централізований

head

централізо́ваний

централізо́ваний • (centralizóvanyj)

централізо́ваний (canonical)
centralizóvanyj (romanization)
централізо́ваний (masculine nominative)
централізо́ване (neuter nominative)
централізо́вана (feminine nominative)
централізо́вані (nominative plural)
централізо́ваного (genitive masculine neuter)
централізо́ваної (feminine genitive)
централізо́ваних (genitive plural)
централізо́ваному (dative masculine neuter)
централізо́ваній (dative feminine)
централізо́ваним (dative plural)
централізо́ваного (accusative animate masculine)
централізо́ване (accusative neuter)
централізо́вану (accusative feminine)
централізо́ваних (accusative animate plural)
централізо́ваний (accusative inanimate masculine)
централізо́вані (accusative inanimate plural)
централізо́ваним (instrumental masculine neuter)
централізо́ваною (feminine instrumental)
централізо́ваними (instrumental plural)
централізо́ваному (locative masculine neuter)
централізо́ванім (locative masculine neuter)
централізо́ваній (feminine locative)
централізо́ваних (locative plural)

uk-adecl

централізо́ваний

централізува́ти централізувати#Ukrainian

passive adjectival past participle of централізува́ти impf or pf (centralizuváty)


претендувати

uk-verb

претендува́ти

претендува́ти (canonical)
pretenduváty (romanization)
претендува́ти (imperfective infinitive)
претендува́ть (imperfective infinitive)
претенду́ючи (adverbial imperfective present)
претендува́вши (adverbial imperfective past)
претенду́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду претендува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду претендува́ть (first-person future imperfective singular)
претендува́тиму (first-person future imperfective singular)
претенду́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш претендува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш претендува́ть (future imperfective second-person singular)
претендува́тимеш (future imperfective second-person singular)
претенду́є (imperfective present singular third-person)
бу́де претендува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де претендува́ть (future imperfective singular third-person)
претендува́тиме (future imperfective singular third-person)
претенду́єм (first-person imperfective plural present)
претенду́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо претендува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо претендува́ть (first-person future imperfective plural)
претендува́тимемо (first-person future imperfective plural)
претендува́тимем (first-person future imperfective plural)
претенду́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете претендува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете претендува́ть (future imperfective plural second-person)
претендува́тимете (future imperfective plural second-person)
претенду́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть претендува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть претендува́ть (future imperfective plural third-person)
претендува́тимуть (future imperfective plural third-person)
претенду́ймо (first-person imperative plural)
претенду́й (imperative second-person singular)
претенду́йте (imperative plural second-person)
претендува́в (masculine past singular)
претендува́ли (masculine past plural)
претендува́ла (feminine past singular)
претендува́ли (feminine past plural)
претендува́ло (neuter past singular)
претендува́ли (neuter past plural)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-претендувати.wav

From Latin praetendō + -ува́ти (-uváty). Compare Russian претендова́ть (pretendovátʹ), Belarusian прэтэндава́ць (pretendavácʹ), Polish pretendować.

cog

претендова́ть

прэтэндава́ць

to aspire, to claim, to have pretensions, to lay claim, to make a claim (assert or demand ownership)

Я не претенду́ю на всезнання́. ― Ja ne pretendúju na vseznannjá. ― I don't claim to be omniscient.

to claim, to pretend, to purport (assert possession of qualities, capabilities or knowledge, especially those that one does not have)


розгалузитися

uk-verb

розгалу́зитися

розгалу́жуватися

розгалу́зитися • (rozhalúzytysja) pf (imperfective розгалу́жуватися)

розгалу́зитися (canonical)
rozhalúzytysja (romanization)
розгалу́жуватися (imperfective)
розгалу́зитися (infinitive perfective)
розгалу́зитись (infinitive perfective)
розгалу́зиться (infinitive perfective)
розгалу́зившись (adverbial past perfective)
розгалу́зиться (future perfective singular third-person)
розгалу́зяться (future perfective plural third-person)
розгалу́зився (masculine past singular)
розгалу́зивсь (masculine past singular)
розгалу́зилися (masculine past plural)
розгалу́зились (masculine past plural)
розгалу́зилася (feminine past singular)
розгалу́зилась (feminine past singular)
розгалу́зилися (feminine past plural)
розгалу́зились (feminine past plural)
розгалу́зилося (neuter past singular)
розгалу́зилось (neuter past singular)
розгалу́зилися (neuter past plural)
розгалу́зились (neuter past plural)

uk-conj

розгалу́зитися<4a.pf.3only>

From розгалу́зити (rozhalúzyty) + -ся (-sja). Compare Belarusian разгалінава́цца (razhalinavácca), Polish rozgałęzić się.

af

розгалу́зити

cog

разгалінава́цца

to branch out, to ramify (divide into branches; expand in the manner of branches)

розгалу́зити розгалузити#Ukrainian

passive of розгалу́зити pf (rozhalúzyty)


таврувати

таврува́ти (canonical)
tavruváty (romanization)
таврува́ти (imperfective infinitive)
таврува́ть (imperfective infinitive)
тавро́ваний (imperfective passive past)
impersonal: тавро́вано (imperfective passive past)
тавру́ючи (adverbial imperfective present)
таврува́вши (adverbial imperfective past)
тавру́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду таврува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду таврува́ть (first-person future imperfective singular)
таврува́тиму (first-person future imperfective singular)
тавру́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш таврува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш таврува́ть (future imperfective second-person singular)
таврува́тимеш (future imperfective second-person singular)
тавру́є (imperfective present singular third-person)
бу́де таврува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де таврува́ть (future imperfective singular third-person)
таврува́тиме (future imperfective singular third-person)
тавру́єм (first-person imperfective plural present)
тавру́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо таврува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо таврува́ть (first-person future imperfective plural)
таврува́тимемо (first-person future imperfective plural)
таврува́тимем (first-person future imperfective plural)
тавру́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете таврува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете таврува́ть (future imperfective plural second-person)
таврува́тимете (future imperfective plural second-person)
тавру́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть таврува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть таврува́ть (future imperfective plural third-person)
таврува́тимуть (future imperfective plural third-person)
тавру́ймо (first-person imperative plural)
тавру́й (imperative second-person singular)
тавру́йте (imperative plural second-person)
таврува́в (masculine past singular)
таврува́ли (masculine past plural)
таврува́ла (feminine past singular)
таврува́ли (feminine past plural)
таврува́ло (neuter past singular)
таврува́ли (neuter past plural)

Uk-таврувати.ogg

(literally) to brand (mark with a branding iron)

таврува́ти ганьбо́ю

to stigmatize (literally, “to brand with shame”)


звучати

uk-verb

звуча́ти • (zvučáty) impf

звуча́ти (canonical)
zvučáty (romanization)
звуча́ти (imperfective infinitive)
звуча́ть (imperfective infinitive)
звучачи́ (adverbial imperfective present)
звуча́вши (adverbial imperfective past)
звучи́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де звуча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де звуча́ть (future imperfective singular third-person)
звуча́тиме (future imperfective singular third-person)
звуча́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть звуча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть звуча́ть (future imperfective plural third-person)
звуча́тимуть (future imperfective plural third-person)
звуча́в (masculine past singular)
звуча́ли (masculine past plural)
звуча́ла (feminine past singular)
звуча́ли (feminine past plural)
звуча́ло (neuter past singular)
звуча́ли (neuter past plural)

Uk-звучати.ogg

From звук (zvuk) + -а́ти (-áty). Compare Russian звуча́ть (zvučátʹ).


розгалужуватися

розгалу́жуватися

розгалу́зитися

розгалу́жуватися • (rozhalúžuvatysja) impf (perfective розгалу́зитися)

розгалу́жуватися (canonical)
rozhalúžuvatysja (romanization)
розгалу́зитися (perfective)
розгалу́жуватися (imperfective infinitive)
розгалу́жуватись (imperfective infinitive)
розгалу́жуваться (imperfective infinitive)
розгалу́жуючись (adverbial imperfective present)
розгалу́жувавшись (adverbial imperfective past)
розгалу́жується (imperfective present singular third-person)
бу́де розгалу́жуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де розгалу́жуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де розгалу́жуваться (future imperfective singular third-person)
розгалу́жуватиметься (future imperfective singular third-person)
розгалу́жуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розгалу́жуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розгалу́жуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розгалу́жуваться (future imperfective plural third-person)
розгалу́жуватимуться (future imperfective plural third-person)
розгалу́жувався (masculine past singular)
розгалу́жувавсь (masculine past singular)
розгалу́жувалися (masculine past plural)
розгалу́жувались (masculine past plural)
розгалу́жувалася (feminine past singular)
розгалу́жувалась (feminine past singular)
розгалу́жувалися (feminine past plural)
розгалу́жувались (feminine past plural)
розгалу́жувалося (neuter past singular)
розгалу́жувалось (neuter past singular)
розгалу́жувалися (neuter past plural)
розгалу́жувались (neuter past plural)

uk-conj

розгалу́жуватися<2a.impf.3only>

[rɔzɦɐˈɫuʒʊʋɐtesʲɐ]

From розгалу́жувати (rozhalúžuvaty) + -ся (-sja). Compare Belarusian разгаліно́ўвацца (razhalinóŭvacca), Polish rozgałęziać się.

af

розгалу́жувати

cog

разгаліно́ўвацца

розгалу́жувати розгалужувати#Ukrainian

passive of розгалу́жувати impf (rozhalúžuvaty)


гучати

uk-verb

гуча́ти • (hučáty) impf

гуча́ти (canonical)
hučáty (romanization)
гуча́ти (imperfective infinitive)
гуча́ть (imperfective infinitive)
гучачи́ (adverbial imperfective present)
гуча́вши (adverbial imperfective past)
гучу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду гуча́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду гуча́ть (first-person future imperfective singular)
гуча́тиму (first-person future imperfective singular)
гучи́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш гуча́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш гуча́ть (future imperfective second-person singular)
гуча́тимеш (future imperfective second-person singular)
гучи́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де гуча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де гуча́ть (future imperfective singular third-person)
гуча́тиме (future imperfective singular third-person)
гучи́м (first-person imperfective plural present)
гучимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо гуча́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо гуча́ть (first-person future imperfective plural)
гуча́тимемо (first-person future imperfective plural)
гуча́тимем (first-person future imperfective plural)
гучите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете гуча́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете гуча́ть (future imperfective plural second-person)
гуча́тимете (future imperfective plural second-person)
гуча́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гуча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гуча́ть (future imperfective plural third-person)
гуча́тимуть (future imperfective plural third-person)
гучі́м (first-person imperative plural)
гучі́мо (first-person imperative plural)
гучи́ (imperative second-person singular)
гучі́ть (imperative plural second-person)
гуча́в (masculine past singular)
гуча́ли (masculine past plural)
гуча́ла (feminine past singular)
гуча́ли (feminine past plural)
гуча́ло (neuter past singular)
гуча́ли (neuter past plural)

From гук (huk) + яти (jaty). Related to гука́ти (hukáty).


