розуміти

розумі́ти • (rozumíty) impf (perfective зрозумі́ти)

розумі́ти (canonical)
rozumíty (romanization)
зрозумі́ти (perfective)
розумі́ти (imperfective infinitive)
розумі́ть (imperfective infinitive)
розумі́ючи (adverbial imperfective present)
розумі́вши (adverbial imperfective past)
розумі́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розумі́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду розумі́ть (first-person future imperfective singular)
розумі́тиму (first-person future imperfective singular)
розумі́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розумі́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш розумі́ть (future imperfective second-person singular)
розумі́тимеш (future imperfective second-person singular)
розумі́є (imperfective present singular third-person)
бу́де розумі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де розумі́ть (future imperfective singular third-person)
розумі́тиме (future imperfective singular third-person)
розумі́єм (first-person imperfective plural present)
розумі́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розумі́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо розумі́ть (first-person future imperfective plural)
розумі́тимемо (first-person future imperfective plural)
розумі́тимем (first-person future imperfective plural)
розумі́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розумі́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете розумі́ть (future imperfective plural second-person)
розумі́тимете (future imperfective plural second-person)
розумі́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розумі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розумі́ть (future imperfective plural third-person)
розумі́тимуть (future imperfective plural third-person)
розумі́ймо (first-person imperative plural)
розумі́й (imperative second-person singular)
розумі́йте (imperative plural second-person)
розумі́в (masculine past singular)
розумі́ли (masculine past plural)
розумі́ла (feminine past singular)
розумі́ли (feminine past plural)
розумі́ло (neuter past singular)
розумі́ли (neuter past plural)

Uk-розуміти.ogg

Inherited from Old Ruthenian розумѣ́ти (rozumě́ti), from Old East Slavic *розумѣти (*rozuměti), from Proto-Slavic *orzuměti. By surface analysis, розум (rozum) + -і́ти (-íty).

surf

Ти мене́ розумі́єш? (informal)

(transitive) to understand, to comprehend


танцювати

uk-verb

танцюва́ти • (tancjuváty) impf (perfective станцюва́ти)

танцюва́ти (canonical)
tancjuváty (romanization)
станцюва́ти (perfective)
танцюва́ти (imperfective infinitive)
танцюва́ть (imperfective infinitive)
танцю́ючи (adverbial imperfective present)
танцюва́вши (adverbial imperfective past)
танцю́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду танцюва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду танцюва́ть (first-person future imperfective singular)
танцюва́тиму (first-person future imperfective singular)
танцю́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш танцюва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш танцюва́ть (future imperfective second-person singular)
танцюва́тимеш (future imperfective second-person singular)
танцю́є (imperfective present singular third-person)
бу́де танцюва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де танцюва́ть (future imperfective singular third-person)
танцюва́тиме (future imperfective singular third-person)
танцю́єм (first-person imperfective plural present)
танцю́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо танцюва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо танцюва́ть (first-person future imperfective plural)
танцюва́тимемо (first-person future imperfective plural)
танцюва́тимем (first-person future imperfective plural)
танцю́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете танцюва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете танцюва́ть (future imperfective plural second-person)
танцюва́тимете (future imperfective plural second-person)
танцю́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть танцюва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть танцюва́ть (future imperfective plural third-person)
танцюва́тимуть (future imperfective plural third-person)
танцю́ймо (first-person imperative plural)
танцю́й (imperative second-person singular)
танцю́йте (imperative plural second-person)
танцюва́в (masculine past singular)
танцюва́ли (masculine past plural)
танцюва́ла (feminine past singular)
танцюва́ли (feminine past plural)
танцюва́ло (neuter past singular)
танцюва́ли (neuter past plural)

Uk-танцювати.ogg

Borrowed from Polish tańcować, from Middle High German tanz. Derived from Old French danse, which is related to Dutch deinzen.


розташувати

розташува́ти

розташо́вувати

розташува́ти • (roztašuváty) pf (imperfective розташо́вувати)

розташува́ти (canonical)
roztašuváty (romanization)
розташо́вувати (imperfective)
розташува́ти (infinitive perfective)
розташува́ть (infinitive perfective)
розташо́ваний (passive past perfective)
impersonal: розташо́вано (passive past perfective)
розташува́вши (adverbial past perfective)
розташу́ю (first-person future perfective singular)
розташу́єш (future perfective second-person singular)
розташу́є (future perfective singular third-person)
розташу́єм (first-person future perfective plural)
розташу́ємо (first-person future perfective plural)
розташу́єте (future perfective plural second-person)
розташу́ють (future perfective plural third-person)
розташу́ймо (first-person imperative plural)
розташу́й (imperative second-person singular)
розташу́йте (imperative plural second-person)
розташува́в (masculine past singular)
розташува́ли (masculine past plural)
розташува́ла (feminine past singular)
розташува́ли (feminine past plural)
розташува́ло (neuter past singular)
розташува́ли (neuter past plural)

Uk-розташувати.ogg

From роз- (roz-) + таш (taš, “tent”) (dialectal) + -ува́ти (-uváty).

af

to place, to put down, to put (an object or person) in a specific location

uk:Мельничук Олександр Савич


розташовувати

uk-verb

розташо́вувати

розташува́ти

розташо́вувати • (roztašóvuvaty) impf (perfective розташува́ти)

розташо́вувати (canonical)
roztašóvuvaty (romanization)
розташува́ти (perfective)
розташо́вувати (imperfective infinitive)
розташо́вувать (imperfective infinitive)
розташо́вуючи (adverbial imperfective present)
розташо́вувавши (adverbial imperfective past)
розташо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розташо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розташо́вувать (first-person future imperfective singular)
розташо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
розташо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розташо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розташо́вувать (future imperfective second-person singular)
розташо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
розташо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де розташо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розташо́вувать (future imperfective singular third-person)
розташо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
розташо́вуєм (first-person imperfective plural present)
розташо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розташо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розташо́вувать (first-person future imperfective plural)
розташо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
розташо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
розташо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розташо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розташо́вувать (future imperfective plural second-person)
розташо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
розташо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розташо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розташо́вувать (future imperfective plural third-person)
розташо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
розташо́вуймо (first-person imperative plural)
розташо́вуй (imperative second-person singular)
розташо́вуйте (imperative plural second-person)
розташо́вував (masculine past singular)
розташо́вували (masculine past plural)
розташо́вувала (feminine past singular)
розташо́вували (feminine past plural)
розташо́вувало (neuter past singular)
розташо́вували (neuter past plural)

[rɔztɐˈʃɔwʊʋɐte]

Uk-розташовувати.ogg

From the розташо́в- (roztašóv-) stem of розташува́ти (roztašuváty) + -увати (-uvaty).

af

розташува́ти


вибух

head

ви́бух • (výbux)

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

Alternative form: ви́бухнув (výbuxnuv)

ви́бухнути вибухнути#Ukrainian

masculine singular past indicative of ви́бухнути pf (výbuxnuty)


катер

uk-noun

ка́тер • (káter) m inan (genitive ка́тера, nominative plural ка́тери, genitive plural ка́терів)

ка́тер (canonical)
káter (romanization)
ка́тера (genitive)
ка́тери (nominative plural)
ка́терів (genitive plural)
ка́тер (nominative singular)
ка́тери (nominative plural)
ка́тера (genitive singular)
ка́терів (genitive plural)
ка́терові (dative singular)
ка́теру (dative singular)
ка́терам (dative plural)
ка́тер (accusative singular)
ка́тери (accusative plural)
ка́тером (instrumental singular)
ка́терами (instrumental plural)
ка́тері (locative singular)
ка́терах (locative plural)
ка́тере (singular vocative)
ка́тери (plural vocative)


будьте

head

бу́дьте • (búdʹte)

бу́дьте (canonical)
búdʹte (romanization)

second-person plural imperative imperfective of бу́ти (búty)


будем

бу́дем • (búdem)

first-person plural present imperfective of бу́ти (búty)


будь

будь • (budʹ)

second-person singular imperative imperfective of бу́ти (búty)


буду

бу́ду • (búdu)

first-person singular future indicative imperfective of бу́ти (búty)


діти

uk-verb

ді́ти • (díty) pf (imperfective діва́ти)

ді́ти (canonical)
díty (romanization)
діва́ти (imperfective)
ді́ти (infinitive perfective)
діть (infinitive perfective)
ді́тий (passive past perfective)
impersonal: ді́то (passive past perfective)
ді́вши (adverbial past perfective)
ді́ну (first-person future perfective singular)
ді́неш (future perfective second-person singular)
ді́не (future perfective singular third-person)
ді́нем (first-person future perfective plural)
ді́немо (first-person future perfective plural)
ді́нете (future perfective plural second-person)
ді́нуть (future perfective plural third-person)
ді́ньмо (first-person imperative plural)
дінь (imperative second-person singular)
ді́ньте (imperative plural second-person)
дів (masculine past singular)
ді́ли (masculine past plural)
ді́ла (feminine past singular)
ді́ли (feminine past plural)
ді́ло (neuter past singular)
ді́ли (neuter past plural)


зовемо

head

зовемо́ • (zovemó)

зовемо́ (canonical)
zovemó (romanization)

зва́ти звати#Ukrainian

first-person plural present indicative imperfective of зва́ти (zváty)


зову

зову́ • (zovú)

зва́ти звати#Ukrainian

first-person singular present indicative imperfective of зва́ти (zváty)


сили

сили́ • (sylý)

сили́ти силити#Ukrainian

second-person singular imperative of сили́ти impf (sylýty)


журити

uk-verb

жури́ти • (žurýty) impf

жури́ти (canonical)
žurýty (romanization)
жури́ти (imperfective infinitive)
жури́ть (imperfective infinitive)
жу́рячи (adverbial imperfective present)
жури́вши (adverbial imperfective past)
журю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду жури́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду жури́ть (first-person future imperfective singular)
жури́тиму (first-person future imperfective singular)
жу́риш (imperfective present second-person singular)
бу́деш жури́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш жури́ть (future imperfective second-person singular)
жури́тимеш (future imperfective second-person singular)
жу́рить (imperfective present singular third-person)
бу́де жури́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де жури́ть (future imperfective singular third-person)
жури́тиме (future imperfective singular third-person)
жу́рим (first-person imperfective plural present)
жу́римо (first-person imperfective plural present)
бу́демо жури́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо жури́ть (first-person future imperfective plural)
жури́тимемо (first-person future imperfective plural)
жури́тимем (first-person future imperfective plural)
жу́рите (imperfective plural present second-person)
бу́дете жури́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете жури́ть (future imperfective plural second-person)
жури́тимете (future imperfective plural second-person)
жу́рять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть жури́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть жури́ть (future imperfective plural third-person)
жури́тимуть (future imperfective plural third-person)
журі́м (first-person imperative plural)
журі́мо (first-person imperative plural)
жури́ (imperative second-person singular)
журі́ть (imperative plural second-person)
жури́в (masculine past singular)
жури́ли (masculine past plural)
жури́ла (feminine past singular)
жури́ли (feminine past plural)
жури́ло (neuter past singular)
жури́ли (neuter past plural)

