вгадувати

вга́дувати • (vháduvaty) impf (perfective вгада́ти)

вга́дувати (canonical)
vháduvaty (romanization)
вгада́ти (perfective)
вга́дувати (imperfective infinitive)
вга́дувать (imperfective infinitive)
вга́дуваний (imperfective passive past)
impersonal: вга́дувано (imperfective passive past)
вга́дуючи (adverbial imperfective present)
вга́дувавши (adverbial imperfective past)
вга́дую (first-person imperfective present singular)
бу́ду вга́дувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вга́дувать (first-person future imperfective singular)
вга́дуватиму (first-person future imperfective singular)
вга́дуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш уга́дувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш уга́дувать (future imperfective second-person singular)
вга́дуватимеш (future imperfective second-person singular)
вга́дує (imperfective present singular third-person)
бу́де вга́дувати (future imperfective singular third-person)
бу́де вга́дувать (future imperfective singular third-person)
вга́дуватиме (future imperfective singular third-person)
вга́дуєм (first-person imperfective plural present)
вга́дуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вга́дувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вга́дувать (first-person future imperfective plural)
вга́дуватимемо (first-person future imperfective plural)
вга́дуватимем (first-person future imperfective plural)
вга́дуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вга́дувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вга́дувать (future imperfective plural second-person)
вга́дуватимете (future imperfective plural second-person)
вга́дують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уга́дувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уга́дувать (future imperfective plural third-person)
вга́дуватимуть (future imperfective plural third-person)
вга́дуймо (first-person imperative plural)
вга́дуй (imperative second-person singular)
вга́дуйте (imperative plural second-person)
вга́дував (masculine past singular)
вга́дували (masculine past plural)
вга́дувала (feminine past singular)
вга́дували (feminine past plural)
вга́дувало (neuter past singular)
вга́дували (neuter past plural)

From вгада́ти (vhadáty) + -увати (-uvaty).


їбало

їба́ло (canonical)
jibálo (romanization)

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

їба́ти їбати#Ukrainian

neuter singular past indicative imperfective of їба́ти (jibáty)


угадувати

uk-verb

уга́дувати • (uháduvaty) impf (perfective угада́ти)

уга́дувати (canonical)
uháduvaty (romanization)
угада́ти (perfective)
уга́дувати (imperfective infinitive)
уга́дувать (imperfective infinitive)
уга́дуючи (adverbial imperfective present)
уга́дувавши (adverbial imperfective past)
уга́дую (first-person imperfective present singular)
бу́ду вга́дувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вга́дувать (first-person future imperfective singular)
уга́дуватиму (first-person future imperfective singular)
уга́дуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш уга́дувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш уга́дувать (future imperfective second-person singular)
уга́дуватимеш (future imperfective second-person singular)
уга́дує (imperfective present singular third-person)
бу́де вга́дувати (future imperfective singular third-person)
бу́де вга́дувать (future imperfective singular third-person)
уга́дуватиме (future imperfective singular third-person)
уга́дуєм (first-person imperfective plural present)
уга́дуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вга́дувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вга́дувать (first-person future imperfective plural)
уга́дуватимемо (first-person future imperfective plural)
уга́дуватимем (first-person future imperfective plural)
уга́дуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вга́дувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вга́дувать (future imperfective plural second-person)
уга́дуватимете (future imperfective plural second-person)
уга́дують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уга́дувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уга́дувать (future imperfective plural third-person)
уга́дуватимуть (future imperfective plural third-person)
уга́дуймо (first-person imperative plural)
уга́дуй (imperative second-person singular)
уга́дуйте (imperative plural second-person)
уга́дував (masculine past singular)
уга́дували (masculine past plural)
уга́дувала (feminine past singular)
уга́дували (feminine past plural)
уга́дувало (neuter past singular)
уга́дували (neuter past plural)

[ʊˈɦadʊʋɐte]

From угада́ти (uhadáty) + -увати (-uvaty). Compare Russian уга́дывать (ugádyvatʹ), Belarusian уга́дваць (uhádvacʹ).

to guess (to solve by a correct conjecture; to conjecture rightly)


очікуваний

head

очі́куваний • (očíkuvanyj)

очі́куваний (canonical)
očíkuvanyj (romanization)
очі́куваний (masculine nominative)
очі́куване (neuter nominative)
очі́кувана (feminine nominative)
очі́кувані (nominative plural)
очі́куваного (genitive masculine neuter)
очі́куваної (feminine genitive)
очі́куваних (genitive plural)
очі́куваному (dative masculine neuter)
очі́куваній (dative feminine)
очі́куваним (dative plural)
очі́куваного (accusative animate masculine)
очі́куване (accusative neuter)
очі́кувану (accusative feminine)
очі́куваних (accusative animate plural)
очі́куваний (accusative inanimate masculine)
очі́кувані (accusative inanimate plural)
очі́куваним (instrumental masculine neuter)
очі́куваною (feminine instrumental)
очі́куваними (instrumental plural)
очі́куваному (locative masculine neuter)
очі́куванім (locative masculine neuter)
очі́куваній (feminine locative)
очі́куваних (locative plural)

очі́кувати очікувати#Ukrainian

adjectival past passive participle of очі́кувати impf (očíkuvaty)


пізнати

uk-verb

пізна́ти • (piznáty) pf (imperfective пізнава́ти)

пізна́ти (canonical)
piznáty (romanization)
пізнава́ти (imperfective)
пізна́ти (infinitive perfective)
пізна́ть (infinitive perfective)
пі́знаний (passive past perfective)
impersonal: пі́знано (passive past perfective)
пізна́вши (adverbial past perfective)
пізна́ю (first-person future perfective singular)
пізна́єш (future perfective second-person singular)
пізна́є (future perfective singular third-person)
пізна́єм (first-person future perfective plural)
пізна́ємо (first-person future perfective plural)
пізна́єте (future perfective plural second-person)
пізна́ють (future perfective plural third-person)
пізна́ймо (first-person imperative plural)
пізна́й (imperative second-person singular)
пізна́йте (imperative plural second-person)
пізна́в (masculine past singular)
пізна́ли (masculine past plural)
пізна́ла (feminine past singular)
пізна́ли (feminine past plural)
пізна́ло (neuter past singular)
пізна́ли (neuter past plural)

Uk-пізнати.ogg


заглушити

заглу́шувати

заглуши́ти • (zahlušýty) pf (imperfective заглуша́ти or заглу́шувати)

заглуши́ти (canonical)
zahlušýty (romanization)
заглуша́ти (imperfective)
заглу́шувати (imperfective)
заглуши́ти (infinitive perfective)
заглуши́ть (infinitive perfective)
заглу́шений (passive past perfective)
impersonal: заглу́шено (passive past perfective)
заглуши́вши (adverbial past perfective)
заглушу́ (first-person future perfective singular)
заглу́шиш (future perfective second-person singular)
заглу́шить (future perfective singular third-person)
заглу́шим (first-person future perfective plural)
заглу́шимо (first-person future perfective plural)
заглу́шите (future perfective plural second-person)
заглу́шать (future perfective plural third-person)
заглуші́м (first-person imperative plural)
заглуші́мо (first-person imperative plural)
заглуши́ (imperative second-person singular)
заглуші́ть (imperative plural second-person)
заглуши́в (masculine past singular)
заглуши́ли (masculine past plural)
заглуши́ла (feminine past singular)
заглуши́ли (feminine past plural)
заглуши́ло (neuter past singular)
заглуши́ли (neuter past plural)

[zɐɦɫʊˈʃɪte]

From за- (za-) + глуши́ти (hlušýty). Compare Russian заглуши́ть (zaglušítʹ), Belarusian заглушы́ць (zahlušýcʹ), Polish zagłuszyć.

to deaden, to muffle, to stifle (to make less audible)

to choke out, to choke (to prevent (something) from growing by overwhelming it or robbing it of nutrients)

(figuratively) to silence, to stifle (to repress the expression of something)


потіти

поті́ти (canonical)
potíty (romanization)
поті́ти (imperfective infinitive)
поті́ть (imperfective infinitive)
поті́ючи (adverbial imperfective present)
поті́вши (adverbial imperfective past)
поті́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду поті́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду поті́ть (first-person future imperfective singular)
поті́тиму (first-person future imperfective singular)
поті́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш поті́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш поті́ть (future imperfective second-person singular)
поті́тимеш (future imperfective second-person singular)
поті́є (imperfective present singular third-person)
бу́де поті́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де поті́ть (future imperfective singular third-person)
поті́тиме (future imperfective singular third-person)
поті́єм (first-person imperfective plural present)
поті́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо поті́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо поті́ть (first-person future imperfective plural)
поті́тимемо (first-person future imperfective plural)
поті́тимем (first-person future imperfective plural)
поті́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете поті́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете поті́ть (future imperfective plural second-person)
поті́тимете (future imperfective plural second-person)
поті́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поті́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поті́ть (future imperfective plural third-person)
поті́тимуть (future imperfective plural third-person)
поті́ймо (first-person imperative plural)
поті́й (imperative second-person singular)
поті́йте (imperative plural second-person)
поті́в (masculine past singular)
поті́ли (masculine past plural)
поті́ла (feminine past singular)
поті́ли (feminine past plural)
поті́ло (neuter past singular)
поті́ли (neuter past plural)

From піт (pit) + -і́ти (-íty). Compare Russian поте́ть (potétʹ), Belarusian паце́ць (pacjécʹ), Polish pocić się.

(figuratively, colloquial) to sweat (to work hard)

(third person only) to steam up, to fog up, to mist up (to become coated with condensation)


загубімось

head

загубі́мось • (zahubímosʹ)

загубі́мось (canonical)
zahubímosʹ (romanization)

[zɐɦʊˈbʲimɔsʲ]

за‧гу‧бі‧мось

Alternative forms: загубі́мся (zahubímsja), загубі́мося (zahubímosja)

загуби́тися загубитися#Ukrainian

first-person plural imperative perfective of загуби́тися (zahubýtysja)


загубімся

загубі́мся • (zahubímsja)

загубі́мся (canonical)
zahubímsja (romanization)

[zɐɦʊˈbʲimsʲɐ]

за‧гу‧бім‧ся

Alternative forms: загубі́мося (zahubímosja), загубі́мось (zahubímosʹ)