розростися

розроста́тися

розрости́ся • (rozrostýsja) pf (imperfective розроста́тися)

розрости́ся (canonical)
rozrostýsja (romanization)
розроста́тися (imperfective)
розрости́ся (infinitive perfective)
розрости́сь (infinitive perfective)
розрі́сшись (adverbial past perfective)
розросту́ся (first-person future perfective singular)
розросту́сь (first-person future perfective singular)
розросте́шся (future perfective second-person singular)
розросте́ться (future perfective singular third-person)
розросте́мся (first-person future perfective plural)
розростемо́ся (first-person future perfective plural)
розростемо́сь (first-person future perfective plural)
розростете́ся (future perfective plural second-person)
розростете́сь (future perfective plural second-person)
розросту́ться (future perfective plural third-person)
розрості́мся (first-person imperative plural)
розрості́мося (first-person imperative plural)
розрості́мось (first-person imperative plural)
розрости́ся (imperative second-person singular)
розрости́сь (imperative second-person singular)
розрості́ться (imperative plural second-person)
розрі́сся (masculine past singular)
розросли́ся (masculine past plural)
розросли́сь (masculine past plural)
розросла́ся (feminine past singular)
розросла́сь (feminine past singular)
розросли́ся (feminine past plural)
розросли́сь (feminine past plural)
розросло́ся (neuter past singular)
розросло́сь (neuter past singular)
розросли́ся (neuter past plural)
розросли́сь (neuter past plural)

uk-conj

розрости́ся<7b.pf.ст>

From роз- (roz-) + рости́ (rostý) + -ся (-sja). Compare Russian разрасти́сь (razrastísʹ), Belarusian разрасці́ся (razrascísja), Polish rozrosnąć się.

af

(third person only) to grow, to burgeon, to expand, to spread


розрив

head

розри́в • (rozrýv)

розри́в (canonical)
rozrýv (romanization)

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

розри́ти розрити#Ukrainian

second-person singular imperative of розри́ти pf (rozrýty)


розростатися

uk-verb

розроста́тися

розроста́тися • (rozrostátysja) impf (perfective розрости́ся)

розроста́тися (canonical)
rozrostátysja (romanization)
розрости́ся (perfective)
розроста́тися (imperfective infinitive)
розроста́тись (imperfective infinitive)
розроста́ться (imperfective infinitive)
розроста́ючись (adverbial imperfective present)
розроста́вшись (adverbial imperfective past)
розроста́юся (first-person imperfective present singular)
розроста́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розроста́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розроста́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розроста́ться (first-person future imperfective singular)
розроста́тимусь (first-person future imperfective singular)
розроста́тимуся (first-person future imperfective singular)
розроста́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розроста́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розроста́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розроста́ться (future imperfective second-person singular)
розроста́тимешся (future imperfective second-person singular)
розроста́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де розроста́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де розроста́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де розроста́ться (future imperfective singular third-person)
розроста́тиметься (future imperfective singular third-person)
розроста́ємся (first-person imperfective plural present)
розроста́ємося (first-person imperfective plural present)
розроста́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розроста́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розроста́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розроста́ться (first-person future imperfective plural)
розроста́тимемось (first-person future imperfective plural)
розроста́тимемося (first-person future imperfective plural)
розроста́тимемся (first-person future imperfective plural)
розроста́єтеся (imperfective plural present second-person)
розроста́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розроста́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розроста́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розроста́ться (future imperfective plural second-person)
розроста́тиметесь (future imperfective plural second-person)
розроста́тиметеся (future imperfective plural second-person)
розроста́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розроста́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розроста́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розроста́ться (future imperfective plural third-person)
розроста́тимуться (future imperfective plural third-person)
розроста́ймося (first-person imperative plural)
розроста́ймось (first-person imperative plural)
розроста́йся (imperative second-person singular)
розроста́йсь (imperative second-person singular)
розроста́йтеся (imperative plural second-person)
розроста́йтесь (imperative plural second-person)
розроста́вся (masculine past singular)
розроста́всь (masculine past singular)
розроста́лися (masculine past plural)
розроста́лись (masculine past plural)
розроста́лася (feminine past singular)
розроста́лась (feminine past singular)
розроста́лися (feminine past plural)
розроста́лись (feminine past plural)
розроста́лося (neuter past singular)
розроста́лось (neuter past singular)
розроста́лися (neuter past plural)
розроста́лись (neuter past plural)

uk-conj

розроста́тися<1a.impf>

Inherited from Proto-Slavic *orz-orstati sę. By surface analysis, розрости́ся (rozrostýsja) + -а́ти (-áty). Compare Russian разраста́ться (razrastátʹsja), Belarusian разраста́цца (razrastácca), Polish rozrastać się.

cog

разраста́ться

разраста́цца


молотити

молоти́ти (canonical)
molotýty (romanization)
молоти́ти (imperfective infinitive)
молоти́ть (imperfective infinitive)
моло́чений (imperfective passive past)
impersonal: моло́чено (imperfective passive past)
моло́тячи (adverbial imperfective present)
молоти́вши (adverbial imperfective past)
молочу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду молоти́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду молоти́ть (first-person future imperfective singular)
молоти́тиму (first-person future imperfective singular)
моло́тиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш молоти́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш молоти́ть (future imperfective second-person singular)
молоти́тимеш (future imperfective second-person singular)
моло́тить (imperfective present singular third-person)
бу́де молоти́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де молоти́ть (future imperfective singular third-person)
молоти́тиме (future imperfective singular third-person)
моло́тим (first-person imperfective plural present)
моло́тимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо молоти́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо молоти́ть (first-person future imperfective plural)
молоти́тимемо (first-person future imperfective plural)
молоти́тимем (first-person future imperfective plural)
моло́тите (imperfective plural present second-person)
бу́дете молоти́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете молоти́ть (future imperfective plural second-person)
молоти́тимете (future imperfective plural second-person)
моло́тять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть молоти́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть молоти́ть (future imperfective plural third-person)
молоти́тимуть (future imperfective plural third-person)
молоті́м (first-person imperative plural)
молоті́мо (first-person imperative plural)
молоти́ (imperative second-person singular)
молоті́ть (imperative plural second-person)
молоти́в (masculine past singular)
молоти́ли (masculine past plural)
молоти́ла (feminine past singular)
молоти́ли (feminine past plural)
молоти́ло (neuter past singular)
молоти́ли (neuter past plural)

(agriculture) to thresh, to flail (separate the grain from the straw or husks (chaff) with a flail or machinery)

(figuratively, colloquial) to beat, to hit, to pound

(figuratively, familiar) to chow down, to gorge oneself (on) (eat vigorously)


домінувати

домінува́ти (canonical)
dominuváty (romanization)
домінува́ти (imperfective infinitive)
домінува́ть (imperfective infinitive)
доміну́ючи (adverbial imperfective present)
домінува́вши (adverbial imperfective past)
доміну́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду домінува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду домінува́ть (first-person future imperfective singular)
домінува́тиму (first-person future imperfective singular)
доміну́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш домінува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш домінува́ть (future imperfective second-person singular)
домінува́тимеш (future imperfective second-person singular)
доміну́є (imperfective present singular third-person)
бу́де домінува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де домінува́ть (future imperfective singular third-person)
домінува́тиме (future imperfective singular third-person)
доміну́єм (first-person imperfective plural present)
доміну́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо домінува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо домінува́ть (first-person future imperfective plural)
домінува́тимемо (first-person future imperfective plural)
домінува́тимем (first-person future imperfective plural)
доміну́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете домінува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете домінува́ть (future imperfective plural second-person)
домінува́тимете (future imperfective plural second-person)
доміну́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть домінува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть домінува́ть (future imperfective plural third-person)
домінува́тимуть (future imperfective plural third-person)
доміну́ймо (first-person imperative plural)
доміну́й (imperative second-person singular)
доміну́йте (imperative plural second-person)
домінува́в (masculine past singular)
домінува́ли (masculine past plural)
домінува́ла (feminine past singular)
домінува́ли (feminine past plural)
домінува́ло (neuter past singular)
домінува́ли (neuter past plural)

Derived via Western European languages from Latin dominō + -ува́ти (-uváty). Compare Russian домини́ровать (dominírovatʹ), Belarusian дамінава́ць (daminavácʹ), Polish dominować.

домини́ровать

(intransitive, literary) to dominate, to predominate, to prevail (over: над + instrumental)


героїзувати

uk-verb

героїзува́ти

героїзува́ти • (herojizuváty) impf or pf

героїзува́ти (canonical)
herojizuváty (romanization)
героїзува́ти (infinitive)
героїзува́ть (infinitive)
героїзо́ваний (passive past)
impersonal: героїзо́вано (passive past)
героїзу́ючи (adverbial present)
героїзува́вши (adverbial past)
героїзу́ю (first-person future singular)
бу́ду героїзува́ти (first-person singular)
бу́ду героїзува́ть (first-person singular)
героїзува́тиму (first-person singular)
героїзу́єш (future second-person singular)
бу́деш героїзува́ти (second-person singular)
бу́деш героїзува́ть (second-person singular)
героїзува́тимеш (second-person singular)
героїзу́є (future singular third-person)
бу́де героїзува́ти (singular third-person)
бу́де героїзува́ть (singular third-person)
героїзува́тиме (singular third-person)
героїзу́єм (first-person future plural)
героїзу́ємо (first-person future plural)
бу́демо героїзува́ти (first-person plural)
бу́демо героїзува́ть (first-person plural)
героїзува́тимемо (first-person plural)
героїзува́тимем (first-person plural)
героїзу́єте (future plural second-person)
бу́дете героїзува́ти (plural second-person)
бу́дете героїзува́ть (plural second-person)
героїзува́тимете (plural second-person)
героїзу́ють (future plural third-person)
бу́дуть героїзува́ти (plural third-person)
бу́дуть героїзува́ть (plural third-person)
героїзува́тимуть (plural third-person)
героїзу́ймо (first-person imperative plural)
героїзу́й (imperative second-person singular)
героїзу́йте (imperative plural second-person)
героїзува́в (masculine past singular)
героїзува́ли (masculine past plural)
героїзува́ла (feminine past singular)
героїзува́ли (feminine past plural)
героїзува́ло (neuter past singular)
героїзува́ли (neuter past plural)

From героїз(а́ція) (herojiz(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian героизи́ровать (geroizírovatʹ), Belarusian гераізава́ць (hjeraizavácʹ), Polish heroizować.

af

героїз(а́ція)

cog

героизи́ровать

гераізава́ць


зміцнений

head

змі́цнений • (zmícnenyj)

змі́цнений (canonical)
zmícnenyj (romanization)
змі́цнений (masculine nominative)
змі́цнене (neuter nominative)
змі́цнена (feminine nominative)
змі́цнені (nominative plural)
змі́цненого (genitive masculine neuter)
змі́цненої (feminine genitive)
змі́цнених (genitive plural)
змі́цненому (dative masculine neuter)
змі́цненій (dative feminine)
змі́цненим (dative plural)
змі́цненого (accusative animate masculine)
змі́цнене (accusative neuter)
змі́цнену (accusative feminine)
змі́цнених (accusative animate plural)
змі́цнений (accusative inanimate masculine)
змі́цнені (accusative inanimate plural)
змі́цненим (instrumental masculine neuter)
змі́цненою (feminine instrumental)
змі́цненими (instrumental plural)
змі́цненому (locative masculine neuter)
змі́цненім (locative masculine neuter)
змі́цненій (feminine locative)
змі́цнених (locative plural)

зміцни́ти зміцнити#Ukrainian

adjectival past passive participle of зміцни́ти pf (zmicnýty): reinforced, strengthened


гукати

uk-verb

гука́ти • (hukáty) impf (perfective погука́ти or гукну́ти)

гука́ти (canonical)
hukáty (romanization)
погука́ти (perfective)
гукну́ти (perfective)
гука́ти (imperfective infinitive)
гука́ть (imperfective infinitive)
гу́каний (imperfective passive past)
impersonal: гу́кано (imperfective passive past)
гука́ючи (adverbial imperfective present)
гука́вши (adverbial imperfective past)
гука́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду гука́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду гука́ть (first-person future imperfective singular)
гука́тиму (first-person future imperfective singular)
гука́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш гука́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш гука́ть (future imperfective second-person singular)
гука́тимеш (future imperfective second-person singular)
гука́є (imperfective present singular third-person)
бу́де гука́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де гука́ть (future imperfective singular third-person)
гука́тиме (future imperfective singular third-person)
гука́єм (first-person imperfective plural present)
гука́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо гука́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо гука́ть (first-person future imperfective plural)
гука́тимемо (first-person future imperfective plural)
гука́тимем (first-person future imperfective plural)
гука́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете гука́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете гука́ть (future imperfective plural second-person)
гука́тимете (future imperfective plural second-person)
гука́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гука́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гука́ть (future imperfective plural third-person)
гука́тимуть (future imperfective plural third-person)
гука́ймо (first-person imperative plural)
гука́й (imperative second-person singular)
гука́йте (imperative plural second-person)
гука́в (masculine past singular)
гука́ли (masculine past plural)
гука́ла (feminine past singular)
гука́ли (feminine past plural)
гука́ло (neuter past singular)
гука́ли (neuter past plural)

From Proto-Slavic *gukati. By surface analysis, гук (huk) + ати (aty).