(transitive) to afflict, to grieve, to sadden (cause sorrow or distress to)


грозити

грози́ти (canonical)
hrozýty (romanization)
грози́ти (imperfective infinitive)
грози́ть (imperfective infinitive)
грозячи́ (adverbial imperfective present)
грози́вши (adverbial imperfective past)
грожу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду грози́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду грози́ть (first-person future imperfective singular)
грози́тиму (first-person future imperfective singular)
грози́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш грози́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш грози́ть (future imperfective second-person singular)
грози́тимеш (future imperfective second-person singular)
грози́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де грози́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де грози́ть (future imperfective singular third-person)
грози́тиме (future imperfective singular third-person)
грози́м (first-person imperfective plural present)
грозимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо грози́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо грози́ть (first-person future imperfective plural)
грози́тимемо (first-person future imperfective plural)
грози́тимем (first-person future imperfective plural)
грозите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете грози́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете грози́ть (future imperfective plural second-person)
грози́тимете (future imperfective plural second-person)
грозя́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть грози́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть грози́ть (future imperfective plural third-person)
грози́тимуть (future imperfective plural third-person)
грозі́м (first-person imperative plural)
грозі́мо (first-person imperative plural)
грози́ (imperative second-person singular)
грозі́ть (imperative plural second-person)
грози́в (masculine past singular)
грози́ли (masculine past plural)
грози́ла (feminine past singular)
грози́ли (feminine past plural)
грози́ло (neuter past singular)
грози́ли (neuter past plural)

Uk-грозити.ogg

Inherited from Proto-Slavic *groziti. By surface analysis, гроза (hroza) + -ити (-yty).

surf

to be threatened with, to be under threat of, to face

to impend, to be imminent, to threaten to happen


сипати

uk-verb

си́пати • (sýpaty) impf (perfective сипну́ти)

си́пати (canonical)
sýpaty (romanization)
сипну́ти (perfective)
си́пати (imperfective infinitive)
си́пать (imperfective infinitive)
си́паний (imperfective passive past)
impersonal: си́пано (imperfective passive past)
си́плючи (adverbial imperfective present)
си́павши (adverbial imperfective past)
си́плю (first-person imperfective present singular)
бу́ду си́пати (first-person future imperfective singular)
бу́ду си́пать (first-person future imperfective singular)
си́патиму (first-person future imperfective singular)
си́плеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш си́пати (future imperfective second-person singular)
бу́деш си́пать (future imperfective second-person singular)
си́патимеш (future imperfective second-person singular)
си́пле (imperfective present singular third-person)
бу́де си́пати (future imperfective singular third-person)
бу́де си́пать (future imperfective singular third-person)
си́патиме (future imperfective singular third-person)
си́плем (first-person imperfective plural present)
си́племо (first-person imperfective plural present)
бу́демо си́пати (first-person future imperfective plural)
бу́демо си́пать (first-person future imperfective plural)
си́патимемо (first-person future imperfective plural)
си́патимем (first-person future imperfective plural)
си́плете (imperfective plural present second-person)
бу́дете си́пати (future imperfective plural second-person)
бу́дете си́пать (future imperfective plural second-person)
си́патимете (future imperfective plural second-person)
си́плють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть си́пати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть си́пать (future imperfective plural third-person)
си́патимуть (future imperfective plural third-person)
си́пмо (first-person imperative plural)
сип (imperative second-person singular)
си́пте (imperative plural second-person)
си́пав (masculine past singular)
си́пали (masculine past plural)
си́пала (feminine past singular)
си́пали (feminine past plural)
си́пало (neuter past singular)
си́пали (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic сыпати (sypati), from Proto-Slavic *sypati.

inh+

(transitive) to pour, strew (of friable substances)

(transitive) to put, to add (of friable substances)

(transitive) to put (into a bowl/on a plate), to ladle (out), to dish out (of dishes)

(intransitive, impersonal) to fall (of precipitation)

(transitive) to spit, to utter words in quick succession

(transitive) to give/to send in large quantities, to bombard with


кинути

uk-verb

ки́нути • (kýnuty) pf (imperfective ки́дати)

ки́нути (canonical)
kýnuty (romanization)
ки́дати (imperfective)
ки́нути (infinitive perfective)
ки́нуть (infinitive perfective)
ки́нений (passive past perfective)
ки́нутий (passive past perfective)
kýnenyj (passive past perfective)
kýnutyj (passive past perfective)
impersonal: ки́нено (passive past perfective)
ки́нуто (passive past perfective)
kýneno (passive past perfective)
kýnuto (passive past perfective)
ки́нувши (adverbial past perfective)
ки́ну (first-person future perfective singular)
ки́неш (future perfective second-person singular)
ки́не (future perfective singular third-person)
ки́нем (first-person future perfective plural)
ки́немо (first-person future perfective plural)
ки́нете (future perfective plural second-person)
ки́нуть (future perfective plural third-person)
ки́ньмо (first-person imperative plural)
кинь (imperative second-person singular)
ки́ньте (imperative plural second-person)
ки́нув (masculine past singular)
ки́нули (masculine past plural)
ки́нула (feminine past singular)
ки́нули (feminine past plural)
ки́нуло (neuter past singular)
ки́нули (neuter past plural)

(transitive) to throw, to cast, to fling, to hurl


гну

гнути гнути#Ukrainian

first-person singular present indicative imperfective of гнути (hnuty)


ринути

ри́нути • (rýnuty) pf

ри́нути (canonical)
rýnuty (romanization)
ри́нути (infinitive perfective)
ри́нуть (infinitive perfective)
ри́нувши (adverbial past perfective)
ри́ну (first-person future perfective singular)
ри́неш (future perfective second-person singular)
ри́не (future perfective singular third-person)
ри́нем (first-person future perfective plural)
ри́немо (first-person future perfective plural)
ри́нете (future perfective plural second-person)
ри́нуть (future perfective plural third-person)
ри́ньмо (first-person imperative plural)
ринь (imperative second-person singular)
ри́ньте (imperative plural second-person)
ри́нув (masculine past singular)
ри́нули (masculine past plural)
ри́нула (feminine past singular)
ри́нули (feminine past plural)
ри́нуло (neuter past singular)
ри́нули (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic ринути (rinuti), from Proto-Slavic *rinǫti. Cognate with Belarusian ры́нуць (rýnucʹ), Russian ри́нуть (rínutʹ), Bulgarian ри́на (rína), Serbo-Croatian рѝнути, Czech řinout.

inh+

(intransitive) to charge (at), to lunge (at), to dash, to dart, to rush

(intransitive, figuratively) to plunge into, to dive in


карати

uk-verb

кара́ти • (karáty) impf (perfective покара́ти)

кара́ти (canonical)
karáty (romanization)
покара́ти (perfective)
кара́ти (imperfective infinitive)
кара́ть (imperfective infinitive)
ка́раний (imperfective passive past)
impersonal: ка́рано (imperfective passive past)
кара́ючи (adverbial imperfective present)
кара́вши (adverbial imperfective past)
кара́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду кара́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду кара́ть (first-person future imperfective singular)
кара́тиму (first-person future imperfective singular)
кара́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш кара́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш кара́ть (future imperfective second-person singular)
кара́тимеш (future imperfective second-person singular)
кара́є (imperfective present singular third-person)
бу́де кара́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де кара́ть (future imperfective singular third-person)
кара́тиме (future imperfective singular third-person)
кара́єм (first-person imperfective plural present)
кара́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо кара́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо кара́ть (first-person future imperfective plural)
кара́тимемо (first-person future imperfective plural)
кара́тимем (first-person future imperfective plural)
кара́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете кара́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете кара́ть (future imperfective plural second-person)
кара́тимете (future imperfective plural second-person)
кара́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть кара́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кара́ть (future imperfective plural third-person)
кара́тимуть (future imperfective plural third-person)
кара́ймо (first-person imperative plural)
кара́й (imperative second-person singular)
кара́йте (imperative plural second-person)
кара́в (masculine past singular)
кара́ли (masculine past plural)
кара́ла (feminine past singular)
кара́ли (feminine past plural)
кара́ло (neuter past singular)
кара́ли (neuter past plural)

From Old East Slavic карати (karati), from Proto-Slavic *karati.

(transitive) to punish, chastise, castigate


заявлять

head

зая́влять • (zajávljatʹ)

зая́влять (canonical)
zajávljatʹ (romanization)

заяви́ти заявити#Ukrainian

third-person plural future indicative of заяви́ти (zajavýty)


брехать

бреха́ть • (brexátʹ)

бреха́ть (canonical)
brexátʹ (romanization)

бреха́ти брехати#Ukrainian

Informal form of бреха́ти (brexáty, “to lie”).


