вертатися

верта́тися (canonical)
vertátysja (romanization)
верта́тися (imperfective infinitive)
верта́тись (imperfective infinitive)
верта́ться (imperfective infinitive)
верта́ючись (adverbial imperfective present)
верта́вшись (adverbial imperfective past)
верта́юся (first-person imperfective present singular)
верта́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду верта́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду верта́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду верта́ться (first-person future imperfective singular)
верта́тимусь (first-person future imperfective singular)
верта́тимуся (first-person future imperfective singular)
верта́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш верта́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш верта́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш верта́ться (future imperfective second-person singular)
верта́тимешся (future imperfective second-person singular)
верта́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де верта́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де верта́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де верта́ться (future imperfective singular third-person)
верта́тиметься (future imperfective singular third-person)
верта́ємся (first-person imperfective plural present)
верта́ємося (first-person imperfective plural present)
верта́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо верта́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо верта́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо верта́ться (first-person future imperfective plural)
верта́тимемось (first-person future imperfective plural)
верта́тимемося (first-person future imperfective plural)
верта́тимемся (first-person future imperfective plural)
верта́єтеся (imperfective plural present second-person)
верта́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете верта́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете верта́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете верта́ться (future imperfective plural second-person)
верта́тиметесь (future imperfective plural second-person)
верта́тиметеся (future imperfective plural second-person)
верта́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть верта́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть верта́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть верта́ться (future imperfective plural third-person)
верта́тимуться (future imperfective plural third-person)
верта́ймося (first-person imperative plural)
верта́ймось (first-person imperative plural)
верта́йся (imperative second-person singular)
верта́йсь (imperative second-person singular)
верта́йтеся (imperative plural second-person)
верта́йтесь (imperative plural second-person)
верта́вся (masculine past singular)
верта́всь (masculine past singular)
верта́лися (masculine past plural)
верта́лись (masculine past plural)
верта́лася (feminine past singular)
верта́лась (feminine past singular)
верта́лися (feminine past plural)
верта́лись (feminine past plural)
верта́лося (neuter past singular)
верта́лось (neuter past singular)
верта́лися (neuter past plural)
верта́лись (neuter past plural)

uk-conj

верта́тися<1a.impf>

Uk-вертатися.ogg


одомашнювати

uk-verb

одома́шнювати

одома́шнювати • (odomášnjuvaty) impf (perfective одома́шнити)

одома́шнювати (canonical)
odomášnjuvaty (romanization)
одома́шнити (perfective)
одома́шнювати (imperfective infinitive)
одома́шнювать (imperfective infinitive)
одома́шнюваний (imperfective passive past)
impersonal: одома́шнювано (imperfective passive past)
одома́шнюючи (adverbial imperfective present)
одома́шнювавши (adverbial imperfective past)
одома́шнюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду одома́шнювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду одома́шнювать (first-person future imperfective singular)
одома́шнюватиму (first-person future imperfective singular)
одома́шнюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш одома́шнювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш одома́шнювать (future imperfective second-person singular)
одома́шнюватимеш (future imperfective second-person singular)
одома́шнює (imperfective present singular third-person)
бу́де одома́шнювати (future imperfective singular third-person)
бу́де одома́шнювать (future imperfective singular third-person)
одома́шнюватиме (future imperfective singular third-person)
одома́шнюєм (first-person imperfective plural present)
одома́шнюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо одома́шнювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо одома́шнювать (first-person future imperfective plural)
одома́шнюватимемо (first-person future imperfective plural)
одома́шнюватимем (first-person future imperfective plural)
одома́шнюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете одома́шнювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете одома́шнювать (future imperfective plural second-person)
одома́шнюватимете (future imperfective plural second-person)
одома́шнюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть одома́шнювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть одома́шнювать (future imperfective plural third-person)
одома́шнюватимуть (future imperfective plural third-person)
одома́шнюймо (first-person imperative plural)
одома́шнюй (imperative second-person singular)
одома́шнюйте (imperative plural second-person)
одома́шнював (masculine past singular)
одома́шнювали (masculine past plural)
одома́шнювала (feminine past singular)
одома́шнювали (feminine past plural)
одома́шнювало (neuter past singular)
одома́шнювали (neuter past plural)