керований

head

керо́ваний • (keróvanyj)

керо́ваний (canonical)
keróvanyj (romanization)
керо́ваний (masculine nominative)
керо́ване (neuter nominative)
керо́вана (feminine nominative)
керо́вані (nominative plural)
керо́ваного (genitive masculine neuter)
керо́ваної (feminine genitive)
керо́ваних (genitive plural)
керо́ваному (dative masculine neuter)
керо́ваній (dative feminine)
керо́ваним (dative plural)
керо́ваного (accusative animate masculine)
керо́ване (accusative neuter)
керо́вану (accusative feminine)
керо́ваних (accusative animate plural)
керо́ваний (accusative inanimate masculine)
керо́вані (accusative inanimate plural)
керо́ваним (instrumental masculine neuter)
керо́ваною (feminine instrumental)
керо́ваними (instrumental plural)
керо́ваному (locative masculine neuter)
керо́ванім (locative masculine neuter)
керо́ваній (feminine locative)
керо́ваних (locative plural)

uk-adecl

керо́ваний<>

протитанкова керована ракета

керо́ваний снаря́д

керо́ваний термоя́дерний реа́ктор

керо́ваний да́ними

керований на відстані

керува́ти керувати#Ukrainian

past adjectival passive participle of керува́ти impf (keruváty) (guided, controlled, governed, conducted)


укомплектовувати

uk-verb

укомплекто́вувати

укомплектува́ти

укомплекто́вувати • (ukomplektóvuvaty) impf (perfective укомплектува́ти)

укомплекто́вувати (canonical)
ukomplektóvuvaty (romanization)
укомплектува́ти (perfective)
укомплекто́вувати (imperfective infinitive)
укомплекто́вувать (imperfective infinitive)
укомплекто́вуючи (adverbial imperfective present)
укомплекто́вувавши (adverbial imperfective past)
укомплекто́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду вкомплекто́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вкомплекто́вувать (first-person future imperfective singular)
укомплекто́вуватиму (first-person future imperfective singular)
укомплекто́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш укомплекто́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш укомплекто́вувать (future imperfective second-person singular)
укомплекто́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
укомплекто́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де вкомплекто́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де вкомплекто́вувать (future imperfective singular third-person)
укомплекто́вуватиме (future imperfective singular third-person)
укомплекто́вуєм (first-person imperfective plural present)
укомплекто́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вкомплекто́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вкомплекто́вувать (first-person future imperfective plural)
укомплекто́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
укомплекто́вуватимем (first-person future imperfective plural)
укомплекто́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вкомплекто́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вкомплекто́вувать (future imperfective plural second-person)
укомплекто́вуватимете (future imperfective plural second-person)
укомплекто́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть укомплекто́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть укомплекто́вувать (future imperfective plural third-person)
укомплекто́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
укомплекто́вуймо (first-person imperative plural)
укомплекто́вуй (imperative second-person singular)
укомплекто́вуйте (imperative plural second-person)
укомплекто́вував (masculine past singular)
укомплекто́вували (masculine past plural)
укомплекто́вувала (feminine past singular)
укомплекто́вували (feminine past plural)
укомплекто́вувало (neuter past singular)
укомплекто́вували (neuter past plural)

uk-conj

укомплекто́вувати<2a.impf.tr.-ppp>

From the укомплекто́в- (ukomplektóv-) stem of укомплектува́ти (ukomplektuváty) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian укомплекто́вывать (ukomplektóvyvatʹ), Belarusian укамплекто́ўваць (ukampljektóŭvacʹ).

af

укомплектува́ти

cog

укомплекто́вывать

укамплекто́ўваць

(transitive) to complete, to replenish, to bring up to strength, to bring up to full complement


комплектувати

uk-verb

комплектува́ти

скомплектува́ти

комплектува́ти • (komplektuváty) impf (perfective скомплектува́ти)

комплектува́ти (canonical)
komplektuváty (romanization)
скомплектува́ти (perfective)
комплектува́ти (imperfective infinitive)
комплектува́ть (imperfective infinitive)
комплекто́ваний (imperfective passive past)
impersonal: комплекто́вано (imperfective passive past)
комплекту́ючи (adverbial imperfective present)
комплектува́вши (adverbial imperfective past)
комплекту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду комплектува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду комплектува́ть (first-person future imperfective singular)
комплектува́тиму (first-person future imperfective singular)
комплекту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш комплектува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш комплектува́ть (future imperfective second-person singular)
комплектува́тимеш (future imperfective second-person singular)
комплекту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де комплектува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де комплектува́ть (future imperfective singular third-person)
комплектува́тиме (future imperfective singular third-person)
комплекту́єм (first-person imperfective plural present)
комплекту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо комплектува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо комплектува́ть (first-person future imperfective plural)
комплектува́тимемо (first-person future imperfective plural)
комплектува́тимем (first-person future imperfective plural)
комплекту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете комплектува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете комплектува́ть (future imperfective plural second-person)
комплектува́тимете (future imperfective plural second-person)
комплекту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть комплектува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть комплектува́ть (future imperfective plural third-person)
комплектува́тимуть (future imperfective plural third-person)
комплекту́ймо (first-person imperative plural)
комплекту́й (imperative second-person singular)
комплекту́йте (imperative plural second-person)
комплектува́в (masculine past singular)
комплектува́ли (masculine past plural)
комплектува́ла (feminine past singular)
комплектува́ли (feminine past plural)
комплектува́ло (neuter past singular)
комплектува́ли (neuter past plural)

From комплект (komplekt) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian комплектова́ть (komplektovátʹ), Belarusian камплектава́ць (kampljektavácʹ), Polish kompletować.

cog

комплектова́ть

камплектава́ць

to assemble, to put together (:a set of items)

to complete, to equip (make whole or entire, especially by supplementing with equipment, staff, etc.)


укомплектувати

uk-verb

укомплектува́ти

укомплекто́вувати

укомплектува́ти • (ukomplektuváty) pf (imperfective укомплекто́вувати)

укомплектува́ти (canonical)
ukomplektuváty (romanization)
укомплекто́вувати (imperfective)
укомплектува́ти (infinitive perfective)
укомплектува́ть (infinitive perfective)
укомплекто́ваний (passive past perfective)
impersonal: укомплекто́вано (passive past perfective)
укомплектува́вши (adverbial past perfective)
укомплекту́ю (first-person future perfective singular)
укомплекту́єш (future perfective second-person singular)
укомплекту́є (future perfective singular third-person)
укомплекту́єм (first-person future perfective plural)
укомплекту́ємо (first-person future perfective plural)
укомплекту́єте (future perfective plural second-person)
укомплекту́ють (future perfective plural third-person)
укомплекту́ймо (first-person imperative plural)
укомплекту́й (imperative second-person singular)
укомплекту́йте (imperative plural second-person)
укомплектува́в (masculine past singular)
укомплектува́ли (masculine past plural)
укомплектува́ла (feminine past singular)
укомплектува́ли (feminine past plural)
укомплектува́ло (neuter past singular)
укомплектува́ли (neuter past plural)

uk-conj

укомплектува́ти<2a.pf.tr.ppp>

From у- (u-) + комплектува́ти (komplektuváty). Compare Russian укомплектова́ть (ukomplektovátʹ), Belarusian укамплектава́ць (ukampljektavácʹ).

af

комплектува́ти

cog

укомплектова́ть

укамплектава́ць


розмінувати

uk-verb

розмінува́ти

розміно́вувати

розмінува́ти • (rozminuváty) pf (imperfective розміно́вувати)

розмінува́ти (canonical)
rozminuváty (romanization)
розміно́вувати (imperfective)
розмінува́ти (infinitive perfective)
розмінува́ть (infinitive perfective)
розміно́ваний (passive past perfective)
impersonal: розміно́вано (passive past perfective)
розмінува́вши (adverbial past perfective)
розміну́ю (first-person future perfective singular)
розміну́єш (future perfective second-person singular)
розміну́є (future perfective singular third-person)
розміну́єм (first-person future perfective plural)
розміну́ємо (first-person future perfective plural)
розміну́єте (future perfective plural second-person)
розміну́ють (future perfective plural third-person)
розміну́ймо (first-person imperative plural)
розміну́й (imperative second-person singular)
розміну́йте (imperative plural second-person)
розмінува́в (masculine past singular)
розмінува́ли (masculine past plural)
розмінува́ла (feminine past singular)
розмінува́ли (feminine past plural)
розмінува́ло (neuter past singular)
розмінува́ли (neuter past plural)

From роз- (roz-) + мінува́ти (minuváty).