загуби́тися загубитися#Ukrainian


колекціонувати

uk-verb

колекціонува́ти

колекціонува́ти (canonical)
kolekcionuváty (romanization)
колекціонува́ти (imperfective infinitive)
колекціонува́ть (imperfective infinitive)
колекціоно́ваний (imperfective passive past)
impersonal: колекціоно́вано (imperfective passive past)
колекціону́ючи (adverbial imperfective present)
колекціонува́вши (adverbial imperfective past)
колекціону́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду колекціонува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду колекціонува́ть (first-person future imperfective singular)
колекціонува́тиму (first-person future imperfective singular)
колекціону́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш колекціонува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш колекціонува́ть (future imperfective second-person singular)
колекціонува́тимеш (future imperfective second-person singular)
колекціону́є (imperfective present singular third-person)
бу́де колекціонува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де колекціонува́ть (future imperfective singular third-person)
колекціонува́тиме (future imperfective singular third-person)
колекціону́єм (first-person imperfective plural present)
колекціону́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо колекціонува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо колекціонува́ть (first-person future imperfective plural)
колекціонува́тимемо (first-person future imperfective plural)
колекціонува́тимем (first-person future imperfective plural)
колекціону́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете колекціонува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете колекціонува́ть (future imperfective plural second-person)
колекціонува́тимете (future imperfective plural second-person)
колекціону́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть колекціонува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть колекціонува́ть (future imperfective plural third-person)
колекціонува́тимуть (future imperfective plural third-person)
колекціону́ймо (first-person imperative plural)
колекціону́й (imperative second-person singular)
колекціону́йте (imperative plural second-person)
колекціонува́в (masculine past singular)
колекціонува́ли (masculine past plural)
колекціонува́ла (feminine past singular)
колекціонува́ли (feminine past plural)
колекціонува́ло (neuter past singular)
колекціонува́ли (neuter past plural)

Ultimately from Latin collēctiō, collēctiōnem + -ува́ти (-uváty). Compare Polish kolekcjonować, Russian коллекциони́ровать (kollekcionírovatʹ).

cog

коллекциони́ровать

(transitive) to collect (to accumulate (a number of similar or related objects), particularly for a hobby or recreation)


знаходжу

head

знахо́джу • (znaxódžu)

знахо́джу (canonical)
znaxódžu (romanization)

[znɐˈxɔd͡ʒʊ]

знахо́дити знаходити#Ukrainian

first-person singular present indicative of знахо́дити (znaxódyty)


розійтися

uk-verb

розхо́дитися

розіхо́дитися (rare)

розійти́ся • (rozijtýsja) pf (imperfective розхо́дитися or розіхо́дитися (rare))

розійти́ся (canonical)
rozijtýsja (romanization)
розхо́дитися (imperfective)
розіхо́дитися (imperfective rare)
розійти́ся (infinitive perfective)
розійти́сь (infinitive perfective)
розійшо́вшись (adverbial past perfective)
розійду́ся (first-person future perfective singular)
розійду́сь (first-person future perfective singular)
розі́йдешся (future perfective second-person singular)
розі́йдеться (future perfective singular third-person)
розі́йдемся (first-person future perfective plural)
розі́йдемося (first-person future perfective plural)
розі́йдемось (first-person future perfective plural)
розі́йдетеся (future perfective plural second-person)
розі́йдетесь (future perfective plural second-person)
розі́йдуться (future perfective plural third-person)
розійді́мся (first-person imperative plural)
розійді́мося (first-person imperative plural)
розійді́мось (first-person imperative plural)
розійди́ся (imperative second-person singular)
розійди́сь (imperative second-person singular)
розійді́ться (imperative plural second-person)
розійшо́вся (masculine past singular)
розійшо́всь (masculine past singular)
розійшли́ся (masculine past plural)
розійшли́сь (masculine past plural)
розійшла́ся (feminine past singular)
розійшла́сь (feminine past singular)
розійшли́ся (feminine past plural)
розійшли́сь (feminine past plural)
розійшло́ся (neuter past singular)
розійшло́сь (neuter past singular)
розійшли́ся (neuter past plural)
розійшли́сь (neuter past plural)

Uk-розійтися.ogg

From розі- (rozi-) + йти́ (jtý) + -ся (-sja). Compare Russian разойти́сь (razojtísʹ), Belarusian разысці́ся (razyscísja), Polish rozejść się.

go their separate ways
go their separate ways

to go off (in different directions), to go their separate ways, to part, to part company, to part ways

Розійди́сь! (military command)

to break up, to disperse, to split up (of a group)

to move apart, to spread apart, to spread out (to become further apart, leaving more space)

to break up, to separate, to split up (to end a (usually romantic or sexual) relationship with each other)

to drift apart, to go their separate ways, to part company, to part ways (to discontinue association or communication)

to differ, to diverge, to be at odds (to disagree)

to diverge (to tend in different directions)

to spread (to take up a larger area or space; to expand, be extended)

to sell out, to be snapped up (to be sold until out of stock)

to clear, to disperse, to dissipate (of clouds, fog, etc.)


дуріти

дурі́ти (canonical)
duríty (romanization)
дурі́ти (imperfective infinitive)
дурі́ть (imperfective infinitive)
дурі́ючи (adverbial imperfective present)
дурі́вши (adverbial imperfective past)
дурі́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду дурі́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду дурі́ть (first-person future imperfective singular)
дурі́тиму (first-person future imperfective singular)
дурі́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дурі́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш дурі́ть (future imperfective second-person singular)
дурі́тимеш (future imperfective second-person singular)
дурі́є (imperfective present singular third-person)
бу́де дурі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де дурі́ть (future imperfective singular third-person)
дурі́тиме (future imperfective singular third-person)
дурі́єм (first-person imperfective plural present)
дурі́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дурі́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо дурі́ть (first-person future imperfective plural)
дурі́тимемо (first-person future imperfective plural)
дурі́тимем (first-person future imperfective plural)
дурі́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете дурі́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете дурі́ть (future imperfective plural second-person)
дурі́тимете (future imperfective plural second-person)
дурі́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дурі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дурі́ть (future imperfective plural third-person)
дурі́тимуть (future imperfective plural third-person)
дурі́ймо (first-person imperative plural)
дурі́й (imperative second-person singular)
дурі́йте (imperative plural second-person)
дурі́в (masculine past singular)
дурі́ли (masculine past plural)
дурі́ла (feminine past singular)
дурі́ли (feminine past plural)
дурі́ло (neuter past singular)
дурі́ли (neuter past plural)

(colloquial, intransitive) to dote (to act in a foolish manner)


пиздівши

head

пизді́вши • (pyzdívšy)

пизді́вши (canonical)
pyzdívšy (romanization)

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

past adverbial imperfective participle of пизді́ти (pyzdíty)


пиздячи

пиздячи́ • (pyzdjačý)

пиздячи́ (canonical)
pyzdjačý (romanization)

[pezʲdʲɐˈt͡ʃɪ]

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

present adverbial imperfective participle of пизді́ти (pyzdíty)


пижджу

пижджу́ • (pyždžú)

пижджу́ (canonical)
pyždžú (romanization)

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

first-person singular present indicative imperfective of пизді́ти (pyzdíty)


пиздиш

пизди́ш • (pyzdýš)

пизди́ш (canonical)
pyzdýš (romanization)

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

second-person singular present indicative imperfective of пизді́ти (pyzdíty)


пиздимо

пиздимо́ • (pyzdymó)

пиздимо́ (canonical)
pyzdymó (romanization)

Alternative form: пизди́м (pyzdým)

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

first-person plural present indicative imperfective of пизді́ти (pyzdíty)


пиздять

пиздя́ть • (pyzdjátʹ)

пиздя́ть (canonical)
pyzdjátʹ (romanization)

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

third-person plural present indicative imperfective of пизді́ти (pyzdíty)


пиздітиме

пизді́тиме • (pyzdítyme)

пизді́тиме (canonical)
pyzdítyme (romanization)

пи‧зді‧ти‧ме

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

third-person singular synthetic future indicative imperfective of пизді́ти (pyzdíty)


пиздітиму

пизді́тиму • (pyzdítymu)

пизді́тиму (canonical)
pyzdítymu (romanization)

пи‧зді‧ти‧му

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

first-person singular synthetic future indicative imperfective of пизді́ти (pyzdíty)


пиздітимете

пизді́тимете

пизді́тимете • (pyzdítymete)

пизді́тимете (canonical)
pyzdítymete (romanization)

пи‧зді‧ти‧ме‧те

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

second-person plural synthetic future indicative imperfective of пизді́ти (pyzdíty)


пиздіть

пизді́ть • (pyzdítʹ)

пизді́ть (canonical)
pyzdítʹ (romanization)

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of пизді́ти (pyzdíty)


пиздітимеш

пизді́тимеш • (pyzdítymeš)

пизді́тимеш (canonical)
pyzdítymeš (romanization)

пи‧зді‧ти‧меш

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

second-person singular synthetic future indicative imperfective of пизді́ти (pyzdíty)


пиздів

пизді́в • (pyzdív)

пизді́в (canonical)
pyzdív (romanization)

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

masculine singular past indicative imperfective of пизді́ти (pyzdíty)


пиздімо

пизді́мо • (pyzdímo)

пизді́мо (canonical)
pyzdímo (romanization)

Alternative form: пизді́м (pyzdím)

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

first-person plural imperative imperfective of пизді́ти (pyzdíty)


пизділа

пизді́ла • (pyzdíla)

пизді́ла (canonical)
pyzdíla (romanization)

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

feminine singular past indicative imperfective of пизді́ти (pyzdíty)


пизділо

пизді́ло • (pyzdílo)

пизді́ло (canonical)
pyzdílo (romanization)

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

neuter singular past indicative imperfective of пизді́ти (pyzdíty)


пиздітимуть

пизді́тимуть

пизді́тимуть • (pyzdítymutʹ)

пизді́тимуть (canonical)
pyzdítymutʹ (romanization)

пи‧зді‧ти‧муть

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

third-person plural synthetic future indicative imperfective of пизді́ти (pyzdíty)


пизділи

пизді́ли • (pyzdíly)

пизді́ли (canonical)
pyzdíly (romanization)

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

plural past indicative imperfective of пизді́ти (pyzdíty)


пиздім

пизді́м • (pyzdím)

пизді́м (canonical)
pyzdím (romanization)

Alternative form: пизді́мо (pyzdímo)

пизді́ти пиздіти#Ukrainian


пиздітимем

пизді́тимем • (pyzdítymem)

пизді́тимем (canonical)
pyzdítymem (romanization)

пи‧зді‧ти‧мем

Alternative form: пизді́тимемо (pyzdítymemo)

пизді́ти пиздіти#Ukrainian

first-person plural synthetic future indicative imperfective of пизді́ти (pyzdíty)


пиздітимемо

пизді́тимемо

пизді́тимемо • (pyzdítymemo)

пизді́тимемо (canonical)
pyzdítymemo (romanization)

пи‧зді‧ти‧ме‧мо

Alternative form: пизді́тимем (pyzdítymem)

пизді́ти пиздіти#Ukrainian


розходитися

uk-verb

розхо́дитися

розхо́дитися • (rozxódytysja) impf (perfective розійти́ся)

