зложити голову

uk-verb

зложи́ти го́лову

зложи́ти го́лову • (zložýty hólovu) pf

зложи́ти го́лову (canonical)
zložýty hólovu (romanization)

[zɫɔˈʒɪte ˈɦɔɫɔwʊ]

Тернопіль ми взяли, Львів ми обложили, / А під Перемишлем голови зложили.

1918, Folk song, “Там, за небокраєм [There, beyond the horizon]”:

We have taken Ternopil, laid siege to Lviv, / But near Przemyśl we have been killed in battle.

Ternopilʹ my vzjaly, Lʹviv my obložyly, / A pid Peremyšlem holovy zložyly.

Недарма голови зложили брати мої серед полів.

1959, Ivan Honcharenko, Іван Гончаренко. Вибране в двох томах [Ivan Honcharenko. Chosen works in two volumes.], volume 1, published 1978, page 23:

It was not for naught that my brethren have died in battle amidst the fields.

Nedarma holovy zložyly braty moji sered poliv.

(intransitive, idiomatic, literary) To die in battle.


лахати

ла́хати (canonical)
láxaty (romanization)
ла́хати (imperfective infinitive)
ла́хать (imperfective infinitive)
ла́ханий (imperfective passive past)
impersonal: ла́хано (imperfective passive past)
ла́хаючи (adverbial imperfective present)
ла́хавши (adverbial imperfective past)
ла́хаю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ла́хати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ла́хать (first-person future imperfective singular)
ла́хатиму (first-person future imperfective singular)
ла́хаєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ла́хати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ла́хать (future imperfective second-person singular)
ла́хатимеш (future imperfective second-person singular)
ла́хає (imperfective present singular third-person)
бу́де ла́хати (future imperfective singular third-person)
бу́де ла́хать (future imperfective singular third-person)
ла́хатиме (future imperfective singular third-person)
ла́хаєм (first-person imperfective plural present)
ла́хаємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ла́хати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ла́хать (first-person future imperfective plural)
ла́хатимемо (first-person future imperfective plural)
ла́хатимем (first-person future imperfective plural)
ла́хаєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ла́хати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ла́хать (future imperfective plural second-person)
ла́хатимете (future imperfective plural second-person)
ла́хають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ла́хати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ла́хать (future imperfective plural third-person)
ла́хатимуть (future imperfective plural third-person)
ла́хаймо (first-person imperative plural)
ла́хай (imperative second-person singular)
ла́хайте (imperative plural second-person)
ла́хав (masculine past singular)
ла́хали (masculine past plural)
ла́хала (feminine past singular)
ла́хали (feminine past plural)
ла́хало (neuter past singular)
ла́хали (neuter past plural)

to laugh at (над ким, над чим)


краєм

head

кра́єм • (krájem)

кра́єм (canonical)
krájem (romanization)

кра́яти краяти#Ukrainian

first-person plural present of кра́яти (krájaty)


захотілося

захоті́лося • (zaxotílosja)

захоті́лося (canonical)
zaxotílosja (romanization)

захоті́тися захотітися#Ukrainian

neuter singular past indicative of захоті́тися pf (zaxotítysja)


захотітися

uk-verb

захоті́тися • (zaxotítysja) pf (imperfective хоті́тися)

захоті́тися (canonical)
zaxotítysja (romanization)
хоті́тися (imperfective)
захоті́тися (infinitive perfective)
захоті́тись (infinitive perfective)
захоті́ться (infinitive perfective)
захо́четься (future perfective singular third-person)
захоті́лося (neuter past singular)
захоті́лось (neuter past singular)

Uk-захотітися.ogg

From захоті́ти (zaxotíty) + -ся (-sja). Compare Russian захоте́ться (zaxotétʹsja), Belarusian захаце́цца (zaxacjécca).

Їй ра́птом захоті́лося з'ї́сти тро́хи шокола́ду.

She suddenly wanted to eat some chocolate.

Jij ráptom zaxotílosja zʺjísty tróxy šokoládu.

Йому́ захоті́лося, щоб го́сті пішли́ додо́му.

Jomú zaxotílosja, ščob hósti pišlý dodómu.

Захоті́лося, щоб ді́ти трі́шки провели́ час ра́зом.

2022 January 5, Юлія Підгола, “Розваги для дітей та листи на фронт. У школі на Дніпропетровщині влаштували різдвяне свято”, in Suspilne News:

We wanted the children to spend a bit of time together.

Zaxotílosja, ščob díty tríšky provelý čas rázom.

Найме́нша зами́нка виво́дила мене́ з се́бе, мені́ захоті́лося схопи́ти його́ за горля́нку й приму́сити говори́ти шви́дше.

2016 [1971], Hunter S. Thompson, translated by Гєника Бєлякова, Страх і відраза в Лас-Вегасі, translation of Fear and Loathing in Las Vegas:

The slightest hesitation made me want to grab him by the throat and force him to talk faster.

Najménša zamýnka vyvódyla mené z sébe, mení zaxotílosja sxopýty johó za horljánku j prymúsyty hovorýty švýdše.

(impersonal, + dative case) to want (begin to want, having previously not wanted)


ділитися

діли́тися (canonical)
dilýtysja (romanization)
діли́тися (imperfective infinitive)
діли́тись (imperfective infinitive)
діли́ться (imperfective infinitive)
ді́лячись (adverbial imperfective present)
діли́вшись (adverbial imperfective past)
ділю́ся (first-person imperfective present singular)
ділю́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду діли́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду діли́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду діли́ться (first-person future imperfective singular)
діли́тимусь (first-person future imperfective singular)
діли́тимуся (first-person future imperfective singular)
ді́лишся (imperfective present second-person singular)
бу́деш діли́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш діли́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш діли́ться (future imperfective second-person singular)
діли́тимешся (future imperfective second-person singular)
ді́литься (imperfective present singular third-person)
бу́де діли́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де діли́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де діли́ться (future imperfective singular third-person)
діли́тиметься (future imperfective singular third-person)
ді́лимся (first-person imperfective plural present)
ді́лимося (first-person imperfective plural present)
ді́лимось (first-person imperfective plural present)
бу́демо діли́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо діли́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо діли́ться (first-person future imperfective plural)
діли́тимемось (first-person future imperfective plural)
діли́тимемося (first-person future imperfective plural)
діли́тимемся (first-person future imperfective plural)
ді́литеся (imperfective plural present second-person)
ді́литесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете діли́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете діли́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете діли́ться (future imperfective plural second-person)
діли́тиметесь (future imperfective plural second-person)
діли́тиметеся (future imperfective plural second-person)
ді́ляться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть діли́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть діли́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть діли́ться (future imperfective plural third-person)
діли́тимуться (future imperfective plural third-person)
ділі́мся (first-person imperative plural)
ділі́мося (first-person imperative plural)
ділі́мось (first-person imperative plural)
діли́ся (imperative second-person singular)
діли́сь (imperative second-person singular)
ділі́ться (imperative plural second-person)
діли́вся (masculine past singular)
діли́всь (masculine past singular)
діли́лися (masculine past plural)
діли́лись (masculine past plural)
діли́лася (feminine past singular)
діли́лась (feminine past singular)
діли́лися (feminine past plural)
діли́лись (feminine past plural)
діли́лося (neuter past singular)
діли́лось (neuter past singular)
діли́лися (neuter past plural)
діли́лись (neuter past plural)

uk-conj

діли́тися<4c.impf>

Uk-ділитися.ogg

From діли́ти (dilýty) + -ся (-sja). Compare Russian дели́ться (delítʹsja), Belarusian дзялі́цца (dzjalícca), Polish dzielić się.

Perfective: поділи́тися (podilýtysja)

to divide, to be divided (into: на + accusative) (be or become separated into two or more parts)

Perfective: поділи́тися (podilýtysja)

діли́тися шматко́м хлі́ба

діли́тися свої́м до́свідом

діли́тися свої́ми вра́женнями

П'ять на два не ді́литься.

Five does not divide into two. Five is not divisible by two.

діли́ти ділити#Ukrainian


хворій

head

хворі́й • (xvoríj)

хворі́й (canonical)
xvoríj (romanization)

хворі́ти хворіти#Ukrainian

second-person singular imperative of хворі́ти (xvoríty)


ксерити

uk-verb

ксе́рити • (kséryty) impf (perfective відксе́рити)

ксе́рити (canonical)
kséryty (romanization)
відксе́рити (perfective)
ксе́рити (imperfective infinitive)
ксе́рить (imperfective infinitive)
ксе́рений (imperfective passive past)
impersonal: ксе́рено (imperfective passive past)
ксе́рячи (adverbial imperfective present)
ксе́ривши (adverbial imperfective past)
ксе́рю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ксе́рити (first-person future imperfective singular)
бу́ду ксе́рить (first-person future imperfective singular)
ксе́ритиму (first-person future imperfective singular)
ксе́риш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ксе́рити (future imperfective second-person singular)
бу́деш ксе́рить (future imperfective second-person singular)
ксе́ритимеш (future imperfective second-person singular)
ксе́рить (imperfective present singular third-person)
бу́де ксе́рити (future imperfective singular third-person)
бу́де ксе́рить (future imperfective singular third-person)
ксе́ритиме (future imperfective singular third-person)
ксе́рим (first-person imperfective plural present)
ксе́римо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ксе́рити (first-person future imperfective plural)
бу́демо ксе́рить (first-person future imperfective plural)
ксе́ритимемо (first-person future imperfective plural)
ксе́ритимем (first-person future imperfective plural)
ксе́рите (imperfective plural present second-person)
бу́дете ксе́рити (future imperfective plural second-person)
бу́дете ксе́рить (future imperfective plural second-person)
ксе́ритимете (future imperfective plural second-person)
ксе́рять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ксе́рити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ксе́рить (future imperfective plural third-person)
ксе́ритимуть (future imperfective plural third-person)
ксе́рмо (first-person imperative plural)
ксер (imperative second-person singular)
ксе́рте (imperative plural second-person)
ксе́рив (masculine past singular)
ксе́рили (masculine past plural)
ксе́рила (feminine past singular)
ксе́рили (feminine past plural)
ксе́рило (neuter past singular)
ксе́рили (neuter past plural)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-ксерити.wav

(colloquial) to photocopy, to xerocopy, to xerox


надійти

надіхо́дити (rare)

надійти́ • (nadijtý) pf (imperfective надхо́дити or надіхо́дити (rare))

надійти́ (canonical)
nadijtý (romanization)
надхо́дити (imperfective)
надіхо́дити (imperfective rare)
надійти́ (infinitive perfective)
надійшо́вши (adverbial past perfective)
надійду́ (first-person future perfective singular)
наді́йдеш (future perfective second-person singular)
наді́йде (future perfective singular third-person)
наді́йдем (first-person future perfective plural)
наді́йдемо (first-person future perfective plural)
наді́йдете (future perfective plural second-person)
наді́йдуть (future perfective plural third-person)
надійді́м (first-person imperative plural)
надійді́мо (first-person imperative plural)
надійди́ (imperative second-person singular)
надійді́ть (imperative plural second-person)
надійшо́в (masculine past singular)
надійшли́ (masculine past plural)
надійшла́ (feminine past singular)
надійшли́ (feminine past plural)
надійшло́ (neuter past singular)
надійшли́ (neuter past plural)