віддати

відда́ти • (viddáty) pf (imperfective віддава́ти)

відда́ти (canonical)
viddáty (romanization)
віддава́ти (imperfective)
відда́ти (infinitive perfective)
відда́ть (infinitive perfective)
ві́дданий (passive past perfective)
impersonal: ві́ддано (passive past perfective)
відда́вши (adverbial past perfective)
відда́м (first-person future perfective singular)
віддаси́ (future perfective second-person singular)
відда́сть (future perfective singular third-person)
віддамо́ (first-person future perfective plural)
віддасте́ (future perfective plural second-person)
віддаду́ть (future perfective plural third-person)
відда́ймо (first-person imperative plural)
відда́й (imperative second-person singular)
відда́йте (imperative plural second-person)
відда́в (masculine past singular)
віддали́ (masculine past plural)
віддала́ (feminine past singular)
віддали́ (feminine past plural)
віддало́ (neuter past singular)
віддали́ (neuter past plural)

Uk-віддати.ogg

From від- (vid-) + да́ти (dáty), from Proto-Slavic *dati, Proto-Balto-Slavic *dṓˀtei, from Proto-Indo-European *dédeh₃ti (“to give”).

inh

відда́ти честь

віддати розпорядження

віддати комусь належне

відда́ти перева́гу цьо́му над тим

відда́ти віть за віть

to give back, deliver, return, restore, repay

віддати на пота́лу

віддати життя за батьківщину

віддати злочинця у руки правосуддя

відда́ти в на́йми


випростати

uk-verb

випро́стувати

випросто́вувати

ви́простати • (výprostaty) pf (imperfective випро́стувати or випросто́вувати)

ви́простати (canonical)
výprostaty (romanization)
випро́стувати (imperfective)
випросто́вувати (imperfective)
ви́простати (infinitive perfective)
ви́простать (infinitive perfective)
ви́простаний (passive past perfective)
impersonal: ви́простано (passive past perfective)
ви́проставши (adverbial past perfective)
ви́простаю (first-person future perfective singular)
ви́простаєш (future perfective second-person singular)
ви́простає (future perfective singular third-person)
ви́простаєм (first-person future perfective plural)
ви́простаємо (first-person future perfective plural)
ви́простаєте (future perfective plural second-person)
ви́простають (future perfective plural third-person)
ви́простаймо (first-person imperative plural)
ви́простай (imperative second-person singular)
ви́простайте (imperative plural second-person)
ви́простав (masculine past singular)
ви́простали (masculine past plural)
ви́простала (feminine past singular)
ви́простали (feminine past plural)
ви́простало (neuter past singular)
ви́простали (neuter past plural)

Uk-випростати.ogg

From ви (vy) + прост (prost) + -ати (-aty).


моторизований

head

моторизо́ваний

моторизо́ваний • (motoryzóvanyj)

моторизо́ваний (canonical)
motoryzóvanyj (romanization)
моторизо́ваний (masculine nominative)
моторизо́ване (neuter nominative)
моторизо́вана (feminine nominative)
моторизо́вані (nominative plural)
моторизо́ваного (genitive masculine neuter)
моторизо́ваної (feminine genitive)
моторизо́ваних (genitive plural)
моторизо́ваному (dative masculine neuter)
моторизо́ваній (dative feminine)
моторизо́ваним (dative plural)
моторизо́ваного (accusative animate masculine)
моторизо́ване (accusative neuter)
моторизо́вану (accusative feminine)
моторизо́ваних (accusative animate plural)
моторизо́ваний (accusative inanimate masculine)
моторизо́вані (accusative inanimate plural)
моторизо́ваним (instrumental masculine neuter)
моторизо́ваною (feminine instrumental)
моторизо́ваними (instrumental plural)
моторизо́ваному (locative masculine neuter)
моторизо́ванім (locative masculine neuter)
моторизо́ваній (feminine locative)
моторизо́ваних (locative plural)

uk-adecl

моторизо́ваний<>

моторизува́ти моторизувати#Ukrainian

past adjectival passive participle of моторизува́ти impf or pf (motoryzuváty)

моторизува́ти моторизувати#Ukrainian


виголосити

uk-verb

виголо́шувати

ви́голосити • (výholosyty) pf (imperfective виголо́шувати)

ви́голосити (canonical)
výholosyty (romanization)
виголо́шувати (imperfective)
ви́голосити (infinitive perfective)
ви́голосить (infinitive perfective)
ви́голошений (passive past perfective)
impersonal: ви́голошено (passive past perfective)
ви́голосивши (adverbial past perfective)
ви́голошу (first-person future perfective singular)
ви́голосиш (future perfective second-person singular)
ви́голосить (future perfective singular third-person)
ви́голосим (first-person future perfective plural)
ви́голосимо (first-person future perfective plural)
ви́голосите (future perfective plural second-person)
ви́голосять (future perfective plural third-person)
ви́голосім (first-person imperative plural)
ви́голосімо (first-person imperative plural)
ви́голоси (imperative second-person singular)
ви́голосіть (imperative plural second-person)
ви́голосив (masculine past singular)
ви́голосили (masculine past plural)
ви́голосила (feminine past singular)
ви́голосили (feminine past plural)
ви́голосило (neuter past singular)
ви́голосили (neuter past plural)

[ˈʋɪɦɔɫɔsete]

Uk-виголосити.ogg

From ви́- (vý-) + голоси́ти (holosýty). Compare Polish wygłosić.

ви́голосити тост

ви́голосити промо́ву

to deliver, to give, to make (:utterance before an audience)

to declaim, to pronounce, to utter (say aloud in a solemn manner)


механізований

head

механізо́ваний

механізо́ваний • (mexanizóvanyj)

механізо́ваний (canonical)
mexanizóvanyj (romanization)
механізо́ваний (masculine nominative)
механізо́ване (neuter nominative)
механізо́вана (feminine nominative)
механізо́вані (nominative plural)
механізо́ваного (genitive masculine neuter)
механізо́ваної (feminine genitive)
механізо́ваних (genitive plural)
механізо́ваному (dative masculine neuter)
механізо́ваній (dative feminine)
механізо́ваним (dative plural)
механізо́ваного (accusative animate masculine)
механізо́ване (accusative neuter)
механізо́вану (accusative feminine)
механізо́ваних (accusative animate plural)
механізо́ваний (accusative inanimate masculine)
механізо́вані (accusative inanimate plural)
механізо́ваним (instrumental masculine neuter)
механізо́ваною (feminine instrumental)
механізо́ваними (instrumental plural)
механізо́ваному (locative masculine neuter)
механізо́ванім (locative masculine neuter)
механізо́ваній (feminine locative)
механізо́ваних (locative plural)

uk-adecl

механізо́ваний

механізува́ти механізувати#Ukrainian

past adjectival passive participle of механізува́ти impf or pf (mexanizuváty)


побудувати

uk-verb

побудува́ти • (pobuduváty) pf (imperfective будува́ти)

побудува́ти (canonical)
pobuduváty (romanization)
будува́ти (imperfective)
побудува́ти (infinitive perfective)
побудува́ть (infinitive perfective)
побудо́ваний (passive past perfective)
impersonal: побудо́вано (passive past perfective)
побудува́вши (adverbial past perfective)
побуду́ю (first-person future perfective singular)
побуду́єш (future perfective second-person singular)
побуду́є (future perfective singular third-person)
побуду́єм (first-person future perfective plural)
побуду́ємо (first-person future perfective plural)
побуду́єте (future perfective plural second-person)
побуду́ють (future perfective plural third-person)
побуду́ймо (first-person imperative plural)
побуду́й (imperative second-person singular)
побуду́йте (imperative plural second-person)
побудува́в (masculine past singular)
побудува́ли (masculine past plural)
побудува́ла (feminine past singular)
побудува́ли (feminine past plural)
побудува́ло (neuter past singular)
побудува́ли (neuter past plural)

Uk-побудувати.ogg

From по- (po-) + будува́ти (buduváty). Compare Belarusian пабудава́ць (pabudavácʹ), Polish pobudować.


виголошувати

виголо́шувати

виголо́шувати • (vyholóšuvaty) impf (perfective ви́голосити)

виголо́шувати (canonical)
vyholóšuvaty (romanization)
ви́голосити (perfective)
виголо́шувати (imperfective infinitive)
виголо́шувать (imperfective infinitive)
виголо́шуючи (adverbial imperfective present)
виголо́шувавши (adverbial imperfective past)
виголо́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду виголо́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду виголо́шувать (first-person future imperfective singular)
виголо́шуватиму (first-person future imperfective singular)
виголо́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш виголо́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш виголо́шувать (future imperfective second-person singular)
виголо́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
виголо́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де виголо́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де виголо́шувать (future imperfective singular third-person)
виголо́шуватиме (future imperfective singular third-person)
виголо́шуєм (first-person imperfective plural present)
виголо́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо виголо́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо виголо́шувать (first-person future imperfective plural)
виголо́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
виголо́шуватимем (first-person future imperfective plural)
виголо́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете виголо́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете виголо́шувать (future imperfective plural second-person)
виголо́шуватимете (future imperfective plural second-person)
виголо́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виголо́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виголо́шувать (future imperfective plural third-person)
виголо́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
виголо́шуймо (first-person imperative plural)
виголо́шуй (imperative second-person singular)
виголо́шуйте (imperative plural second-person)
виголо́шував (masculine past singular)
виголо́шували (masculine past plural)
виголо́шувала (feminine past singular)
виголо́шували (feminine past plural)
виголо́шувало (neuter past singular)
виголо́шували (neuter past plural)

[ʋeɦɔˈɫɔʃʊʋɐte]

Uk-виголошувати.ogg

From the виголош- (vyhološ-) stem of ви́голосити (výholosyty) + -увати (-uvaty). Compare Polish wygłaszać.

af

виголо́шувати тост

виголо́шувати промо́ву


друкований

head

друко́ваний • (drukóvanyj)

друко́ваний (canonical)
drukóvanyj (romanization)
друко́ваний (masculine nominative)
друко́ване (neuter nominative)
друко́вана (feminine nominative)
друко́вані (nominative plural)
друко́ваного (genitive masculine neuter)
друко́ваної (feminine genitive)
друко́ваних (genitive plural)
друко́ваному (dative masculine neuter)
друко́ваній (dative feminine)
друко́ваним (dative plural)
друко́ваного (accusative animate masculine)
друко́ване (accusative neuter)
друко́вану (accusative feminine)
друко́ваних (accusative animate plural)
друко́ваний (accusative inanimate masculine)
друко́вані (accusative inanimate plural)
друко́ваним (instrumental masculine neuter)
друко́ваною (feminine instrumental)
друко́ваними (instrumental plural)
друко́ваному (locative masculine neuter)
друко́ванім (locative masculine neuter)
друко́ваній (feminine locative)
друко́ваних (locative plural)

друкува́ти друкувати#Ukrainian

past adjectival passive participle of друкува́ти impf (drukuváty)


дерти

де́рти (canonical)
dérty (romanization)
де́рти (imperfective infinitive)
де́ртий (imperfective passive past)
impersonal: де́рто (imperfective passive past)
деручи́ (adverbial imperfective present)
де́рши (adverbial imperfective past)
деру́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду де́рти (first-person future imperfective singular)
де́ртиму (first-person future imperfective singular)
дере́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш де́рти (future imperfective second-person singular)
де́ртимеш (future imperfective second-person singular)
дере́ (imperfective present singular third-person)
бу́де де́рти (future imperfective singular third-person)
де́ртиме (future imperfective singular third-person)
дере́м (first-person imperfective plural present)
деремо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо де́рти (first-person future imperfective plural)
де́ртимемо (first-person future imperfective plural)
де́ртимем (first-person future imperfective plural)
дерете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете де́рти (future imperfective plural second-person)
де́ртимете (future imperfective plural second-person)
деру́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть де́рти (future imperfective plural third-person)
де́ртимуть (future imperfective plural third-person)
дері́м (first-person imperative plural)
дері́мо (first-person imperative plural)
дери́ (imperative second-person singular)
дері́ть (imperative plural second-person)
дер (masculine past singular)
де́рли (masculine past plural)
де́рла (feminine past singular)
де́рли (feminine past plural)
де́рло (neuter past singular)
де́рли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian де́рти (dérti). Cognate with Slovene drẹ́ti, Czech dřít, Polish drzeć.

inh+

Perfectives: розде́рти (rozdérty), поде́рти (podérty)

(transitive) to tear, to tear apart, to tear up

Perfectives: зде́рти (zdérty), відде́рти (viddérty)

(transitive) to tear off, to tear away, to strip off

Perfective: зде́рти (zdérty)

(transitive, figuratively, colloquial) to rip off (to charge exorbitant prices, fees, taxes, etc.)