розхо́дитися (canonical)
rozxódytysja (romanization)
розійти́ся (perfective)
розхо́дитися (imperfective infinitive)
розхо́дитись (imperfective infinitive)
розхо́диться (imperfective infinitive)
розхо́дячись (adverbial imperfective present)
розхо́дившись (adverbial imperfective past)
розхо́джуся (first-person imperfective present singular)
розхо́джусь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розхо́дитися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розхо́дитись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розхо́диться (first-person future imperfective singular)
розхо́дитимусь (first-person future imperfective singular)
розхо́дитимуся (first-person future imperfective singular)
розхо́дишся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розхо́дитися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розхо́дитись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розхо́диться (future imperfective second-person singular)
розхо́дитимешся (future imperfective second-person singular)
розхо́диться (imperfective present singular third-person)
бу́де розхо́дитися (future imperfective singular third-person)
бу́де розхо́дитись (future imperfective singular third-person)
бу́де розхо́диться (future imperfective singular third-person)
розхо́дитиметься (future imperfective singular third-person)
розхо́димся (first-person imperfective plural present)
розхо́димося (first-person imperfective plural present)
розхо́димось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розхо́дитися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розхо́дитись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розхо́диться (first-person future imperfective plural)
розхо́дитимемось (first-person future imperfective plural)
розхо́дитимемося (first-person future imperfective plural)
розхо́дитимемся (first-person future imperfective plural)
розхо́дитеся (imperfective plural present second-person)
розхо́дитесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розхо́дитися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розхо́дитись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розхо́диться (future imperfective plural second-person)
розхо́дитиметесь (future imperfective plural second-person)
розхо́дитиметеся (future imperfective plural second-person)
розхо́дяться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розхо́дитися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розхо́дитись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розхо́диться (future imperfective plural third-person)
розхо́дитимуться (future imperfective plural third-person)
розхо́дьмося (first-person imperative plural)
розхо́дьмось (first-person imperative plural)
розхо́дься (imperative second-person singular)
розхо́дьтеся (imperative plural second-person)
розхо́дьтесь (imperative plural second-person)
розхо́дився (masculine past singular)
розхо́дивсь (masculine past singular)
розхо́дилися (masculine past plural)
розхо́дились (masculine past plural)
розхо́дилася (feminine past singular)
розхо́дилась (feminine past singular)
розхо́дилися (feminine past plural)
розхо́дились (feminine past plural)
розхо́дилося (neuter past singular)
розхо́дилось (neuter past singular)
розхо́дилися (neuter past plural)
розхо́дились (neuter past plural)

uk-conj

розхо́дитися<4a.impf>

Uk-розходитися.ogg

From роз- (roz-) + ходи́ти (xodýty) + -ся (-sja). Compare Russian расходи́ться (rasxodítʹsja), Belarusian разыхо́дзіцца (razyxódzicca) and расхадзі́цца (rasxadzícca), Polish rozchodzić się.

cog

расходи́ться

разыхо́дзіцца

to go off (in different directions), to go their separate ways, to part, to part company, to part ways

Хоча від початку дії заборони охочих поплавати було чимало, зазначив він: "Відпочивальники навіть не розходилися і під час встановлення цих знаків про заборону купатися".

2023 June 29, Kateryna Kostiuk, Natalia Starynets, “Заборона купатися на пляжах: чи дослухаються черкасці до застережень”, in Suspilne News, archived from the original on 2023-06-30:

There has however been a lot of people wanting to have a swim since the ban began: "Vacationers didn't even disperse during the installation of these signs about the ban on bathing," he noted.

Xoča vid počatku diji zaborony oxočyx poplavaty bulo čymalo, zaznačyv vin: "Vidpočyvalʹnyky navitʹ ne rozxodylysja i pid čas vstanovlennja cyx znakiv pro zaboronu kupatysja".

to break up, to disperse, to split up (of a group)

Назустріч нам їдуть такі ж завантажені машини – в окупацію. Це дивне відчуття – бачити, як розходяться дороги людей.

2022 October 25, Viktoria Roshchyna, “Два тижні в черзі. Як українці виїжджають з окупованих росіянами територій”, in Ukrainska Pravda, archived from the original on 2024-01-16:

Cars just as loaded are heading towards us from the opposite direction – into the occupation. It's a strange feeling to see how people's paths pass by each other.

Nazustrič nam jidutʹ taki ž zavantaženi mašyny – v okupaciju. Ce dyvne vidčuttja – bačyty, jak rozxodjatʹsja dorohy ljudej.

to move apart, to spread apart, to spread out (to become further apart, leaving more space)

to break up, to separate, to split up (to end a (usually romantic or sexual) relationship with each other)

to drift apart, to go their separate ways, to part company, to part ways (to discontinue association or communication)

to differ, to diverge, to be at odds (to disagree)

to diverge (to tend in different directions)

to spread (to take up a larger area or space; to expand, be extended)

to sell out, to be snapped up (to be sold until out of stock)

to clear, to disperse, to dissipate (of clouds, fog, etc.)


розходитися

uk-verb

розходи́тися

розходи́тися (canonical)
rozxodýtysja (romanization)
розходи́тися (infinitive perfective)
розходи́тись (infinitive perfective)
розходи́ться (infinitive perfective)
розходи́вшись (adverbial past perfective)
розходжу́ся (first-person future perfective singular)
розходжу́сь (first-person future perfective singular)
розхо́дишся (future perfective second-person singular)
розхо́диться (future perfective singular third-person)
розхо́димся (first-person future perfective plural)
розхо́димося (first-person future perfective plural)
розхо́димось (first-person future perfective plural)
розхо́дитеся (future perfective plural second-person)
розхо́дитесь (future perfective plural second-person)
розхо́дяться (future perfective plural third-person)
розході́мся (first-person imperative plural)
розході́мося (first-person imperative plural)
розході́мось (first-person imperative plural)
розходи́ся (imperative second-person singular)
розходи́сь (imperative second-person singular)
розході́ться (imperative plural second-person)
розходи́вся (masculine past singular)
розходи́всь (masculine past singular)
розходи́лися (masculine past plural)
розходи́лись (masculine past plural)
розходи́лася (feminine past singular)
розходи́лась (feminine past singular)
розходи́лися (feminine past plural)
розходи́лись (feminine past plural)
розходи́лося (neuter past singular)
розходи́лось (neuter past singular)
розходи́лися (neuter past plural)
розходи́лись (neuter past plural)

uk-conj

розходи́тися<4c.pf>

Uk-розходитися.ogg

cog

расходи́ться

разыхо́дзіцца

(colloquial) to limber up (by walking), to get the legs moving

(figuratively, colloquial) to get excited, to liven up


збалансований

head

збалансо́ваний

збалансо́ваний • (zbalansóvanyj)

збалансо́ваний (canonical)
zbalansóvanyj (romanization)
збалансо́ваний (masculine nominative)
збалансо́ване (neuter nominative)
збалансо́вана (feminine nominative)
збалансо́вані (nominative plural)
збалансо́ваного (genitive masculine neuter)
збалансо́ваної (feminine genitive)
збалансо́ваних (genitive plural)
збалансо́ваному (dative masculine neuter)
збалансо́ваній (dative feminine)
збалансо́ваним (dative plural)
збалансо́ваного (accusative animate masculine)
збалансо́ване (accusative neuter)
збалансо́вану (accusative feminine)
збалансо́ваних (accusative animate plural)
збалансо́ваний (accusative inanimate masculine)
збалансо́вані (accusative inanimate plural)
збалансо́ваним (instrumental masculine neuter)
збалансо́ваною (feminine instrumental)
збалансо́ваними (instrumental plural)
збалансо́ваному (locative masculine neuter)
збалансо́ванім (locative masculine neuter)
збалансо́ваній (feminine locative)
збалансо́ваних (locative plural)

uk-adecl

збалансо́ваний

збалансува́ти збалансувати#Ukrainian

adjectival past passive participle of збалансува́ти pf (zbalansuváty)


пиздіти

uk-verb

пизді́ти • (pyzdíty) impf (perfective попизді́ти)

пизді́ти (canonical)
pyzdíty (romanization)
попизді́ти (perfective)
пизді́ти (imperfective infinitive)
пизді́ть (imperfective infinitive)
пиздячи́ (adverbial imperfective present)
пизді́вши (adverbial imperfective past)
пижджу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду пизді́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду пизді́ть (first-person future imperfective singular)
пизді́тиму (first-person future imperfective singular)
пизди́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пизді́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш пизді́ть (future imperfective second-person singular)
пизді́тимеш (future imperfective second-person singular)
пизди́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де пизді́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де пизді́ть (future imperfective singular third-person)
пизді́тиме (future imperfective singular third-person)
пизди́м (first-person imperfective plural present)
пиздимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо пизді́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо пизді́ть (first-person future imperfective plural)
пизді́тимемо (first-person future imperfective plural)
пизді́тимем (first-person future imperfective plural)
пиздите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете пизді́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете пизді́ть (future imperfective plural second-person)
пизді́тимете (future imperfective plural second-person)
пиздя́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пизді́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пизді́ть (future imperfective plural third-person)
пизді́тимуть (future imperfective plural third-person)
пизді́м (first-person imperative plural)
пизді́мо (first-person imperative plural)
пизди́ (imperative second-person singular)
пизді́ть (imperative plural second-person)
пизді́в (masculine past singular)
пизді́ли (masculine past plural)
пизді́ла (feminine past singular)
пизді́ли (feminine past plural)
пизді́ло (neuter past singular)
пизді́ли (neuter past plural)

Borrowed from Russian пизде́ть (pizdétʹ). By surface analysis, пизда́ (pyzdá, “cunt”, noun) + -і́ти (-íty, verb-forming suffix).

surf

Про що ви пизді́ли?

Угаму́йся, я не про те́бе пижджу́.

Я піду́ пі́сля то́го, як він закінчи́ть пизді́ти.

Ja pidú píslja tóho, jak vin zakinčýtʹ pyzdíty.

До́сить пизді́ти про хуйню́!

Perfectives: напизді́ти (napyzdíty), спизді́ти (spyzdíty)

Ти пизди́ш!

Доведи́, що не пизди́ш.

Не слу́хай її́, вона́ пизди́ть.

Don't listen to her, she's bullshitting.

Не пизди́ — тобі́ ж гі́рше бу́де. ― Ne pyzdý — tobí ž hírše búde. ― Don't fucking threaten me, it'll be worse for you.