Uk-надійти.ogg

From наді- (nadi-) + йти́ (jtý). Compare Belarusian надысці́ (nadyscí), Polish nadejść.

to come, to arrive (get to a certain place)

to come, to arrive (said of time periods or events in time)


з'єднати

з'єдна́ти • (zʺjednáty) pf (imperfective з'є́днувати)

з'єдна́ти (canonical)
zʺjednáty (romanization)
з'є́днувати (imperfective)
з'єдна́ти (infinitive perfective)
з'єдна́ть (infinitive perfective)
з'є́днаний (passive past perfective)
impersonal: з'є́днано (passive past perfective)
з'єдна́вши (adverbial past perfective)
з'єдна́ю (first-person future perfective singular)
з'єдна́єш (future perfective second-person singular)
з'єдна́є (future perfective singular third-person)
з'єдна́єм (first-person future perfective plural)
з'єдна́ємо (first-person future perfective plural)
з'єдна́єте (future perfective plural second-person)
з'єдна́ють (future perfective plural third-person)
з'єдна́ймо (first-person imperative plural)
з'єдна́й (imperative second-person singular)
з'єдна́йте (imperative plural second-person)
з'єдна́в (masculine past singular)
з'єдна́ли (masculine past plural)
з'єдна́ла (feminine past singular)
з'єдна́ли (feminine past plural)
з'єдна́ло (neuter past singular)
з'єдна́ли (neuter past plural)

From з- (z-) + єдна́ти (jednáty). Compare Polish zjednać (“to endear, to win over”).

cog

(obsolete) to marry, to marry off (:daughter, sister, etc. to a spouse: за + accusative)

(dialectal, + собі́) to win, to win over (:person, sympathy, etc.)


надходити

uk-verb

надхо́дити • (nadxódyty) impf (perfective надійти́)

надхо́дити (canonical)
nadxódyty (romanization)
надійти́ (perfective)
надхо́дити (imperfective infinitive)
надхо́дить (imperfective infinitive)
надхо́дячи (adverbial imperfective present)
надхо́дивши (adverbial imperfective past)
надхо́джу (first-person imperfective present singular)
бу́ду надхо́дити (first-person future imperfective singular)
бу́ду надхо́дить (first-person future imperfective singular)
надхо́дитиму (first-person future imperfective singular)
надхо́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш надхо́дити (future imperfective second-person singular)
бу́деш надхо́дить (future imperfective second-person singular)
надхо́дитимеш (future imperfective second-person singular)
надхо́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де надхо́дити (future imperfective singular third-person)
бу́де надхо́дить (future imperfective singular third-person)
надхо́дитиме (future imperfective singular third-person)
надхо́дим (first-person imperfective plural present)
надхо́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо надхо́дити (first-person future imperfective plural)
бу́демо надхо́дить (first-person future imperfective plural)
надхо́дитимемо (first-person future imperfective plural)
надхо́дитимем (first-person future imperfective plural)
надхо́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете надхо́дити (future imperfective plural second-person)
бу́дете надхо́дить (future imperfective plural second-person)
надхо́дитимете (future imperfective plural second-person)
надхо́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть надхо́дити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть надхо́дить (future imperfective plural third-person)
надхо́дитимуть (future imperfective plural third-person)
надхо́дьмо (first-person imperative plural)
надхо́дь (imperative second-person singular)
надхо́дьте (imperative plural second-person)
надхо́див (masculine past singular)
надхо́дили (masculine past plural)
надхо́дила (feminine past singular)
надхо́дили (feminine past plural)
надхо́дило (neuter past singular)
надхо́дили (neuter past plural)

Uk-надходити.ogg

From над- (nad-) + ходи́ти (xodýty). Compare Belarusian надыхо́дзіць (nadyxódzicʹ), Polish nadchodzić.

cog

надыхо́дзіць


з'єднувати

uk-verb

з'є́днувати • (zʺjédnuvaty) impf (perfective з'єдна́ти)

з'є́днувати (canonical)
zʺjédnuvaty (romanization)
з'єдна́ти (perfective)
з'є́днувати (imperfective infinitive)
з'є́днувать (imperfective infinitive)
з'є́днуваний (imperfective passive past)
impersonal: з'є́днувано (imperfective passive past)
з'є́днуючи (adverbial imperfective present)
з'є́днувавши (adverbial imperfective past)
з'є́дную (first-person imperfective present singular)
бу́ду з'є́днувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду з'є́днувать (first-person future imperfective singular)
з'є́днуватиму (first-person future imperfective singular)
з'є́днуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш з'є́днувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш з'є́днувать (future imperfective second-person singular)
з'є́днуватимеш (future imperfective second-person singular)
з'є́днує (imperfective present singular third-person)
бу́де з'є́днувати (future imperfective singular third-person)
бу́де з'є́днувать (future imperfective singular third-person)
з'є́днуватиме (future imperfective singular third-person)
з'є́днуєм (first-person imperfective plural present)
з'є́днуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо з'є́днувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо з'є́днувать (first-person future imperfective plural)
з'є́днуватимемо (first-person future imperfective plural)
з'є́днуватимем (first-person future imperfective plural)
з'є́днуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете з'є́днувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете з'є́днувать (future imperfective plural second-person)
з'є́днуватимете (future imperfective plural second-person)
з'є́днують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть з'є́днувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть з'є́днувать (future imperfective plural third-person)
з'є́днуватимуть (future imperfective plural third-person)
з'є́днуймо (first-person imperative plural)
з'є́днуй (imperative second-person singular)
з'є́днуйте (imperative plural second-person)
з'є́днував (masculine past singular)
з'є́днували (masculine past plural)
з'є́днувала (feminine past singular)
з'є́днували (feminine past plural)
з'є́днувало (neuter past singular)
з'є́днували (neuter past plural)

Uk-з'єднувати.ogg

From з'єдна́ти (zʺjednáty) + -увати (-uvaty). Compare Polish zjednywać (“to endear, to win over”).


постояти

посто́яти (canonical)
postójaty (romanization)
посто́яти (infinitive perfective)
посто́ять (infinitive perfective)
посто́явши (adverbial past perfective)
посто́ю (first-person future perfective singular)
посто́їш (future perfective second-person singular)
посто́їть (future perfective singular third-person)
посто́їм (first-person future perfective plural)
посто́їмо (first-person future perfective plural)
посто́їте (future perfective plural second-person)
посто́ять (future perfective plural third-person)
пості́ймо (first-person imperative plural)
пості́й (imperative second-person singular)
пості́йте (imperative plural second-person)
посто́яв (masculine past singular)
посто́яли (masculine past plural)
посто́яла (feminine past singular)
посто́яли (feminine past plural)
посто́яло (neuter past singular)
посто́яли (neuter past plural)

Uk-постояти.ogg

From по- (po-) + стоя́ти (stojáty) with stress retraction. Compare Russian постоя́ть (postojátʹ), Belarusian пастая́ць (pastajácʹ) (no stress retraction).

пості́й постій#Ukrainian

пості́йте постійте#Ukrainian

(in the imperative пості́й, пості́йте, colloquial, rare) expresses a demand to stop or stop moving: hang on, hold up, stop

посто́яти за се́бе

to stand up for oneself, to stick up for oneself

to stand up for, to stick up for (+ за + accusative)


бродити

броди́ти (canonical)
brodýty (romanization)
броди́ти (imperfective infinitive)
броди́ть (imperfective infinitive)
бро́дячи (adverbial imperfective present)
броди́вши (adverbial imperfective past)
броджу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду броди́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду броди́ть (first-person future imperfective singular)
броди́тиму (first-person future imperfective singular)
бро́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш броди́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш броди́ть (future imperfective second-person singular)
броди́тимеш (future imperfective second-person singular)
бро́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де броди́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де броди́ть (future imperfective singular third-person)
броди́тиме (future imperfective singular third-person)
бро́дим (first-person imperfective plural present)
бро́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо броди́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо броди́ть (first-person future imperfective plural)
броди́тимемо (first-person future imperfective plural)
броди́тимем (first-person future imperfective plural)
бро́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете броди́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете броди́ть (future imperfective plural second-person)
броди́тимете (future imperfective plural second-person)
бро́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть броди́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть броди́ть (future imperfective plural third-person)
броди́тимуть (future imperfective plural third-person)
броді́м (first-person imperative plural)
броді́мо (first-person imperative plural)
броди́ (imperative second-person singular)
броді́ть (imperative plural second-person)
броди́в (masculine past singular)
броди́ли (masculine past plural)
броди́ла (feminine past singular)
броди́ли (feminine past plural)
броди́ло (neuter past singular)
броди́ли (neuter past plural)

Uk-бродити.ogg

Inherited from Old East Slavic бродити (broditi), from Proto-Slavic *brodìti, from Proto-Indo-European *bʰrodʰ-eye-, from Proto-Indo-European *bʰredʰ-.


бродити

броди́ти (canonical)
brodýty (romanization)
броди́ти (imperfective infinitive)
броди́ть (imperfective infinitive)
бро́дячи (adverbial imperfective present)
броди́вши (adverbial imperfective past)
бро́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де броди́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де броди́ть (future imperfective singular third-person)
броди́тиме (future imperfective singular third-person)
бро́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть броди́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть броди́ть (future imperfective plural third-person)
броди́тимуть (future imperfective plural third-person)
броди́в (masculine past singular)
броди́ли (masculine past plural)
броди́ла (feminine past singular)
броди́ли (feminine past plural)
броди́ло (neuter past singular)
броди́ли (neuter past plural)

Uk-бродити.ogg


налякати їжака голою сракою

uk-verb

наляка́ти їжака́ го́лою сра́кою

наляка́ти їжака́ го́лою сра́кою • (naljakáty jižaká hóloju srákoju) pf

наляка́ти їжака́ го́лою сра́кою (canonical)
naljakáty jižaká hóloju srákoju (romanization)

Literally, “to scare a hedgehog with a naked ass”. Possibly related to one version of an alleged letter sent by a group of Cossacks to an Ottoman Sultan, in defiance to the latter's demands to surrender.

(idiomatic, vulgar) To fail to be threatening.