(transitive) to cause soreness, to irritate

(impersonal) to be sore, to be irritated

(transitive, colloquial) to lash, to whip, to flog

(intransitive, colloquial) to run away, to flee


прохати

uk-verb

проха́ти • (proxáty) impf (perfective попроха́ти)

проха́ти (canonical)
proxáty (romanization)
попроха́ти (perfective)
проха́ти (imperfective infinitive)
проха́ть (imperfective infinitive)
про́ханий (imperfective passive past)
impersonal: про́хано (imperfective passive past)
проха́ючи (adverbial imperfective present)
проха́вши (adverbial imperfective past)
проха́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду проха́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду проха́ть (first-person future imperfective singular)
проха́тиму (first-person future imperfective singular)
проха́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш проха́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш проха́ть (future imperfective second-person singular)
проха́тимеш (future imperfective second-person singular)
проха́є (imperfective present singular third-person)
бу́де проха́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де проха́ть (future imperfective singular third-person)
проха́тиме (future imperfective singular third-person)
проха́єм (first-person imperfective plural present)
проха́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо проха́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо проха́ть (first-person future imperfective plural)
проха́тимемо (first-person future imperfective plural)
проха́тимем (first-person future imperfective plural)
проха́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете проха́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете проха́ть (future imperfective plural second-person)
проха́тимете (future imperfective plural second-person)
проха́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть проха́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть проха́ть (future imperfective plural third-person)
проха́тимуть (future imperfective plural third-person)
проха́ймо (first-person imperative plural)
проха́й (imperative second-person singular)
проха́йте (imperative plural second-person)
проха́в (masculine past singular)
проха́ли (masculine past plural)
проха́ла (feminine past singular)
проха́ли (feminine past plural)
проха́ло (neuter past singular)
проха́ли (neuter past plural)

Uk-прохати.ogg

From проси́ти (prosýty). Cognate with Belarusian праха́ць (praxácʹ).


орієнтований

head

орієнто́ваний

орієнто́ваний • (orijentóvanyj)

орієнто́ваний (canonical)
orijentóvanyj (romanization)
орієнто́ваний (masculine nominative)
орієнто́ване (neuter nominative)
орієнто́вана (feminine nominative)
орієнто́вані (nominative plural)
орієнто́ваного (genitive masculine neuter)
орієнто́ваної (feminine genitive)
орієнто́ваних (genitive plural)
орієнто́ваному (dative masculine neuter)
орієнто́ваній (dative feminine)
орієнто́ваним (dative plural)
орієнто́ваного (accusative animate masculine)
орієнто́ване (accusative neuter)
орієнто́вану (accusative feminine)
орієнто́ваних (accusative animate plural)
орієнто́ваний (accusative inanimate masculine)
орієнто́вані (accusative inanimate plural)
орієнто́ваним (instrumental masculine neuter)
орієнто́ваною (feminine instrumental)
орієнто́ваними (instrumental plural)
орієнто́ваному (locative masculine neuter)
орієнто́ванім (locative masculine neuter)
орієнто́ваній (feminine locative)
орієнто́ваних (locative plural)

uk-adecl

орієнто́ваний

орієнтований на користувача

орієнтува́ти орієнтувати#Ukrainian

past adjectival passive participle of орієнтува́ти impf or pf (orijentuváty)


потерпати

uk-verb

потерпа́ти • (poterpáty) impf (perfective потерпі́ти)

потерпа́ти (canonical)
poterpáty (romanization)
потерпі́ти (perfective)
потерпа́ти (imperfective infinitive)
потерпа́ть (imperfective infinitive)
потерпа́ючи (adverbial imperfective present)
потерпа́вши (adverbial imperfective past)
потерпа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду потерпа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду потерпа́ть (first-person future imperfective singular)
потерпа́тиму (first-person future imperfective singular)
потерпа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш потерпа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш потерпа́ть (future imperfective second-person singular)
потерпа́тимеш (future imperfective second-person singular)
потерпа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де потерпа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де потерпа́ть (future imperfective singular third-person)
потерпа́тиме (future imperfective singular third-person)
потерпа́єм (first-person imperfective plural present)
потерпа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо потерпа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо потерпа́ть (first-person future imperfective plural)
потерпа́тимемо (first-person future imperfective plural)
потерпа́тимем (first-person future imperfective plural)
потерпа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете потерпа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете потерпа́ть (future imperfective plural second-person)
потерпа́тимете (future imperfective plural second-person)
потерпа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть потерпа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть потерпа́ть (future imperfective plural third-person)
потерпа́тимуть (future imperfective plural third-person)
потерпа́ймо (first-person imperative plural)
потерпа́й (imperative second-person singular)
потерпа́йте (imperative plural second-person)
потерпа́в (masculine past singular)
потерпа́ли (masculine past plural)
потерпа́ла (feminine past singular)
потерпа́ли (feminine past plural)
потерпа́ло (neuter past singular)
потерпа́ли (neuter past plural)

Uk-потерпати.ogg

to suffer (from), to endure, to be in trouble, to live in misery/poverty/oppression


взаємопов'язати

взаємопов'яза́ти

взаємопов'я́зувати

взаємопов'яза́ти • (vzajemopovʺjazáty) pf (imperfective взаємопов'я́зувати)

взаємопов'яза́ти (canonical)
vzajemopovʺjazáty (romanization)
взаємопов'я́зувати (imperfective)
взаємопов'яза́ти (infinitive perfective)
взаємопов'яза́ть (infinitive perfective)
взаємопов'я́заний (passive past perfective)
impersonal: взаємопов'я́зано (passive past perfective)
взаємопов'яза́вши (adverbial past perfective)
взаємопов'яжу́ (first-person future perfective singular)
взаємопов'я́жеш (future perfective second-person singular)
взаємопов'я́же (future perfective singular third-person)
взаємопов'я́жем (first-person future perfective plural)
взаємопов'я́жемо (first-person future perfective plural)
взаємопов'я́жете (future perfective plural second-person)
взаємопов'я́жуть (future perfective plural third-person)
взаємопов'яжі́м (first-person imperative plural)
взаємопов'яжі́мо (first-person imperative plural)
взаємопов'яжи́ (imperative second-person singular)
взаємопов'яжі́ть (imperative plural second-person)
взаємопов'яза́в (masculine past singular)
взаємопов'яза́ли (masculine past plural)
взаємопов'яза́ла (feminine past singular)
взаємопов'яза́ли (feminine past plural)
взаємопов'яза́ло (neuter past singular)
взаємопов'яза́ли (neuter past plural)

uk-conj

взаємопов'яза́ти<6c.pf.tr.ppp>

From взаємо- (vzajemo-) + пов'яза́ти (povʺjazáty).

af

(transitive) to interconnect, to interlink, to interrelate


взаємопов'язувати

uk-verb

взаємопов'я́зувати

взаємопов'яза́ти

взаємопов'я́зувати • (vzajemopovʺjázuvaty) impf (perfective взаємопов'яза́ти)

взаємопов'я́зувати (canonical)
vzajemopovʺjázuvaty (romanization)
взаємопов'яза́ти (perfective)
взаємопов'я́зувати (imperfective infinitive)
взаємопов'я́зувать (imperfective infinitive)
взаємопов'я́зуючи (adverbial imperfective present)
взаємопов'я́зувавши (adverbial imperfective past)
взаємопов'я́зую (first-person imperfective present singular)
бу́ду взаємопов'я́зувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду взаємопов'я́зувать (first-person future imperfective singular)
взаємопов'я́зуватиму (first-person future imperfective singular)
взаємопов'я́зуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш узаємопов'я́зувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш узаємопов'я́зувать (future imperfective second-person singular)
взаємопов'я́зуватимеш (future imperfective second-person singular)
взаємопов'я́зує (imperfective present singular third-person)
бу́де взаємопов'я́зувати (future imperfective singular third-person)
бу́де взаємопов'я́зувать (future imperfective singular third-person)
взаємопов'я́зуватиме (future imperfective singular third-person)
взаємопов'я́зуєм (first-person imperfective plural present)
взаємопов'я́зуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо взаємопов'я́зувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо взаємопов'я́зувать (first-person future imperfective plural)
взаємопов'я́зуватимемо (first-person future imperfective plural)
взаємопов'я́зуватимем (first-person future imperfective plural)
взаємопов'я́зуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете взаємопов'я́зувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете взаємопов'я́зувать (future imperfective plural second-person)
взаємопов'я́зуватимете (future imperfective plural second-person)
взаємопов'я́зують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть узаємопов'я́зувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть узаємопов'я́зувать (future imperfective plural third-person)
взаємопов'я́зуватимуть (future imperfective plural third-person)
взаємопов'я́зуймо (first-person imperative plural)
взаємопов'я́зуй (imperative second-person singular)
взаємопов'я́зуйте (imperative plural second-person)
взаємопов'я́зував (masculine past singular)
взаємопов'я́зували (masculine past plural)
взаємопов'я́зувала (feminine past singular)
взаємопов'я́зували (feminine past plural)
взаємопов'я́зувало (neuter past singular)
взаємопов'я́зували (neuter past plural)

From взаємо- (vzajemo-) + пов'я́зувати (povʺjázuvaty) or взаємопов'яза́ти (vzajemopovʺjazáty) + -увати (-uvaty).

af

пов'я́зувати

взаємопов'яза́ти


спеціалізований

head

спеціалізо́ваний

спеціалізо́ваний • (specializóvanyj)

спеціалізо́ваний (canonical)
specializóvanyj (romanization)
спеціалізо́ваний (masculine nominative)
спеціалізо́ване (neuter nominative)
спеціалізо́вана (feminine nominative)
спеціалізо́вані (nominative plural)
спеціалізо́ваного (genitive masculine neuter)
спеціалізо́ваної (feminine genitive)
спеціалізо́ваних (genitive plural)
спеціалізо́ваному (dative masculine neuter)
спеціалізо́ваній (dative feminine)
спеціалізо́ваним (dative plural)
спеціалізо́ваного (accusative animate masculine)
спеціалізо́ване (accusative neuter)
спеціалізо́вану (accusative feminine)
спеціалізо́ваних (accusative animate plural)
спеціалізо́ваний (accusative inanimate masculine)
спеціалізо́вані (accusative inanimate plural)
спеціалізо́ваним (instrumental masculine neuter)
спеціалізо́ваною (feminine instrumental)
спеціалізо́ваними (instrumental plural)
спеціалізо́ваному (locative masculine neuter)
спеціалізо́ванім (locative masculine neuter)
спеціалізо́ваній (feminine locative)
спеціалізо́ваних (locative plural)

uk-adecl

спеціалізо́ваний

спеціалізува́ти спеціалізувати#Ukrainian

passive adjectival past participle of спеціалізува́ти impf or pf (specializuváty)


взаємопов'язаний

head

взаємопов'я́заний

взаємопов'я́заний • (vzajemopovʺjázanyj)