надити

на́дити (canonical)
nádyty (romanization)
на́дити (imperfective infinitive)
на́дить (imperfective infinitive)
на́джений (imperfective passive past)
impersonal: на́джено (imperfective passive past)
на́дячи (adverbial imperfective present)
на́дивши (adverbial imperfective past)
на́джу (first-person imperfective present singular)
бу́ду на́дити (first-person future imperfective singular)
бу́ду на́дить (first-person future imperfective singular)
на́дитиму (first-person future imperfective singular)
на́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш на́дити (future imperfective second-person singular)
бу́деш на́дить (future imperfective second-person singular)
на́дитимеш (future imperfective second-person singular)
на́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де на́дити (future imperfective singular third-person)
бу́де на́дить (future imperfective singular third-person)
на́дитиме (future imperfective singular third-person)
на́дим (first-person imperfective plural present)
на́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо на́дити (first-person future imperfective plural)
бу́демо на́дить (first-person future imperfective plural)
на́дитимемо (first-person future imperfective plural)
на́дитимем (first-person future imperfective plural)
на́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете на́дити (future imperfective plural second-person)
бу́дете на́дить (future imperfective plural second-person)
на́дитимете (future imperfective plural second-person)
на́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть на́дити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть на́дить (future imperfective plural third-person)
на́дитимуть (future imperfective plural third-person)
на́дьмо (first-person imperative plural)
надь (imperative second-person singular)
на́дьте (imperative plural second-person)
на́див (masculine past singular)
на́дили (masculine past plural)
на́дила (feminine past singular)
на́дили (feminine past plural)
на́дило (neuter past singular)
на́дили (neuter past plural)

Most likely from Proto-Slavic *na (“on”) + Proto-Indo-European *dʰeh₁- (“to do, put”), with the semantic shift: to put on → to hook, to bait (fish) → to attract, to allure. Compare a nearly identical formation: наді́ти (nadíty).

der

to attract, to draw, to entice, to tempt, to allure


ізольований

head

ізольо́ваний

ізольо́ваний • (izolʹóvanyj)

ізольо́ваний (canonical)
izolʹóvanyj (romanization)

Uk-ізольований.ogg

ізолюва́ти ізолювати#Ukrainian

adjectival past passive participle of ізолюва́ти pf (izoljuváty)


відчепитися

uk-verb

відчепи́тися

відчі́плюватися

відчепи́тися • (vidčepýtysja) pf (imperfective відчі́плюватися)

відчепи́тися (canonical)
vidčepýtysja (romanization)
відчі́плюватися (imperfective)
відчепи́тися (infinitive perfective)
відчепи́тись (infinitive perfective)
відчепи́ться (infinitive perfective)
відчепи́вшись (adverbial past perfective)
відчеплю́ся (first-person future perfective singular)
відчеплю́сь (first-person future perfective singular)
відче́пишся (future perfective second-person singular)
відче́питься (future perfective singular third-person)
відче́пимся (first-person future perfective plural)
відче́пимося (first-person future perfective plural)
відче́пимось (first-person future perfective plural)
відче́питеся (future perfective plural second-person)
відче́питесь (future perfective plural second-person)
відче́пляться (future perfective plural third-person)
відчепі́мся (first-person imperative plural)
відчепі́мося (first-person imperative plural)
відчепі́мось (first-person imperative plural)
відчепи́ся (imperative second-person singular)
відчепи́сь (imperative second-person singular)
відчепі́ться (imperative plural second-person)
відчепи́вся (masculine past singular)
відчепи́всь (masculine past singular)
відчепи́лися (masculine past plural)
відчепи́лись (masculine past plural)
відчепи́лася (feminine past singular)
відчепи́лась (feminine past singular)
відчепи́лися (feminine past plural)
відчепи́лись (feminine past plural)
відчепи́лося (neuter past singular)
відчепи́лось (neuter past singular)
відчепи́лися (neuter past plural)
відчепи́лись (neuter past plural)

uk-conj

відчепи́тися<4c.pf>

[ʋʲid͡ʒt͡ʃeˈpɪtesʲɐ]

від‧че‧пи‧ти‧ся

(figuratively, colloquial) to leave alone (to stop bothering)


інкасувати

інкасува́ти (canonical)
inkasuváty (romanization)
інкасува́ти (imperfective infinitive)
інкасува́ть (imperfective infinitive)
інкасу́ючи (adverbial imperfective present)
інкасува́вши (adverbial imperfective past)
інкасу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду йнкасува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду йнкасува́ть (first-person future imperfective singular)
інкасува́тиму (first-person future imperfective singular)
інкасу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш інкасува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш інкасува́ть (future imperfective second-person singular)
інкасува́тимеш (future imperfective second-person singular)
інкасу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де йнкасува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де йнкасува́ть (future imperfective singular third-person)
інкасува́тиме (future imperfective singular third-person)
інкасу́єм (first-person imperfective plural present)
інкасу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо йнкасува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо йнкасува́ть (first-person future imperfective plural)
інкасува́тимемо (first-person future imperfective plural)
інкасува́тимем (first-person future imperfective plural)
інкасу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете йнкасува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете йнкасува́ть (future imperfective plural second-person)
інкасува́тимете (future imperfective plural second-person)
інкасу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть інкасува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть інкасува́ть (future imperfective plural third-person)
інкасува́тимуть (future imperfective plural third-person)
інкасу́ймо (first-person imperative plural)
інкасу́й (imperative second-person singular)
інкасу́йте (imperative plural second-person)
інкасува́в (masculine past singular)
інкасува́ли (masculine past plural)
інкасува́ла (feminine past singular)
інкасува́ли (feminine past plural)
інкасува́ло (neuter past singular)
інкасува́ли (neuter past plural)

Uk-інкасувати.ogg

інкасо (inkaso, “debt collection”) + -увати (-uvaty). Cognates with Polish inkasować


утекти

uk-verb

утекти́ • (utektý) pf (imperfective утіка́ти)

утекти́ (canonical)
utektý (romanization)
утіка́ти (imperfective)
утекти́ (infinitive perfective)
уте́клий (active past perfective)
уті́кши (adverbial past perfective)
утечу́ (first-person future perfective singular)
утече́ш (future perfective second-person singular)
утече́ (future perfective singular third-person)
утече́м (first-person future perfective plural)
утечемо́ (first-person future perfective plural)
утечете́ (future perfective plural second-person)
утечу́ть (future perfective plural third-person)
утечі́м (first-person imperative plural)
утечі́мо (first-person imperative plural)
утечи́ (imperative second-person singular)
утечі́ть (imperative plural second-person)
уті́к (masculine past singular)
утекли́ (masculine past plural)
утекла́ (feminine past singular)
утекли́ (feminine past plural)
утекло́ (neuter past singular)
утекли́ (neuter past plural)

втекти́ втекти#Ukrainian

Alternative form of втекти́ (vtektý, “to flee, to run away”).


охуїлий

head

охуї́лий • (oxujílyj)

охуї́лий (canonical)
oxujílyj (romanization)
охуї́лий (masculine nominative)
охуї́ле (neuter nominative)
охуї́ла (feminine nominative)
охуї́лі (nominative plural)
охуї́лого (genitive masculine neuter)
охуї́лої (feminine genitive)
охуї́лих (genitive plural)
охуї́лому (dative masculine neuter)
охуї́лій (dative feminine)
охуї́лим (dative plural)
охуї́лого (accusative animate masculine)
охуї́ле (accusative neuter)
охуї́лу (accusative feminine)
охуї́лих (accusative animate plural)
охуї́лий (accusative inanimate masculine)
охуї́лі (accusative inanimate plural)
охуї́лим (instrumental masculine neuter)
охуї́лою (feminine instrumental)
охуї́лими (instrumental plural)
охуї́лому (locative masculine neuter)
охуї́лім (locative masculine neuter)
охуї́лій (feminine locative)
охуї́лих (locative plural)

охуї́ти охуїти#Ukrainian

past active perfective participle of охуї́ти (oxujíty)


охуїти

uk-verb

охуї́ти • (oxujíty) pf (imperfective охуїва́ти or хуї́ти)

охуї́ти (canonical)
oxujíty (romanization)
охуїва́ти (imperfective)
хуї́ти (imperfective)
охуї́ти (infinitive perfective)
охуї́ть (infinitive perfective)
охуї́лий (active past perfective)
охуї́вши (adverbial past perfective)
охуї́ю (first-person future perfective singular)
охуї́єш (future perfective second-person singular)
охуї́є (future perfective singular third-person)
охуї́єм (first-person future perfective plural)
охуї́ємо (first-person future perfective plural)
охуї́єте (future perfective plural second-person)
охуї́ють (future perfective plural third-person)
охуї́ймо (first-person imperative plural)
охуї́й (imperative second-person singular)
охуї́йте (imperative plural second-person)
охуї́в (masculine past singular)
охуї́ли (masculine past plural)
охуї́ла (feminine past singular)
охуї́ли (feminine past plural)
охуї́ло (neuter past singular)
охуї́ли (neuter past plural)

о- (o-) + хуї́ти (xujíty). Compare Russian охуе́ть (oxujétʹ).

Цілко́м ти вже охуї́ла пе́ред мої́ми очи́ма каза́ти про ме́не хуйню́!

You've completely gone impudent talking shit about me right in front of my eyes!

Cilkóm ty vže oxujíla péred mojímy očýma kazáty pro méne xujnjú!

to be or become impudent, insolent, arrogant

охуї́ти з нови́н

охуї́ти з чийо́гось терпі́ння

Ти теж учо́ра охуї́в із ново́ї ціни́ на на́ше улю́блене пи́во?

Were you also hella shocked by the new price of our favorite beer yesterday?

Ty tež učóra oxujív iz novóji ciný na náše uljúblene pývo?

Усі́ охуї́ли з його́ ту́пости.

Everybody was fucking surprised by his stupidity.


пісяти

пі́сяти • (písjaty) impf (perfective попі́сяти)

пі́сяти (canonical)
písjaty (romanization)
попі́сяти (perfective)
пі́сяти (imperfective infinitive)
пі́сять (imperfective infinitive)
пі́сяючи (adverbial imperfective present)
пі́сявши (adverbial imperfective past)
пі́сяю (first-person imperfective present singular)
бу́ду пі́сяти (first-person future imperfective singular)
бу́ду пі́сять (first-person future imperfective singular)
пі́сятиму (first-person future imperfective singular)
пі́сяєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пі́сяти (future imperfective second-person singular)
бу́деш пі́сять (future imperfective second-person singular)
пі́сятимеш (future imperfective second-person singular)
пі́сяє (imperfective present singular third-person)
бу́де пі́сяти (future imperfective singular third-person)
бу́де пі́сять (future imperfective singular third-person)
пі́сятиме (future imperfective singular third-person)
пі́сяєм (first-person imperfective plural present)
пі́сяємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пі́сяти (first-person future imperfective plural)
бу́демо пі́сять (first-person future imperfective plural)
пі́сятимемо (first-person future imperfective plural)
пі́сятимем (first-person future imperfective plural)
пі́сяєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пі́сяти (future imperfective plural second-person)
бу́дете пі́сять (future imperfective plural second-person)
пі́сятимете (future imperfective plural second-person)
пі́сяють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пі́сяти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пі́сять (future imperfective plural third-person)
пі́сятимуть (future imperfective plural third-person)
пі́сяймо (first-person imperative plural)
пі́сяй (imperative second-person singular)
пі́сяйте (imperative plural second-person)
пі́сяв (masculine past singular)
пі́сяли (masculine past plural)
пі́сяла (feminine past singular)
пі́сяли (feminine past plural)
пі́сяло (neuter past singular)
пі́сяли (neuter past plural)