Correspondence between the Ottoman sultan and the Cossacks

en-налякати_їжака_голою_сракою-uk-verb-Daa1-uib


налякати

наляка́ти • (naljakáty) pf (imperfective ляка́ти)

наляка́ти (canonical)
naljakáty (romanization)
ляка́ти (imperfective)
наляка́ти (infinitive perfective)
наляка́ть (infinitive perfective)
наля́каний (passive past perfective)
impersonal: наля́кано (passive past perfective)
наляка́вши (adverbial past perfective)
наляка́ю (first-person future perfective singular)
наляка́єш (future perfective second-person singular)
наляка́є (future perfective singular third-person)
наляка́єм (first-person future perfective plural)
наляка́ємо (first-person future perfective plural)
наляка́єте (future perfective plural second-person)
наляка́ють (future perfective plural third-person)
наляка́ймо (first-person imperative plural)
наляка́й (imperative second-person singular)
наляка́йте (imperative plural second-person)
наляка́в (masculine past singular)
наляка́ли (masculine past plural)
наляка́ла (feminine past singular)
наляка́ли (feminine past plural)
наляка́ло (neuter past singular)
наляка́ли (neuter past plural)

Uk-налякати.ogg


зміркувати

змірко́вувати (rare)

зміркува́ти • (zmirkuváty) pf (imperfective змірко́вувати (rare))

зміркува́ти (canonical)
zmirkuváty (romanization)
змірко́вувати (imperfective rare)
зміркува́ти (infinitive perfective)
зміркува́ть (infinitive perfective)
зміркува́вши (adverbial past perfective)
змірку́ю (first-person future perfective singular)
змірку́єш (future perfective second-person singular)
змірку́є (future perfective singular third-person)
змірку́єм (first-person future perfective plural)
змірку́ємо (first-person future perfective plural)
змірку́єте (future perfective plural second-person)
змірку́ють (future perfective plural third-person)
змірку́ймо (first-person imperative plural)
змірку́й (imperative second-person singular)
змірку́йте (imperative plural second-person)
зміркува́в (masculine past singular)
зміркува́ли (masculine past plural)
зміркува́ла (feminine past singular)
зміркува́ли (feminine past plural)
зміркува́ло (neuter past singular)
зміркува́ли (neuter past plural)

Uk-зміркувати.ogg

From з- (z-) + міркува́ти (mirkuváty). Compare Polish zmiarkować.


бачитися

ба́читися (canonical)
báčytysja (romanization)
ба́читися (imperfective infinitive)
ба́читись (imperfective infinitive)
ба́читься (imperfective infinitive)
ба́чачись (adverbial imperfective present)
ба́чившись (adverbial imperfective past)
ба́чуся (first-person imperfective present singular)
ба́чусь (first-person imperfective present singular)
бу́ду ба́читися (first-person future imperfective singular)
бу́ду ба́читись (first-person future imperfective singular)
бу́ду ба́читься (first-person future imperfective singular)
ба́читимусь (first-person future imperfective singular)
ба́читимуся (first-person future imperfective singular)
ба́чишся (imperfective present second-person singular)
бу́деш ба́читися (future imperfective second-person singular)
бу́деш ба́читись (future imperfective second-person singular)
бу́деш ба́читься (future imperfective second-person singular)
ба́читимешся (future imperfective second-person singular)
ба́читься (imperfective present singular third-person)
бу́де ба́читися (future imperfective singular third-person)
бу́де ба́читись (future imperfective singular third-person)
бу́де ба́читься (future imperfective singular third-person)
ба́читиметься (future imperfective singular third-person)
ба́чимся (first-person imperfective plural present)
ба́чимося (first-person imperfective plural present)
ба́чимось (first-person imperfective plural present)
бу́демо ба́читися (first-person future imperfective plural)
бу́демо ба́читись (first-person future imperfective plural)
бу́демо ба́читься (first-person future imperfective plural)
ба́читимемось (first-person future imperfective plural)
ба́читимемося (first-person future imperfective plural)
ба́читимемся (first-person future imperfective plural)
ба́читеся (imperfective plural present second-person)
ба́читесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете ба́читися (future imperfective plural second-person)
бу́дете ба́читись (future imperfective plural second-person)
бу́дете ба́читься (future imperfective plural second-person)
ба́читиметесь (future imperfective plural second-person)
ба́читиметеся (future imperfective plural second-person)
ба́чаться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ба́читися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ба́читись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ба́читься (future imperfective plural third-person)
ба́читимуться (future imperfective plural third-person)
ба́чмося (first-person imperative plural)
ба́чмось (first-person imperative plural)
ба́чся (imperative second-person singular)
ба́чтеся (imperative plural second-person)
ба́чтесь (imperative plural second-person)
ба́чився (masculine past singular)
ба́чивсь (masculine past singular)
ба́чилися (masculine past plural)
ба́чились (masculine past plural)
ба́чилася (feminine past singular)
ба́чилась (feminine past singular)
ба́чилися (feminine past plural)
ба́чились (feminine past plural)
ба́чилося (neuter past singular)
ба́чилось (neuter past singular)
ба́чилися (neuter past plural)
ба́чились (neuter past plural)

uk-conj

ба́читися<4a.impf>

Perfective: поба́читися (pobáčytysja)

(third person only, sometimes impersonal) to be seen, to be visible

ба́читься... (parenthetical)


відшукувати

uk-verb

відшу́кувати

відшу́кувати • (vidšúkuvaty) impf (perfective відшука́ти)

відшу́кувати (canonical)
vidšúkuvaty (romanization)
відшука́ти (perfective)
відшу́кувати (imperfective infinitive)
відшу́кувать (imperfective infinitive)
відшу́куваний (imperfective passive past)
impersonal: відшу́кувано (imperfective passive past)
відшу́куючи (adverbial imperfective present)
відшу́кувавши (adverbial imperfective past)
відшу́кую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відшу́кувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відшу́кувать (first-person future imperfective singular)
відшу́куватиму (first-person future imperfective singular)
відшу́куєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відшу́кувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відшу́кувать (future imperfective second-person singular)
відшу́куватимеш (future imperfective second-person singular)
відшу́кує (imperfective present singular third-person)
бу́де відшу́кувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відшу́кувать (future imperfective singular third-person)
відшу́куватиме (future imperfective singular third-person)
відшу́куєм (first-person imperfective plural present)
відшу́куємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відшу́кувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відшу́кувать (first-person future imperfective plural)
відшу́куватимемо (first-person future imperfective plural)
відшу́куватимем (first-person future imperfective plural)
відшу́куєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відшу́кувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відшу́кувать (future imperfective plural second-person)
відшу́куватимете (future imperfective plural second-person)
відшу́кують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відшу́кувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відшу́кувать (future imperfective plural third-person)
відшу́куватимуть (future imperfective plural third-person)
відшу́куймо (first-person imperative plural)
відшу́куй (imperative second-person singular)
відшу́куйте (imperative plural second-person)
відшу́кував (masculine past singular)
відшу́кували (masculine past plural)
відшу́кувала (feminine past singular)
відшу́кували (feminine past plural)
відшу́кувало (neuter past singular)
відшу́кували (neuter past plural)

[ʋʲid͡ʒˈʃukʊʋɐte]

From відшука́ти (vidšukáty) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian адшу́кваць (adšúkvacʹ), Polish odszukiwać.


відшукати

uk-verb

відшу́кувати

відшуко́вувати (rare)

відшука́ти • (vidšukáty) pf (imperfective відшу́кувати or відшуко́вувати (rare))

відшука́ти (canonical)
vidšukáty (romanization)
відшу́кувати (imperfective)
відшуко́вувати (imperfective rare)
відшука́ти (infinitive perfective)
відшука́ть (infinitive perfective)
відшу́каний (passive past perfective)
impersonal: відшу́кано (passive past perfective)
відшука́вши (adverbial past perfective)
відшука́ю (first-person future perfective singular)
відшука́єш (future perfective second-person singular)
відшука́є (future perfective singular third-person)
відшука́єм (first-person future perfective plural)
відшука́ємо (first-person future perfective plural)
відшука́єте (future perfective plural second-person)
відшука́ють (future perfective plural third-person)
відшука́ймо (first-person imperative plural)
відшука́й (imperative second-person singular)
відшука́йте (imperative plural second-person)
відшука́в (masculine past singular)
відшука́ли (masculine past plural)
відшука́ла (feminine past singular)
відшука́ли (feminine past plural)
відшука́ло (neuter past singular)
відшука́ли (neuter past plural)

Uk-відшукати.ogg

From від- (vid-) + шука́ти (šukáty). Compare Belarusian адшука́ць (adšukácʹ), Polish odszukać.


образитися

обра́жуватися (rare)

обра́зитися • (obrázytysja) pf (imperfective обража́тися or обра́жуватися (rare))

обра́зитися (canonical)
obrázytysja (romanization)
обража́тися (imperfective)
обра́жуватися (imperfective rare)
обра́зитися (infinitive perfective)
обра́зитись (infinitive perfective)
обра́зиться (infinitive perfective)
обра́зившись (adverbial past perfective)
обра́жуся (first-person future perfective singular)
обра́жусь (first-person future perfective singular)
обра́зишся (future perfective second-person singular)
обра́зиться (future perfective singular third-person)
обра́зимся (first-person future perfective plural)
обра́зимося (first-person future perfective plural)
обра́зимось (first-person future perfective plural)
обра́зитеся (future perfective plural second-person)
обра́зитесь (future perfective plural second-person)
обра́зяться (future perfective plural third-person)
обра́зьмося (first-person imperative plural)
обра́зьмось (first-person imperative plural)
обра́зься (imperative second-person singular)
обра́зьтеся (imperative plural second-person)
обра́зьтесь (imperative plural second-person)
обра́зився (masculine past singular)
обра́зивсь (masculine past singular)
обра́зилися (masculine past plural)
обра́зились (masculine past plural)
обра́зилася (feminine past singular)
обра́зилась (feminine past singular)
обра́зилися (feminine past plural)
обра́зились (feminine past plural)
обра́зилося (neuter past singular)
обра́зилось (neuter past singular)
обра́зилися (neuter past plural)
обра́зились (neuter past plural)

uk-conj

обра́зитися<4a.pf>

Uk-образитися.ogg

From обра́зити (obrázyty) + -ся (-sja). Compare Belarusian абра́зіцца (abrázicca), Polish obrazić się.

to be offended, to feel insulted, to take offence (UK), to take offense (US), to take umbrage


ображатися

uk-verb

обража́тися • (obražátysja) impf (perfective обра́зитися)

обража́тися (canonical)
obražátysja (romanization)
обра́зитися (perfective)
обража́тися (imperfective infinitive)
обража́тись (imperfective infinitive)
обража́ться (imperfective infinitive)
обража́ючись (adverbial imperfective present)
обража́вшись (adverbial imperfective past)
обража́юся (first-person imperfective present singular)
обража́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду обража́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду обража́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду обража́ться (first-person future imperfective singular)
обража́тимусь (first-person future imperfective singular)
обража́тимуся (first-person future imperfective singular)
обража́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш обража́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш обража́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш обража́ться (future imperfective second-person singular)
обража́тимешся (future imperfective second-person singular)
обража́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де обража́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де обража́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де обража́ться (future imperfective singular third-person)
обража́тиметься (future imperfective singular third-person)
обража́ємся (first-person imperfective plural present)
обража́ємося (first-person imperfective plural present)
обража́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо обража́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо обража́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо обража́ться (first-person future imperfective plural)
обража́тимемось (first-person future imperfective plural)
обража́тимемося (first-person future imperfective plural)
обража́тимемся (first-person future imperfective plural)
обража́єтеся (imperfective plural present second-person)
обража́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете обража́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете обража́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете обража́ться (future imperfective plural second-person)
обража́тиметесь (future imperfective plural second-person)
обража́тиметеся (future imperfective plural second-person)
обража́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обража́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обража́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обража́ться (future imperfective plural third-person)
обража́тимуться (future imperfective plural third-person)
обража́ймося (first-person imperative plural)
обража́ймось (first-person imperative plural)
обража́йся (imperative second-person singular)
обража́йсь (imperative second-person singular)
обража́йтеся (imperative plural second-person)
обража́йтесь (imperative plural second-person)
обража́вся (masculine past singular)
обража́всь (masculine past singular)
обража́лися (masculine past plural)
обража́лись (masculine past plural)
обража́лася (feminine past singular)
обража́лась (feminine past singular)
обража́лися (feminine past plural)
обража́лись (feminine past plural)
обража́лося (neuter past singular)
обража́лось (neuter past singular)
обража́лися (neuter past plural)
обража́лись (neuter past plural)

uk-conj

обража́тися<1a.impf>

Uk-ображатися.ogg

From обража́ти (obražáty) + -ся (-sja). Compare Belarusian абража́цца (abražácca), Polish obrażać się.