[ɔdɔˈmaʃnʲʊʋɐte]

From одома́шнити (odomášnyty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian одома́шнивать (odomášnivatʹ).

cog

одома́шнивать


взуватися

uk-verb

взува́тися • (vzuvátysja) impf (perfective взу́тися)

взува́тися (canonical)
vzuvátysja (romanization)
взу́тися (perfective)
взува́тися (imperfective infinitive)
взува́тись (imperfective infinitive)
взува́ться (imperfective infinitive)
взува́ючись (adverbial imperfective present)
взува́вшись (adverbial imperfective past)
взува́юся (first-person imperfective present singular)
взува́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду взува́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду взува́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду взува́ться (first-person future imperfective singular)
взува́тимусь (first-person future imperfective singular)
взува́тимуся (first-person future imperfective singular)
взува́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш узува́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш узува́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш узува́ться (future imperfective second-person singular)
взува́тимешся (future imperfective second-person singular)
взува́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де взува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де взува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де взува́ться (future imperfective singular third-person)
взува́тиметься (future imperfective singular third-person)
взува́ємся (first-person imperfective plural present)
взува́ємося (first-person imperfective plural present)
взува́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо взува́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо взува́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо взува́ться (first-person future imperfective plural)
взува́тимемось (first-person future imperfective plural)
взува́тимемося (first-person future imperfective plural)
взува́тимемся (first-person future imperfective plural)
взува́єтеся (imperfective plural present second-person)
взува́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете взува́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете взува́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете взува́ться (future imperfective plural second-person)
взува́тиметесь (future imperfective plural second-person)
взува́тиметеся (future imperfective plural second-person)
взува́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть узува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть узува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть узува́ться (future imperfective plural third-person)
взува́тимуться (future imperfective plural third-person)
взува́ймося (first-person imperative plural)
взува́ймось (first-person imperative plural)
взува́йся (imperative second-person singular)
взува́йсь (imperative second-person singular)
взува́йтеся (imperative plural second-person)
взува́йтесь (imperative plural second-person)
взува́вся (masculine past singular)
взува́всь (masculine past singular)
взува́лися (masculine past plural)
взува́лись (masculine past plural)
взува́лася (feminine past singular)
взува́лась (feminine past singular)
взува́лися (feminine past plural)
взува́лись (feminine past plural)
взува́лося (neuter past singular)
взува́лось (neuter past singular)
взува́лися (neuter past plural)
взува́лись (neuter past plural)

uk-conj

взува́тися<1a.impf>

Uk-взуватися.ogg

взувати взувати#Ukrainian


всмоктати

uk-verb

всмо́ктувати

всмокта́ти • (vsmoktáty) pf (imperfective всмо́ктувати)

всмокта́ти (canonical)
vsmoktáty (romanization)
всмо́ктувати (imperfective)
всмокта́ти (infinitive perfective)
всмокта́ть (infinitive perfective)
всмо́ктаний (passive past perfective)
impersonal: всмо́ктано (passive past perfective)
всмокта́вши (adverbial past perfective)
всмокчу́ (first-person future perfective singular)
всмо́кчеш (future perfective second-person singular)
всмо́кче (future perfective singular third-person)
всмо́кчем (first-person future perfective plural)
всмо́кчемо (first-person future perfective plural)
всмо́кчете (future perfective plural second-person)
всмо́кчуть (future perfective plural third-person)
всмокчі́м (first-person imperative plural)
всмокчі́мо (first-person imperative plural)
всмокчи́ (imperative second-person singular)
всмокчі́ть (imperative plural second-person)
всмокта́в (masculine past singular)
всмокта́ли (masculine past plural)
всмокта́ла (feminine past singular)
всмокта́ли (feminine past plural)
всмокта́ло (neuter past singular)
всмокта́ли (neuter past plural)