інструктувати

інструктува́ти

інструктува́ти (canonical)
instruktuváty (romanization)
інструктува́ти (imperfective infinitive)
інструктува́ть (imperfective infinitive)
інструкту́ючи (adverbial imperfective present)
інструктува́вши (adverbial imperfective past)
інструкту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду йнструктува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду йнструктува́ть (first-person future imperfective singular)
інструктува́тиму (first-person future imperfective singular)
інструкту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш інструктува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш інструктува́ть (future imperfective second-person singular)
інструктува́тимеш (future imperfective second-person singular)
інструкту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де йнструктува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де йнструктува́ть (future imperfective singular third-person)
інструктува́тиме (future imperfective singular third-person)
інструкту́єм (first-person imperfective plural present)
інструкту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо йнструктува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо йнструктува́ть (first-person future imperfective plural)
інструктува́тимемо (first-person future imperfective plural)
інструктува́тимем (first-person future imperfective plural)
інструкту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете йнструктува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете йнструктува́ть (future imperfective plural second-person)
інструктува́тимете (future imperfective plural second-person)
інструкту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть інструктува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть інструктува́ть (future imperfective plural third-person)
інструктува́тимуть (future imperfective plural third-person)
інструкту́ймо (first-person imperative plural)
інструкту́й (imperative second-person singular)
інструкту́йте (imperative plural second-person)
інструктува́в (masculine past singular)
інструктува́ли (masculine past plural)
інструктува́ла (feminine past singular)
інструктува́ли (feminine past plural)
інструктува́ло (neuter past singular)
інструктува́ли (neuter past plural)

Uk-інструктувати.ogg

From Latin īnstrūctus (“instruct”) + -увати (-uvaty). Cognates with Polish instruować

af

Latin <i class="Latn mention" lang="la">īnstrūctus</i>


нахилитися

uk-verb

нахили́тися • (naxylýtysja) pf (imperfective нахиля́тися)

нахили́тися (canonical)
naxylýtysja (romanization)
нахиля́тися (imperfective)
нахили́тися (infinitive perfective)
нахили́тись (infinitive perfective)
нахили́ться (infinitive perfective)
нахили́вшись (adverbial past perfective)
нахилю́ся (first-person future perfective singular)
нахилю́сь (first-person future perfective singular)
нахили́шся (future perfective second-person singular)
нахили́ться (future perfective singular third-person)
нахили́мся (first-person future perfective plural)
нахилимо́ся (first-person future perfective plural)
нахилимо́сь (first-person future perfective plural)
нахилите́ся (future perfective plural second-person)
нахилите́сь (future perfective plural second-person)
нахиля́ться (future perfective plural third-person)
нахилі́мся (first-person imperative plural)
нахилі́мося (first-person imperative plural)
нахилі́мось (first-person imperative plural)
нахили́ся (imperative second-person singular)
нахили́сь (imperative second-person singular)
нахилі́ться (imperative plural second-person)
нахили́вся (masculine past singular)
нахили́всь (masculine past singular)
нахили́лися (masculine past plural)
нахили́лись (masculine past plural)
нахили́лася (feminine past singular)
нахили́лась (feminine past singular)
нахили́лися (feminine past plural)
нахили́лись (feminine past plural)
нахили́лося (neuter past singular)
нахили́лось (neuter past singular)
нахили́лися (neuter past plural)
нахили́лись (neuter past plural)

uk-conj

нахили́тися<4b.pf>

Uk-нахилитися.ogg

From нахили́ти (naxylýty) + -ся (-sja). Compare Belarusian нахілі́цца (naxilícca), Polish nachylić się.

to lean, to incline, to tilt (to move from the vertical towards the horizontal)

to bend, to bend down, to bend over, to stoop

(figuratively) to lean, to incline (to tend towards a belief, opinion, focus of affection, etc.)

(rare, of the sun or moon) to dip (to move towards the horizon)

нахили́ти нахилити#Ukrainian


ґрасувати

ґрасува́ти (canonical)
grasuváty (romanization)
ґрасува́ти (imperfective infinitive)
ґрасува́ть (imperfective infinitive)
ґрасу́ючи (adverbial imperfective present)
ґрасува́вши (adverbial imperfective past)
ґрасу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ґрасува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду ґрасува́ть (first-person future imperfective singular)
ґрасува́тиму (first-person future imperfective singular)
ґрасу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ґрасува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ґрасува́ть (future imperfective second-person singular)
ґрасува́тимеш (future imperfective second-person singular)
ґрасу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де ґрасува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де ґрасува́ть (future imperfective singular third-person)
ґрасува́тиме (future imperfective singular third-person)
ґрасу́єм (first-person imperfective plural present)
ґрасу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ґрасува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо ґрасува́ть (first-person future imperfective plural)
ґрасува́тимемо (first-person future imperfective plural)
ґрасува́тимем (first-person future imperfective plural)
ґрасу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ґрасува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете ґрасува́ть (future imperfective plural second-person)
ґрасува́тимете (future imperfective plural second-person)
ґрасу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ґрасува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ґрасува́ть (future imperfective plural third-person)
ґрасува́тимуть (future imperfective plural third-person)
ґрасу́ймо (first-person imperative plural)
ґрасу́й (imperative second-person singular)
ґрасу́йте (imperative plural second-person)
ґрасува́в (masculine past singular)
ґрасува́ли (masculine past plural)
ґрасува́ла (feminine past singular)
ґрасува́ли (feminine past plural)
ґрасува́ло (neuter past singular)
ґрасува́ли (neuter past plural)

Uk-ґрасувати.ogg

Borrowed from Polish grasować. ґра́са (grása) + -увати (-uvaty).


єднатися

uk-verb

єдна́тися • (jednátysja) pf (imperfective єдна́тися)

єдна́тися (canonical)
jednátysja (romanization)
єдна́тися (imperfective)
єдна́тися (infinitive)
єдна́тись (infinitive)
єдна́ться (infinitive)
єдна́ючись (adverbial present)
єдна́вшись (adverbial past)
єдна́юся (first-person future singular)
єдна́юсь (first-person future singular)
бу́ду єдна́тися (first-person singular)
бу́ду єдна́тись (first-person singular)
бу́ду єдна́ться (first-person singular)
єдна́тимусь (first-person singular)
єдна́тимуся (first-person singular)
єдна́єшся (future second-person singular)
бу́деш єдна́тися (second-person singular)
бу́деш єдна́тись (second-person singular)
бу́деш єдна́ться (second-person singular)
єдна́тимешся (second-person singular)
єдна́ється (future singular third-person)
бу́де єдна́тися (singular third-person)
бу́де єдна́тись (singular third-person)
бу́де єдна́ться (singular third-person)
єдна́тиметься (singular third-person)
єдна́ємся (first-person future plural)
єдна́ємося (first-person future plural)
єдна́ємось (first-person future plural)
бу́демо єдна́тися (first-person plural)
бу́демо єдна́тись (first-person plural)
бу́демо єдна́ться (first-person plural)
єдна́тимемось (first-person plural)
єдна́тимемося (first-person plural)
єдна́тимемся (first-person plural)
єдна́єтеся (future plural second-person)
єдна́єтесь (future plural second-person)
бу́дете єдна́тися (plural second-person)
бу́дете єдна́тись (plural second-person)
бу́дете єдна́ться (plural second-person)
єдна́тиметесь (plural second-person)
єдна́тиметеся (plural second-person)
єдна́ються (future plural third-person)
бу́дуть єдна́тися (plural third-person)
бу́дуть єдна́тись (plural third-person)
бу́дуть єдна́ться (plural third-person)
єдна́тимуться (plural third-person)
єдна́ймося (first-person imperative plural)
єдна́ймось (first-person imperative plural)
єдна́йся (imperative second-person singular)
єдна́йсь (imperative second-person singular)
єдна́йтеся (imperative plural second-person)
єдна́йтесь (imperative plural second-person)
єдна́вся (masculine past singular)
єдна́всь (masculine past singular)
єдна́лися (masculine past plural)
єдна́лись (masculine past plural)
єдна́лася (feminine past singular)
єдна́лась (feminine past singular)
єдна́лися (feminine past plural)
єдна́лись (feminine past plural)
єдна́лося (neuter past singular)
єдна́лось (neuter past singular)
єдна́лися (neuter past plural)
єдна́лись (neuter past plural)

uk-conj

єдна́тися<1a.both>

Uk-єднатися.ogg

From єдна́ти (jednáty) + -ся (-sja). Compare Polish jednać się.


нахилятися

uk-verb

нахиля́тися • (naxyljátysja) impf (perfective нахили́тися)

нахиля́тися (canonical)
naxyljátysja (romanization)
нахили́тися (perfective)
нахиля́тися (imperfective infinitive)
нахиля́тись (imperfective infinitive)
нахиля́ться (imperfective infinitive)
нахиля́ючись (adverbial imperfective present)
нахиля́вшись (adverbial imperfective past)
нахиля́юся (first-person imperfective present singular)
нахиля́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду нахиля́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду нахиля́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду нахиля́ться (first-person future imperfective singular)
нахиля́тимусь (first-person future imperfective singular)
нахиля́тимуся (first-person future imperfective singular)
нахиля́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш нахиля́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш нахиля́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш нахиля́ться (future imperfective second-person singular)
нахиля́тимешся (future imperfective second-person singular)
нахиля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де нахиля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де нахиля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де нахиля́ться (future imperfective singular third-person)
нахиля́тиметься (future imperfective singular third-person)
нахиля́ємся (first-person imperfective plural present)
нахиля́ємося (first-person imperfective plural present)
нахиля́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо нахиля́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо нахиля́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо нахиля́ться (first-person future imperfective plural)
нахиля́тимемось (first-person future imperfective plural)
нахиля́тимемося (first-person future imperfective plural)
нахиля́тимемся (first-person future imperfective plural)
нахиля́єтеся (imperfective plural present second-person)
нахиля́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете нахиля́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете нахиля́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете нахиля́ться (future imperfective plural second-person)
нахиля́тиметесь (future imperfective plural second-person)
нахиля́тиметеся (future imperfective plural second-person)
нахиля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть нахиля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть нахиля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть нахиля́ться (future imperfective plural third-person)
нахиля́тимуться (future imperfective plural third-person)
нахиля́ймося (first-person imperative plural)
нахиля́ймось (first-person imperative plural)
нахиля́йся (imperative second-person singular)
нахиля́йсь (imperative second-person singular)
нахиля́йтеся (imperative plural second-person)
нахиля́йтесь (imperative plural second-person)
нахиля́вся (masculine past singular)
нахиля́всь (masculine past singular)
нахиля́лися (masculine past plural)
нахиля́лись (masculine past plural)
нахиля́лася (feminine past singular)
нахиля́лась (feminine past singular)
нахиля́лися (feminine past plural)
нахиля́лись (feminine past plural)
нахиля́лося (neuter past singular)
нахиля́лось (neuter past singular)
нахиля́лися (neuter past plural)
нахиля́лись (neuter past plural)

uk-conj

нахиля́тися<1a.impf>

Uk-нахилятися.ogg

From нахиля́ти (naxyljáty) + -ся (-sja). Compare Belarusian нахіля́цца (naxiljácca), Polish nachylać się.