умирати

uk-verb

умира́ти • (umyráty) impf (perfective уме́рти)

умира́ти (canonical)
umyráty (romanization)
уме́рти (perfective)
умира́ти (imperfective infinitive)
умира́ть (imperfective infinitive)
умира́ючи (adverbial imperfective present)
умира́вши (adverbial imperfective past)
умира́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вмира́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вмира́ть (first-person future imperfective singular)
умира́тиму (first-person future imperfective singular)
умира́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш умира́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш умира́ть (future imperfective second-person singular)
умира́тимеш (future imperfective second-person singular)
умира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вмира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вмира́ть (future imperfective singular third-person)
умира́тиме (future imperfective singular third-person)
умира́єм (first-person imperfective plural present)
умира́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вмира́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вмира́ть (first-person future imperfective plural)
умира́тимемо (first-person future imperfective plural)
умира́тимем (first-person future imperfective plural)
умира́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вмира́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вмира́ть (future imperfective plural second-person)
умира́тимете (future imperfective plural second-person)
умира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть умира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть умира́ть (future imperfective plural third-person)
умира́тимуть (future imperfective plural third-person)
умира́ймо (first-person imperative plural)
умира́й (imperative second-person singular)
умира́йте (imperative plural second-person)
умира́в (masculine past singular)
умира́ли (masculine past plural)
умира́ла (feminine past singular)
умира́ли (feminine past plural)
умира́ло (neuter past singular)
умира́ли (neuter past plural)

Uk-умирати.ogg


читаю

head

чита́ю • (čytáju)

чита́ю (canonical)
čytáju (romanization)

чита́ти читати#Ukrainian

first-person singular present imperfective of чита́ти (čytáty)


знаю

зна́ю • (znáju)

зна́ти знати#Ukrainian

first-person singular present indicative of зна́ти impf (znáty)


читали

чита́ли • (čytály)

чита́ли (canonical)
čytály (romanization)

чита́ти читати#Ukrainian

plural past imperfective of чита́ти (čytáty)


читала

чита́ла • (čytála)

чита́ла (canonical)
čytála (romanization)

чита́ти читати#Ukrainian

feminine singular past imperfective of чита́ти (čytáty)


читало

чита́ло • (čytálo)

чита́ло (canonical)
čytálo (romanization)

чита́ти читати#Ukrainian

neuter singular past imperfective of чита́ти (čytáty)


знало

зна́ло • (ználo)

зна́ти знати#Ukrainian

neuter singular past indicative of зна́ти impf (znáty)


знала

зна́ла • (znála)

зна́ти знати#Ukrainian

feminine singular past indicative of зна́ти impf (znáty)


знали

зна́ли • (znály)

зна́ти знати#Ukrainian

plural past indicative of зна́ти impf (znáty)


диш

Alternative form: ди́хай (dýxaj)

ди́хати дихати#Ukrainian

second-person singular imperative of ди́хати impf (dýxaty)


минуть

мину́ть • (mynútʹ)

мину́ть (canonical)
mynútʹ (romanization)

мину́ти минути#Ukrainian

inflection of мину́ти pf (mynúty):
third-person plural future indicative

мину́ти минути#Ukrainian

inflection of мину́ти pf (mynúty):
alternative infinitive form


заявить

заяви́ть • (zajavýtʹ)

заяви́ть (canonical)
zajavýtʹ (romanization)

заяви́ти заявити#Ukrainian


заявить

зая́вить • (zajávytʹ)

зая́вить (canonical)
zajávytʹ (romanization)

заяви́ти заявити#Ukrainian

third-person singular future indicative of заяви́ти (zajavýty)


читай

чита́й • (čytáj)

чита́ти читати#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of чита́ти (čytáty)


читайте

чита́йте • (čytájte)

чита́йте (canonical)
čytájte (romanization)

чита́ти читати#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of чита́ти (čytáty)


мий

second-person singular imperative of ми́ти (mýty)


знай

зна́ти знати#Ukrainian

second-person singular imperative of зна́ти impf (znáty)


знайте

зна́йте • (znájte)

зна́йте (canonical)
znájte (romanization)

зна́ти знати#Ukrainian

second-person plural imperative of зна́ти impf (znáty)


тесати

теса́ти (canonical)
tesáty (romanization)
теса́ти (imperfective infinitive)
теса́ть (imperfective infinitive)
те́саний (imperfective passive past)
impersonal: те́сано (imperfective passive past)
те́шучи (adverbial imperfective present)
теса́вши (adverbial imperfective past)
тешу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду теса́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду теса́ть (first-person future imperfective singular)
теса́тиму (first-person future imperfective singular)
те́шеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш теса́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш теса́ть (future imperfective second-person singular)
теса́тимеш (future imperfective second-person singular)
те́ше (imperfective present singular third-person)
бу́де теса́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де теса́ть (future imperfective singular third-person)
теса́тиме (future imperfective singular third-person)
те́шем (first-person imperfective plural present)
те́шемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо теса́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо теса́ть (first-person future imperfective plural)
теса́тимемо (first-person future imperfective plural)
теса́тимем (first-person future imperfective plural)
те́шете (imperfective plural present second-person)
бу́дете теса́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете теса́ть (future imperfective plural second-person)
теса́тимете (future imperfective plural second-person)
те́шуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть теса́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть теса́ть (future imperfective plural third-person)
теса́тимуть (future imperfective plural third-person)
теші́м (first-person imperative plural)
теші́мо (first-person imperative plural)
теши́ (imperative second-person singular)
теші́ть (imperative plural second-person)
теса́в (masculine past singular)
теса́ли (masculine past plural)
теса́ла (feminine past singular)
теса́ли (feminine past plural)
теса́ло (neuter past singular)
теса́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian теса́ти (tesáti), from Old East Slavic тесати (tesati), from Proto-Slavic *tesati.

inh+

to chop away the surface level (with a sharp tool)

to hew, to adze/adz, to char, to cut, to shape, to model


звали

head

зва́ли • (zvály)

зва́ти звати#Ukrainian

plural past indicative imperfective of зва́ти (zváty)


звала

зва́ла • (zvála)

зва́ти звати#Ukrainian

feminine singular past indicative imperfective of зва́ти (zváty)


звало

зва́ло • (zválo)

зва́ти звати#Ukrainian

neuter singular past indicative imperfective of зва́ти (zváty)


робити

uk-verb

роби́ти • (robýty) impf (perfective зроби́ти)

роби́ти (canonical)
robýty (romanization)
зроби́ти (perfective)
роби́ти (imperfective infinitive)
роби́ть (imperfective infinitive)
ро́блений (imperfective passive past)
impersonal: ро́блено (imperfective passive past)
ро́блячи (adverbial imperfective present)
роби́вши (adverbial imperfective past)
роблю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду роби́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду роби́ть (first-person future imperfective singular)
роби́тиму (first-person future imperfective singular)
ро́биш (imperfective present second-person singular)
бу́деш роби́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш роби́ть (future imperfective second-person singular)
роби́тимеш (future imperfective second-person singular)
ро́бить (imperfective present singular third-person)
бу́де роби́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де роби́ть (future imperfective singular third-person)
роби́тиме (future imperfective singular third-person)
ро́бим (first-person imperfective plural present)
ро́бимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо роби́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо роби́ть (first-person future imperfective plural)
роби́тимемо (first-person future imperfective plural)
роби́тимем (first-person future imperfective plural)
ро́бите (imperfective plural present second-person)
бу́дете роби́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете роби́ть (future imperfective plural second-person)
роби́тимете (future imperfective plural second-person)
ро́блять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть роби́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть роби́ть (future imperfective plural third-person)
роби́тимуть (future imperfective plural third-person)
робі́м (first-person imperative plural)
робі́мо (first-person imperative plural)
роби́ (imperative second-person singular)
робі́ть (imperative plural second-person)
роби́в (masculine past singular)
роби́ли (masculine past plural)
роби́ла (feminine past singular)
роби́ли (feminine past plural)
роби́ло (neuter past singular)
роби́ли (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic робити (robiti), from Proto-Slavic *orbiti.

inh+

Що ти ро́биш сього́дні вве́чері?


зробити

uk-verb

зроби́ти • (zrobýty) pf (imperfective роби́ти)

зроби́ти (canonical)
zrobýty (romanization)
роби́ти (imperfective)
зроби́ти (infinitive perfective)
зроби́ть (infinitive perfective)
зро́блений (passive past perfective)
impersonal: зро́блено (passive past perfective)
зроби́вши (adverbial past perfective)
зроблю́ (first-person future perfective singular)
зро́биш (future perfective second-person singular)
зро́бить (future perfective singular third-person)
зро́бим (first-person future perfective plural)
зро́бимо (first-person future perfective plural)
зро́бите (future perfective plural second-person)
зро́блять (future perfective plural third-person)
зробі́м (first-person imperative plural)
зробі́мо (first-person imperative plural)
зроби́ (imperative second-person singular)
зробі́ть (imperative plural second-person)
зроби́в (masculine past singular)
зроби́ли (masculine past plural)
зроби́ла (feminine past singular)
зроби́ли (feminine past plural)
зроби́ло (neuter past singular)
зроби́ли (neuter past plural)

Uk-зробити.ogg

From з- (z-) + робити (robyty). Cognates include Polish zrobić, Kashubian zrobic, and Belarusian зрабі́ць (zrabícʹ).


тупити

тупи́ти (canonical)
tupýty (romanization)
тупи́ти (imperfective infinitive)
тупи́ть (imperfective infinitive)
ту́плячи (adverbial imperfective present)
тупи́вши (adverbial imperfective past)
туплю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду тупи́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду тупи́ть (first-person future imperfective singular)
тупи́тиму (first-person future imperfective singular)
ту́пиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш тупи́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш тупи́ть (future imperfective second-person singular)
тупи́тимеш (future imperfective second-person singular)
ту́пить (imperfective present singular third-person)
бу́де тупи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де тупи́ть (future imperfective singular third-person)
тупи́тиме (future imperfective singular third-person)
ту́пим (first-person imperfective plural present)
ту́пимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо тупи́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо тупи́ть (first-person future imperfective plural)
тупи́тимемо (first-person future imperfective plural)
тупи́тимем (first-person future imperfective plural)
ту́пите (imperfective plural present second-person)
бу́дете тупи́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете тупи́ть (future imperfective plural second-person)
тупи́тимете (future imperfective plural second-person)
ту́плять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть тупи́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть тупи́ть (future imperfective plural third-person)
тупи́тимуть (future imperfective plural third-person)
тупі́м (first-person imperative plural)
тупі́мо (first-person imperative plural)
тупи́ (imperative second-person singular)
тупі́ть (imperative plural second-person)
тупи́в (masculine past singular)
тупи́ли (masculine past plural)
тупи́ла (feminine past singular)
тупи́ли (feminine past plural)
тупи́ло (neuter past singular)
тупи́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian тупи́ти (tupíti), from Proto-Slavic *tǫpiti. By surface analysis, туп- (tup-) + -ити (-yty).

surf

(intransitive, slang) to have a brain fart, to have a blond moment, to struggle (with something easy to do or understand)


достигнути

uk-verb

дости́гнути • (dostýhnuty) pf (imperfective достига́ти)