встигти

uk-verb

всти́гти • (vstýhty) pf (imperfective встига́ти)

всти́гти (canonical)
vstýhty (romanization)
встига́ти (imperfective)
всти́гти (infinitive perfective)
всти́гши (adverbial past perfective)
всти́гну (first-person future perfective singular)
всти́гнеш (future perfective second-person singular)
всти́гне (future perfective singular third-person)
всти́гнем (first-person future perfective plural)
всти́гнемо (first-person future perfective plural)
всти́гнете (future perfective plural second-person)
всти́гнуть (future perfective plural third-person)
всти́гнім (first-person imperative plural)
всти́гнімо (first-person imperative plural)
всти́гни (imperative second-person singular)
всти́гніть (imperative plural second-person)
встиг (masculine past singular)
всти́гли (masculine past plural)
всти́гла (feminine past singular)
всти́гли (feminine past plural)
всти́гло (neuter past singular)
всти́гли (neuter past plural)

From всти́г(нути) (vstýh(nuty)) + -ти (-ty).

af

всти́г(нути)

всти́гнути встигнути#Ukrainian

(rare) Synonym of всти́гнути pf (vstýhnuty)


відмовити

uk-verb

відмо́вити • (vidmóvyty) pf (imperfective відмовля́ти)

відмо́вити (canonical)
vidmóvyty (romanization)
відмовля́ти (imperfective)
відмо́вити (infinitive perfective)
відмо́вить (infinitive perfective)
відмо́влений (passive past perfective)
impersonal: відмо́влено (passive past perfective)
відмо́вивши (adverbial past perfective)
відмо́влю (first-person future perfective singular)
відмо́виш (future perfective second-person singular)
відмо́вить (future perfective singular third-person)
відмо́вим (first-person future perfective plural)
відмо́вимо (first-person future perfective plural)
відмо́вите (future perfective plural second-person)
відмо́влять (future perfective plural third-person)
відмо́вмо (first-person imperative plural)
відмо́в (imperative second-person singular)
відмо́вте (imperative plural second-person)
відмо́вив (masculine past singular)
відмо́вили (masculine past plural)
відмо́вила (feminine past singular)
відмо́вили (feminine past plural)
відмо́вило (neuter past singular)
відмо́вили (neuter past plural)

Uk-відмовити.ogg

From від- (vid-) + мо́вити (móvyty). Compare Belarusian адмо́віць (admóvicʹ), Polish odmówić.

кому́сь комусь#Ukrainian

to refuse, to deny (:somebody something — кому́сь (dative) + infinitive or у/в + locative)

кому́сь комусь#Ukrainian

to rebuff, to reject, to turn down (:somebody — кому́сь (dative))


встигнути

всти́гнути • (vstýhnuty) pf (imperfective встига́ти)

всти́гнути (canonical)
vstýhnuty (romanization)
встига́ти (imperfective)
всти́гнути (infinitive perfective)
всти́гнуть (infinitive perfective)
всти́гши (adverbial past perfective)
всти́гну (first-person future perfective singular)
всти́гнеш (future perfective second-person singular)
всти́гне (future perfective singular third-person)
всти́гнем (first-person future perfective plural)
всти́гнемо (first-person future perfective plural)
всти́гнете (future perfective plural second-person)
всти́гнуть (future perfective plural third-person)
всти́гнім (first-person imperative plural)
всти́гнімо (first-person imperative plural)
всти́гни (imperative second-person singular)
всти́гніть (imperative plural second-person)
встиг (masculine past singular)
всти́гли (masculine past plural)
всти́гла (feminine past singular)
всти́гли (feminine past plural)
всти́гло (neuter past singular)
всти́гли (neuter past plural)

to manage, to have time, to find time (to do: + infinitive)

to arrive in time, to be in time, to make it, to make it in time (for: на + accusative)

to keep pace, to keep up (with: за + instrumental)


устигати

устига́ти • (ustyháty) impf (perfective усти́гнути or усти́гти)

устига́ти (canonical)
ustyháty (romanization)
усти́гнути (perfective)
усти́гти (perfective)
устига́ти (imperfective infinitive)
устига́ть (imperfective infinitive)
устига́ючи (adverbial imperfective present)
устига́вши (adverbial imperfective past)
устига́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду встига́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду встига́ть (first-person future imperfective singular)
устига́тиму (first-person future imperfective singular)
устига́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш устига́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш устига́ть (future imperfective second-person singular)
устига́тимеш (future imperfective second-person singular)
устига́є (imperfective present singular third-person)
бу́де встига́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де встига́ть (future imperfective singular third-person)
устига́тиме (future imperfective singular third-person)
устига́єм (first-person imperfective plural present)
устига́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо встига́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо встига́ть (first-person future imperfective plural)
устига́тимемо (first-person future imperfective plural)
устига́тимем (first-person future imperfective plural)
устига́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете встига́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете встига́ть (future imperfective plural second-person)
устига́тимете (future imperfective plural second-person)
устига́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть устига́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть устига́ть (future imperfective plural third-person)
устига́тимуть (future imperfective plural third-person)
устига́ймо (first-person imperative plural)
устига́й (imperative second-person singular)
устига́йте (imperative plural second-person)
устига́в (masculine past singular)
устига́ли (masculine past plural)
устига́ла (feminine past singular)
устига́ли (feminine past plural)
устига́ло (neuter past singular)
устига́ли (neuter past plural)

Uk-устигати.ogg

From усти́г(нути) (ustýh(nuty)) + -а́ти (-áty).

af

усти́г(нути)

встига́ти встигати#Ukrainian

Alternative form of встига́ти impf (vstyháty)


встигати

uk-verb

встига́ти • (vstyháty) impf (perfective всти́гнути or всти́гти)

встига́ти (canonical)
vstyháty (romanization)
всти́гнути (perfective)
всти́гти (perfective)
встига́ти (imperfective infinitive)
встига́ть (imperfective infinitive)
встига́ючи (adverbial imperfective present)
встига́вши (adverbial imperfective past)
встига́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду встига́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду встига́ть (first-person future imperfective singular)
встига́тиму (first-person future imperfective singular)
встига́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш устига́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш устига́ть (future imperfective second-person singular)
встига́тимеш (future imperfective second-person singular)
встига́є (imperfective present singular third-person)
бу́де встига́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де встига́ть (future imperfective singular third-person)
встига́тиме (future imperfective singular third-person)
встига́єм (first-person imperfective plural present)
встига́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо встига́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо встига́ть (first-person future imperfective plural)
встига́тимемо (first-person future imperfective plural)
встига́тимем (first-person future imperfective plural)
встига́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете встига́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете встига́ть (future imperfective plural second-person)
встига́тимете (future imperfective plural second-person)
встига́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть устига́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть устига́ть (future imperfective plural third-person)
встига́тимуть (future imperfective plural third-person)
встига́ймо (first-person imperative plural)
встига́й (imperative second-person singular)
встига́йте (imperative plural second-person)
встига́в (masculine past singular)
встига́ли (masculine past plural)
встига́ла (feminine past singular)
встига́ли (feminine past plural)
встига́ло (neuter past singular)
встига́ли (neuter past plural)

From всти́г(нути) (vstýh(nuty)) + -а́ти (-áty).

af

всти́г(нути)

to arrive in time, to be in time, to make it, to make it in time


розслабитися

uk-verb

розсла́битися

розсла́блюватися

розслабля́тися

розсла́битися • (rozslábytysja) pf (imperfective розсла́блюватися or розслабля́тися)

розсла́битися (canonical)
rozslábytysja (romanization)
розсла́блюватися (imperfective)
розслабля́тися (imperfective)
розсла́битися (infinitive perfective)
розсла́битись (infinitive perfective)
розсла́биться (infinitive perfective)
розсла́бившись (adverbial past perfective)
розсла́блюся (first-person future perfective singular)
розсла́блюсь (first-person future perfective singular)
розсла́бишся (future perfective second-person singular)
розсла́биться (future perfective singular third-person)
розсла́бимся (first-person future perfective plural)
розсла́бимося (first-person future perfective plural)
розсла́бимось (first-person future perfective plural)
розсла́битеся (future perfective plural second-person)
розсла́битесь (future perfective plural second-person)
розсла́бляться (future perfective plural third-person)
розсла́бмося (first-person imperative plural)
розсла́бмось (first-person imperative plural)
розсла́бся (imperative second-person singular)
розсла́бтеся (imperative plural second-person)
розсла́бтесь (imperative plural second-person)
розсла́бився (masculine past singular)
розсла́бивсь (masculine past singular)
розсла́билися (masculine past plural)
розсла́бились (masculine past plural)
розсла́билася (feminine past singular)
розсла́билась (feminine past singular)
розсла́билися (feminine past plural)
розсла́бились (feminine past plural)
розсла́билося (neuter past singular)
розсла́билось (neuter past singular)
розсла́билися (neuter past plural)
розсла́бились (neuter past plural)

uk-conj

розсла́битися<4a.pf>

Uk-розслабитися.ogg

From розсла́бити (rozslábyty) + -ся (-sja). Compare Russian рассла́биться (rasslábitʹsja), Belarusian рассла́біцца (rasslábicca).

cog

рассла́биться

рассла́біцца

to relax, to unwind (rest and become relieved of stress)

розсла́бити розслабити#Ukrainian


блякнути

uk-verb

бля́кнути • (bljáknuty) impf (perfective побля́кнути)

бля́кнути (canonical)
bljáknuty (romanization)
побля́кнути (perfective)
бля́кнути (imperfective infinitive)
бля́кнуть (imperfective infinitive)
бля́кнучи (adverbial imperfective present)
бля́кнувши (adverbial imperfective past)
бля́кну (first-person imperfective present singular)
бу́ду бля́кнути (first-person future imperfective singular)
бу́ду бля́кнуть (first-person future imperfective singular)
бля́кнутиму (first-person future imperfective singular)
бля́кнеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш бля́кнути (future imperfective second-person singular)
бу́деш бля́кнуть (future imperfective second-person singular)
бля́кнутимеш (future imperfective second-person singular)
бля́кне (imperfective present singular third-person)
бу́де бля́кнути (future imperfective singular third-person)
бу́де бля́кнуть (future imperfective singular third-person)
бля́кнутиме (future imperfective singular third-person)
бля́кнем (first-person imperfective plural present)
бля́кнемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо бля́кнути (first-person future imperfective plural)
бу́демо бля́кнуть (first-person future imperfective plural)
бля́кнутимемо (first-person future imperfective plural)
бля́кнутимем (first-person future imperfective plural)
бля́кнете (imperfective plural present second-person)
бу́дете бля́кнути (future imperfective plural second-person)
бу́дете бля́кнуть (future imperfective plural second-person)
бля́кнутимете (future imperfective plural second-person)
бля́кнуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бля́кнути (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бля́кнуть (future imperfective plural third-person)
бля́кнутимуть (future imperfective plural third-person)
бля́кнім (first-person imperative plural)
бля́кнімо (first-person imperative plural)
бля́кни (imperative second-person singular)
бля́кніть (imperative plural second-person)
бля́кнув (masculine past singular)
бля́кнули (masculine past plural)
бля́кнула (feminine past singular)
бля́кнули (feminine past plural)
бля́кнуло (neuter past singular)
бля́кнули (neuter past plural)