нахиля́ти нахиляти#Ukrainian


бесідувати

uk-verb

побесі́дувати

бесі́дувати • (besíduvaty) impf (perfective побесі́дувати)

бесі́дувати (canonical)
besíduvaty (romanization)
побесі́дувати (perfective)
бесі́дувати (imperfective infinitive)
бесі́дувать (imperfective infinitive)
бесі́дуючи (adverbial imperfective present)
бесі́дувавши (adverbial imperfective past)
бесі́дую (first-person imperfective present singular)
бу́ду бесі́дувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду бесі́дувать (first-person future imperfective singular)
бесі́дуватиму (first-person future imperfective singular)
бесі́дуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш бесі́дувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш бесі́дувать (future imperfective second-person singular)
бесі́дуватимеш (future imperfective second-person singular)
бесі́дує (imperfective present singular third-person)
бу́де бесі́дувати (future imperfective singular third-person)
бу́де бесі́дувать (future imperfective singular third-person)
бесі́дуватиме (future imperfective singular third-person)
бесі́дуєм (first-person imperfective plural present)
бесі́дуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо бесі́дувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо бесі́дувать (first-person future imperfective plural)
бесі́дуватимемо (first-person future imperfective plural)
бесі́дуватимем (first-person future imperfective plural)
бесі́дуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете бесі́дувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете бесі́дувать (future imperfective plural second-person)
бесі́дуватимете (future imperfective plural second-person)
бесі́дують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бесі́дувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бесі́дувать (future imperfective plural third-person)
бесі́дуватимуть (future imperfective plural third-person)
бесі́дуймо (first-person imperative plural)
бесі́дуй (imperative second-person singular)
бесі́дуйте (imperative plural second-person)
бесі́дував (masculine past singular)
бесі́дували (masculine past plural)
бесі́дувала (feminine past singular)
бесі́дували (feminine past plural)
бесі́дувало (neuter past singular)
бесі́дували (neuter past plural)

Uk-бесідувати.ogg

Inherited from Old Ruthenian бесѣдовати (besědovati), from Old East Slavic бесѣдовати (besědovati), from Proto-Slavic *besědovati. By surface analysis, бе́сіда (bésida) + -ува́ти (-uváty)

surf

(colloquial) to chat, to converse. to talk (with)

(dialectal, Western Ukraine) to give a speech


потримаю

head

потрима́ю • (potrymáju)

потрима́ю (canonical)
potrymáju (romanization)

потрима́ти потримати#Ukrainian

first-person singular future indicative of потрима́ти (potrymáty)


потримаєш

потрима́єш • (potrymáješ)

потрима́єш (canonical)
potrymáješ (romanization)

потрима́ти потримати#Ukrainian

second-person singular future indicative of потрима́ти (potrymáty)


чаяти

ча́яти (canonical)
čájaty (romanization)
ча́яти (imperfective infinitive)
ча́ять (imperfective infinitive)
ча́ючи (adverbial imperfective present)
ча́явши (adverbial imperfective past)
ча́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ча́яти (first-person future imperfective singular)
бу́ду ча́ять (first-person future imperfective singular)
ча́ятиму (first-person future imperfective singular)
ча́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ча́яти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ча́ять (future imperfective second-person singular)
ча́ятимеш (future imperfective second-person singular)
ча́є (imperfective present singular third-person)
бу́де ча́яти (future imperfective singular third-person)
бу́де ча́ять (future imperfective singular third-person)
ча́ятиме (future imperfective singular third-person)
ча́єм (first-person imperfective plural present)
ча́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ча́яти (first-person future imperfective plural)
бу́демо ча́ять (first-person future imperfective plural)
ча́ятимемо (first-person future imperfective plural)
ча́ятимем (first-person future imperfective plural)
ча́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ча́яти (future imperfective plural second-person)
бу́дете ча́ять (future imperfective plural second-person)
ча́ятимете (future imperfective plural second-person)
ча́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ча́яти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ча́ять (future imperfective plural third-person)
ча́ятимуть (future imperfective plural third-person)
ча́ймо (first-person imperative plural)
чай (imperative second-person singular)
ча́йте (imperative plural second-person)
ча́яв (masculine past singular)
ча́яли (masculine past plural)
ча́яла (feminine past singular)
ча́яли (feminine past plural)
ча́яло (neuter past singular)
ча́яли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian ча́ꙗти (čájati), from Old East Slavic чаꙗти (čajati), from Proto-Slavic *čajati.


чаїти

чаї́ти (canonical)
čajíty (romanization)
чаї́ти (imperfective infinitive)
чаї́ть (imperfective infinitive)
чаячи́ (adverbial imperfective present)
чаї́вши (adverbial imperfective past)
чаю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду чаї́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду чаї́ть (first-person future imperfective singular)
чаї́тиму (first-person future imperfective singular)
чаї́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш чаї́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш чаї́ть (future imperfective second-person singular)
чаї́тимеш (future imperfective second-person singular)
чаї́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де чаї́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де чаї́ть (future imperfective singular third-person)
чаї́тиме (future imperfective singular third-person)
чаї́м (first-person imperfective plural present)
чаїмо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо чаї́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо чаї́ть (first-person future imperfective plural)
чаї́тимемо (first-person future imperfective plural)
чаї́тимем (first-person future imperfective plural)
чаїте́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете чаї́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете чаї́ть (future imperfective plural second-person)
чаї́тимете (future imperfective plural second-person)
чая́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть чаї́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть чаї́ть (future imperfective plural third-person)
чаї́тимуть (future imperfective plural third-person)
чаї́м (first-person imperative plural)
чаї́мо (first-person imperative plural)
чаї́ (imperative second-person singular)
чаї́ть (imperative plural second-person)
чаї́в (masculine past singular)
чаї́ли (masculine past plural)
чаї́ла (feminine past singular)
чаї́ли (feminine past plural)
чаї́ло (neuter past singular)
чаї́ли (neuter past plural)

From contamination of Proto-Slavic *čajiti and *tajiti. Possibly a back-formation from чаї́тися (čajítysja).

bf

таї́ти таїти#Ukrainian

(transitive, colloquial, rare) Synonym of таї́ти (tajíty)


потримати

uk-verb

потрима́ти • (potrymáty) pf (imperfective трима́ти)

потрима́ти (canonical)
potrymáty (romanization)
трима́ти (imperfective)
потрима́ти (infinitive perfective)
потрима́ть (infinitive perfective)
потри́маний (passive past perfective)
impersonal: потри́мано (passive past perfective)
потрима́вши (adverbial past perfective)
потрима́ю (first-person future perfective singular)
потрима́єш (future perfective second-person singular)
потрима́є (future perfective singular third-person)
потрима́єм (first-person future perfective plural)
потрима́ємо (first-person future perfective plural)
потрима́єте (future perfective plural second-person)
потрима́ють (future perfective plural third-person)
потрима́ймо (first-person imperative plural)
потрима́й (imperative second-person singular)
потрима́йте (imperative plural second-person)
потрима́в (masculine past singular)
потрима́ли (masculine past plural)
потрима́ла (feminine past singular)
потрима́ли (feminine past plural)
потрима́ло (neuter past singular)
потрима́ли (neuter past plural)

Uk-потримати.ogg


авансувати

авансува́ти (canonical)
avansuváty (romanization)
авансува́ти (imperfective infinitive)
авансува́ть (imperfective infinitive)
авансу́ючи (adverbial imperfective present)
авансува́вши (adverbial imperfective past)
авансу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду авансува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду авансува́ть (first-person future imperfective singular)
авансува́тиму (first-person future imperfective singular)
авансу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш авансува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш авансува́ть (future imperfective second-person singular)
авансува́тимеш (future imperfective second-person singular)
авансу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де авансува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де авансува́ть (future imperfective singular third-person)
авансува́тиме (future imperfective singular third-person)
авансу́єм (first-person imperfective plural present)
авансу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо авансува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо авансува́ть (first-person future imperfective plural)
авансува́тимемо (first-person future imperfective plural)
авансува́тимем (first-person future imperfective plural)
авансу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете авансува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете авансува́ть (future imperfective plural second-person)
авансува́тимете (future imperfective plural second-person)
авансу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть авансува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть авансува́ть (future imperfective plural third-person)
авансува́тимуть (future imperfective plural third-person)
авансу́ймо (first-person imperative plural)
авансу́й (imperative second-person singular)
авансу́йте (imperative plural second-person)
авансува́в (masculine past singular)
авансува́ли (masculine past plural)
авансува́ла (feminine past singular)
авансува́ли (feminine past plural)
авансува́ло (neuter past singular)
авансува́ли (neuter past plural)

Uk-авансувати.ogg


кліпати

клі́пати • (klípaty) impf (perfective клі́пнути)

клі́пати (canonical)
klípaty (romanization)
клі́пнути (perfective)
клі́пати (imperfective infinitive)
клі́пать (imperfective infinitive)
клі́паючи (adverbial imperfective present)
клі́павши (adverbial imperfective past)
клі́паю (first-person imperfective present singular)
бу́ду клі́пати (first-person future imperfective singular)
бу́ду клі́пать (first-person future imperfective singular)
клі́патиму (first-person future imperfective singular)
клі́паєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш клі́пати (future imperfective second-person singular)
бу́деш клі́пать (future imperfective second-person singular)
клі́патимеш (future imperfective second-person singular)
клі́пає (imperfective present singular third-person)
бу́де клі́пати (future imperfective singular third-person)
бу́де клі́пать (future imperfective singular third-person)
клі́патиме (future imperfective singular third-person)
клі́паєм (first-person imperfective plural present)
клі́паємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо клі́пати (first-person future imperfective plural)
бу́демо клі́пать (first-person future imperfective plural)
клі́патимемо (first-person future imperfective plural)
клі́патимем (first-person future imperfective plural)
клі́паєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете клі́пати (future imperfective plural second-person)
бу́дете клі́пать (future imperfective plural second-person)
клі́патимете (future imperfective plural second-person)
клі́пають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть клі́пати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть клі́пать (future imperfective plural third-person)
клі́патимуть (future imperfective plural third-person)
клі́паймо (first-person imperative plural)
клі́пай (imperative second-person singular)
клі́пайте (imperative plural second-person)
клі́пав (masculine past singular)
клі́пали (masculine past plural)
клі́пала (feminine past singular)
клі́пали (feminine past plural)
клі́пало (neuter past singular)
клі́пали (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *klěpati, the iterative of Proto-Slavic *klepati, *klepnǫti.

to blink, to flicker, to twinkle (of light sources)