Uk-всмоктати.ogg

всмокта́ти (в се́бе) з молоко́м ма́тері / з ма́териним молоко́м (idiomatic)
vsmoktáty (v sébe) z molokóm máteri / z máterynym molokóm
to imbibe with one's mother's milk

(literally or figuratively) to absorb, to soak up


всотати

всота́ти • (vsotáty) pf (imperfective всо́тувати)

всота́ти (canonical)
vsotáty (romanization)
всо́тувати (imperfective)
всота́ти (infinitive perfective)
всота́ть (infinitive perfective)
всо́таний (passive past perfective)
impersonal: всо́тано (passive past perfective)
всота́вши (adverbial past perfective)
всота́ю (first-person future perfective singular)
всота́єш (future perfective second-person singular)
всота́є (future perfective singular third-person)
всота́єм (first-person future perfective plural)
всота́ємо (first-person future perfective plural)
всота́єте (future perfective plural second-person)
всота́ють (future perfective plural third-person)
всота́ймо (first-person imperative plural)
всота́й (imperative second-person singular)
всота́йте (imperative plural second-person)
всота́в (masculine past singular)
всота́ли (masculine past plural)
всота́ла (feminine past singular)
всота́ли (feminine past plural)
всота́ло (neuter past singular)
всота́ли (neuter past plural)

Uk-всотати.ogg


прибивати

прибива́ти • (prybyváty) impf (perfective приби́ти)

прибива́ти (canonical)
prybyváty (romanization)
приби́ти (perfective)
прибива́ти (imperfective infinitive)
прибива́ть (imperfective infinitive)
прибива́ючи (adverbial imperfective present)
прибива́вши (adverbial imperfective past)
прибива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду прибива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду прибива́ть (first-person future imperfective singular)
прибива́тиму (first-person future imperfective singular)
прибива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прибива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш прибива́ть (future imperfective second-person singular)
прибива́тимеш (future imperfective second-person singular)
прибива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де прибива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де прибива́ть (future imperfective singular third-person)
прибива́тиме (future imperfective singular third-person)
прибива́єм (first-person imperfective plural present)
прибива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прибива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо прибива́ть (first-person future imperfective plural)
прибива́тимемо (first-person future imperfective plural)
прибива́тимем (first-person future imperfective plural)
прибива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прибива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете прибива́ть (future imperfective plural second-person)
прибива́тимете (future imperfective plural second-person)
прибива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прибива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прибива́ть (future imperfective plural third-person)
прибива́тимуть (future imperfective plural third-person)
прибива́ймо (first-person imperative plural)
прибива́й (imperative second-person singular)
прибива́йте (imperative plural second-person)
прибива́в (masculine past singular)
прибива́ли (masculine past plural)
прибива́ла (feminine past singular)
прибива́ли (feminine past plural)
прибива́ло (neuter past singular)
прибива́ли (neuter past plural)

From приби́ти (prybýty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian прибива́ть (pribivátʹ), Belarusian прыбіва́ць (prybivácʹ), Polish przybijać.

to nail, to nail down (to attach with a nail)

to press to the ground, to beat down (by an impact or by wind or water)

to drive (somewhere—of the wind or water)

(figuratively, colloquial) to shatter (to dispirit or emotionally defeat)


всотувати

всо́тувати • (vsótuvaty) impf (perfective всота́ти)