дости́гнути (canonical)
dostýhnuty (romanization)
достига́ти (imperfective)
дости́гнути (infinitive perfective)
дости́гнуть (infinitive perfective)
дости́глий (active past perfective)
дости́гнувши (adverbial past perfective)
дости́гши (adverbial past perfective)
дости́гне (future perfective singular third-person)
дости́гнуть (future perfective plural third-person)
дости́г (masculine past singular)
дости́гнув (masculine past singular)
дости́гли (masculine past plural)
дости́гнули (masculine past plural)
дости́гла (feminine past singular)
дости́гнула (feminine past singular)
дости́гли (feminine past plural)
дости́гнули (feminine past plural)
дости́гло (neuter past singular)
дости́гнуло (neuter past singular)
дости́гли (neuter past plural)
дости́гнули (neuter past plural)

uk-conj

дости́г, дости́гнув

Uk-достигнути.ogg

From до- (do-) + сти́гнути (stýhnuty). Compare Russian дости́гнуть (dostígnutʹ, “to reach, to attain”).

cog

Думка ця, хоч муляла мозок Безбородькові від початку хвороби отця Аркадія, достигла і скристалізувалася за секунду

1958, Iryna Vilde, Сестри Річинські (книга перша) [The Richynski Sisters (book one)]:

This thought, although it had been clouding Bezborodkov's brain since the beginning of Father Arkady's illness, ripened and crystallized in a second

Dumka cja, xoč muljala mozok Bezborodʹkovi vid počatku xvoroby otcja Arkadija, dostyhla i skrystalizuvalasja za sekundu

(figuratively) to ripen, to mature (to approach or come to perfection)


їздити

uk-verb

ї́здити • (jízdyty) impf (perfective пої́здити)

ї́здити (canonical)
jízdyty (romanization)
пої́здити (perfective)
ї́здити (imperfective infinitive)
ї́здить (imperfective infinitive)
ї́здячи (adverbial imperfective present)
ї́здивши (adverbial imperfective past)
ї́жджу (first-person imperfective present singular)
бу́ду ї́здити (first-person future imperfective singular)
бу́ду ї́здить (first-person future imperfective singular)
ї́здитиму (first-person future imperfective singular)
ї́здиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ї́здити (future imperfective second-person singular)
бу́деш ї́здить (future imperfective second-person singular)
ї́здитимеш (future imperfective second-person singular)
ї́здить (imperfective present singular third-person)
бу́де ї́здити (future imperfective singular third-person)
бу́де ї́здить (future imperfective singular third-person)
ї́здитиме (future imperfective singular third-person)
ї́здим (first-person imperfective plural present)
ї́здимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ї́здити (first-person future imperfective plural)
бу́демо ї́здить (first-person future imperfective plural)
ї́здитимемо (first-person future imperfective plural)
ї́здитимем (first-person future imperfective plural)
ї́здите (imperfective plural present second-person)
бу́дете ї́здити (future imperfective plural second-person)
бу́дете ї́здить (future imperfective plural second-person)
ї́здитимете (future imperfective plural second-person)
ї́здять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ї́здити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ї́здить (future imperfective plural third-person)
ї́здитимуть (future imperfective plural third-person)
ї́здьмо (first-person imperative plural)
їздь (imperative second-person singular)
ї́здьте (imperative plural second-person)
ї́здив (masculine past singular)
ї́здили (masculine past plural)
ї́здила (feminine past singular)
ї́здили (feminine past plural)
ї́здило (neuter past singular)
ї́здили (neuter past plural)


молиться

head

мо́литься • (mólytʹsja)

мо́литься (canonical)
mólytʹsja (romanization)

[ˈmɔɫet͡sʲːɐ]

моли́тися молитися#Ukrainian

third-person singular present imperfective of моли́тися (molýtysja)


поранити

uk-verb

пора́нити • (porányty) pf

пора́нити (canonical)
porányty (romanization)
пора́нити (infinitive perfective)
пора́нить (infinitive perfective)
пора́нений (passive past perfective)
impersonal: пора́нено (passive past perfective)
пора́нивши (adverbial past perfective)
пора́ню (first-person future perfective singular)
пора́ниш (future perfective second-person singular)
пора́нить (future perfective singular third-person)
пора́ним (first-person future perfective plural)
пора́нимо (first-person future perfective plural)
пора́ните (future perfective plural second-person)
пора́нять (future perfective plural third-person)
пора́ньмо (first-person imperative plural)
пора́нь (imperative second-person singular)
пора́ньте (imperative plural second-person)
пора́нив (masculine past singular)
пора́нили (masculine past plural)
пора́нила (feminine past singular)
пора́нили (feminine past plural)
пора́нило (neuter past singular)
пора́нили (neuter past plural)

Uk-поранити.ogg


їхати

ї́хати • (jíxaty) impf (perfective пої́хати)

ї́хати (canonical)
jíxaty (romanization)
пої́хати (perfective)
ї́хати (imperfective infinitive)
ї́хать (imperfective infinitive)
ї́дучи (adverbial imperfective present)
ї́хавши (adverbial imperfective past)
ї́ду (first-person imperfective present singular)
бу́ду ї́хати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ї́хать (first-person future imperfective singular)
ї́хатиму (first-person future imperfective singular)
ї́деш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ї́хати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ї́хать (future imperfective second-person singular)
ї́хатимеш (future imperfective second-person singular)
ї́де (imperfective present singular third-person)
бу́де ї́хати (future imperfective singular third-person)
бу́де ї́хать (future imperfective singular third-person)
ї́хатиме (future imperfective singular third-person)
ї́дем (first-person imperfective plural present)
ї́демо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ї́хати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ї́хать (first-person future imperfective plural)
ї́хатимемо (first-person future imperfective plural)
ї́хатимем (first-person future imperfective plural)
ї́дете (imperfective plural present second-person)
бу́дете ї́хати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ї́хать (future imperfective plural second-person)
ї́хатимете (future imperfective plural second-person)
ї́дуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ї́хати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ї́хать (future imperfective plural third-person)
ї́хатимуть (future imperfective plural third-person)
ї́дьмо (first-person imperative plural)
їдь (imperative second-person singular)
ї́дьте (imperative plural second-person)
ї́хав (masculine past singular)
ї́хали (masculine past plural)
ї́хала (feminine past singular)
ї́хали (feminine past plural)
ї́хало (neuter past singular)
ї́хали (neuter past plural)


описувати

опи́сувати • (opýsuvaty) impf (perfective описа́ти)

опи́сувати (canonical)
opýsuvaty (romanization)
описа́ти (perfective)
опи́сувати (imperfective infinitive)
опи́сувать (imperfective infinitive)
опи́суваний (imperfective passive past)
impersonal: опи́сувано (imperfective passive past)
опи́суючи (adverbial imperfective present)
опи́сувавши (adverbial imperfective past)
опи́сую (first-person imperfective present singular)
бу́ду опи́сувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду опи́сувать (first-person future imperfective singular)
опи́суватиму (first-person future imperfective singular)
опи́суєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш опи́сувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш опи́сувать (future imperfective second-person singular)
опи́суватимеш (future imperfective second-person singular)
опи́сує (imperfective present singular third-person)
бу́де опи́сувати (future imperfective singular third-person)
бу́де опи́сувать (future imperfective singular third-person)
опи́суватиме (future imperfective singular third-person)
опи́суєм (first-person imperfective plural present)
опи́суємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо опи́сувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо опи́сувать (first-person future imperfective plural)
опи́суватимемо (first-person future imperfective plural)
опи́суватимем (first-person future imperfective plural)
опи́суєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете опи́сувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете опи́сувать (future imperfective plural second-person)
опи́суватимете (future imperfective plural second-person)
опи́сують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть опи́сувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть опи́сувать (future imperfective plural third-person)
опи́суватимуть (future imperfective plural third-person)
опи́суймо (first-person imperative plural)
опи́суй (imperative second-person singular)
опи́суйте (imperative plural second-person)
опи́сував (masculine past singular)
опи́сували (masculine past plural)
опи́сувала (feminine past singular)
опи́сували (feminine past plural)
опи́сувало (neuter past singular)
опи́сували (neuter past plural)

[ɔˈpɪsʊʋɐte]

Uk-описувати.ogg

From the опи́с- (opýs-) stem of описа́ти (opysáty) + -увати (-uvaty). Compare Russian опи́сывать (opísyvatʹ), Belarusian апі́сваць (apísvacʹ), Polish opisywać.


звинувачувати

звинува́чувати

звинува́тити

звинува́чувати • (zvynuváčuvaty) impf (perfective звинува́тити)

звинува́чувати (canonical)
zvynuváčuvaty (romanization)
звинува́тити (perfective)
звинува́чувати (imperfective infinitive)
звинува́чувать (imperfective infinitive)
звинува́чуваний (imperfective passive past)
impersonal: звинува́чувано (imperfective passive past)
звинува́чуючи (adverbial imperfective present)
звинува́чувавши (adverbial imperfective past)
звинува́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду звинува́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду звинува́чувать (first-person future imperfective singular)
звинува́чуватиму (first-person future imperfective singular)
звинува́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш звинува́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш звинува́чувать (future imperfective second-person singular)
звинува́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
звинува́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де звинува́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де звинува́чувать (future imperfective singular third-person)
звинува́чуватиме (future imperfective singular third-person)
звинува́чуєм (first-person imperfective plural present)
звинува́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо звинува́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо звинува́чувать (first-person future imperfective plural)
звинува́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
звинува́чуватимем (first-person future imperfective plural)
звинува́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете звинува́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете звинува́чувать (future imperfective plural second-person)
звинува́чуватимете (future imperfective plural second-person)
звинува́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть звинува́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть звинува́чувать (future imperfective plural third-person)
звинува́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
звинува́чуймо (first-person imperative plural)
звинува́чуй (imperative second-person singular)
звинува́чуйте (imperative plural second-person)
звинува́чував (masculine past singular)
звинува́чували (masculine past plural)
звинува́чувала (feminine past singular)
звинува́чували (feminine past plural)
звинува́чувало (neuter past singular)
звинува́чували (neuter past plural)

[zʋenʊˈʋat͡ʃʊʋɐte]

Uk-звинувачувати.ogg


звинуватити

звинува́тити

звинува́чувати

звинува́тити • (zvynuvátyty) pf (imperfective звинува́чувати)