взаємопов'я́заний (canonical)
vzajemopovʺjázanyj (romanization)
взаємопов'я́заний (masculine nominative)
взаємопов'я́зане (neuter nominative)
взаємопов'я́зана (feminine nominative)
взаємопов'я́зані (nominative plural)
взаємопов'я́заного (genitive masculine neuter)
взаємопов'я́заної (feminine genitive)
взаємопов'я́заних (genitive plural)
взаємопов'я́заному (dative masculine neuter)
взаємопов'я́заній (dative feminine)
взаємопов'я́заним (dative plural)
взаємопов'я́заного (accusative animate masculine)
взаємопов'я́зане (accusative neuter)
взаємопов'я́зану (accusative feminine)
взаємопов'я́заних (accusative animate plural)
взаємопов'я́заний (accusative inanimate masculine)
взаємопов'я́зані (accusative inanimate plural)
взаємопов'я́заним (instrumental masculine neuter)
взаємопов'я́заною (feminine instrumental)
взаємопов'я́заними (instrumental plural)
взаємопов'я́заному (locative masculine neuter)
взаємопов'я́занім (locative masculine neuter)
взаємопов'я́заній (feminine locative)
взаємопов'я́заних (locative plural)

uk-adecl

взаємопов'я́заний

взаємопов'яза́ти взаємопов'язати#Ukrainian

past adjectival passive participle of взаємопов'яза́ти pf (vzajemopovʺjazáty)


спалахувати

uk-verb

спала́хувати

спала́хувати • (spaláxuvaty) impf (perfective спалахну́ти)

спала́хувати (canonical)
spaláxuvaty (romanization)
спалахну́ти (perfective)
спала́хувати (imperfective infinitive)
спала́хувать (imperfective infinitive)
спала́хуючи (adverbial imperfective present)
спала́хувавши (adverbial imperfective past)
спала́хую (first-person imperfective present singular)
бу́ду спала́хувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду спала́хувать (first-person future imperfective singular)
спала́хуватиму (first-person future imperfective singular)
спала́хуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш спала́хувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш спала́хувать (future imperfective second-person singular)
спала́хуватимеш (future imperfective second-person singular)
спала́хує (imperfective present singular third-person)
бу́де спала́хувати (future imperfective singular third-person)
бу́де спала́хувать (future imperfective singular third-person)
спала́хуватиме (future imperfective singular third-person)
спала́хуєм (first-person imperfective plural present)
спала́хуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо спала́хувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо спала́хувать (first-person future imperfective plural)
спала́хуватимемо (first-person future imperfective plural)
спала́хуватимем (first-person future imperfective plural)
спала́хуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете спала́хувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете спала́хувать (future imperfective plural second-person)
спала́хуватимете (future imperfective plural second-person)
спала́хують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спала́хувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спала́хувать (future imperfective plural third-person)
спала́хуватимуть (future imperfective plural third-person)
спала́хуймо (first-person imperative plural)
спала́хуй (imperative second-person singular)
спала́хуйте (imperative plural second-person)
спала́хував (masculine past singular)
спала́хували (masculine past plural)
спала́хувала (feminine past singular)
спала́хували (feminine past plural)
спала́хувало (neuter past singular)
спала́хували (neuter past plural)

to glint, flare, flash, spark, burst into flame

to break out, burst out, flare up, boil over (with anger), blush, flush


зосереджений

head

зосере́джений

зосере́джений • (zoserédženyj)

зосере́джений (canonical)
zoserédženyj (romanization)
зосере́джений (masculine nominative)
зосере́джене (neuter nominative)
зосере́джена (feminine nominative)
зосере́джені (nominative plural)
зосере́дженого (genitive masculine neuter)
зосере́дженої (feminine genitive)
зосере́джених (genitive plural)
зосере́дженому (dative masculine neuter)
зосере́дженій (dative feminine)
зосере́дженим (dative plural)
зосере́дженого (accusative animate masculine)
зосере́джене (accusative neuter)
зосере́джену (accusative feminine)
зосере́джених (accusative animate plural)
зосере́джений (accusative inanimate masculine)
зосере́джені (accusative inanimate plural)
зосере́дженим (instrumental masculine neuter)
зосере́дженою (feminine instrumental)
зосере́дженими (instrumental plural)
зосере́дженому (locative masculine neuter)
зосере́дженім (locative masculine neuter)
зосере́дженій (feminine locative)
зосере́джених (locative plural)

uk-adecl

зосере́джений

зосере́дити зосередити#Ukrainian

past adjectival passive participle of зосере́дити pf (zoserédyty)


атрофуватися

uk-verb

атрофува́тися

атрофува́тися • (atrofuvátysja) impf or pf

атрофува́тися (canonical)
atrofuvátysja (romanization)
атрофува́тися (infinitive)
атрофува́тись (infinitive)
атрофува́ться (infinitive)
атрофу́ючись (adverbial present)
атрофува́вшись (adverbial past)
атрофу́юся (first-person future singular)
атрофу́юсь (first-person future singular)
бу́ду атрофува́тися (first-person singular)
бу́ду атрофува́тись (first-person singular)
бу́ду атрофува́ться (first-person singular)
атрофува́тимусь (first-person singular)
атрофува́тимуся (first-person singular)
атрофу́єшся (future second-person singular)
бу́деш атрофува́тися (second-person singular)
бу́деш атрофува́тись (second-person singular)
бу́деш атрофува́ться (second-person singular)
атрофува́тимешся (second-person singular)
атрофу́ється (future singular third-person)
бу́де атрофува́тися (singular third-person)
бу́де атрофува́тись (singular third-person)
бу́де атрофува́ться (singular third-person)
атрофува́тиметься (singular third-person)
атрофу́ємся (first-person future plural)
атрофу́ємося (first-person future plural)
атрофу́ємось (first-person future plural)
бу́демо атрофува́тися (first-person plural)
бу́демо атрофува́тись (first-person plural)
бу́демо атрофува́ться (first-person plural)
атрофува́тимемось (first-person plural)
атрофува́тимемося (first-person plural)
атрофува́тимемся (first-person plural)
атрофу́єтеся (future plural second-person)
атрофу́єтесь (future plural second-person)
бу́дете атрофува́тися (plural second-person)
бу́дете атрофува́тись (plural second-person)
бу́дете атрофува́ться (plural second-person)
атрофува́тиметесь (plural second-person)
атрофува́тиметеся (plural second-person)
атрофу́ються (future plural third-person)
бу́дуть атрофува́тися (plural third-person)
бу́дуть атрофува́тись (plural third-person)
бу́дуть атрофува́ться (plural third-person)
атрофува́тимуться (plural third-person)
атрофу́ймося (first-person imperative plural)
атрофу́ймось (first-person imperative plural)
атрофу́йся (imperative second-person singular)
атрофу́йсь (imperative second-person singular)
атрофу́йтеся (imperative plural second-person)
атрофу́йтесь (imperative plural second-person)
атрофува́вся (masculine past singular)
атрофува́всь (masculine past singular)
атрофува́лися (masculine past plural)
атрофува́лись (masculine past plural)
атрофува́лася (feminine past singular)
атрофува́лась (feminine past singular)
атрофува́лися (feminine past plural)
атрофува́лись (feminine past plural)
атрофува́лося (neuter past singular)
атрофува́лось (neuter past singular)
атрофува́лися (neuter past plural)
атрофува́лись (neuter past plural)

uk-conj

атрофува́тися<2a.both>

From атрофува́ти (atrofuváty) + -ся (-sja).


підсилити

uk-verb

підси́лювати

підси́лити • (pidsýlyty) pf (imperfective підси́лювати)

підси́лити (canonical)
pidsýlyty (romanization)
підси́лювати (imperfective)
підси́лити (infinitive perfective)
підси́лить (infinitive perfective)
підси́лений (passive past perfective)
impersonal: підси́лено (passive past perfective)
підси́ливши (adverbial past perfective)
підси́лю (first-person future perfective singular)
підси́лиш (future perfective second-person singular)
підси́лить (future perfective singular third-person)
підси́лим (first-person future perfective plural)
підси́лимо (first-person future perfective plural)
підси́лите (future perfective plural second-person)
підси́лять (future perfective plural third-person)
підси́льмо (first-person imperative plural)
підси́ль (imperative second-person singular)
підси́льте (imperative plural second-person)
підси́лив (masculine past singular)
підси́лили (masculine past plural)
підси́лила (feminine past singular)
підси́лили (feminine past plural)
підси́лило (neuter past singular)
підси́лили (neuter past plural)

Uk-підсилити.ogg

під- (pid-) + си́ла (sýla, “strength”) + -ити (-yty)

af

to strengthen, to make stronger, reinforce


перевдягатися

uk-verb

перевдяга́тися

перевдягти́ся

перевдягну́тися

перевдяга́тися • (perevdjahátysja) impf (perfective перевдягти́ся or перевдягну́тися)

перевдяга́тися (canonical)
perevdjahátysja (romanization)
перевдягти́ся (perfective)
перевдягну́тися (perfective)
перевдяга́тися (imperfective infinitive)
перевдяга́тись (imperfective infinitive)
перевдяга́ться (imperfective infinitive)
перевдяга́ючись (adverbial imperfective present)
перевдяга́вшись (adverbial imperfective past)
перевдяга́юся (first-person imperfective present singular)
перевдяга́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду перевдяга́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду перевдяга́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду перевдяга́ться (first-person future imperfective singular)
перевдяга́тимусь (first-person future imperfective singular)
перевдяга́тимуся (first-person future imperfective singular)
перевдяга́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш перевдяга́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш перевдяга́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш перевдяга́ться (future imperfective second-person singular)
перевдяга́тимешся (future imperfective second-person singular)
перевдяга́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де перевдяга́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де перевдяга́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де перевдяга́ться (future imperfective singular third-person)
перевдяга́тиметься (future imperfective singular third-person)
перевдяга́ємся (first-person imperfective plural present)
перевдяга́ємося (first-person imperfective plural present)
перевдяга́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо перевдяга́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо перевдяга́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо перевдяга́ться (first-person future imperfective plural)
перевдяга́тимемось (first-person future imperfective plural)
перевдяга́тимемося (first-person future imperfective plural)
перевдяга́тимемся (first-person future imperfective plural)
перевдяга́єтеся (imperfective plural present second-person)
перевдяга́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете перевдяга́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете перевдяга́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете перевдяга́ться (future imperfective plural second-person)
перевдяга́тиметесь (future imperfective plural second-person)
перевдяга́тиметеся (future imperfective plural second-person)
перевдяга́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перевдяга́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перевдяга́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перевдяга́ться (future imperfective plural third-person)
перевдяга́тимуться (future imperfective plural third-person)
перевдяга́ймося (first-person imperative plural)
перевдяга́ймось (first-person imperative plural)
перевдяга́йся (imperative second-person singular)
перевдяга́йсь (imperative second-person singular)
перевдяга́йтеся (imperative plural second-person)
перевдяга́йтесь (imperative plural second-person)
перевдяга́вся (masculine past singular)
перевдяга́всь (masculine past singular)
перевдяга́лися (masculine past plural)
перевдяга́лись (masculine past plural)
перевдяга́лася (feminine past singular)
перевдяга́лась (feminine past singular)
перевдяга́лися (feminine past plural)
перевдяга́лись (feminine past plural)
перевдяга́лося (neuter past singular)
перевдяга́лось (neuter past singular)
перевдяга́лися (neuter past plural)
перевдяга́лись (neuter past plural)

uk-conj

перевдяга́тися<1a.impf>

Uk-перевдягатися.ogg

From пере- (pere-) + вдягати (vdjahaty) + -ся (-sja).

af

Акто́ри перевдяга́ються у свої́ костю́ми пе́ред тим, як ви́йти на сце́ну.

The actors are changing into their costumes before going on stage.