всо́тувати (canonical)
vsótuvaty (romanization)
всота́ти (perfective)
всо́тувати (imperfective infinitive)
всо́тувать (imperfective infinitive)
всо́туваний (imperfective passive past)
impersonal: всо́тувано (imperfective passive past)
всо́туючи (adverbial imperfective present)
всо́тувавши (adverbial imperfective past)
всо́тую (first-person imperfective present singular)
бу́ду всо́тувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду всо́тувать (first-person future imperfective singular)
всо́туватиму (first-person future imperfective singular)
всо́туєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш усо́тувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш усо́тувать (future imperfective second-person singular)
всо́туватимеш (future imperfective second-person singular)
всо́тує (imperfective present singular third-person)
бу́де всо́тувати (future imperfective singular third-person)
бу́де всо́тувать (future imperfective singular third-person)
всо́туватиме (future imperfective singular third-person)
всо́туєм (first-person imperfective plural present)
всо́туємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо всо́тувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо всо́тувать (first-person future imperfective plural)
всо́туватимемо (first-person future imperfective plural)
всо́туватимем (first-person future imperfective plural)
всо́туєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете всо́тувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете всо́тувать (future imperfective plural second-person)
всо́туватимете (future imperfective plural second-person)
всо́тують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть усо́тувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть усо́тувать (future imperfective plural third-person)
всо́туватимуть (future imperfective plural third-person)
всо́туймо (first-person imperative plural)
всо́туй (imperative second-person singular)
всо́туйте (imperative plural second-person)
всо́тував (masculine past singular)
всо́тували (masculine past plural)
всо́тувала (feminine past singular)
всо́тували (feminine past plural)
всо́тувало (neuter past singular)
всо́тували (neuter past plural)

[ˈʍsɔtʊʋɐte]

From всота́ти (vsotáty) + -увати (-uvaty).


всмоктувати

всмо́ктувати

всмо́ктувати • (vsmóktuvaty) impf (perfective всмокта́ти)

всмо́ктувати (canonical)
vsmóktuvaty (romanization)
всмокта́ти (perfective)
всмо́ктувати (imperfective infinitive)
всмо́ктувать (imperfective infinitive)
всмо́ктуваний (imperfective passive past)
impersonal: всмо́ктувано (imperfective passive past)
всмо́ктуючи (adverbial imperfective present)
всмо́ктувавши (adverbial imperfective past)
всмо́ктую (first-person imperfective present singular)
бу́ду всмо́ктувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду всмо́ктувать (first-person future imperfective singular)
всмо́ктуватиму (first-person future imperfective singular)
всмо́ктуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш усмо́ктувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш усмо́ктувать (future imperfective second-person singular)
всмо́ктуватимеш (future imperfective second-person singular)
всмо́ктує (imperfective present singular third-person)
бу́де всмо́ктувати (future imperfective singular third-person)
бу́де всмо́ктувать (future imperfective singular third-person)
всмо́ктуватиме (future imperfective singular third-person)
всмо́ктуєм (first-person imperfective plural present)
всмо́ктуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо всмо́ктувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо всмо́ктувать (first-person future imperfective plural)
всмо́ктуватимемо (first-person future imperfective plural)
всмо́ктуватимем (first-person future imperfective plural)
всмо́ктуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете всмо́ктувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете всмо́ктувать (future imperfective plural second-person)
всмо́ктуватимете (future imperfective plural second-person)
всмо́ктують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть усмо́ктувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть усмо́ктувать (future imperfective plural third-person)
всмо́ктуватимуть (future imperfective plural third-person)
всмо́ктуймо (first-person imperative plural)
всмо́ктуй (imperative second-person singular)
всмо́ктуйте (imperative plural second-person)
всмо́ктував (masculine past singular)
всмо́ктували (masculine past plural)
всмо́ктувала (feminine past singular)
всмо́ктували (feminine past plural)
всмо́ктувало (neuter past singular)
всмо́ктували (neuter past plural)

From всмокта́ти (vsmoktáty) + -увати (-uvaty).

af

всмо́ктувати (в се́бе) з молоко́м ма́тері / з ма́териним молоко́м (idiomatic)
vsmóktuvaty (v sébe) z molokóm máteri / z máterynym molokóm
to imbibe with one's mother's milk