Borrowed from Polish blaknąć, from Proto-Slavic *blьknǫti. Displaced native бле́кнути (bléknuty).

doublet

бле́кнути (bléknuty)


розслаблюватися

uk-verb

розсла́блюватися

розсла́битися

розсла́блюватися • (rozslábljuvatysja) impf (perfective розсла́битися)

розсла́блюватися (canonical)
rozslábljuvatysja (romanization)
розсла́битися (perfective)
розсла́блюватися (imperfective infinitive)
розсла́блюватись (imperfective infinitive)
розсла́блюваться (imperfective infinitive)
розсла́блюючись (adverbial imperfective present)
розсла́блювавшись (adverbial imperfective past)
розсла́блююся (first-person imperfective present singular)
розсла́блююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розсла́блюватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розсла́блюватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розсла́блюваться (first-person future imperfective singular)
розсла́блюватимусь (first-person future imperfective singular)
розсла́блюватимуся (first-person future imperfective singular)
розсла́блюєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розсла́блюватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розсла́блюватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розсла́блюваться (future imperfective second-person singular)
розсла́блюватимешся (future imperfective second-person singular)
розсла́блюється (imperfective present singular third-person)
бу́де розсла́блюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де розсла́блюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де розсла́блюваться (future imperfective singular third-person)
розсла́блюватиметься (future imperfective singular third-person)
розсла́блюємся (first-person imperfective plural present)
розсла́блюємося (first-person imperfective plural present)
розсла́блюємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розсла́блюватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розсла́блюватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розсла́блюваться (first-person future imperfective plural)
розсла́блюватимемось (first-person future imperfective plural)
розсла́блюватимемося (first-person future imperfective plural)
розсла́блюватимемся (first-person future imperfective plural)
розсла́блюєтеся (imperfective plural present second-person)
розсла́блюєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розсла́блюватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розсла́блюватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розсла́блюваться (future imperfective plural second-person)
розсла́блюватиметесь (future imperfective plural second-person)
розсла́блюватиметеся (future imperfective plural second-person)
розсла́блюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розсла́блюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розсла́блюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розсла́блюваться (future imperfective plural third-person)
розсла́блюватимуться (future imperfective plural third-person)
розсла́блюймося (first-person imperative plural)
розсла́блюймось (first-person imperative plural)
розсла́блюйся (imperative second-person singular)
розсла́блюйсь (imperative second-person singular)
розсла́блюйтеся (imperative plural second-person)
розсла́блюйтесь (imperative plural second-person)
розсла́блювався (masculine past singular)
розсла́блювавсь (masculine past singular)
розсла́блювалися (masculine past plural)
розсла́блювались (masculine past plural)
розсла́блювалася (feminine past singular)
розсла́блювалась (feminine past singular)
розсла́блювалися (feminine past plural)
розсла́блювались (feminine past plural)
розсла́блювалося (neuter past singular)
розсла́блювалось (neuter past singular)
розсла́блювалися (neuter past plural)
розсла́блювались (neuter past plural)

uk-conj

розсла́блюватися<2a.impf>

From розсла́блювати (rozslábljuvaty) + -ся (-sja).

af

розсла́блювати

розсла́блювати розслаблювати#Ukrainian

passive of розсла́блювати impf (rozslábljuvaty)


відмовляти

uk-verb

відмовля́ти • (vidmovljáty) impf (perfective відмо́вити)

відмовля́ти (canonical)
vidmovljáty (romanization)
відмо́вити (perfective)
відмовля́ти (imperfective infinitive)
відмовля́ть (imperfective infinitive)
відмовля́ючи (adverbial imperfective present)
відмовля́вши (adverbial imperfective past)
відмовля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відмовля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відмовля́ть (first-person future imperfective singular)
відмовля́тиму (first-person future imperfective singular)
відмовля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відмовля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відмовля́ть (future imperfective second-person singular)
відмовля́тимеш (future imperfective second-person singular)
відмовля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відмовля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відмовля́ть (future imperfective singular third-person)
відмовля́тиме (future imperfective singular third-person)
відмовля́єм (first-person imperfective plural present)
відмовля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відмовля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відмовля́ть (first-person future imperfective plural)
відмовля́тимемо (first-person future imperfective plural)
відмовля́тимем (first-person future imperfective plural)
відмовля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відмовля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відмовля́ть (future imperfective plural second-person)
відмовля́тимете (future imperfective plural second-person)
відмовля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відмовля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відмовля́ть (future imperfective plural third-person)
відмовля́тимуть (future imperfective plural third-person)
відмовля́ймо (first-person imperative plural)
відмовля́й (imperative second-person singular)
відмовля́йте (imperative plural second-person)
відмовля́в (masculine past singular)
відмовля́ли (masculine past plural)
відмовля́ла (feminine past singular)
відмовля́ли (feminine past plural)
відмовля́ло (neuter past singular)
відмовля́ли (neuter past plural)

Uk-відмовляти.ogg

From від- (vid-) + мовля́ти (movljáty) or відмо́вити (vidmóvyty) + -я́ти (-játy). Compare Belarusian адмаўля́ць (admaŭljácʹ), Polish odmawiać.

кому́сь комусь#Ukrainian

кому́сь комусь#Ukrainian


розслаблятися

розслабля́тися

розсла́битися

розслабля́тися • (rozslabljátysja) impf (perfective розсла́битися)

розслабля́тися (canonical)
rozslabljátysja (romanization)
розсла́битися (perfective)
розслабля́тися (imperfective infinitive)
розслабля́тись (imperfective infinitive)
розслабля́ться (imperfective infinitive)
розслабля́ючись (adverbial imperfective present)
розслабля́вшись (adverbial imperfective past)
розслабля́юся (first-person imperfective present singular)
розслабля́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розслабля́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розслабля́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розслабля́ться (first-person future imperfective singular)
розслабля́тимусь (first-person future imperfective singular)
розслабля́тимуся (first-person future imperfective singular)
розслабля́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розслабля́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розслабля́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розслабля́ться (future imperfective second-person singular)
розслабля́тимешся (future imperfective second-person singular)
розслабля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де розслабля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де розслабля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де розслабля́ться (future imperfective singular third-person)
розслабля́тиметься (future imperfective singular third-person)
розслабля́ємся (first-person imperfective plural present)
розслабля́ємося (first-person imperfective plural present)
розслабля́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розслабля́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розслабля́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розслабля́ться (first-person future imperfective plural)
розслабля́тимемось (first-person future imperfective plural)
розслабля́тимемося (first-person future imperfective plural)
розслабля́тимемся (first-person future imperfective plural)
розслабля́єтеся (imperfective plural present second-person)
розслабля́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розслабля́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розслабля́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розслабля́ться (future imperfective plural second-person)
розслабля́тиметесь (future imperfective plural second-person)
розслабля́тиметеся (future imperfective plural second-person)
розслабля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розслабля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розслабля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розслабля́ться (future imperfective plural third-person)
розслабля́тимуться (future imperfective plural third-person)
розслабля́ймося (first-person imperative plural)
розслабля́ймось (first-person imperative plural)
розслабля́йся (imperative second-person singular)
розслабля́йсь (imperative second-person singular)
розслабля́йтеся (imperative plural second-person)
розслабля́йтесь (imperative plural second-person)
розслабля́вся (masculine past singular)
розслабля́всь (masculine past singular)
розслабля́лися (masculine past plural)
розслабля́лись (masculine past plural)
розслабля́лася (feminine past singular)
розслабля́лась (feminine past singular)
розслабля́лися (feminine past plural)
розслабля́лись (feminine past plural)
розслабля́лося (neuter past singular)
розслабля́лось (neuter past singular)
розслабля́лися (neuter past plural)
розслабля́лись (neuter past plural)

uk-conj

розслабля́тися<1a.impf>

Uk-розслаблятися.ogg

From розслабля́ти (rozslabljáty) + -ся (-sja). Compare Russian расслабля́ться (rasslabljátʹsja), Belarusian расслабля́цца (rasslabljácca).

af

розслабля́ти

cog

расслабля́ться

расслабля́цца

розслабля́ти розслабляти#Ukrainian

passive of розслабля́ти impf (rozslabljáty)


крушити

uk-verb

круши́ти • (krušýty) impf (perfective скруши́ти)

круши́ти (canonical)
krušýty (romanization)
скруши́ти (perfective)
круши́ти (imperfective infinitive)
круши́ть (imperfective infinitive)
кру́шений (imperfective passive past)
impersonal: кру́шено (imperfective passive past)
кру́шачи (adverbial imperfective present)
круши́вши (adverbial imperfective past)
крушу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду круши́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду круши́ть (first-person future imperfective singular)
круши́тиму (first-person future imperfective singular)
кру́шиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш круши́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш круши́ть (future imperfective second-person singular)
круши́тимеш (future imperfective second-person singular)
кру́шить (imperfective present singular third-person)
бу́де круши́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де круши́ть (future imperfective singular third-person)
круши́тиме (future imperfective singular third-person)
кру́шим (first-person imperfective plural present)
кру́шимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо круши́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо круши́ть (first-person future imperfective plural)
круши́тимемо (first-person future imperfective plural)
круши́тимем (first-person future imperfective plural)
кру́шите (imperfective plural present second-person)
бу́дете круши́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете круши́ть (future imperfective plural second-person)
круши́тимете (future imperfective plural second-person)
кру́шать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть круши́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть круши́ть (future imperfective plural third-person)
круши́тимуть (future imperfective plural third-person)
круші́м (first-person imperative plural)
круші́мо (first-person imperative plural)
круши́ (imperative second-person singular)
круші́ть (imperative plural second-person)
круши́в (masculine past singular)
круши́ли (masculine past plural)
круши́ла (feminine past singular)
круши́ли (feminine past plural)
круши́ло (neuter past singular)
круши́ли (neuter past plural)

(dated, poetic) to distress, to grieve, to afflict


розслаблювати

розсла́блювати

розсла́блювати • (rozslábljuvaty) impf (perfective розсла́бити)

розсла́блювати (canonical)
rozslábljuvaty (romanization)
розсла́бити (perfective)
розсла́блювати (imperfective infinitive)
розсла́блювать (imperfective infinitive)
розсла́блюваний (imperfective passive past)
impersonal: розсла́блювано (imperfective passive past)
розсла́блюючи (adverbial imperfective present)
розсла́блювавши (adverbial imperfective past)
розсла́блюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розсла́блювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розсла́блювать (first-person future imperfective singular)
розсла́блюватиму (first-person future imperfective singular)
розсла́блюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розсла́блювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розсла́блювать (future imperfective second-person singular)
розсла́блюватимеш (future imperfective second-person singular)
розсла́блює (imperfective present singular third-person)
бу́де розсла́блювати (future imperfective singular third-person)
бу́де розсла́блювать (future imperfective singular third-person)
розсла́блюватиме (future imperfective singular third-person)
розсла́блюєм (first-person imperfective plural present)
розсла́блюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розсла́блювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розсла́блювать (first-person future imperfective plural)
розсла́блюватимемо (first-person future imperfective plural)
розсла́блюватимем (first-person future imperfective plural)
розсла́блюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розсла́блювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розсла́блювать (future imperfective plural second-person)
розсла́блюватимете (future imperfective plural second-person)
розсла́блюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розсла́блювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розсла́блювать (future imperfective plural third-person)
розсла́блюватимуть (future imperfective plural third-person)
розсла́блюймо (first-person imperative plural)
розсла́блюй (imperative second-person singular)
розсла́блюйте (imperative plural second-person)
розсла́блював (masculine past singular)
розсла́блювали (masculine past plural)
розсла́блювала (feminine past singular)
розсла́блювали (feminine past plural)
розсла́блювало (neuter past singular)
розсла́блювали (neuter past plural)

From розсла́бити (rozslábyty) + ювати (juvaty).


