitive singular)
номінати́вові (dative singular)
номінати́ву (dative singular)
номінати́в (accusative singular)
номінати́вом (instrumental singular)
номінати́ву (locative singular)
номінати́ві (locative singular)
номінати́ве (singular vocative)

uk-ndecl

номінати́в<sg.gena>

но‧мі‧на‧тив

(grammar, linguistics) the nominative case


герундій

uk-noun

герундіа́льний

геру́ндій • (herúndij) m inan (genitive геру́ндія, nominative plural геру́ндії, genitive plural геру́ндіїв, relational adjective герундіа́льний)

геру́ндій (canonical)
herúndij (romanization)
геру́ндія (genitive)
геру́ндії (nominative plural)
геру́ндіїв (genitive plural)
герундіа́льний (adjective relational)
геру́ндій (nominative singular)
геру́ндії (nominative plural)
геру́ндія (genitive singular)
геру́ндіїв (genitive plural)
геру́ндію (dative singular)
геру́ндієві (dative singular)
геру́ндіям (dative plural)
геру́ндій (accusative singular)
геру́ндії (accusative plural)
геру́ндієм (instrumental singular)
геру́ндіями (instrumental plural)
геру́ндію (locative singular)
геру́ндії (locative singular)
геру́ндіях (locative plural)
геру́ндію (singular vocative)
геру́ндії (plural vocative)


генітив

геніти́в • (henitýv) m inan (genitive геніти́ва, uncountable)

геніти́в (canonical)
henitýv (romanization)
геніти́ва (genitive)
геніти́в (nominative singular)
геніти́ва (genitive singular)
геніти́вові (dative singular)
геніти́ву (dative singular)
геніти́в (accusative singular)
геніти́вом (instrumental singular)
геніти́ву (locative singular)
геніти́ві (locative singular)
геніти́ве (singular vocative)

(grammar, linguistics) the genitive case


інструментал

інструмента́л<sg.gena>

інструмента́л • (instrumentál) m inan (genitive інструмента́ла, uncountable)

інструмента́л (canonical)
instrumentál (romanization)
інструмента́ла (genitive)
інструмента́л (nominative singular)
інструмента́ла (genitive singular)
інструмента́лові (dative singular)
інструмента́лу (dative singular)
інструмента́л (accusative singular)
інструмента́лом (instrumental singular)
інструмента́лу (locative singular)
інструмента́лі (locative singular)
інструмента́ле (singular vocative)

uk-ndecl

інструмента́л<sg.gena>

ін‧стру‧мен‧тал

(grammar, linguistics) the instrumental case


збірний

uk-adj

збі́рний • (zbírnyj)

збі́рний (canonical)
zbírnyj (romanization)
збі́рний (masculine nominative)
збі́рне (neuter nominative)
збі́рна (feminine nominative)
збі́рні (nominative plural)
збі́рного (genitive masculine neuter)
збі́рної (feminine genitive)
збі́рних (genitive plural)
збі́рному (dative masculine neuter)
збі́рній (dative feminine)
збі́рним (dative plural)
збі́рного (accusative animate masculine)
збі́рне (accusative neuter)
збі́рну (accusative feminine)
збі́рних (accusative animate plural)
збі́рний (accusative inanimate masculine)
збі́рні (accusative inanimate plural)
збі́рним (instrumental masculine neuter)
збі́рною (feminine instrumental)
збі́рними (instrumental plural)
збі́рному (locative masculine neuter)
збі́рнім (locative masculine neuter)
збі́рній (feminine locative)
збі́рних (locative plural)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-збірний.wav

збі́рний іме́нник ― zbírnyj iménnyk ― collective noun


невідмінюваний

невідмі́нюваний

невідмі́нюваний • (nevidmínjuvanyj)

невідмі́нюваний (canonical)
nevidmínjuvanyj (romanization)
невідмі́нюваний (masculine nominative)
невідмі́нюване (neuter nominative)
невідмі́нювана (feminine nominative)
невідмі́нювані (nominative plural)
невідмі́нюваного (genitive masculine neuter)
невідмі́нюваної (feminine genitive)
невідмі́нюваних (genitive plural)
невідмі́нюваному (dative masculine neuter)
невідмі́нюваній (dative feminine)
невідмі́нюваним (dative plural)
невідмі́нюваного (accusative animate masculine)
невідмі́нюване (accusative neuter)
невідмі́нювану (accusative feminine)
невідмі́нюваних (accusative animate plural)
невідмі́нюваний (accusative inanimate masculine)
невідмі́нювані (accusative inanimate plural)
невідмі́нюваним (instrumental masculine neuter)
невідмі́нюваною (feminine instrumental)
невідмі́нюваними (instrumental plural)
невідмі́нюваному (locative masculine neuter)
невідмі́нюванім (locative masculine neuter)
невідмі́нюваній (feminine locative)
невідмі́нюваних (locative plural)

uk-adecl

невідмі́нюваний


недоконаний вид

uk-noun

недоко́наний<+> вид<sg>

недоко́наний ви́д • (nedokónanyj výd) m inan (genitive недоко́наного ви́ду, uncountable)