затягувати

uk-verb

затя́гувати • (zatjáhuvaty) impf (perfective затягну́ти or затягти́)

затя́гувати (canonical)
zatjáhuvaty (romanization)
затягну́ти (perfective)
затягти́ (perfective)
затя́гувати (imperfective infinitive)
затя́гувать (imperfective infinitive)
затя́гуючи (adverbial imperfective present)
затя́гувавши (adverbial imperfective past)
затя́гую (first-person imperfective present singular)
бу́ду затя́гувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду затя́гувать (first-person future imperfective singular)
затя́гуватиму (first-person future imperfective singular)
затя́гуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш затя́гувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш затя́гувать (future imperfective second-person singular)
затя́гуватимеш (future imperfective second-person singular)
затя́гує (imperfective present singular third-person)
бу́де затя́гувати (future imperfective singular third-person)
бу́де затя́гувать (future imperfective singular third-person)
затя́гуватиме (future imperfective singular third-person)
затя́гуєм (first-person imperfective plural present)
затя́гуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо затя́гувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо затя́гувать (first-person future imperfective plural)
затя́гуватимемо (first-person future imperfective plural)
затя́гуватимем (first-person future imperfective plural)
затя́гуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете затя́гувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете затя́гувать (future imperfective plural second-person)
затя́гуватимете (future imperfective plural second-person)
затя́гують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть затя́гувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть затя́гувать (future imperfective plural third-person)
затя́гуватимуть (future imperfective plural third-person)
затя́гуймо (first-person imperative plural)
затя́гуй (imperative second-person singular)
затя́гуйте (imperative plural second-person)
затя́гував (masculine past singular)
затя́гували (masculine past plural)
затя́гувала (feminine past singular)
затя́гували (feminine past plural)
затя́гувало (neuter past singular)
затя́гували (neuter past plural)

[zɐˈtʲaɦʊʋɐte]

From the затя́г- stem of затягну́ти (zatjahnúty) + -увати (-uvaty). Compare Russian затя́гивать (zatjágivatʹ), Belarusian заця́гваць (zacjáhvacʹ).

af

(figuratively, colloquial) to drag in (to involve somebody by forceful means)

(figuratively, colloquial) to draw in (to attract)

(figuratively, colloquial) to draw in (to involve somebody)

to bind (to tie, fasten or confine tightly)

затя́гувати по́яс

(colloquial) to strike up (to start singing or playing: song, tune)

(colloquial) to weigh (to have a certain weight)

затя́гувати гвинт

затя́гувати га́йку


прикувати

uk-verb

прико́вувати

прикува́ти • (prykuváty) pf (imperfective прико́вувати)

прикува́ти (canonical)
prykuváty (romanization)
прико́вувати (imperfective)
прикува́ти (imperfective infinitive)
прикува́ть (imperfective infinitive)
прико́ваний (imperfective passive past)
impersonal: прико́вано (imperfective passive past)
прику́ючи (adverbial imperfective present)
прикува́вши (adverbial imperfective past)
прику́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду прикува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду прикува́ть (first-person future imperfective singular)
прикува́тиму (first-person future imperfective singular)
прику́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прикува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш прикува́ть (future imperfective second-person singular)
прикува́тимеш (future imperfective second-person singular)
прику́є (imperfective present singular third-person)
бу́де прикува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де прикува́ть (future imperfective singular third-person)
прикува́тиме (future imperfective singular third-person)
прику́єм (first-person imperfective plural present)
прику́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прикува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо прикува́ть (first-person future imperfective plural)
прикува́тимемо (first-person future imperfective plural)
прикува́тимем (first-person future imperfective plural)
прику́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прикува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете прикува́ть (future imperfective plural second-person)
прикува́тимете (future imperfective plural second-person)
прику́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прикува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прикува́ть (future imperfective plural third-person)
прикува́тимуть (future imperfective plural third-person)
прику́ймо (first-person imperative plural)
прику́й (imperative second-person singular)
прику́йте (imperative plural second-person)
прикува́в (masculine past singular)
прикува́ли (masculine past plural)
прикува́ла (feminine past singular)
прикува́ли (feminine past plural)
прикува́ло (neuter past singular)
прикува́ли (neuter past plural)