Aktóry perevdjahájutʹsja u svojí kostjúmy péred tym, jak výjty na scénu.

(reflexive, figuratively) To suddenly change or pretend to change one's stance on something, usually to avoid repercussions.


вередувати

uk-verb

повередува́ти

вередува́ти • (vereduváty) impf (perfective повередува́ти)

вередува́ти (canonical)
vereduváty (romanization)
повередува́ти (perfective)
вередува́ти (imperfective infinitive)
вередува́ть (imperfective infinitive)
вереду́ючи (adverbial imperfective present)
вередува́вши (adverbial imperfective past)
вереду́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вередува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вередува́ть (first-person future imperfective singular)
вередува́тиму (first-person future imperfective singular)
вереду́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вередува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вередува́ть (future imperfective second-person singular)
вередува́тимеш (future imperfective second-person singular)
вереду́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вередува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вередува́ть (future imperfective singular third-person)
вередува́тиме (future imperfective singular third-person)
вереду́єм (first-person imperfective plural present)
вереду́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вередува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вередува́ть (first-person future imperfective plural)
вередува́тимемо (first-person future imperfective plural)
вередува́тимем (first-person future imperfective plural)
вереду́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вередува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вередува́ть (future imperfective plural second-person)
вередува́тимете (future imperfective plural second-person)
вереду́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вередува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вередува́ть (future imperfective plural third-person)
вередува́тимуть (future imperfective plural third-person)
вереду́ймо (first-person imperative plural)
вереду́й (imperative second-person singular)
вереду́йте (imperative plural second-person)
вередува́в (masculine past singular)
вередува́ли (masculine past plural)
вередува́ла (feminine past singular)
вередува́ли (feminine past plural)
вередува́ло (neuter past singular)
вередува́ли (neuter past plural)

to misbehave, to play up, to be capricious

to be picky, to be choosy (+ instrumental)


зачепити

зачепи́ти • (začepýty) pf (imperfective зачіпа́ти)

зачепи́ти (canonical)
začepýty (romanization)
зачіпа́ти (imperfective)
зачепи́ти (infinitive perfective)
зачепи́ть (infinitive perfective)
заче́плений (passive past perfective)
impersonal: заче́плено (passive past perfective)
зачепи́вши (adverbial past perfective)
зачеплю́ (first-person future perfective singular)
заче́пиш (future perfective second-person singular)
заче́пить (future perfective singular third-person)
заче́пим (first-person future perfective plural)
заче́пимо (first-person future perfective plural)
заче́пите (future perfective plural second-person)
заче́плять (future perfective plural third-person)
зачепі́м (first-person imperative plural)
зачепі́мо (first-person imperative plural)
зачепи́ (imperative second-person singular)
зачепі́ть (imperative plural second-person)
зачепи́в (masculine past singular)
зачепи́ли (masculine past plural)
зачепи́ла (feminine past singular)
зачепи́ли (feminine past plural)
зачепи́ло (neuter past singular)
зачепи́ли (neuter past plural)

Uk-зачепити.ogg

Cognate with Belarusian зачапі́ць (začapícʹ), Polish zaczepić and probably also with Russian зацепи́ть (zacepítʹ).

to catch, to hit (reach (someone) with a strike, blow, weapon, etc.)

зачепи́ти за живе́

to touch a nerve, to touch a raw nerve, to hit home

(figuratively) to affect, to hit, to hurt, to touch (impact in a negative way)

Bold and bright, a trilogy of happiness would continue for summer’s duration and into autumn.

2015 [2005], Markus Zusak, translated by Наталія Гоїн [Nataliya Goyin], Крадійка книжок, translation of The Book Thief (in English):

Smilýva i jaskráva trylóhija ščástja protryváje do kincjá líta i začepýtʹ išče j osinʹ.

But then their work cannot touch our feeling or thinking, for these are absent during sleep.

2017 [1975], Saul Bellow, translated by Ірина Карівець [Iryna Karivets], Дар Гумбольдта, translation of Humboldt's Gift (in English):

Alé todí jíxnja prácja ne móže začepýty nášyx počuttív čy mýslennja, adžé pid čas snu jix nemáje.

(figuratively) to reach, to touch (extend an action, effort, or influence to)

(figuratively) to accost (approach and speak to)

(figuratively) to have a go at (attack or criticize)

(figuratively) to chafe, to pique, to ruffle (excite passion or anger in; provoke)


зачепити

зачі́плювати

зачепи́ти • (začepýty) pf (imperfective зачі́плювати or зачіпля́ти)

зачепи́ти (canonical)
začepýty (romanization)
зачі́плювати (imperfective)
зачіпля́ти (imperfective)
зачепи́ти (infinitive perfective)
зачепи́ть (infinitive perfective)
заче́плений (passive past perfective)
impersonal: заче́плено (passive past perfective)
зачепи́вши (adverbial past perfective)
зачеплю́ (first-person future perfective singular)
заче́пиш (future perfective second-person singular)
заче́пить (future perfective singular third-person)
заче́пим (first-person future perfective plural)
заче́пимо (first-person future perfective plural)
заче́пите (future perfective plural second-person)
заче́плять (future perfective plural third-person)
зачепі́м (first-person imperative plural)
зачепі́мо (first-person imperative plural)
зачепи́ (imperative second-person singular)
зачепі́ть (imperative plural second-person)
зачепи́в (masculine past singular)
зачепи́ли (masculine past plural)
зачепи́ла (feminine past singular)
зачепи́ли (feminine past plural)
зачепи́ло (neuter past singular)
зачепи́ли (neuter past plural)

Uk-зачепити.ogg

to catch, to glance (against), to graze (accidentally touch in passing)

(colloquial) to snag (obtain or pick up)


волочити

волочи́ти • (voločýty) impf

волочи́ти (canonical)
voločýty (romanization)
волочи́ти (imperfective infinitive)
волочи́ть (imperfective infinitive)
воло́чений (imperfective passive past)
impersonal: воло́чено (imperfective passive past)
воло́чачи (adverbial imperfective present)
волочи́вши (adverbial imperfective past)
волочу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду волочи́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду волочи́ть (first-person future imperfective singular)
волочи́тиму (first-person future imperfective singular)
воло́чиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш волочи́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш волочи́ть (future imperfective second-person singular)
волочи́тимеш (future imperfective second-person singular)
воло́чить (imperfective present singular third-person)
бу́де волочи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де волочи́ть (future imperfective singular third-person)
волочи́тиме (future imperfective singular third-person)
воло́чим (first-person imperfective plural present)
воло́чимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо волочи́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо волочи́ть (first-person future imperfective plural)
волочи́тимемо (first-person future imperfective plural)
волочи́тимем (first-person future imperfective plural)
воло́чите (imperfective plural present second-person)
бу́дете волочи́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете волочи́ть (future imperfective plural second-person)
волочи́тимете (future imperfective plural second-person)
воло́чать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть волочи́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть волочи́ть (future imperfective plural third-person)
волочи́тимуть (future imperfective plural third-person)
волочі́м (first-person imperative plural)
волочі́мо (first-person imperative plural)
волочи́ (imperative second-person singular)
волочі́ть (imperative plural second-person)
волочи́в (masculine past singular)
волочи́ли (masculine past plural)
волочи́ла (feminine past singular)
волочи́ли (feminine past plural)
волочи́ло (neuter past singular)
волочи́ли (neuter past plural)

[wɔɫɔˈt͡ʃɪte]

Uk-волочити.ogg

Inherited from Old Ruthenian волочи́ти, волочы́ти (voločíti, voločýti), from Old East Slavic волочити (voločiti), from Proto-Slavic *volčiti.

inh

волочи́ти, волочы́ти

inh+

волочи́ти, волочы́ти

(colloquial) to drag, to take (someone somewhere)


виключаючи

head

виключа́ючи • (vyključájučy)

виключа́ючи (canonical)
vyključájučy (romanization)

виключа́ти виключати#Ukrainian

present adverbial participle of виключа́ти impf (vyključáty)


лишитися

uk-verb

лиши́тися • (lyšýtysja) pf (imperfective лиша́тися or залиша́тися)

лиши́тися (canonical)
lyšýtysja (romanization)
лиша́тися (imperfective)
залиша́тися (imperfective)
лиши́тися (infinitive perfective)
лиши́тись (infinitive perfective)
лиши́ться (infinitive perfective)
лиши́вшись (adverbial past perfective)
лишу́ся (first-person future perfective singular)
лишу́сь (first-person future perfective singular)
лиши́шся (future perfective second-person singular)
лиши́ться (future perfective singular third-person)
лиши́мся (first-person future perfective plural)
лишимо́ся (first-person future perfective plural)
лишимо́сь (first-person future perfective plural)
лишите́ся (future perfective plural second-person)
лишите́сь (future perfective plural second-person)
лиша́ться (future perfective plural third-person)
лиші́мся (first-person imperative plural)
лиші́мося (first-person imperative plural)
лиші́мось (first-person imperative plural)
лиши́ся (imperative second-person singular)
лиши́сь (imperative second-person singular)
лиші́ться (imperative plural second-person)
лиши́вся (masculine past singular)
лиши́всь (masculine past singular)
лиши́лися (masculine past plural)
лиши́лись (masculine past plural)
лиши́лася (feminine past singular)
лиши́лась (feminine past singular)
лиши́лися (feminine past plural)
лиши́лись (feminine past plural)
лиши́лося (neuter past singular)
лиши́лось (neuter past singular)
лиши́лися (neuter past plural)
лиши́лись (neuter past plural)

uk-conj

лиши́тися<4b.pf>

[ɫeˈʃɪtesʲɐ]

Uk-лишитися.ogg

to stay, to remain, to linger, to persist


випадати

uk-verb

випада́ти • (vypadáty) impf (perfective ви́пасти)

випада́ти (canonical)
vypadáty (romanization)
ви́пасти (perfective)
випада́ти (imperfective infinitive)
випада́ть (imperfective infinitive)
випада́ючи (adverbial imperfective present)
випада́вши (adverbial imperfective past)
випада́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду випада́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду випада́ть (first-person future imperfective singular)
випада́тиму (first-person future imperfective singular)
випада́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш випада́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш випада́ть (future imperfective second-person singular)
випада́тимеш (future imperfective second-person singular)
випада́є (imperfective present singular third-person)
бу́де випада́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де випада́ть (future imperfective singular third-person)
випада́тиме (future imperfective singular third-person)
випада́єм (first-person imperfective plural present)
випада́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо випада́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо випада́ть (first-person future imperfective plural)
випада́тимемо (first-person future imperfective plural)
випада́тимем (first-person future imperfective plural)
випада́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете випада́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете випада́ть (future imperfective plural second-person)
випада́тимете (future imperfective plural second-person)
випада́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть випада́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть випада́ть (future imperfective plural third-person)
випада́тимуть (future imperfective plural third-person)
випада́ймо (first-person imperative plural)
випада́й (imperative second-person singular)
випада́йте (imperative plural second-person)
випада́в (masculine past singular)
випада́ли (masculine past plural)
випада́ла (feminine past singular)
випада́ли (feminine past plural)
випада́ло (neuter past singular)
випада́ли (neuter past plural)

Uk-випадати.ogg

From ви- (vy-) + пада́ти (padáty), from Proto-Slavic *padati.