смутити

uk-verb

смути́ти • (smutýty) impf (perfective засмути́ти)

смути́ти (canonical)
smutýty (romanization)
засмути́ти (perfective)
смути́ти (imperfective infinitive)
смути́ть (imperfective infinitive)
сму́чений (imperfective passive past)
impersonal: сму́чено (imperfective passive past)
сму́тячи (adverbial imperfective present)
смути́вши (adverbial imperfective past)
смучу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду смути́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду смути́ть (first-person future imperfective singular)
смути́тиму (first-person future imperfective singular)
сму́тиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш смути́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш смути́ть (future imperfective second-person singular)
смути́тимеш (future imperfective second-person singular)
сму́тить (imperfective present singular third-person)
бу́де смути́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де смути́ть (future imperfective singular third-person)
смути́тиме (future imperfective singular third-person)
сму́тим (first-person imperfective plural present)
сму́тимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо смути́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо смути́ть (first-person future imperfective plural)
смути́тимемо (first-person future imperfective plural)
смути́тимем (first-person future imperfective plural)
сму́тите (imperfective plural present second-person)
бу́дете смути́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете смути́ть (future imperfective plural second-person)
смути́тимете (future imperfective plural second-person)
сму́тять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть смути́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть смути́ть (future imperfective plural third-person)
смути́тимуть (future imperfective plural third-person)
смуті́м (first-person imperative plural)
смуті́мо (first-person imperative plural)
смути́ (imperative second-person singular)
смуті́ть (imperative plural second-person)
смути́в (masculine past singular)
смути́ли (masculine past plural)
смути́ла (feminine past singular)
смути́ли (feminine past plural)
смути́ло (neuter past singular)
смути́ли (neuter past plural)

Uk-смутити.ogg

Inherited from Proto-Slavic *sъmǫtiti. By surface analysis, с- (s-) + мутити (mutyty).

surf

(figuratively) to make gloomy/depressing


побоюватися

uk-verb

побо́юватися

побо́юватися (canonical)
pobójuvatysja (romanization)
побо́юватися (imperfective infinitive)
побо́юватись (imperfective infinitive)
побо́юваться (imperfective infinitive)
побо́юючись (adverbial imperfective present)
побо́ювавшись (adverbial imperfective past)
побо́ююся (first-person imperfective present singular)
побо́ююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду побо́юватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду побо́юватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду побо́юваться (first-person future imperfective singular)
побо́юватимусь (first-person future imperfective singular)
побо́юватимуся (first-person future imperfective singular)
побо́юєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш побо́юватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш побо́юватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш побо́юваться (future imperfective second-person singular)
побо́юватимешся (future imperfective second-person singular)
побо́юється (imperfective present singular third-person)
бу́де побо́юватися (future imperfective singular third-person)
бу́де побо́юватись (future imperfective singular third-person)
бу́де побо́юваться (future imperfective singular third-person)
побо́юватиметься (future imperfective singular third-person)
побо́юємся (first-person imperfective plural present)
побо́юємося (first-person imperfective plural present)
побо́юємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо побо́юватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо побо́юватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо побо́юваться (first-person future imperfective plural)
побо́юватимемось (first-person future imperfective plural)
побо́юватимемося (first-person future imperfective plural)
побо́юватимемся (first-person future imperfective plural)
побо́юєтеся (imperfective plural present second-person)
побо́юєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете побо́юватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете побо́юватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете побо́юваться (future imperfective plural second-person)
побо́юватиметесь (future imperfective plural second-person)
побо́юватиметеся (future imperfective plural second-person)
побо́юються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть побо́юватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть побо́юватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть побо́юваться (future imperfective plural third-person)
побо́юватимуться (future imperfective plural third-person)
побо́юймося (first-person imperative plural)
побо́юймось (first-person imperative plural)
побо́юйся (imperative second-person singular)
побо́юйсь (imperative second-person singular)
побо́юйтеся (imperative plural second-person)
побо́юйтесь (imperative plural second-person)
побо́ювався (masculine past singular)
побо́ювавсь (masculine past singular)
побо́ювалися (masculine past plural)
побо́ювались (masculine past plural)
побо́ювалася (feminine past singular)
побо́ювалась (feminine past singular)
побо́ювалися (feminine past plural)
побо́ювались (feminine past plural)
побо́ювалося (neuter past singular)
побо́ювалось (neuter past singular)
побо́ювалися (neuter past plural)
побо́ювались (neuter past plural)

uk-conj

побо́юватися<2a.impf>

[pɔˈbɔjʊʋɐtesʲɐ]

Uk-побоюватися.ogg

From побоя́тися (pobojátysja) + -юва́ти (-juváty).


куняти

uk-verb

куня́ти • (kunjáty) impf (perfective покуня́ти)

куня́ти (canonical)
kunjáty (romanization)
покуня́ти (perfective)
куня́ти (imperfective infinitive)
куня́ть (imperfective infinitive)
куня́ючи (adverbial imperfective present)
куня́вши (adverbial imperfective past)
куня́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду куня́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду куня́ть (first-person future imperfective singular)
куня́тиму (first-person future imperfective singular)
куня́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш куня́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш куня́ть (future imperfective second-person singular)
куня́тимеш (future imperfective second-person singular)
куня́є (imperfective present singular third-person)
бу́де куня́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де куня́ть (future imperfective singular third-person)
куня́тиме (future imperfective singular third-person)
куня́єм (first-person imperfective plural present)
куня́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо куня́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо куня́ть (first-person future imperfective plural)
куня́тимемо (first-person future imperfective plural)
куня́тимем (first-person future imperfective plural)
куня́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете куня́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете куня́ть (future imperfective plural second-person)
куня́тимете (future imperfective plural second-person)
куня́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть куня́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть куня́ть (future imperfective plural third-person)
куня́тимуть (future imperfective plural third-person)
куня́ймо (first-person imperative plural)
куня́й (imperative second-person singular)
куня́йте (imperative plural second-person)
куня́в (masculine past singular)
куня́ли (masculine past plural)
куня́ла (feminine past singular)
куня́ли (feminine past plural)
куня́ло (neuter past singular)
куня́ли (neuter past plural)

Uncertain. Cognate with Serbo-Croatian куњати/kunjati (“to nap; to be ill”); possibly with Czech okouněti (“to stare”) and Slovak okúňať (“to work lazily”).

(colloquial) to doze, to drowse, to snooze, to nap, to slumber


оддячити

оддя́чити • (oddjáčyty) pf (imperfective оддя́чувати)

оддя́чити (canonical)
oddjáčyty (romanization)
оддя́чувати (imperfective)
оддя́чити (infinitive perfective)
оддя́чить (infinitive perfective)
оддя́чивши (adverbial past perfective)
оддя́чу (first-person future perfective singular)
оддя́чиш (future perfective second-person singular)
оддя́чить (future perfective singular third-person)
оддя́чим (first-person future perfective plural)
оддя́чимо (first-person future perfective plural)
оддя́чите (future perfective plural second-person)
оддя́чать (future perfective plural third-person)
оддя́чмо (first-person imperative plural)
оддя́ч (imperative second-person singular)
оддя́чте (imperative plural second-person)
оддя́чив (masculine past singular)
оддя́чили (masculine past plural)
оддя́чила (feminine past singular)
оддя́чили (feminine past plural)
оддя́чило (neuter past singular)
оддя́чили (neuter past plural)

віддя́чити віддячити#Ukrainian

Alternative form of віддя́чити (viddjáčyty)


віддячити

віддя́чувати

віддя́чити • (viddjáčyty) pf (imperfective віддя́чувати)

віддя́чити (canonical)
viddjáčyty (romanization)
віддя́чувати (imperfective)
віддя́чити (infinitive perfective)
віддя́чить (infinitive perfective)
віддя́чивши (adverbial past perfective)
віддя́чу (first-person future perfective singular)
віддя́чиш (future perfective second-person singular)
віддя́чить (future perfective singular third-person)
віддя́чим (first-person future perfective plural)
віддя́чимо (first-person future perfective plural)
віддя́чите (future perfective plural second-person)
віддя́чать (future perfective plural third-person)
віддя́чмо (first-person imperative plural)
віддя́ч (imperative second-person singular)
віддя́чте (imperative plural second-person)
віддя́чив (masculine past singular)
віддя́чили (masculine past plural)
віддя́чила (feminine past singular)
віддя́чили (feminine past plural)
віддя́чило (neuter past singular)
віддя́чили (neuter past plural)

Uk-віддячити.ogg

від- (vid-) + дя́кувати (djákuvaty) + -ити (-yty)

af

to return/repay someone's kindness/favour

(figuratively) to pay back, to repay (to extract revenge)


вкрасти

uk-verb

вкра́сти • (vkrásty) pf (imperfective кра́сти)

вкра́сти (canonical)
vkrásty (romanization)
кра́сти (imperfective)
вкра́сти (infinitive perfective)
вкра́дений (passive past perfective)
impersonal: вкра́дено (passive past perfective)
вкра́вши (adverbial past perfective)
вкра́ду (first-person future perfective singular)
вкраду́ (first-person future perfective singular)
вкра́деш (future perfective second-person singular)
вкра́де (future perfective singular third-person)
вкра́дем (first-person future perfective plural)
вкра́демо (first-person future perfective plural)
вкра́дете (future perfective plural second-person)
вкра́дуть (future perfective plural third-person)
вкра́дьмо (first-person imperative plural)
вкра́дім (first-person imperative plural)
вкра́дімо (first-person imperative plural)
вкрадь (imperative second-person singular)
вкра́ди (imperative second-person singular)
вкра́дьте (imperative plural second-person)
вкра́діть (imperative plural second-person)
вкрав (masculine past singular)
вкра́ли (masculine past plural)
вкра́ла (feminine past singular)
вкра́ли (feminine past plural)
вкра́ло (neuter past singular)
вкра́ли (neuter past plural)

uk-conj

вкра́ду, вкраду́

Uk-вкрасти.ogg


формуватися

uk-verb

формува́тися

сформува́тися

формува́тися • (formuvátysja) impf (perfective сформува́тися)