From при- (pry-) + кува́ти (kuváty). Compare Russian прикова́ть (prikovátʹ) and Belarusian прыкава́ць (prykavácʹ) (both perfective) but Polish przykuwać (imperfective).

to rivet (to attach or fasten parts by using rivets)

прикува́ти до гане́бного сто́впа (historical, also figuratively)
prykuváty do hanébnoho stóvpa
to pillory

(figuratively) to chain, to shackle (to connect as if with a chain, due to dependence, addiction, or other feelings)

прикува́ти до лі́жка (idiomatic)
prykuváty do lížka
to confine to bed, to leave bedbound
(literally, “to rivet/chain to bed”)

Страх прикува́в її до мі́сця.

(figuratively) to rivet (to make immobile)

прикува́ти до се́бе ува́гу/по́гляди (і́нших)
prykuváty do sébe uváhu/póhljady (ínšyx)
to fix the attention/gaze (of others) onto oneself

(figuratively) to rivet, to enthral (to command the attention of)


обвалитися

обва́люватися

обвали́тися • (obvalýtysja) pf (imperfective обва́люватися)

обвали́тися (canonical)
obvalýtysja (romanization)
обва́люватися (imperfective)
обвали́тися (infinitive perfective)
обвали́тись (infinitive perfective)
обвали́ться (infinitive perfective)
обвали́вшись (adverbial past perfective)
обва́литься (future perfective singular third-person)
обва́ляться (future perfective plural third-person)
обвали́вся (masculine past singular)
обвали́всь (masculine past singular)
обвали́лися (masculine past plural)
обвали́лись (masculine past plural)
обвали́лася (feminine past singular)
обвали́лась (feminine past singular)
обвали́лися (feminine past plural)
обвали́лись (feminine past plural)
обвали́лося (neuter past singular)
обвали́лось (neuter past singular)
обвали́лися (neuter past plural)
обвали́лись (neuter past plural)

[ɔbʋɐˈɫɪtesʲɐ]

From обвали́ти (obvalýty) + -ся (-sja). Compare Russian обвали́ться (obvalítʹsja), Belarusian абвалі́цца (abvalícca).

обвали́ти обвалити#Ukrainian

passive of обвали́ти pf (obvalýty, “to (cause to) collapse”)


вибігати

ви́бігати • (výbihaty) pf

ви́бігати (canonical)
výbihaty (romanization)
ви́бігати (infinitive perfective)
ви́бігать (infinitive perfective)
ви́бігавши (adverbial past perfective)
ви́бігаю (first-person future perfective singular)
ви́бігаєш (future perfective second-person singular)
ви́бігає (future perfective singular third-person)
ви́бігаєм (first-person future perfective plural)
ви́бігаємо (first-person future perfective plural)
ви́бігаєте (future perfective plural second-person)
ви́бігають (future perfective plural third-person)
ви́бігаймо (first-person imperative plural)
ви́бігай (imperative second-person singular)
ви́бігайте (imperative plural second-person)
ви́бігав (masculine past singular)
ви́бігали (masculine past plural)
ви́бігала (feminine past singular)
ви́бігали (feminine past plural)
ви́бігало (neuter past singular)
ви́бігали (neuter past plural)

[ˈʋɪbʲiɦɐte]


вибігати

вибіга́ти • (vybiháty) impf (perfective ви́бігти)