(intransitive) to fall out, drop out, slip out


підпалювати

підпа́лювати

підпа́лювати • (pidpáljuvaty) impf (perfective підпали́ти)

підпа́лювати (canonical)
pidpáljuvaty (romanization)
підпали́ти (perfective)
підпа́лювати (imperfective infinitive)
підпа́лювать (imperfective infinitive)
підпа́люваний (imperfective passive past)
impersonal: підпа́лювано (imperfective passive past)
підпа́люючи (adverbial imperfective present)
підпа́лювавши (adverbial imperfective past)
підпа́люю (first-person imperfective present singular)
бу́ду підпа́лювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду підпа́лювать (first-person future imperfective singular)
підпа́люватиму (first-person future imperfective singular)
підпа́люєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш підпа́лювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш підпа́лювать (future imperfective second-person singular)
підпа́люватимеш (future imperfective second-person singular)
підпа́лює (imperfective present singular third-person)
бу́де підпа́лювати (future imperfective singular third-person)
бу́де підпа́лювать (future imperfective singular third-person)
підпа́люватиме (future imperfective singular third-person)
підпа́люєм (first-person imperfective plural present)
підпа́люємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо підпа́лювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо підпа́лювать (first-person future imperfective plural)
підпа́люватимемо (first-person future imperfective plural)
підпа́люватимем (first-person future imperfective plural)
підпа́люєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете підпа́лювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете підпа́лювать (future imperfective plural second-person)
підпа́люватимете (future imperfective plural second-person)
підпа́люють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підпа́лювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підпа́лювать (future imperfective plural third-person)
підпа́люватимуть (future imperfective plural third-person)
підпа́люймо (first-person imperative plural)
підпа́люй (imperative second-person singular)
підпа́люйте (imperative plural second-person)
підпа́лював (masculine past singular)
підпа́лювали (masculine past plural)
підпа́лювала (feminine past singular)
підпа́лювали (feminine past plural)
підпа́лювало (neuter past singular)
підпа́лювали (neuter past plural)

Uk-підпалювати.ogg

From підпали́ти (pidpalýty) + -ювати (-juvaty). Cognate with Russian подпаливать (podpalivatʹ).

af

(transitive) to set on fire, to set fire to, to ignite, to burn


зуміти

uk-verb

зумі́ти • (zumíty) pf (imperfective умі́ти or вмі́ти)

зумі́ти (canonical)
zumíty (romanization)
умі́ти (imperfective)
вмі́ти (imperfective)
зумі́ти (infinitive perfective)
зумі́ть (infinitive perfective)
зумі́вши (adverbial past perfective)
зумі́ю (first-person future perfective singular)
зумі́єш (future perfective second-person singular)
зумі́є (future perfective singular third-person)
зумі́єм (first-person future perfective plural)
зумі́ємо (first-person future perfective plural)
зумі́єте (future perfective plural second-person)
зумі́ють (future perfective plural third-person)
зумі́ймо (first-person imperative plural)
зумі́й (imperative second-person singular)
зумі́йте (imperative plural second-person)
зумі́в (masculine past singular)
зумі́ли (masculine past plural)
зумі́ла (feminine past singular)
зумі́ли (feminine past plural)
зумі́ло (neuter past singular)
зумі́ли (neuter past plural)

From з- (z-) + умі́ти (umíty). Compare Russian суме́ть (sumétʹ).

(intransitive) can, to be able to, to know how to


розповсюджуватимемося

розповсю́джуватимемося

розповсю́джуватимемося • (rozpovsjúdžuvatymemosja) impf

розповсю́джуватимемося (canonical)
rozpovsjúdžuvatymemosja (romanization)

розповсю́джуватися розповсюджуватися#Ukrainian

first-person plural future of розповсю́джуватися (rozpovsjúdžuvatysja)

en-розповсюджуватимемося-uk-verb-hTrh-iqz


побувати

побува́ти • (pobuváty) pf (imperfective бува́ти)

побува́ти (canonical)
pobuváty (romanization)
бува́ти (imperfective)
побува́ти (infinitive perfective)
побува́ть (infinitive perfective)
побува́вши (adverbial past perfective)
побува́ю (first-person future perfective singular)
побува́єш (future perfective second-person singular)
побува́є (future perfective singular third-person)
побува́єм (first-person future perfective plural)
побува́ємо (first-person future perfective plural)
побува́єте (future perfective plural second-person)
побува́ють (future perfective plural third-person)
побува́ймо (first-person imperative plural)
побува́й (imperative second-person singular)
побува́йте (imperative plural second-person)
побува́в (masculine past singular)
побува́ли (masculine past plural)
побува́ла (feminine past singular)
побува́ли (feminine past plural)
побува́ло (neuter past singular)
побува́ли (neuter past plural)

Uk-побувати.ogg

From по- (po-) + бува́ти (buváty). Compare Russian побыва́ть (pobyvátʹ), Belarusian пабыва́ць (pabyvácʹ).


розповсюдитися

розповсю́дитися

розповсю́джуватися

розповсю́дитися • (rozpovsjúdytysja) pf (imperfective розповсю́джуватися)

розповсю́дитися (canonical)
rozpovsjúdytysja (romanization)
розповсю́джуватися (imperfective)
розповсю́дитися (infinitive perfective)
розповсю́дитись (infinitive perfective)
розповсю́диться (infinitive perfective)
розповсю́дившись (adverbial past perfective)
розповсю́джуся (first-person future perfective singular)
розповсю́джусь (first-person future perfective singular)
розповсю́дишся (future perfective second-person singular)
розповсю́диться (future perfective singular third-person)
розповсю́димся (first-person future perfective plural)
розповсю́димося (first-person future perfective plural)
розповсю́димось (first-person future perfective plural)
розповсю́дитеся (future perfective plural second-person)
розповсю́дитесь (future perfective plural second-person)
розповсю́дяться (future perfective plural third-person)
розповсю́дьмося (first-person imperative plural)
розповсю́дьмось (first-person imperative plural)
розповсю́дься (imperative second-person singular)
розповсю́дьтеся (imperative plural second-person)
розповсю́дьтесь (imperative plural second-person)
розповсю́дився (masculine past singular)
розповсю́дивсь (masculine past singular)
розповсю́дилися (masculine past plural)
розповсю́дились (masculine past plural)
розповсю́дилася (feminine past singular)
розповсю́дилась (feminine past singular)
розповсю́дилися (feminine past plural)
розповсю́дились (feminine past plural)
розповсю́дилося (neuter past singular)
розповсю́дилось (neuter past singular)
розповсю́дилися (neuter past plural)
розповсю́дились (neuter past plural)

uk-conj

розповсю́дитися<4a.pf>

Uk-розповсюдитися.ogg

From розповсю́дити (rozpovsjúdyty) + -ся (-sja).

af

розповсю́дити

Якщо не зага́симо поже́жу вча́сно, вона́ мо́же розповсю́дитися на сусі́дню буді́влю.

If we don't put out the fire in time, it can spread to the neighbouring building.

Jakščo ne zahásymo požéžu včásno, voná móže rozpovsjúdytysja na susídnju budívlju.


зітхнути

uk-verb

зітхну́ти • (zitxnúty) pf (imperfective зітха́ти)

зітхну́ти (canonical)
zitxnúty (romanization)
зітха́ти (imperfective)
зітхну́ти (infinitive perfective)
зітхну́ть (infinitive perfective)
зітхну́вши (adverbial past perfective)
зітхну́ (first-person future perfective singular)
зітхне́ш (future perfective second-person singular)
зітхне́ (future perfective singular third-person)
зітхне́м (first-person future perfective plural)
зітхнемо́ (first-person future perfective plural)
зітхнете́ (future perfective plural second-person)
зітхну́ть (future perfective plural third-person)
зітхні́м (first-person imperative plural)
зітхні́мо (first-person imperative plural)
зітхни́ (imperative second-person singular)
зітхні́ть (imperative plural second-person)
зітхну́в (masculine past singular)
зітхну́ли (masculine past plural)
зітхну́ла (feminine past singular)
зітхну́ли (feminine past plural)
зітхну́ло (neuter past singular)
зітхну́ли (neuter past plural)

Uk-зітхнути.ogg

uk:Мельничук Олександр Савич

зітхну́ти з поле́гшенням

to sigh with relief, to breathe a sigh of relief

ві́льно зітхну́ти


розповсюджуватися

розповсю́джуватися

розповсю́дитися

розповсю́джуватися • (rozpovsjúdžuvatysja) impf (perfective розповсю́дитися)

розповсю́джуватися (canonical)
rozpovsjúdžuvatysja (romanization)
розповсю́дитися (perfective)
розповсю́джуватися (imperfective infinitive)
розповсю́джуватись (imperfective infinitive)
розповсю́джуваться (imperfective infinitive)
розповсю́джуючись (adverbial imperfective present)
розповсю́джувавшись (adverbial imperfective past)
розповсю́джуюся (first-person imperfective present singular)
розповсю́джуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розповсю́джуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розповсю́джуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розповсю́джуваться (first-person future imperfective singular)
розповсю́джуватимусь (first-person future imperfective singular)
розповсю́джуватимуся (first-person future imperfective singular)
розповсю́джуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розповсю́джуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розповсю́джуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розповсю́джуваться (future imperfective second-person singular)
розповсю́джуватимешся (future imperfective second-person singular)
розповсю́джується (imperfective present singular third-person)
бу́де розповсю́джуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де розповсю́джуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де розповсю́джуваться (future imperfective singular third-person)
розповсю́джуватиметься (future imperfective singular third-person)
розповсю́джуємся (first-person imperfective plural present)
розповсю́джуємося (first-person imperfective plural present)
розповсю́джуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розповсю́джуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розповсю́джуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розповсю́джуваться (first-person future imperfective plural)
розповсю́джуватимемось (first-person future imperfective plural)
розповсю́джуватимемося (first-person future imperfective plural)
розповсю́джуватимемся (first-person future imperfective plural)
розповсю́джуєтеся (imperfective plural present second-person)
розповсю́джуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розповсю́джуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розповсю́джуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розповсю́джуваться (future imperfective plural second-person)
розповсю́джуватиметесь (future imperfective plural second-person)
розповсю́джуватиметеся (future imperfective plural second-person)
розповсю́джуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розповсю́джуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розповсю́джуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розповсю́джуваться (future imperfective plural third-person)
розповсю́джуватимуться (future imperfective plural third-person)
розповсю́джуймося (first-person imperative plural)
розповсю́джуймось (first-person imperative plural)
розповсю́джуйся (imperative second-person singular)
розповсю́джуйсь (imperative second-person singular)
розповсю́джуйтеся (imperative plural second-person)
розповсю́джуйтесь (imperative plural second-person)
розповсю́джувався (masculine past singular)
розповсю́джувавсь (masculine past singular)
розповсю́джувалися (masculine past plural)
розповсю́джувались (masculine past plural)
розповсю́джувалася (feminine past singular)
розповсю́джувалась (feminine past singular)
розповсю́джувалися (feminine past plural)
розповсю́джувались (feminine past plural)
розповсю́джувалося (neuter past singular)
розповсю́джувалось (neuter past singular)
розповсю́джувалися (neuter past plural)
розповсю́джувались (neuter past plural)

uk-conj

розповсю́джуватися<2a.impf>

[rɔzpɔu̯ˈsʲud͡ʒʊʋɐtesʲɐ]

Uk-розповсюджуватися.ogg

From розповсю́джувати (rozpovsjúdžuvaty) + -ся (-sja).

af

розповсю́джувати

Ві́рус продо́вжує розповсю́джуватися.