формува́тися (canonical)
formuvátysja (romanization)
сформува́тися (perfective)
формува́тися (imperfective infinitive)
формува́тись (imperfective infinitive)
формува́ться (imperfective infinitive)
форму́ючись (adverbial imperfective present)
формува́вшись (adverbial imperfective past)
форму́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де формува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де формува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де формува́ться (future imperfective singular third-person)
формува́тиметься (future imperfective singular third-person)
форму́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть формува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть формува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть формува́ться (future imperfective plural third-person)
формува́тимуться (future imperfective plural third-person)
формува́вся (masculine past singular)
формува́всь (masculine past singular)
формува́лися (masculine past plural)
формува́лись (masculine past plural)
формува́лася (feminine past singular)
формува́лась (feminine past singular)
формува́лися (feminine past plural)
формува́лись (feminine past plural)
формува́лося (neuter past singular)
формува́лось (neuter past singular)
формува́лися (neuter past plural)
формува́лись (neuter past plural)

From формува́ти (formuváty) + -ся (-sja). Compare Russian формирова́ться (formirovátʹsja), Belarusian фармірава́цца (farmiravácca), Polish formować się.

cog

формирова́ться

фармірава́цца

формува́ти формувати#Ukrainian


заплачеш

head

запла́чеш • (zapláčeš)

запла́чеш (canonical)
zapláčeš (romanization)

запла́кати заплакати#Ukrainian

second-person singular future indicative of запла́кати pf (zaplákaty)


заплачуть

запла́чуть • (zapláčutʹ)

запла́чуть (canonical)
zapláčutʹ (romanization)

[zɐˈpɫat͡ʃʊtʲ]

запла́кати заплакати#Ukrainian

third-person plural future indicative of запла́кати pf (zaplákaty)


заплачемо

запла́чемо • (zapláčemo)

запла́чемо (canonical)
zapláčemo (romanization)

Alternative form: запла́чем (zapláčem)

запла́кати заплакати#Ukrainian

first-person plural future indicative of запла́кати pf (zaplákaty)


вкрадений

вкра́дений • (vkrádenyj)

вкра́дений (canonical)
vkrádenyj (romanization)
вкра́дений (masculine nominative)
вкра́дене (neuter nominative)
вкра́дена (feminine nominative)
вкра́дені (nominative plural)
вкра́деного (genitive masculine neuter)
вкра́деної (feminine genitive)
вкра́дених (genitive plural)
вкра́деному (dative masculine neuter)
вкра́деній (dative feminine)
вкра́деним (dative plural)
вкра́деного (accusative animate masculine)
вкра́дене (accusative neuter)
вкра́дену (accusative feminine)
вкра́дених (accusative animate plural)
вкра́дений (accusative inanimate masculine)
вкра́дені (accusative inanimate plural)
вкра́деним (instrumental masculine neuter)
вкра́деною (feminine instrumental)
вкра́деними (instrumental plural)
вкра́деному (locative masculine neuter)
вкра́денім (locative masculine neuter)
вкра́деній (feminine locative)
вкра́дених (locative plural)

вкра́сти вкрасти#Ukrainian

passive adjectival past participle of вкра́сти pf (vkrásty)


украдений

укра́дений • (ukrádenyj)

укра́дений (canonical)
ukrádenyj (romanization)
укра́дений (masculine nominative)
укра́дене (neuter nominative)
укра́дена (feminine nominative)
укра́дені (nominative plural)
укра́деного (genitive masculine neuter)
укра́деної (feminine genitive)
укра́дених (genitive plural)
укра́деному (dative masculine neuter)
укра́деній (dative feminine)
укра́деним (dative plural)
укра́деного (accusative animate masculine)
укра́дене (accusative neuter)
укра́дену (accusative feminine)
укра́дених (accusative animate plural)
укра́дений (accusative inanimate masculine)
укра́дені (accusative inanimate plural)
укра́деним (instrumental masculine neuter)
укра́деною (feminine instrumental)
укра́деними (instrumental plural)
укра́деному (locative masculine neuter)
укра́денім (locative masculine neuter)
укра́деній (feminine locative)
укра́дених (locative plural)

укра́сти украсти#Ukrainian

passive adjectival past participle of укра́сти pf (ukrásty)


заплакати

uk-verb

запла́кати • (zaplákaty) pf

запла́кати (canonical)
zaplákaty (romanization)
запла́кати (infinitive perfective)
запла́кать (infinitive perfective)
запла́каний (passive past perfective)
impersonal: запла́кано (passive past perfective)
запла́кавши (adverbial past perfective)
запла́чу (first-person future perfective singular)
запла́чеш (future perfective second-person singular)
запла́че (future perfective singular third-person)
запла́чем (first-person future perfective plural)
запла́чемо (first-person future perfective plural)
запла́чете (future perfective plural second-person)
запла́чуть (future perfective plural third-person)
запла́чмо (first-person imperative plural)
запла́ч (imperative second-person singular)
запла́чте (imperative plural second-person)
запла́кав (masculine past singular)
запла́кали (masculine past plural)
запла́кала (feminine past singular)
запла́кали (feminine past plural)
запла́кало (neuter past singular)
запла́кали (neuter past plural)

Uk-заплакати.ogg

From за- (za-) + пла́кати (plákaty). Compare Russian запла́кать (zaplákatʹ), Belarusian запла́каць (zaplákacʹ), Polish zapłakać.

(intransitive) to start crying, to start weeping, to cry

(transitive, colloquial) to moisten with tears


пробурмотів

head

пробурмоті́в

пробурмоті́в • (proburmotív)

пробурмоті́в (canonical)
proburmotív (romanization)

пробурмоті́ти пробурмотіти#Ukrainian

masculine singular past indicative of пробурмоті́ти pf (proburmotíty)


трудитися

uk-verb

потруди́тися

труди́тися • (trudýtysja) impf (perfective потруди́тися)

труди́тися (canonical)
trudýtysja (romanization)
потруди́тися (perfective)
труди́тися (imperfective infinitive)
труди́тись (imperfective infinitive)
труди́ться (imperfective infinitive)
тру́дячись (adverbial imperfective present)
труди́вшись (adverbial imperfective past)
труджу́ся (first-person imperfective present singular)
труджу́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду труди́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду труди́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду труди́ться (first-person future imperfective singular)
труди́тимусь (first-person future imperfective singular)
труди́тимуся (first-person future imperfective singular)
тру́дишся (imperfective present second-person singular)
бу́деш труди́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш труди́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш труди́ться (future imperfective second-person singular)
труди́тимешся (future imperfective second-person singular)
тру́диться (imperfective present singular third-person)
бу́де труди́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де труди́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де труди́ться (future imperfective singular third-person)
труди́тиметься (future imperfective singular third-person)
тру́димся (first-person imperfective plural present)
тру́димося (first-person imperfective plural present)
тру́димось (first-person imperfective plural present)
бу́демо труди́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо труди́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо труди́ться (first-person future imperfective plural)
труди́тимемось (first-person future imperfective plural)
труди́тимемося (first-person future imperfective plural)
труди́тимемся (first-person future imperfective plural)
тру́дитеся (imperfective plural present second-person)
тру́дитесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете труди́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете труди́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете труди́ться (future imperfective plural second-person)
труди́тиметесь (future imperfective plural second-person)
труди́тиметеся (future imperfective plural second-person)
тру́дяться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть труди́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть труди́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть труди́ться (future imperfective plural third-person)
труди́тимуться (future imperfective plural third-person)
труді́мся (first-person imperative plural)
труді́мося (first-person imperative plural)
труді́мось (first-person imperative plural)
труди́ся (imperative second-person singular)
труди́сь (imperative second-person singular)
труді́ться (imperative plural second-person)
труди́вся (masculine past singular)
труди́всь (masculine past singular)
труди́лися (masculine past plural)
труди́лись (masculine past plural)
труди́лася (feminine past singular)
труди́лась (feminine past singular)
труди́лися (feminine past plural)
труди́лись (feminine past plural)
труди́лося (neuter past singular)
труди́лось (neuter past singular)
труди́лися (neuter past plural)
труди́лись (neuter past plural)

uk-conj

труди́тися<4c.impf>

Uk-трудитися.ogg

From труди́ти (trudýty) + -ся (-sja). Compare Russian труди́ться (trudítʹsja).

to labour (UK), to labor (US), to toil, to work


пробурмотіти

uk-verb

пробурмоті́ти

пробурмоті́ти • (proburmotíty) pf (imperfective бурмоті́ти)

пробурмоті́ти (canonical)
proburmotíty (romanization)
бурмоті́ти (imperfective)
пробурмоті́ти (infinitive perfective)
пробурмоті́ть (infinitive perfective)
пробурмоті́вши (adverbial past perfective)
пробурмочу́ (first-person future perfective singular)
пробурмоти́ш (future perfective second-person singular)
пробурмоти́ть (future perfective singular third-person)
пробурмоти́м (first-person future perfective plural)
пробурмотимо́ (first-person future perfective plural)
пробурмотите́ (future perfective plural second-person)
пробурмотя́ть (future perfective plural third-person)
пробурмоті́м (first-person imperative plural)
пробурмоті́мо (first-person imperative plural)
пробурмоти́ (imperative second-person singular)
пробурмоті́ть (imperative plural second-person)
пробурмоті́в (masculine past singular)
пробурмоті́ли (masculine past plural)
пробурмоті́ла (feminine past singular)
пробурмоті́ли (feminine past plural)
пробурмоті́ло (neuter past singular)
пробурмоті́ли (neuter past plural)

From про- (pro-) + бурмоті́ти (burmotíty).


зштовхнутися

зштовхну́тися

зішто́вхуватися

зшто́вхуватися

зштовхну́тися • (zštovxnútysja) pf (imperfective зішто́вхуватися or зшто́вхуватися)

зштовхну́тися (canonical)
zštovxnútysja (romanization)
зішто́вхуватися (imperfective)
зшто́вхуватися (imperfective)
зштовхну́тися (infinitive perfective)
зштовхну́тись (infinitive perfective)
зштовхну́ться (infinitive perfective)
зштовхну́вшись (adverbial past perfective)
зштовхну́ся (first-person future perfective singular)
зштовхну́сь (first-person future perfective singular)
зштовхне́шся (future perfective second-person singular)
зштовхне́ться (future perfective singular third-person)
зштовхне́мся (first-person future perfective plural)
зштовхнемо́ся (first-person future perfective plural)
зштовхнемо́сь (first-person future perfective plural)
зштовхнете́ся (future perfective plural second-person)
зштовхнете́сь (future perfective plural second-person)
зштовхну́ться (future perfective plural third-person)
зштовхні́мся (first-person imperative plural)
зштовхні́мося (first-person imperative plural)
зштовхні́мось (first-person imperative plural)
зштовхни́ся (imperative second-person singular)
зштовхни́сь (imperative second-person singular)
зштовхні́ться (imperative plural second-person)
зштовхну́вся (masculine past singular)
зштовхну́всь (masculine past singular)
зштовхну́лися (masculine past plural)
зштовхну́лись (masculine past plural)
зштовхну́лася (feminine past singular)
зштовхну́лась (feminine past singular)
зштовхну́лися (feminine past plural)
зштовхну́лись (feminine past plural)
зштовхну́лося (neuter past singular)
зштовхну́лось (neuter past singular)
зштовхну́лися (neuter past plural)
зштовхну́лись (neuter past plural)

uk-conj

зштовхну́тися<3b.pf>

From зштовхну́ти (zštovxnúty) + -ся (-sja).