звинува́тити (canonical)
zvynuvátyty (romanization)
звинува́чувати (imperfective)
звинува́тити (infinitive perfective)
звинува́тить (infinitive perfective)
звинува́чений (passive past perfective)
impersonal: звинува́чено (passive past perfective)
звинува́тивши (adverbial past perfective)
звинува́чу (first-person future perfective singular)
звинува́тиш (future perfective second-person singular)
звинува́тить (future perfective singular third-person)
звинува́тим (first-person future perfective plural)
звинува́тимо (first-person future perfective plural)
звинува́тите (future perfective plural second-person)
звинува́тять (future perfective plural third-person)
звинува́тьмо (first-person imperative plural)
звинува́ть (imperative second-person singular)
звинува́тьте (imperative plural second-person)
звинува́тив (masculine past singular)
звинува́тили (masculine past plural)
звинува́тила (feminine past singular)
звинува́тили (feminine past plural)
звинува́тило (neuter past singular)
звинува́тили (neuter past plural)

Uk-звинуватити.ogg


гладити

гла́дити • (hládyty) impf (perfective погла́дити)

гла́дити (canonical)
hládyty (romanization)
погла́дити (perfective)
гла́дити (imperfective infinitive)
гла́дить (imperfective infinitive)
гла́джений (imperfective passive past)
impersonal: гла́джено (imperfective passive past)
гла́дячи (adverbial imperfective present)
гла́дивши (adverbial imperfective past)
гла́джу (first-person imperfective present singular)
бу́ду гла́дити (first-person future imperfective singular)
бу́ду гла́дить (first-person future imperfective singular)
гла́дитиму (first-person future imperfective singular)
гла́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш гла́дити (future imperfective second-person singular)
бу́деш гла́дить (future imperfective second-person singular)
гла́дитимеш (future imperfective second-person singular)
гла́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де гла́дити (future imperfective singular third-person)
бу́де гла́дить (future imperfective singular third-person)
гла́дитиме (future imperfective singular third-person)
гла́дим (first-person imperfective plural present)
гла́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо гла́дити (first-person future imperfective plural)
бу́демо гла́дить (first-person future imperfective plural)
гла́дитимемо (first-person future imperfective plural)
гла́дитимем (first-person future imperfective plural)
гла́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете гла́дити (future imperfective plural second-person)
бу́дете гла́дить (future imperfective plural second-person)
гла́дитимете (future imperfective plural second-person)
гла́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гла́дити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гла́дить (future imperfective plural third-person)
гла́дитимуть (future imperfective plural third-person)
гла́дьмо (first-person imperative plural)
гладь (imperative second-person singular)
гла́дьте (imperative plural second-person)
гла́див (masculine past singular)
гла́дили (masculine past plural)
гла́дила (feminine past singular)
гла́дили (feminine past plural)
гла́дило (neuter past singular)
гла́дили (neuter past plural)

Uk-гладити.ogg

to stroke, to caress (pass one's hand over, touching lightly)

прасува́ти прасувати#Ukrainian

(colloquial) Synonym of прасува́ти impf (prasuváty, “to iron”)


привозити

приво́зити • (pryvózyty) impf (perfective привезти́)

приво́зити (canonical)
pryvózyty (romanization)
привезти́ (perfective)
приво́зити (imperfective infinitive)
приво́зить (imperfective infinitive)
приво́зячи (adverbial imperfective present)
приво́зивши (adverbial imperfective past)
приво́жу (first-person imperfective present singular)
бу́ду приво́зити (first-person future imperfective singular)
бу́ду приво́зить (first-person future imperfective singular)
приво́зитиму (first-person future imperfective singular)
приво́зиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш приво́зити (future imperfective second-person singular)
бу́деш приво́зить (future imperfective second-person singular)
приво́зитимеш (future imperfective second-person singular)
приво́зить (imperfective present singular third-person)
бу́де приво́зити (future imperfective singular third-person)
бу́де приво́зить (future imperfective singular third-person)
приво́зитиме (future imperfective singular third-person)
приво́зим (first-person imperfective plural present)
приво́зимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо приво́зити (first-person future imperfective plural)
бу́демо приво́зить (first-person future imperfective plural)
приво́зитимемо (first-person future imperfective plural)
приво́зитимем (first-person future imperfective plural)
приво́зите (imperfective plural present second-person)
бу́дете приво́зити (future imperfective plural second-person)
бу́дете приво́зить (future imperfective plural second-person)
приво́зитимете (future imperfective plural second-person)
приво́зять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть приво́зити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть приво́зить (future imperfective plural third-person)
приво́зитимуть (future imperfective plural third-person)
приво́зьмо (first-person imperative plural)
приво́зь (imperative second-person singular)
приво́зьте (imperative plural second-person)
приво́зив (masculine past singular)
приво́зили (masculine past plural)
приво́зила (feminine past singular)
приво́зили (feminine past plural)
приво́зило (neuter past singular)
приво́зили (neuter past plural)

Uk-привозити.ogg

to bring (a thing or person, by vehicle)


приносити

прино́сити • (prynósyty) impf (perfective принести́)

прино́сити (canonical)
prynósyty (romanization)
принести́ (perfective)
прино́сити (imperfective infinitive)
прино́сить (imperfective infinitive)
прино́сячи (adverbial imperfective present)
прино́сивши (adverbial imperfective past)
прино́шу (first-person imperfective present singular)
бу́ду прино́сити (first-person future imperfective singular)
бу́ду прино́сить (first-person future imperfective singular)
прино́ситиму (first-person future imperfective singular)
прино́сиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прино́сити (future imperfective second-person singular)
бу́деш прино́сить (future imperfective second-person singular)
прино́ситимеш (future imperfective second-person singular)
прино́сить (imperfective present singular third-person)
бу́де прино́сити (future imperfective singular third-person)
бу́де прино́сить (future imperfective singular third-person)
прино́ситиме (future imperfective singular third-person)
прино́сим (first-person imperfective plural present)
прино́симо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прино́сити (first-person future imperfective plural)
бу́демо прино́сить (first-person future imperfective plural)
прино́ситимемо (first-person future imperfective plural)
прино́ситимем (first-person future imperfective plural)
прино́сите (imperfective plural present second-person)
бу́дете прино́сити (future imperfective plural second-person)
бу́дете прино́сить (future imperfective plural second-person)
прино́ситимете (future imperfective plural second-person)
прино́сять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прино́сити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прино́сить (future imperfective plural third-person)
прино́ситимуть (future imperfective plural third-person)
прино́сьмо (first-person imperative plural)
прино́сь (imperative second-person singular)
прино́сьте (imperative plural second-person)
прино́сив (masculine past singular)
прино́сили (masculine past plural)
прино́сила (feminine past singular)
прино́сили (feminine past plural)
прино́сило (neuter past singular)
прино́сили (neuter past plural)

Uk-приносити.ogg

From при- (pry-) + носи́ти impf (nosýty). Compare Russian приноси́ть (prinosítʹ), Belarusian прыно́сіць (prynósicʹ), Polish przynosić.

(transitive) to bring, to fetch (a thing, on foot)


приводити

приво́дити • (pryvódyty) impf (perfective привести́)

приво́дити (canonical)
pryvódyty (romanization)
привести́ (perfective)
приво́дити (imperfective infinitive)
приво́дить (imperfective infinitive)
приво́дячи (adverbial imperfective present)
приво́дивши (adverbial imperfective past)
приво́джу (first-person imperfective present singular)
бу́ду приво́дити (first-person future imperfective singular)
бу́ду приво́дить (first-person future imperfective singular)
приво́дитиму (first-person future imperfective singular)
приво́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш приво́дити (future imperfective second-person singular)
бу́деш приво́дить (future imperfective second-person singular)
приво́дитимеш (future imperfective second-person singular)
приво́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де приво́дити (future imperfective singular third-person)
бу́де приво́дить (future imperfective singular third-person)
приво́дитиме (future imperfective singular third-person)
приво́дим (first-person imperfective plural present)
приво́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо приво́дити (first-person future imperfective plural)
бу́демо приво́дить (first-person future imperfective plural)
приво́дитимемо (first-person future imperfective plural)
приво́дитимем (first-person future imperfective plural)
приво́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете приво́дити (future imperfective plural second-person)
бу́дете приво́дить (future imperfective plural second-person)
приво́дитимете (future imperfective plural second-person)
приво́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть приво́дити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть приво́дить (future imperfective plural third-person)
приво́дитимуть (future imperfective plural third-person)
приво́дьмо (first-person imperative plural)
приво́дь (imperative second-person singular)
приво́дьте (imperative plural second-person)
приво́див (masculine past singular)
приво́дили (masculine past plural)
приво́дила (feminine past singular)
приво́дили (feminine past plural)
приво́дило (neuter past singular)
приво́дили (neuter past plural)

Uk-приводити.ogg

to bring, to lead, to take (a person, on foot)


кресати

креса́ти (canonical)
kresáty (romanization)
креса́ти (imperfective infinitive)
креса́ть (imperfective infinitive)
кре́шучи (adverbial imperfective present)
креса́вши (adverbial imperfective past)
крешу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду креса́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду креса́ть (first-person future imperfective singular)
креса́тиму (first-person future imperfective singular)
кре́шеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш креса́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш креса́ть (future imperfective second-person singular)
креса́тимеш (future imperfective second-person singular)
кре́ше (imperfective present singular third-person)
бу́де креса́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де креса́ть (future imperfective singular third-person)
креса́тиме (future imperfective singular third-person)
кре́шем (first-person imperfective plural present)
кре́шемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо креса́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо креса́ть (first-person future imperfective plural)
креса́тимемо (first-person future imperfective plural)
креса́тимем (first-person future imperfective plural)
кре́шете (imperfective plural present second-person)
бу́дете креса́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете креса́ть (future imperfective plural second-person)
креса́тимете (future imperfective plural second-person)
кре́шуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть креса́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть креса́ть (future imperfective plural third-person)
креса́тимуть (future imperfective plural third-person)
креші́м (first-person imperative plural)
креші́мо (first-person imperative plural)
креши́ (imperative second-person singular)
креші́ть (imperative plural second-person)
креса́в (masculine past singular)
креса́ли (masculine past plural)
креса́ла (feminine past singular)
креса́ли (feminine past plural)
креса́ло (neuter past singular)
креса́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian креса́ти (kresáti), from Proto-Slavic *kresati.

inh+

(transitive, figuratively, colloquial) to perform enthusiastically

(intransitive, colloquial) to sparkle, to flash


шукати

uk-verb

шука́ти • (šukáty) impf (perfective нашука́ти)