адаптуватися

адаптува́тися

адаптува́тися • (adaptuvátysja) impf or pf

адаптува́тися (canonical)
adaptuvátysja (romanization)
адаптува́тися (infinitive)
адаптува́тись (infinitive)
адаптува́ться (infinitive)
адаптува́ючись (adverbial present)
адаптува́вшись (adverbial past)
адаптува́юся (first-person future singular)
адаптува́юсь (first-person future singular)
бу́ду адаптува́тися (first-person singular)
бу́ду адаптува́тись (first-person singular)
бу́ду адаптува́ться (first-person singular)
адаптува́тимусь (first-person singular)
адаптува́тимуся (first-person singular)
адаптува́єшся (future second-person singular)
бу́деш адаптува́тися (second-person singular)
бу́деш адаптува́тись (second-person singular)
бу́деш адаптува́ться (second-person singular)
адаптува́тимешся (second-person singular)
адаптува́ється (future singular third-person)
бу́де адаптува́тися (singular third-person)
бу́де адаптува́тись (singular third-person)
бу́де адаптува́ться (singular third-person)
адаптува́тиметься (singular third-person)
адаптува́ємся (first-person future plural)
адаптува́ємося (first-person future plural)
адаптува́ємось (first-person future plural)
бу́демо адаптува́тися (first-person plural)
бу́демо адаптува́тись (first-person plural)
бу́демо адаптува́ться (first-person plural)
адаптува́тимемось (first-person plural)
адаптува́тимемося (first-person plural)
адаптува́тимемся (first-person plural)
адаптува́єтеся (future plural second-person)
адаптува́єтесь (future plural second-person)
бу́дете адаптува́тися (plural second-person)
бу́дете адаптува́тись (plural second-person)
бу́дете адаптува́ться (plural second-person)
адаптува́тиметесь (plural second-person)
адаптува́тиметеся (plural second-person)
адаптува́ються (future plural third-person)
бу́дуть адаптува́тися (plural third-person)
бу́дуть адаптува́тись (plural third-person)
бу́дуть адаптува́ться (plural third-person)
адаптува́тимуться (plural third-person)
адаптува́ймося (first-person imperative plural)
адаптува́ймось (first-person imperative plural)
адаптува́йся (imperative second-person singular)
адаптува́йсь (imperative second-person singular)
адаптува́йтеся (imperative plural second-person)
адаптува́йтесь (imperative plural second-person)
адаптува́вся (masculine past singular)
адаптува́всь (masculine past singular)
адаптува́лися (masculine past plural)
адаптува́лись (masculine past plural)
адаптува́лася (feminine past singular)
адаптува́лась (feminine past singular)
адаптува́лися (feminine past plural)
адаптува́лись (feminine past plural)
адаптува́лося (neuter past singular)
адаптува́лось (neuter past singular)
адаптува́лися (neuter past plural)
адаптува́лись (neuter past plural)

uk-conj

адаптува́тися<1a.both>

Uk-адаптуватися.ogg

From адаптува́ти (adaptuváty) + -ся (-sja). Compare Polish adaptować się.


білити

біли́ти (canonical)
bilýty (romanization)
біли́ти (imperfective infinitive)
біли́ть (imperfective infinitive)
бі́лений (imperfective passive past)
impersonal: бі́лено (imperfective passive past)
бі́лячи (adverbial imperfective present)
біли́вши (adverbial imperfective past)
білю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду біли́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду біли́ть (first-person future imperfective singular)
біли́тиму (first-person future imperfective singular)
бі́лиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш біли́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш біли́ть (future imperfective second-person singular)
біли́тимеш (future imperfective second-person singular)
бі́лить (imperfective present singular third-person)
бу́де біли́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де біли́ть (future imperfective singular third-person)
біли́тиме (future imperfective singular third-person)
бі́лим (first-person imperfective plural present)
бі́лимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо біли́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо біли́ть (first-person future imperfective plural)
біли́тимемо (first-person future imperfective plural)
біли́тимем (first-person future imperfective plural)
бі́лите (imperfective plural present second-person)
бу́дете біли́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете біли́ть (future imperfective plural second-person)
біли́тимете (future imperfective plural second-person)
бі́лять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть біли́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть біли́ть (future imperfective plural third-person)
біли́тимуть (future imperfective plural third-person)
білі́м (first-person imperative plural)
білі́мо (first-person imperative plural)
біли́ (imperative second-person singular)
білі́ть (imperative plural second-person)
біли́в (masculine past singular)
біли́ли (masculine past plural)
біли́ла (feminine past singular)
біли́ли (feminine past plural)
біли́ло (neuter past singular)
біли́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian бѣли́ти (bělíti), from Old East Slavic бѣлити (běliti), from Proto-Slavic *běliti. By surface analysis, біл (bil) + -ити (-yty).


чаїтися

чаї́ти (canonical)
čajíty (romanization)
чаї́тися (imperfective infinitive)
чаї́тись (imperfective infinitive)
чаї́ться (imperfective infinitive)
чаячи́сь (adverbial imperfective present)
чаї́вшись (adverbial imperfective past)
чаю́ся (first-person imperfective present singular)
чаю́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду чаї́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду чаї́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду чаї́ться (first-person future imperfective singular)
чаї́тимусь (first-person future imperfective singular)
чаї́тимуся (first-person future imperfective singular)
чаї́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш чаї́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш чаї́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш чаї́ться (future imperfective second-person singular)
чаї́тимешся (future imperfective second-person singular)
чаї́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де чаї́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де чаї́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де чаї́ться (future imperfective singular third-person)
чаї́тиметься (future imperfective singular third-person)
чаї́мся (first-person imperfective plural present)
чаїмо́ся (first-person imperfective plural present)
чаїмо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо чаї́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо чаї́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо чаї́ться (first-person future imperfective plural)
чаї́тимемось (first-person future imperfective plural)
чаї́тимемося (first-person future imperfective plural)
чаї́тимемся (first-person future imperfective plural)
чаїте́ся (imperfective plural present second-person)
чаїте́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете чаї́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете чаї́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете чаї́ться (future imperfective plural second-person)
чаї́тиметесь (future imperfective plural second-person)
чаї́тиметеся (future imperfective plural second-person)
чая́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть чаї́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть чаї́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть чаї́ться (future imperfective plural third-person)
чаї́тимуться (future imperfective plural third-person)
чаї́мся (first-person imperative plural)
чаї́мося (first-person imperative plural)
чаї́мось (first-person imperative plural)
чаї́ся (imperative second-person singular)
чаї́сь (imperative second-person singular)
чаї́ться (imperative plural second-person)
чаї́вся (masculine past singular)
чаї́всь (masculine past singular)
чаї́лися (masculine past plural)
чаї́лись (masculine past plural)
чаї́лася (feminine past singular)
чаї́лась (feminine past singular)
чаї́лися (feminine past plural)
чаї́лись (feminine past plural)
чаї́лося (neuter past singular)
чаї́лось (neuter past singular)
чаї́лися (neuter past plural)
чаї́лись (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *čajiti, later conflated with таї́ти (tajíty). Possibly borrowed from Polish czaić się. By surface analysis, чаїти (čajity) + -ся (-sja).

таї́тися таїтися#Ukrainian

(intransitive, colloquial) Synonym of таї́тися (tajítysja)


адресувати

адресува́ти (canonical)
adresuváty (romanization)
адресува́ти (imperfective infinitive)
адресува́ть (imperfective infinitive)
адресу́ючи (adverbial imperfective present)
адресува́вши (adverbial imperfective past)
адресу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду адресува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду адресува́ть (first-person future imperfective singular)
адресува́тиму (first-person future imperfective singular)
адресу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш адресува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш адресува́ть (future imperfective second-person singular)
адресува́тимеш (future imperfective second-person singular)
адресу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де адресува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де адресува́ть (future imperfective singular third-person)
адресува́тиме (future imperfective singular third-person)
адресу́єм (first-person imperfective plural present)
адресу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо адресува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо адресува́ть (first-person future imperfective plural)
адресува́тимемо (first-person future imperfective plural)
адресува́тимем (first-person future imperfective plural)
адресу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете адресува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете адресува́ть (future imperfective plural second-person)
адресува́тимете (future imperfective plural second-person)
адресу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть адресува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть адресува́ть (future imperfective plural third-person)
адресува́тимуть (future imperfective plural third-person)
адресу́ймо (first-person imperative plural)
адресу́й (imperative second-person singular)
адресу́йте (imperative plural second-person)
адресува́в (masculine past singular)
адресува́ли (masculine past plural)
адресува́ла (feminine past singular)
адресува́ли (feminine past plural)
адресува́ло (neuter past singular)
адресува́ли (neuter past plural)

Uk-адресувати.ogg


розгорітися

uk-verb

розгорі́тися

розгоря́тися

розгора́тися

розгорі́тися • (rozhorítysja) pf (imperfective розгоря́тися or розгора́тися)

розгорі́тися (canonical)
rozhorítysja (romanization)
розгоря́тися (imperfective)
розгора́тися (imperfective)
розгорі́тися (infinitive perfective)
розгорі́тись (infinitive perfective)
розгорі́ться (infinitive perfective)
розгорі́вшись (adverbial past perfective)
розгорю́ся (first-person future perfective singular)
розгорю́сь (first-person future perfective singular)
розгори́шся (future perfective second-person singular)
розгори́ться (future perfective singular third-person)
розгори́мся (first-person future perfective plural)
розгоримо́ся (first-person future perfective plural)
розгоримо́сь (first-person future perfective plural)
розгорите́ся (future perfective plural second-person)
розгорите́сь (future perfective plural second-person)
розгоря́ться (future perfective plural third-person)
розгорі́мся (first-person imperative plural)
розгорі́мося (first-person imperative plural)
розгорі́мось (first-person imperative plural)
розгори́ся (imperative second-person singular)
розгори́сь (imperative second-person singular)
розгорі́ться (imperative plural second-person)
розгорі́вся (masculine past singular)
розгорі́всь (masculine past singular)
розгорі́лися (masculine past plural)
розгорі́лись (masculine past plural)
розгорі́лася (feminine past singular)
розгорі́лась (feminine past singular)
розгорі́лися (feminine past plural)
розгорі́лись (feminine past plural)
розгорі́лося (neuter past singular)
розгорі́лось (neuter past singular)
розгорі́лися (neuter past plural)
розгорі́лись (neuter past plural)

uk-conj

розгорі́тися<5b.pf>

From роз- (roz-) + горі́ти (horíty) + -ся (-sja). Compare Russian разгоре́ться (razgorétʹsja), Belarusian разгарэ́цца (razharécca).

cog

разгоре́ться

to blaze up, to flame up, to flare up, to burn more intensely

(of light sources, eyes) to blaze, to flash, to light up

(of blushing skin) to blaze, to glow hot

(figuratively, of emotion, pain, etc.) to flare up


акцептувати

uk-verb

акцептува́ти

акцептува́ти (canonical)
akceptuváty (romanization)
акцептува́ти (imperfective infinitive)
акцептува́ть (imperfective infinitive)
акцепту́ючи (adverbial imperfective present)
акцептува́вши (adverbial imperfective past)
акцепту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду акцептува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду акцептува́ть (first-person future imperfective singular)
акцептува́тиму (first-person future imperfective singular)
акцепту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш акцептува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш акцептува́ть (future imperfective second-person singular)
акцептува́тимеш (future imperfective second-person singular)
акцепту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де акцептува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де акцептува́ть (future imperfective singular third-person)
акцептува́тиме (future imperfective singular third-person)
акцепту́єм (first-person imperfective plural present)
акцепту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо акцептува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо акцептува́ть (first-person future imperfective plural)
акцептува́тимемо (first-person future imperfective plural)
акцептува́тимем (first-person future imperfective plural)
акцепту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете акцептува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете акцептува́ть (future imperfective plural second-person)
акцептува́тимете (future imperfective plural second-person)
акцепту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть акцептува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть акцептува́ть (future imperfective plural third-person)
акцептува́тимуть (future imperfective plural third-person)
акцепту́ймо (first-person imperative plural)
акцепту́й (imperative second-person singular)
акцепту́йте (imperative plural second-person)
акцептува́в (masculine past singular)
акцептува́ли (masculine past plural)
акцептува́ла (feminine past singular)
акцептува́ли (feminine past plural)
акцептува́ло (neuter past singular)
акцептува́ли (neuter past plural)