недоко́наний ви́д (canonical)
nedokónanyj výd (romanization)
недоко́наного ви́ду (genitive)
недоко́наний ви́д (nominative singular)
недоко́наного ви́ду (genitive singular)
недоко́наному ви́дові (dative singular)
недоко́наному ви́ду (dative singular)
недоко́наний ви́д (accusative singular)
недоко́наним ви́дом (instrumental singular)
недоко́наному ви́ду (locative singular)
недоко́наному ви́ді (locative singular)
недоко́нанім ви́ду (locative singular)
недоко́нанім ви́ді (locative singular)
недоко́наний ви́де (singular vocative)

uk-ndecl

недоко́наний<+> вид<sg>

не‧до‧ко‧на‧ний

uk:недоконаний вид


модальність

uk-noun

мода́льність<F.sg.io>

мода́льність • (modálʹnistʹ) f inan (genitive мода́льності or мода́льности, uncountable)

мода́льність (canonical)
modálʹnistʹ (romanization)
мода́льності (genitive)
мода́льности (genitive)
мода́льність (nominative singular)
мода́льності (genitive singular)
мода́льности (genitive singular)
мода́льності (dative singular)
мода́льність (accusative singular)
мода́льністю (instrumental singular)
мода́льності (locative singular)
мода́льносте (singular vocative)

uk-ndecl

мода́льність<F.sg.io>


модальний

uk-adj

мода́льність

мода́льний • (modálʹnyj) (abstract noun мода́льність)

мода́льний (canonical)
modálʹnyj (romanization)
мода́льність (abstract-noun)
мода́льний (masculine nominative)
мода́льне (neuter nominative)
мода́льна (feminine nominative)
мода́льні (nominative plural)
мода́льного (genitive masculine neuter)
мода́льної (feminine genitive)
мода́льних (genitive plural)
мода́льному (dative masculine neuter)
мода́льній (dative feminine)
мода́льним (dative plural)
мода́льного (accusative animate masculine)
мода́льне (accusative neuter)
мода́льну (accusative feminine)
мода́льних (accusative animate plural)
мода́льний (accusative inanimate masculine)
мода́льні (accusative inanimate plural)
мода́льним (instrumental masculine neuter)
мода́льною (feminine instrumental)
мода́льними (instrumental plural)
мода́льному (locative masculine neuter)
мода́льнім (locative masculine neuter)
мода́льній (feminine locative)
мода́льних (locative plural)

мода́льне дієсло́во ― modálʹne dijeslóvo ― modal verb


медіум

uk-noun

((ме́діум<pr>,ме́діум<>))

медіумі́чний

ме́діум • (médium) m pers or m inan (genitive ме́діума, nominative plural ме́діуми, genitive plural ме́діумів, relational adjective медіумі́чний)

ме́діум (canonical)
médium (romanization)
ме́діума (genitive)
ме́діуми (nominative plural)
ме́діумів (genitive plural)
медіумі́чний (adjective relational)
ме́діум (nominative singular)
ме́діуми (nominative plural)
ме́діума (genitive singular)
ме́діумів (genitive plural)
ме́діумові (dative singular)
ме́діуму (dative singular)
ме́діумам (dative plural)
ме́діума (accusative singular)
ме́діумів (accusative plural)
ме́діумом (instrumental singular)
ме́діумами (instrumental plural)
ме́діумові (locative singular)
ме́діуму (locative singular)
ме́діумі (locative singular)
ме́діумах (locative plural)
ме́діуме (singular vocative)
ме́діуми (plural vocative)
ме́діум (nominative singular)
ме́діума (genitive singular)
ме́діумові (dative singular)
ме́діуму (dative singular)
ме́діум (accusative singular)
ме́діумом (instrumental singular)
ме́діуму (locative singular)
ме́діумі (locative singular)
ме́діуме (singular vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:медіум

Borrowed from German Medium, French médium, and English medium, which are derived from Latin medium.

(grammar, inanimate, uncountable) middle voice


жін.

Coordinate term: ч. (č., “masculine”)

жіно́чий жіночий#Ukrainian

(grammar) Abbreviation of жіно́чий (žinóčyj, “feminine”).


ч.

Coordinate term: жін. (žin., “feminine”)

1994, О́льга Петрі́вна Карпе́нко [Ólʹha Petrívna Karpénko], Олексі́й Сильве́стрович Стрижа́к [Oleksíj Sylʹvéstrovyč Stryžák], Іри́на Миха́йлівна Желєзня́к [Irýna Myxájlivna Željeznják], editors, Пита́ння істори́чної онома́стики Украї́ни [Pytánnja istorýčnoji onomástyky Ukrajíny] (Мовозна́вство [Movoznávstvo]), Ки́їв [Kýjiv]: Науко́ва ду́мка for the Інститу́т украї́нської мо́ви Націона́льної акаде́мії нау́к Украї́ни [Naukóva dúmka for the Instytút ukrajínsʹkoji móvy Nacionálʹnoji akadémiji naúk Ukrajíny], →ISBN, passim

чолові́чий чоловічий#Ukrainian

(grammar) Abbreviation of чолові́чий (čolovíčyj, “masculine”).