шука́ти (canonical)
šukáty (romanization)
нашука́ти (perfective)
шука́ти (imperfective infinitive)
шука́ть (imperfective infinitive)
шу́каний (imperfective passive past)
impersonal: шу́кано (imperfective passive past)
шука́ючи (adverbial imperfective present)
шука́вши (adverbial imperfective past)
шука́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду шука́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду шука́ть (first-person future imperfective singular)
шука́тиму (first-person future imperfective singular)
шука́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш шука́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш шука́ть (future imperfective second-person singular)
шука́тимеш (future imperfective second-person singular)
шука́є (imperfective present singular third-person)
бу́де шука́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де шука́ть (future imperfective singular third-person)
шука́тиме (future imperfective singular third-person)
шука́єм (first-person imperfective plural present)
шука́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо шука́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо шука́ть (first-person future imperfective plural)
шука́тимемо (first-person future imperfective plural)
шука́тимем (first-person future imperfective plural)
шука́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете шука́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете шука́ть (future imperfective plural second-person)
шука́тимете (future imperfective plural second-person)
шука́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть шука́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть шука́ть (future imperfective plural third-person)
шука́тимуть (future imperfective plural third-person)
шука́ймо (first-person imperative plural)
шука́й (imperative second-person singular)
шука́йте (imperative plural second-person)
шука́в (masculine past singular)
шука́ли (masculine past plural)
шука́ла (feminine past singular)
шука́ли (feminine past plural)
шука́ло (neuter past singular)
шука́ли (neuter past plural)

From Old Low German sōkian through Polish szukać. Cognates include Frankish suocan, Old Frisian sēka, Old English sæcan, English seek, Old High German suohhan, German suchen, Old Norse sø̄kja, Gothic sōkjan, Old Irish saigim «searching for», Ancient Greek ἡγεμών (hēgemṓn) «ruler, chief» and Belarusian шука́ць (šukácʹ).

(transitive) to look for, to seek, to search


мити

ми́ти • (mýty) impf (perfective поми́ти)

ми́ти (canonical)
mýty (romanization)
поми́ти (perfective)
ми́ти (imperfective infinitive)
мить (imperfective infinitive)
ми́тий (imperfective passive past)
impersonal: ми́то (imperfective passive past)
ми́ючи (adverbial imperfective present)
ми́вши (adverbial imperfective past)
ми́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ми́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду ми́ть (first-person future imperfective singular)
ми́тиму (first-person future imperfective singular)
ми́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ми́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ми́ть (future imperfective second-person singular)
ми́тимеш (future imperfective second-person singular)
ми́є (imperfective present singular third-person)
бу́де ми́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де ми́ть (future imperfective singular third-person)
ми́тиме (future imperfective singular third-person)
ми́єм (first-person imperfective plural present)
ми́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ми́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо ми́ть (first-person future imperfective plural)
ми́тимемо (first-person future imperfective plural)
ми́тимем (first-person future imperfective plural)
ми́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ми́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете ми́ть (future imperfective plural second-person)
ми́тимете (future imperfective plural second-person)
ми́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ми́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ми́ть (future imperfective plural third-person)
ми́тимуть (future imperfective plural third-person)
ми́ймо (first-person imperative plural)
мий (imperative second-person singular)
ми́йте (imperative plural second-person)
мив (masculine past singular)
ми́ли (masculine past plural)
ми́ла (feminine past singular)
ми́ли (feminine past plural)
ми́ло (neuter past singular)
ми́ли (neuter past plural)

to wash (body parts, cutlery and other objects but not clothes: see прати)


досягати

досяга́ти • (dosjaháty) impf (perfective досягти́ or досягну́ти)

досяга́ти (canonical)
dosjaháty (romanization)
досягти́ (perfective)
досягну́ти (perfective)
досяга́ти (imperfective infinitive)
досяга́ть (imperfective infinitive)
досяга́ючи (adverbial imperfective present)
досяга́вши (adverbial imperfective past)
досяга́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду досяга́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду досяга́ть (first-person future imperfective singular)
досяга́тиму (first-person future imperfective singular)
досяга́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш досяга́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш досяга́ть (future imperfective second-person singular)
досяга́тимеш (future imperfective second-person singular)
досяга́є (imperfective present singular third-person)
бу́де досяга́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де досяга́ть (future imperfective singular third-person)
досяга́тиме (future imperfective singular third-person)
досяга́єм (first-person imperfective plural present)
досяга́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо досяга́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо досяга́ть (first-person future imperfective plural)
досяга́тимемо (first-person future imperfective plural)
досяга́тимем (first-person future imperfective plural)
досяга́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете досяга́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете досяга́ть (future imperfective plural second-person)
досяга́тимете (future imperfective plural second-person)
досяга́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть досяга́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть досяга́ть (future imperfective plural third-person)
досяга́тимуть (future imperfective plural third-person)
досяга́ймо (first-person imperative plural)
досяга́й (imperative second-person singular)
досяга́йте (imperative plural second-person)
досяга́в (masculine past singular)
досяга́ли (masculine past plural)
досяга́ла (feminine past singular)
досяга́ли (feminine past plural)
досяга́ло (neuter past singular)
досяга́ли (neuter past plural)

Uk-досягати.ogg

From досягти́ (dosjahtý) + -а́ти (-áty). Compare Belarusian дасяга́ць (dasjahácʹ), Polish dosięgać, Russian достига́ть (dostigátʹ).


вирішувати

вирі́шувати • (vyríšuvaty) impf (perfective ви́рішити)

вирі́шувати (canonical)
vyríšuvaty (romanization)
ви́рішити (perfective)
вирі́шувати (imperfective infinitive)
вирі́шувать (imperfective infinitive)
вирі́шуючи (adverbial imperfective present)
вирі́шувавши (adverbial imperfective past)
вирі́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду вирі́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вирі́шувать (first-person future imperfective singular)
вирі́шуватиму (first-person future imperfective singular)
вирі́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вирі́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш вирі́шувать (future imperfective second-person singular)
вирі́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
вирі́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де вирі́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де вирі́шувать (future imperfective singular third-person)
вирі́шуватиме (future imperfective singular third-person)
вирі́шуєм (first-person imperfective plural present)
вирі́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вирі́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вирі́шувать (first-person future imperfective plural)
вирі́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
вирі́шуватимем (first-person future imperfective plural)
вирі́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вирі́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вирі́шувать (future imperfective plural second-person)
вирі́шуватимете (future imperfective plural second-person)
вирі́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вирі́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вирі́шувать (future imperfective plural third-person)
вирі́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
вирі́шуймо (first-person imperative plural)
вирі́шуй (imperative second-person singular)
вирі́шуйте (imperative plural second-person)
вирі́шував (masculine past singular)
вирі́шували (masculine past plural)
вирі́шувала (feminine past singular)
вирі́шували (feminine past plural)
вирі́шувало (neuter past singular)
вирі́шували (neuter past plural)

[ʋeˈrʲiʃʊʋɐte]

Uk-вирішувати.ogg


будувати

будува́ти • (buduváty) impf (perfective збудува́ти or побудува́ти)

будува́ти (canonical)
buduváty (romanization)
збудува́ти (perfective)
побудува́ти (perfective)
будува́ти (imperfective infinitive)
будува́ть (imperfective infinitive)
будо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: будо́вано (imperfective passive past)
буду́ючи (adverbial imperfective present)
будува́вши (adverbial imperfective past)
буду́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду будува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду будува́ть (first-person future imperfective singular)
будува́тиму (first-person future imperfective singular)
буду́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш будува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш будува́ть (future imperfective second-person singular)
будува́тимеш (future imperfective second-person singular)
буду́є (imperfective present singular third-person)
бу́де будува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де будува́ть (future imperfective singular third-person)
будува́тиме (future imperfective singular third-person)
буду́єм (first-person imperfective plural present)
буду́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо будува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо будува́ть (first-person future imperfective plural)
будува́тимемо (first-person future imperfective plural)
будува́тимем (first-person future imperfective plural)
буду́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете будува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете будува́ть (future imperfective plural second-person)
будува́тимете (future imperfective plural second-person)
буду́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть будува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть будува́ть (future imperfective plural third-person)
будува́тимуть (future imperfective plural third-person)
буду́ймо (first-person imperative plural)
буду́й (imperative second-person singular)
буду́йте (imperative plural second-person)
будува́в (masculine past singular)
будува́ли (masculine past plural)
будува́ла (feminine past singular)
будува́ли (feminine past plural)
будува́ло (neuter past singular)
будува́ли (neuter past plural)

Uk-будувати.ogg


дзвонити

дзвони́ти • (dzvonýty) impf (perfective подзвони́ти)

дзвони́ти (canonical)
dzvonýty (romanization)
подзвони́ти (perfective)
дзвони́ти (imperfective infinitive)
дзвони́ть (imperfective infinitive)
дзво́нячи (adverbial imperfective present)
дзвони́вши (adverbial imperfective past)
дзвоню́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду дзвони́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду дзвони́ть (first-person future imperfective singular)
дзвони́тиму (first-person future imperfective singular)
дзво́ниш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дзвони́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш дзвони́ть (future imperfective second-person singular)
дзвони́тимеш (future imperfective second-person singular)
дзво́нить (imperfective present singular third-person)
бу́де дзвони́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де дзвони́ть (future imperfective singular third-person)
дзвони́тиме (future imperfective singular third-person)
дзво́ним (first-person imperfective plural present)
дзво́нимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дзвони́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо дзвони́ть (first-person future imperfective plural)
дзвони́тимемо (first-person future imperfective plural)
дзвони́тимем (first-person future imperfective plural)
дзво́ните (imperfective plural present second-person)
бу́дете дзвони́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете дзвони́ть (future imperfective plural second-person)
дзвони́тимете (future imperfective plural second-person)
дзво́нять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дзвони́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дзвони́ть (future imperfective plural third-person)
дзвони́тимуть (future imperfective plural third-person)
дзвоні́м (first-person imperative plural)
дзвоні́мо (first-person imperative plural)
дзвони́ (imperative second-person singular)
дзвоні́ть (imperative plural second-person)
дзвони́в (masculine past singular)
дзвони́ли (masculine past plural)
дзвони́ла (feminine past singular)
дзвони́ли (feminine past plural)
дзвони́ло (neuter past singular)
дзвони́ли (neuter past plural)

Uk-дзвонити.ogg

From Old Ruthenian дзвони́ти (dzvoníti), from Old East Slavic звонити (zvoniti), from Proto-Slavic *zvoniti. Ultimately from Proto-Indo-European *ǵʰwen-.
Cognates with Polish dzwonić, Serbo-Croatian зво̀нити.