Uk-акцептувати.ogg


акумулюватися

акумулюва́тися

акумулюва́тися • (akumuljuvátysja) impf or pf

акумулюва́тися (canonical)
akumuljuvátysja (romanization)
акумулюва́тися (infinitive)
акумулюва́тись (infinitive)
акумулюва́ться (infinitive)
акумулюва́ючись (adverbial present)
акумулюва́вшись (adverbial past)
акумулюва́юся (first-person future singular)
акумулюва́юсь (first-person future singular)
бу́ду акумулюва́тися (first-person singular)
бу́ду акумулюва́тись (first-person singular)
бу́ду акумулюва́ться (first-person singular)
акумулюва́тимусь (first-person singular)
акумулюва́тимуся (first-person singular)
акумулюва́єшся (future second-person singular)
бу́деш акумулюва́тися (second-person singular)
бу́деш акумулюва́тись (second-person singular)
бу́деш акумулюва́ться (second-person singular)
акумулюва́тимешся (second-person singular)
акумулюва́ється (future singular third-person)
бу́де акумулюва́тися (singular third-person)
бу́де акумулюва́тись (singular third-person)
бу́де акумулюва́ться (singular third-person)
акумулюва́тиметься (singular third-person)
акумулюва́ємся (first-person future plural)
акумулюва́ємося (first-person future plural)
акумулюва́ємось (first-person future plural)
бу́демо акумулюва́тися (first-person plural)
бу́демо акумулюва́тись (first-person plural)
бу́демо акумулюва́ться (first-person plural)
акумулюва́тимемось (first-person plural)
акумулюва́тимемося (first-person plural)
акумулюва́тимемся (first-person plural)
акумулюва́єтеся (future plural second-person)
акумулюва́єтесь (future plural second-person)
бу́дете акумулюва́тися (plural second-person)
бу́дете акумулюва́тись (plural second-person)
бу́дете акумулюва́ться (plural second-person)
акумулюва́тиметесь (plural second-person)
акумулюва́тиметеся (plural second-person)
акумулюва́ються (future plural third-person)
бу́дуть акумулюва́тися (plural third-person)
бу́дуть акумулюва́тись (plural third-person)
бу́дуть акумулюва́ться (plural third-person)
акумулюва́тимуться (plural third-person)
акумулюва́ймося (first-person imperative plural)
акумулюва́ймось (first-person imperative plural)
акумулюва́йся (imperative second-person singular)
акумулюва́йсь (imperative second-person singular)
акумулюва́йтеся (imperative plural second-person)
акумулюва́йтесь (imperative plural second-person)
акумулюва́вся (masculine past singular)
акумулюва́всь (masculine past singular)
акумулюва́лися (masculine past plural)
акумулюва́лись (masculine past plural)
акумулюва́лася (feminine past singular)
акумулюва́лась (feminine past singular)
акумулюва́лися (feminine past plural)
акумулюва́лись (feminine past plural)
акумулюва́лося (neuter past singular)
акумулюва́лось (neuter past singular)
акумулюва́лися (neuter past plural)
акумулюва́лись (neuter past plural)

uk-conj

акумулюва́тися<1a.both>

[ɐkʊmʊlʲʊˈʋatesʲɐ]

Uk-акумулюватися.ogg

From акумулюва́ти (akumuljuváty) + -ся (-sja). Compare Polish akumulować się.

af

акумулюва́ти


розгорятися

uk-verb

розгоря́тися

розгорі́тися

розгоря́тися • (rozhorjátysja) impf (perfective розгорі́тися)

розгоря́тися (canonical)
rozhorjátysja (romanization)
розгорі́тися (perfective)
розгоря́тися (imperfective infinitive)
розгоря́тись (imperfective infinitive)
розгоря́ться (imperfective infinitive)
розгоря́ючись (adverbial imperfective present)
розгоря́вшись (adverbial imperfective past)
розгоря́юся (first-person imperfective present singular)
розгоря́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розгоря́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розгоря́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розгоря́ться (first-person future imperfective singular)
розгоря́тимусь (first-person future imperfective singular)
розгоря́тимуся (first-person future imperfective singular)
розгоря́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розгоря́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розгоря́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розгоря́ться (future imperfective second-person singular)
розгоря́тимешся (future imperfective second-person singular)
розгоря́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де розгоря́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де розгоря́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де розгоря́ться (future imperfective singular third-person)
розгоря́тиметься (future imperfective singular third-person)
розгоря́ємся (first-person imperfective plural present)
розгоря́ємося (first-person imperfective plural present)
розгоря́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розгоря́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розгоря́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розгоря́ться (first-person future imperfective plural)
розгоря́тимемось (first-person future imperfective plural)
розгоря́тимемося (first-person future imperfective plural)
розгоря́тимемся (first-person future imperfective plural)
розгоря́єтеся (imperfective plural present second-person)
розгоря́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розгоря́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розгоря́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розгоря́ться (future imperfective plural second-person)
розгоря́тиметесь (future imperfective plural second-person)
розгоря́тиметеся (future imperfective plural second-person)
розгоря́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розгоря́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розгоря́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розгоря́ться (future imperfective plural third-person)
розгоря́тимуться (future imperfective plural third-person)
розгоря́ймося (first-person imperative plural)
розгоря́ймось (first-person imperative plural)
розгоря́йся (imperative second-person singular)
розгоря́йсь (imperative second-person singular)
розгоря́йтеся (imperative plural second-person)
розгоря́йтесь (imperative plural second-person)
розгоря́вся (masculine past singular)
розгоря́всь (masculine past singular)
розгоря́лися (masculine past plural)
розгоря́лись (masculine past plural)
розгоря́лася (feminine past singular)
розгоря́лась (feminine past singular)
розгоря́лися (feminine past plural)
розгоря́лись (feminine past plural)
розгоря́лося (neuter past singular)
розгоря́лось (neuter past singular)
розгоря́лися (neuter past plural)
розгоря́лись (neuter past plural)

uk-conj

розгоря́тися<1a.impf>

From роз- (roz-) + горі́ти (horíty) + -я́ти (-játy) + -ся (-sja). Compare Russian разгора́ться (razgorátʹsja), Belarusian разгара́цца (razharácca).

cog

разгора́ться


тлумачу

head

тлума́чу • (tlumáču)

тлума́чу (canonical)
tlumáču (romanization)

[tɫʊˈmat͡ʃʊ]

тлума́чити тлумачити#Ukrainian

first-person singular present indicative of тлума́чити (tlumáčyty)


акредитувати

uk-verb

акредитува́ти

акредитува́ти (canonical)
akredytuváty (romanization)
акредитува́ти (imperfective infinitive)
акредитува́ть (imperfective infinitive)
акредиту́ючи (adverbial imperfective present)
акредитува́вши (adverbial imperfective past)
акредиту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду акредитува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду акредитува́ть (first-person future imperfective singular)
акредитува́тиму (first-person future imperfective singular)
акредиту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш акредитува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш акредитува́ть (future imperfective second-person singular)
акредитува́тимеш (future imperfective second-person singular)
акредиту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де акредитува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де акредитува́ть (future imperfective singular third-person)
акредитува́тиме (future imperfective singular third-person)
акредиту́єм (first-person imperfective plural present)
акредиту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо акредитува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо акредитува́ть (first-person future imperfective plural)
акредитува́тимемо (first-person future imperfective plural)
акредитува́тимем (first-person future imperfective plural)
акредиту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете акредитува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете акредитува́ть (future imperfective plural second-person)
акредитува́тимете (future imperfective plural second-person)
акредиту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть акредитува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть акредитува́ть (future imperfective plural third-person)
акредитува́тимуть (future imperfective plural third-person)
акредиту́ймо (first-person imperative plural)
акредиту́й (imperative second-person singular)
акредиту́йте (imperative plural second-person)
акредитува́в (masculine past singular)
акредитува́ли (masculine past plural)
акредитува́ла (feminine past singular)
акредитува́ли (feminine past plural)
акредитува́ло (neuter past singular)
акредитува́ли (neuter past plural)

Uk-акредитувати.ogg

Borrowed from French accréditer + -увати (-uvaty)


мовкнути

мо́вкнути (canonical)
móvknuty (romanization)
мо́вкнути (imperfective infinitive)
мо́вкнуть (imperfective infinitive)
мо́вкнучи (adverbial imperfective present)
мо́вкнувши (adverbial imperfective past)
мо́вкши (adverbial imperfective past)
мо́вкну (first-person imperfective present singular)
бу́ду мо́вкнути (first-person future imperfective singular)
бу́ду мо́вкнуть (first-person future imperfective singular)
мо́вкнутиму (first-person future imperfective singular)
мо́вкнеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш мо́вкнути (future imperfective second-person singular)
бу́деш мо́вкнуть (future imperfective second-person singular)
мо́вкнутимеш (future imperfective second-person singular)
мо́вкне (imperfective present singular third-person)
бу́де мо́вкнути (future imperfective singular third-person)
бу́де мо́вкнуть (future imperfective singular third-person)
мо́вкнутиме (future imperfective singular third-person)
мо́вкнем (first-person imperfective plural present)
мо́вкнемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо мо́вкнути (first-person future imperfective plural)
бу́демо мо́вкнуть (first-person future imperfective plural)
мо́вкнутимемо (first-person future imperfective plural)
мо́вкнутимем (first-person future imperfective plural)
мо́вкнете (imperfective plural present second-person)
бу́дете мо́вкнути (future imperfective plural second-person)
бу́дете мо́вкнуть (future imperfective plural second-person)
мо́вкнутимете (future imperfective plural second-person)
мо́вкнуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть мо́вкнути (future imperfective plural third-person)
бу́дуть мо́вкнуть (future imperfective plural third-person)
мо́вкнутимуть (future imperfective plural third-person)
мо́вкнім (first-person imperative plural)
мо́вкнімо (first-person imperative plural)
мо́вкни (imperative second-person singular)
мо́вкніть (imperative plural second-person)
мо́вкнув (masculine past singular)
мовк (masculine past singular)
мо́вкли (masculine past plural)
мо́вкнули (masculine past plural)
мо́вкла (feminine past singular)
мо́вкнула (feminine past singular)
мо́вкли (feminine past plural)
мо́вкнули (feminine past plural)
мо́вкло (neuter past singular)
мо́вкнуло (neuter past singular)
мо́вкли (neuter past plural)
мо́вкнули (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian *мо́лкнути, *мо́вкнути (*mólknuti, *móvknuti), from Old East Slavic *молкнꙋти, *мълкнꙋти (*molknuti, *mŭlknuti), from Proto-Slavic *mьlknǫti.

inh

*мо́лкнути, *мо́вкнути

inh+

*мо́лкнути, *мо́вкнути

inh

*молкнꙋти, *мълкнꙋти

to stop talking, to grow silent (of people, animals, environment etc.)

to grow silent, to grow quiet, to quiet down (of sounds)

(figuratively) to fade (out), to diminish