зіштовхну́тися зіштовхнутися#Ukrainian

Alternative form of зіштовхну́тися pf (zištovxnútysja).


зіштовхнутися

uk-verb

зіштовхну́тися

зішто́вхуватися

зшто́вхуватися

зіштовхну́тися • (zištovxnútysja) pf (imperfective зішто́вхуватися or зшто́вхуватися)

зіштовхну́тися (canonical)
zištovxnútysja (romanization)
зішто́вхуватися (imperfective)
зшто́вхуватися (imperfective)
зіштовхну́тися (infinitive perfective)
зіштовхну́тись (infinitive perfective)
зіштовхну́ться (infinitive perfective)
зіштовхну́вшись (adverbial past perfective)
зіштовхну́ся (first-person future perfective singular)
зіштовхну́сь (first-person future perfective singular)
зіштовхне́шся (future perfective second-person singular)
зіштовхне́ться (future perfective singular third-person)
зіштовхне́мся (first-person future perfective plural)
зіштовхнемо́ся (first-person future perfective plural)
зіштовхнемо́сь (first-person future perfective plural)
зіштовхнете́ся (future perfective plural second-person)
зіштовхнете́сь (future perfective plural second-person)
зіштовхну́ться (future perfective plural third-person)
зіштовхні́мся (first-person imperative plural)
зіштовхні́мося (first-person imperative plural)
зіштовхні́мось (first-person imperative plural)
зіштовхни́ся (imperative second-person singular)
зіштовхни́сь (imperative second-person singular)
зіштовхні́ться (imperative plural second-person)
зіштовхну́вся (masculine past singular)
зіштовхну́всь (masculine past singular)
зіштовхну́лися (masculine past plural)
зіштовхну́лись (masculine past plural)
зіштовхну́лася (feminine past singular)
зіштовхну́лась (feminine past singular)
зіштовхну́лися (feminine past plural)
зіштовхну́лись (feminine past plural)
зіштовхну́лося (neuter past singular)
зіштовхну́лось (neuter past singular)
зіштовхну́лися (neuter past plural)
зіштовхну́лись (neuter past plural)

uk-conj

зіштовхну́тися<3b.pf>

From зіштовхну́ти (zištovxnúty) + -ся (-sja).

af

зіштовхну́ти

to collide (with), to bump, to bump into

to bump into, to encounter, to run into (unexpectedly meet; meet by chance)

to face, to be confronted (with), to run into, to run up against (:need, problem, etc.)

(rare) to clash (come into violent conflict)


заснути

uk-verb

засну́ти • (zasnúty) pf (imperfective засипа́ти or засина́ти)

засну́ти (canonical)
zasnúty (romanization)
засипа́ти (imperfective)
засина́ти (imperfective)
засну́ти (infinitive perfective)
засну́ть (infinitive perfective)
засну́вши (adverbial past perfective)
засну́ (first-person future perfective singular)
засне́ш (future perfective second-person singular)
засне́ (future perfective singular third-person)
засне́м (first-person future perfective plural)
заснемо́ (first-person future perfective plural)
заснете́ (future perfective plural second-person)
засну́ть (future perfective plural third-person)
засні́м (first-person imperative plural)
засні́мо (first-person imperative plural)
засни́ (imperative second-person singular)
засні́ть (imperative plural second-person)
засну́в (masculine past singular)
засну́ли (masculine past plural)
засну́ла (feminine past singular)
засну́ли (feminine past plural)
засну́ло (neuter past singular)
засну́ли (neuter past plural)

Uk-заснути.ogg

From за- (za-) + Proto-Slavic *sъpnǫti. Compare Russian засну́ть (zasnútʹ), Belarusian засну́ць (zasnúcʹ), Polish zasnąć.


зштовхуватися

зшто́вхуватися

зіштовхну́тися

зштовхну́тися

зшто́вхуватися • (zštóvxuvatysja) impf (perfective зіштовхну́тися or зштовхну́тися)

зшто́вхуватися (canonical)
zštóvxuvatysja (romanization)
зіштовхну́тися (perfective)
зштовхну́тися (perfective)
зшто́вхуватися (imperfective infinitive)
зшто́вхуватись (imperfective infinitive)
зшто́вхуваться (imperfective infinitive)
зшто́вхуючись (adverbial imperfective present)
зшто́вхувавшись (adverbial imperfective past)
зшто́вхуюся (first-person imperfective present singular)
зшто́вхуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду зшто́вхуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду зшто́вхуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду зшто́вхуваться (first-person future imperfective singular)
зшто́вхуватимусь (first-person future imperfective singular)
зшто́вхуватимуся (first-person future imperfective singular)
зшто́вхуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш зшто́вхуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш зшто́вхуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш зшто́вхуваться (future imperfective second-person singular)
зшто́вхуватимешся (future imperfective second-person singular)
зшто́вхується (imperfective present singular third-person)
бу́де зшто́вхуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де зшто́вхуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де зшто́вхуваться (future imperfective singular third-person)
зшто́вхуватиметься (future imperfective singular third-person)
зшто́вхуємся (first-person imperfective plural present)
зшто́вхуємося (first-person imperfective plural present)
зшто́вхуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо зшто́вхуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо зшто́вхуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо зшто́вхуваться (first-person future imperfective plural)
зшто́вхуватимемось (first-person future imperfective plural)
зшто́вхуватимемося (first-person future imperfective plural)
зшто́вхуватимемся (first-person future imperfective plural)
зшто́вхуєтеся (imperfective plural present second-person)
зшто́вхуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете зшто́вхуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете зшто́вхуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете зшто́вхуваться (future imperfective plural second-person)
зшто́вхуватиметесь (future imperfective plural second-person)
зшто́вхуватиметеся (future imperfective plural second-person)
зшто́вхуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зшто́вхуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зшто́вхуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зшто́вхуваться (future imperfective plural third-person)
зшто́вхуватимуться (future imperfective plural third-person)
зшто́вхуймося (first-person imperative plural)
зшто́вхуймось (first-person imperative plural)
зшто́вхуйся (imperative second-person singular)
зшто́вхуйсь (imperative second-person singular)
зшто́вхуйтеся (imperative plural second-person)
зшто́вхуйтесь (imperative plural second-person)
зшто́вхувався (masculine past singular)
зшто́вхувавсь (masculine past singular)
зшто́вхувалися (masculine past plural)
зшто́вхувались (masculine past plural)
зшто́вхувалася (feminine past singular)
зшто́вхувалась (feminine past singular)
зшто́вхувалися (feminine past plural)
зшто́вхувались (feminine past plural)
зшто́вхувалося (neuter past singular)
зшто́вхувалось (neuter past singular)
зшто́вхувалися (neuter past plural)
зшто́вхувались (neuter past plural)

uk-conj

зшто́вхуватися<2a.impf>

[ˈʃːtɔu̯xʊʋɐtesʲɐ]

Uk-зштовхуватися.ogg

From зшто́вхувати (zštóvxuvaty) + -ся (-sja).

af

зшто́вхувати

зішто́вхуватися зіштовхуватися#Ukrainian

Alternative form of зішто́вхуватися impf (zištóvxuvatysja).


зіштовхуватися

uk-verb

зішто́вхуватися

зіштовхну́тися

зштовхну́тися

зішто́вхуватися • (zištóvxuvatysja) impf (perfective зіштовхну́тися or зштовхну́тися)

зішто́вхуватися (canonical)
zištóvxuvatysja (romanization)
зіштовхну́тися (perfective)
зштовхну́тися (perfective)
зішто́вхуватися (imperfective infinitive)
зішто́вхуватись (imperfective infinitive)
зішто́вхуваться (imperfective infinitive)
зішто́вхуючись (adverbial imperfective present)
зішто́вхувавшись (adverbial imperfective past)
зішто́вхуюся (first-person imperfective present singular)
зішто́вхуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду зішто́вхуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду зішто́вхуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду зішто́вхуваться (first-person future imperfective singular)
зішто́вхуватимусь (first-person future imperfective singular)
зішто́вхуватимуся (first-person future imperfective singular)
зішто́вхуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш зішто́вхуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш зішто́вхуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш зішто́вхуваться (future imperfective second-person singular)
зішто́вхуватимешся (future imperfective second-person singular)
зішто́вхується (imperfective present singular third-person)
бу́де зішто́вхуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де зішто́вхуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де зішто́вхуваться (future imperfective singular third-person)
зішто́вхуватиметься (future imperfective singular third-person)
зішто́вхуємся (first-person imperfective plural present)
зішто́вхуємося (first-person imperfective plural present)
зішто́вхуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо зішто́вхуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо зішто́вхуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо зішто́вхуваться (first-person future imperfective plural)
зішто́вхуватимемось (first-person future imperfective plural)
зішто́вхуватимемося (first-person future imperfective plural)
зішто́вхуватимемся (first-person future imperfective plural)
зішто́вхуєтеся (imperfective plural present second-person)
зішто́вхуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете зішто́вхуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете зішто́вхуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете зішто́вхуваться (future imperfective plural second-person)
зішто́вхуватиметесь (future imperfective plural second-person)
зішто́вхуватиметеся (future imperfective plural second-person)
зішто́вхуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зішто́вхуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зішто́вхуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зішто́вхуваться (future imperfective plural third-person)
зішто́вхуватимуться (future imperfective plural third-person)
зішто́вхуймося (first-person imperative plural)
зішто́вхуймось (first-person imperative plural)
зішто́вхуйся (imperative second-person singular)
зішто́вхуйсь (imperative second-person singular)
зішто́вхуйтеся (imperative plural second-person)
зішто́вхуйтесь (imperative plural second-person)
зішто́вхувався (masculine past singular)
зішто́вхувавсь (masculine past singular)
зішто́вхувалися (masculine past plural)
зішто́вхувались (masculine past plural)
зішто́вхувалася (feminine past singular)
зішто́вхувалась (feminine past singular)
зішто́вхувалися (feminine past plural)
зішто́вхувались (feminine past plural)
зішто́вхувалося (neuter past singular)
зішто́вхувалось (neuter past singular)
зішто́вхувалися (neuter past plural)
зішто́вхувались (neuter past plural)

uk-conj

зішто́вхуватися<2a.impf>

[zʲiʃˈtɔu̯xʊʋɐtesʲɐ]

Uk-зіштовхуватися.ogg

From зішто́вхувати (zištóvxuvaty) + -ся (-sja).

af

зішто́вхувати