(transitive, intransitive) to produce sound

(transitive, intransitive) to contact by telephone

(intransitive, figuratively, colloquial) to talk a lot, to gossip


могти

могти́ • (mohtý) impf (perfective змогти́)

могти́ (canonical)
mohtý (romanization)
змогти́ (perfective)
могти́ (imperfective infinitive)
мо́жучи (adverbial imperfective present)
мі́гши (adverbial imperfective past)
мо́жу (first-person imperfective present singular)
бу́ду могти́ (first-person future imperfective singular)
могти́му (first-person future imperfective singular)
мо́жеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш могти́ (future imperfective second-person singular)
могти́меш (future imperfective second-person singular)
мо́же (imperfective present singular third-person)
бу́де могти́ (future imperfective singular third-person)
могти́ме (future imperfective singular third-person)
мо́жем (first-person imperfective plural present)
мо́жемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо могти́ (first-person future imperfective plural)
могти́мемо (first-person future imperfective plural)
могти́мем (first-person future imperfective plural)
мо́жете (imperfective plural present second-person)
бу́дете могти́ (future imperfective plural second-person)
могти́мете (future imperfective plural second-person)
мо́жуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть могти́ (future imperfective plural third-person)
могти́муть (future imperfective plural third-person)
міг (masculine past singular)
могли́ (masculine past plural)
могла́ (feminine past singular)
могли́ (feminine past plural)
могло́ (neuter past singular)
могли́ (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *moťi, from Proto-Indo-European *megʰ-. Cognate with Belarusian магчы́ (mahčý), Bulgarian мо́га (móga), Serbo-Croatian мо̏ћи, Czech moci, English may, Dutch mogen, Icelandic mega.


крутити

крути́ти (canonical)
krutýty (romanization)
крути́ти (imperfective infinitive)
крути́ть (imperfective infinitive)
кру́чений (imperfective passive past)
impersonal: кру́чено (imperfective passive past)
кру́тячи (adverbial imperfective present)
крути́вши (adverbial imperfective past)
кручу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду крути́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду крути́ть (first-person future imperfective singular)
крути́тиму (first-person future imperfective singular)
кру́тиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш крути́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш крути́ть (future imperfective second-person singular)
крути́тимеш (future imperfective second-person singular)
кру́тить (imperfective present singular third-person)
бу́де крути́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де крути́ть (future imperfective singular third-person)
крути́тиме (future imperfective singular third-person)
кру́тим (first-person imperfective plural present)
кру́тимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо крути́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо крути́ть (first-person future imperfective plural)
крути́тимемо (first-person future imperfective plural)
крути́тимем (first-person future imperfective plural)
кру́тите (imperfective plural present second-person)
бу́дете крути́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете крути́ть (future imperfective plural second-person)
крути́тимете (future imperfective plural second-person)
кру́тять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть крути́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть крути́ть (future imperfective plural third-person)
крути́тимуть (future imperfective plural third-person)
круті́м (first-person imperative plural)
круті́мо (first-person imperative plural)
крути́ (imperative second-person singular)
круті́ть (imperative plural second-person)
крути́в (masculine past singular)
крути́ли (masculine past plural)
крути́ла (feminine past singular)
крути́ли (feminine past plural)
крути́ло (neuter past singular)
крути́ли (neuter past plural)

Uk-крутити.ogg

(transitive) to spin, to turn, to rotate

(transitive) to swirl, to twirl, to whirl

(intransitive, colloquial) to duck and dive


вскочить

head

вско́чить • (vskóčytʹ)

вско́чить (canonical)
vskóčytʹ (romanization)

вско́чити вскочити#Ukrainian

inflection of вско́чити pf (vskóčyty):
third-person singular future indicative

вско́чити вскочити#Ukrainian

inflection of вско́чити pf (vskóčyty):
alternative infinitive form


ложити

uk-verb

ложи́ти • (ložýty) impf (perfective положи́ти)

ложи́ти (canonical)
ložýty (romanization)
положи́ти (perfective)
ложи́ти (imperfective infinitive)
ложи́ть (imperfective infinitive)
ло́жачи (adverbial imperfective present)
ложи́вши (adverbial imperfective past)
ложу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду ложи́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду ложи́ть (first-person future imperfective singular)
ложи́тиму (first-person future imperfective singular)
ло́жиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ложи́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ложи́ть (future imperfective second-person singular)
ложи́тимеш (future imperfective second-person singular)
ло́жить (imperfective present singular third-person)
бу́де ложи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де ложи́ть (future imperfective singular third-person)
ложи́тиме (future imperfective singular third-person)
ло́жим (first-person imperfective plural present)
ло́жимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ложи́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо ложи́ть (first-person future imperfective plural)
ложи́тимемо (first-person future imperfective plural)
ложи́тимем (first-person future imperfective plural)
ло́жите (imperfective plural present second-person)
бу́дете ложи́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете ложи́ть (future imperfective plural second-person)
ложи́тимете (future imperfective plural second-person)
ло́жать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ложи́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ложи́ть (future imperfective plural third-person)
ложи́тимуть (future imperfective plural third-person)
ложі́м (first-person imperative plural)
ложі́мо (first-person imperative plural)
ложи́ (imperative second-person singular)
ложі́ть (imperative plural second-person)
ложи́в (masculine past singular)
ложи́ли (masculine past plural)
ложи́ла (feminine past singular)
ложи́ли (feminine past plural)
ложи́ло (neuter past singular)
ложи́ли (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic ложити (ložiti), from Proto-Slavic *ložiti. Causative of лежа́ти (ležáty). Cognate with Russian ложить (ložitʹ), Belarusian лажыць (lažycʹ), Czech ložit, and Polish łożyć.

inh+

(colloquial, proscribed) to lay, to put, to place


була

head

була́ • (bulá)

feminine singular past indicative imperfective of бути (buty)


повезти

uk-verb

повезти́ • (poveztý) pf (imperfective везти́)

повезти́ (canonical)
poveztý (romanization)
везти́ (imperfective)
повезти́ (infinitive perfective)
пове́зений (passive past perfective)
impersonal: пове́зено (passive past perfective)
пові́зши (adverbial past perfective)
повезу́ (first-person future perfective singular)
повезе́ш (future perfective second-person singular)
повезе́ (future perfective singular third-person)
повезе́м (first-person future perfective plural)
повеземо́ (first-person future perfective plural)
повезете́ (future perfective plural second-person)
повезу́ть (future perfective plural third-person)
повезі́м (first-person imperative plural)
повезі́мо (first-person imperative plural)
повези́ (imperative second-person singular)
повезі́ть (imperative plural second-person)
пові́з (masculine past singular)
повезли́ (masculine past plural)
повезла́ (feminine past singular)
повезли́ (feminine past plural)
повезло́ (neuter past singular)
повезли́ (neuter past plural)

Uk-повезти.ogg

(transitive) to carry (by vehicle), to transport, to haul


допомагати

допомага́ти • (dopomaháty) impf (perfective допомогти́)

допомага́ти (canonical)
dopomaháty (romanization)
допомогти́ (perfective)
допомага́ти (imperfective infinitive)
допомага́ть (imperfective infinitive)
допомага́ючи (adverbial imperfective present)
допомага́вши (adverbial imperfective past)
допомага́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду допомага́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду допомага́ть (first-person future imperfective singular)
допомага́тиму (first-person future imperfective singular)
допомага́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш допомага́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш допомага́ть (future imperfective second-person singular)
допомага́тимеш (future imperfective second-person singular)
допомага́є (imperfective present singular third-person)
бу́де допомага́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де допомага́ть (future imperfective singular third-person)
допомага́тиме (future imperfective singular third-person)
допомага́єм (first-person imperfective plural present)
допомага́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо допомага́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо допомага́ть (first-person future imperfective plural)
допомага́тимемо (first-person future imperfective plural)
допомага́тимем (first-person future imperfective plural)
допомага́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете допомага́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете допомага́ть (future imperfective plural second-person)
допомага́тимете (future imperfective plural second-person)
допомага́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть допомага́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть допомага́ть (future imperfective plural third-person)
допомага́тимуть (future imperfective plural third-person)
допомага́ймо (first-person imperative plural)
допомага́й (imperative second-person singular)
допомага́йте (imperative plural second-person)
допомага́в (masculine past singular)
допомага́ли (masculine past plural)
допомага́ла (feminine past singular)
допомага́ли (feminine past plural)
допомага́ло (neuter past singular)
допомага́ли (neuter past plural)

Uk-допомагати.ogg


дякувати

дя́кувати • (djákuvaty) impf (perfective подя́кувати)

дя́кувати (canonical)
djákuvaty (romanization)
подя́кувати (perfective)
дя́кувати (imperfective infinitive)
дя́кувать (imperfective infinitive)
дя́куваний (imperfective passive past)
impersonal: дя́кувано (imperfective passive past)
дя́куючи (adverbial imperfective present)
дя́кувавши (adverbial imperfective past)
дя́кую (first-person imperfective present singular)
бу́ду дя́кувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду дя́кувать (first-person future imperfective singular)
дя́куватиму (first-person future imperfective singular)
дя́куєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дя́кувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш дя́кувать (future imperfective second-person singular)
дя́куватимеш (future imperfective second-person singular)
дя́кує (imperfective present singular third-person)
бу́де дя́кувати (future imperfective singular third-person)
бу́де дя́кувать (future imperfective singular third-person)
дя́куватиме (future imperfective singular third-person)
дя́куєм (first-person imperfective plural present)
дя́куємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дя́кувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо дя́кувать (first-person future imperfective plural)
дя́куватимемо (first-person future imperfective plural)
дя́куватимем (first-person future imperfective plural)
дя́куєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете дя́кувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете дя́кувать (future imperfective plural second-person)
дя́куватимете (future imperfective plural second-person)
дя́кують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дя́кувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дя́кувать (future imperfective plural third-person)
дя́куватимуть (future imperfective plural third-person)
дя́куймо (first-person imperative plural)
дя́куй (imperative second-person singular)
дя́куйте (imperative plural second-person)
дя́кував (masculine past singular)
дя́кували (masculine past plural)
дя́кувала (feminine past singular)
дя́кували (feminine past plural)
дя́кувало (neuter past singular)
дя́кували (neuter past plural)

Uk-дякувати.ogg

Inherited from Old Ruthenian дѧ́ковати (djákovati, “to thank”), from Old Polish dziękować, from Old High German dankōn, ultimately from Proto-Germanic *þankōną.


беріг

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

берегти́ берегти#Ukrainian

masculine singular past indicative imperfective of берегти́ (berehtý)


тратити

тра́тити (canonical)
trátyty (romanization)
тра́тити (infinitive perfective)
тра́тить (infinitive perfective)
тра́чений (passive past perfective)
impersonal: тра́чено (passive past perfective)
тра́тивши (adverbial past perfective)
тра́чу (first-person future perfective singular)
тра́тиш (future perfective second-person singular)
тра́тить (future perfective singular third-person)
тра́тим (first-person future perfective plural)
тра́тимо (first-person future perfective plural)
тра́тите (future perfective plural second-person)
тра́тять (future perfective plural third-person)
тра́тьмо (first-person imperative plural)
трать (imperative second-person singular)
тра́тьте (imperative plural second-person)
тра́тив (masculine past singular)
тра́тили (masculine past plural)
тра́тила (feminine past singular)
тра́тили (feminine past plural)
тра́тило (neuter past singular)
тра́тили (neuter past plural)

Uk-тратити.ogg


йти

jty (romanization)
піти́ (perfective)
йти (imperfective infinitive)
йдучи́ (adverbial imperfective present)
йшо́вши (adverbial imperfective past)
йду (first-person imperfective present singular)
бу́ду йти́ (first-person future imperfective singular)
йти́му (first-person future imperfective singular)
йдеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш іти́ (future imperfective second-person singular)
йти́меш (future imperfective second-person singular)
йде (imperfective present singular third-person)
бу́де йти́ (future imperfective singular third-person)
йти́ме (future imperfective singular third-person)
йдем (first-person imperfective plural present)
йдемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо йти́ (first-person future imperfective plural)
йти́мемо (first-person future imperfective plural)
йти́мем (first-person future imperfective plural)
йдете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете йти́ (future imperfective plural second-person)
йти́мете (future imperfective plural second-person)
йдуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть іти́ (future imperfective plural third-person)
йти́муть (future imperfective plural third-person)
йдім (first-person imperative plural)
йді́мо (first-person imperative plural)
йди (imperative second-person singular)
йдіть (imperative plural second-person)
йшов (masculine past singular)
йшли (masculine past plural)
йшла (feminine past singular)
йшли (feminine past plural)
йшло (neuter past singular)
йшли (neuter past plural)


іти

іти́ (canonical)
itý (romanization)
піти́ (perfective)
іти́ (imperfective infinitive)
ідучи́ (adverbial imperfective present)
ішо́вши (adverbial imperfective past)
іду́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду йти́ (first-person future imperfective singular)
іти́му (first-person future imperfective singular)
іде́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш іти́ (future imperfective second-person singular)
іти́меш (future imperfective second-person singular)
іде́ (imperfective present singular third-person)
бу́де йти́ (future imperfective singular third-person)
іти́ме (future imperfective singular third-person)
іде́м (first-person imperfective plural present)
ідемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо йти́ (first-person future imperfective plural)
іти́мемо (first-person future imperfective plural)
іти́мем (first-person future imperfective plural)
ідете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете йти́ (future imperfective plural second-person)
іти́мете (future imperfective plural second-person)
іду́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть іти́ (future imperfective plural third-person)
іти́муть (future imperfective plural third-person)
іді́м (first-person imperative plural)
іді́мо (first-person imperative plural)
іди́ (imperative second-person singular)
іді́ть (imperative plural second-person)
ішо́в (masculine past singular)
ішли́ (masculine past plural)
ішла́ (feminine past singular)
ішли́ (feminine past plural)
ішло́ (neuter past singular)
ішли́ (neuter past plural)

From Old East Slavic ити (iti), from Proto-Slavic *jьti, from Proto-Indo-European *h₁éyti.

ходи́ти for further terms derived from that verb


гріб

гребти́ гребти#Ukrainian

masculine singular past indicative imperfective of гребти́ (hrebtý)


кликати

uk-verb

кли́кати • (klýkaty) impf (perfective покли́кати)

кли́кати (canonical)
klýkaty (romanization)
покли́кати (perfective)
кли́кати (imperfective infinitive)
кли́кать (imperfective infinitive)
кли́каний (imperfective passive past)
impersonal: кли́кано (imperfective passive past)
кли́чучи (adverbial imperfective present)
кли́кавши (adverbial imperfective past)
кли́чу (first-person imperfective present singular)
бу́ду кли́кати (first-person future imperfective singular)
бу́ду кли́кать (first-person future imperfective singular)
кли́катиму (first-person future imperfective singular)
кли́чеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш кли́кати (future imperfective second-person singular)
бу́деш кли́кать (future imperfective second-person singular)
кли́катимеш (future imperfective second-person singular)
кли́че (imperfective present singular third-person)
бу́де кли́кати (future imperfective singular third-person)
бу́де кли́кать (future imperfective singular third-person)
кли́катиме (future imperfective singular third-person)
кли́чем (first-person imperfective plural present)
кли́чемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо кли́кати (first-person future imperfective plural)
бу́демо кли́кать (first-person future imperfective plural)
кли́катимемо (first-person future imperfective plural)
кли́катимем (first-person future imperfective plural)
кли́чете (imperfective plural present second-person)
бу́дете кли́кати (future imperfective plural second-person)
бу́дете кли́кать (future imperfective plural second-person)
кли́катимете (future imperfective plural second-person)
кли́чуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть кли́кати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кли́кать (future imperfective plural third-person)
кли́катимуть (future imperfective plural third-person)
кли́чмо (first-person imperative plural)
клич (imperative second-person singular)
кли́чте (imperative plural second-person)
кли́кав (masculine past singular)
кли́кали (masculine past plural)
кли́кала (feminine past singular)
кли́кали (feminine past plural)
кли́кало (neuter past singular)
кли́кали (neuter past plural)

Uk-кликати.ogg

uk:Мельничук Олександр Савич


заливати

залива́ти • (zalyváty) impf (perfective зали́ти or залля́ти)

залива́ти (canonical)
zalyváty (romanization)
зали́ти (perfective)
залля́ти (perfective)
залива́ти (imperfective infinitive)
залива́ть (imperfective infinitive)
зали́ваний (imperfective passive past)
impersonal: зали́вано (imperfective passive past)
залива́ючи (adverbial imperfective present)
залива́вши (adverbial imperfective past)
залива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду залива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду залива́ть (first-person future imperfective singular)
залива́тиму (first-person future imperfective singular)
залива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш залива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш залива́ть (future imperfective second-person singular)
залива́тимеш (future imperfective second-person singular)
залива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де залива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де залива́ть (future imperfective singular third-person)
залива́тиме (future imperfective singular third-person)
залива́єм (first-person imperfective plural present)
залива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо залива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо залива́ть (first-person future imperfective plural)
залива́тимемо (first-person future imperfective plural)
залива́тимем (first-person future imperfective plural)
залива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете залива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете залива́ть (future imperfective plural second-person)
залива́тимете (future imperfective plural second-person)
залива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть залива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть залива́ть (future imperfective plural third-person)
залива́тимуть (future imperfective plural third-person)
залива́ймо (first-person imperative plural)
залива́й (imperative second-person singular)
залива́йте (imperative plural second-person)
залива́в (masculine past singular)
залива́ли (masculine past plural)
залива́ла (feminine past singular)
залива́ли (feminine past plural)
залива́ло (neuter past singular)
залива́ли (neuter past plural)

From зали́ти (zalýty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian залива́ть (zalivátʹ), Belarusian заліва́ць (zalivácʹ), Polish zalewać.

(transitive, figuratively) to flood, to fill, to suffuse (with sounds, smells, light, people, things, etc.)

(transitive, figuratively) to drown (:feelings with alcohol)

(transitive) to fill, to fill up (with liquid)

(transitive, computing) to fill (with colour)

(intransitive, slang) to lie, to tell lies


рости

рости́ • (rostý) impf (perfective ви́рости)

рости́ (canonical)
rostý (romanization)
ви́рости (perfective)
рости́ (imperfective infinitive)
ростучи́ (adverbial imperfective present)
рі́сши (adverbial imperfective past)
росту́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду рости́ (first-person future imperfective singular)
рости́му (first-person future imperfective singular)
росте́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш рости́ (future imperfective second-person singular)
рости́меш (future imperfective second-person singular)
росте́ (imperfective present singular third-person)
бу́де рости́ (future imperfective singular third-person)
рости́ме (future imperfective singular third-person)
росте́м (first-person imperfective plural present)
ростемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо рости́ (first-person future imperfective plural)
рости́мемо (first-person future imperfective plural)
рости́мем (first-person future imperfective plural)
ростете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете рости́ (future imperfective plural second-person)
рости́мете (future imperfective plural second-person)
росту́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть рости́ (future imperfective plural third-person)
рости́муть (future imperfective plural third-person)
рості́м (first-person imperative plural)
рості́мо (first-person imperative plural)
рости́ (imperative second-person singular)
рості́ть (imperative plural second-person)
ріс (masculine past singular)
росли́ (masculine past plural)
росла́ (feminine past singular)
росли́ (feminine past plural)
росло́ (neuter past singular)
росли́ (neuter past plural)


залити

зали́ти • (zalýty) pf (imperfective залива́ти)

зали́ти (canonical)
zalýty (romanization)
залива́ти (imperfective)
зали́ти (infinitive perfective)
зали́ть (infinitive perfective)
зали́тий (passive past perfective)
impersonal: зали́то (passive past perfective)
зали́вши (adverbial past perfective)
заллю́ (first-person future perfective singular)
заллє́ш (future perfective second-person singular)
заллє́ (future perfective singular third-person)
заллє́м (first-person future perfective plural)
заллємо́ (first-person future perfective plural)
заллєте́ (future perfective plural second-person)
заллю́ть (future perfective plural third-person)
зали́ймо (first-person imperative plural)
зали́й (imperative second-person singular)
зали́йте (imperative plural second-person)
зали́в (masculine past singular)
залили́ (masculine past plural)
залила́ (feminine past singular)
залили́ (feminine past plural)
залило́ (neuter past singular)
залили́ (neuter past plural)

From за- (za-) + ли́ти (lýty). Compare Russian зали́ть (zalítʹ), Belarusian залі́ць (zalícʹ), Polish zalać.

(figuratively) to flood, to fill, to suffuse (with sounds, smells, light, people, things, etc.)

(figuratively) to drown (:feelings with alcohol)