вибіга́ти (canonical)
vybiháty (romanization)
ви́бігти (perfective)
вибіга́ти (imperfective infinitive)
вибіга́ть (imperfective infinitive)
вибіга́ючи (adverbial imperfective present)
вибіга́вши (adverbial imperfective past)
вибіга́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вибіга́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вибіга́ть (first-person future imperfective singular)
вибіга́тиму (first-person future imperfective singular)
вибіга́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вибіга́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вибіга́ть (future imperfective second-person singular)
вибіга́тимеш (future imperfective second-person singular)
вибіга́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вибіга́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вибіга́ть (future imperfective singular third-person)
вибіга́тиме (future imperfective singular third-person)
вибіга́єм (first-person imperfective plural present)
вибіга́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вибіга́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вибіга́ть (first-person future imperfective plural)
вибіга́тимемо (first-person future imperfective plural)
вибіга́тимем (first-person future imperfective plural)
вибіга́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вибіга́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вибіга́ть (future imperfective plural second-person)
вибіга́тимете (future imperfective plural second-person)
вибіга́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вибіга́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вибіга́ть (future imperfective plural third-person)
вибіга́тимуть (future imperfective plural third-person)
вибіга́ймо (first-person imperative plural)
вибіга́й (imperative second-person singular)
вибіга́йте (imperative plural second-person)
вибіга́в (masculine past singular)
вибіга́ли (masculine past plural)
вибіга́ла (feminine past singular)
вибіга́ли (feminine past plural)
вибіга́ло (neuter past singular)
вибіга́ли (neuter past plural)

Uk-вибігати.ogg

From ви- (vy-) + бігати (bihaty) + -а́ти (-áty)


реаґувати

uk-verb

відреаґува́ти

реаґува́ти • (reaguváty) impf (perfective відреаґува́ти or зреаґува́ти)

реаґува́ти (canonical)
reaguváty (romanization)
відреаґува́ти (perfective)
зреаґува́ти (perfective)
реаґува́ти (imperfective infinitive)
реаґува́ть (imperfective infinitive)
реаґу́ючи (adverbial imperfective present)
реаґува́вши (adverbial imperfective past)
реаґу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду реаґува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду реаґува́ть (first-person future imperfective singular)
реаґува́тиму (first-person future imperfective singular)
реаґу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш реаґува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш реаґува́ть (future imperfective second-person singular)
реаґува́тимеш (future imperfective second-person singular)
реаґу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де реаґува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де реаґува́ть (future imperfective singular third-person)
реаґува́тиме (future imperfective singular third-person)
реаґу́єм (first-person imperfective plural present)
реаґу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо реаґува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо реаґува́ть (first-person future imperfective plural)
реаґува́тимемо (first-person future imperfective plural)
реаґува́тимем (first-person future imperfective plural)
реаґу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете реаґува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете реаґува́ть (future imperfective plural second-person)
реаґува́тимете (future imperfective plural second-person)
реаґу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть реаґува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть реаґува́ть (future imperfective plural third-person)
реаґува́тимуть (future imperfective plural third-person)
реаґу́ймо (first-person imperative plural)
реаґу́й (imperative second-person singular)
реаґу́йте (imperative plural second-person)
реаґува́в (masculine past singular)
реаґува́ли (masculine past plural)
реаґува́ла (feminine past singular)
реаґува́ли (feminine past plural)
реаґува́ло (neuter past singular)
реаґува́ли (neuter past plural)

ре‧а‧ґу‧ва‧ти

реагува́ти реагувати#Ukrainian

1928–1933 spelling of реагува́ти (reahuváty, “to react”), which was deprecated in the orthography reform of 1933


вибовкати

вибо́вкувати

ви́бовкати • (výbovkaty) pf (imperfective вибо́вкувати)

ви́бовкати (canonical)
výbovkaty (romanization)
вибо́вкувати (imperfective)
ви́бовкати (infinitive perfective)
ви́бовкать (infinitive perfective)
ви́бовкавши (adverbial past perfective)
ви́бовкаю (first-person future perfective singular)
ви́бовкаєш (future perfective second-person singular)
ви́бовкає (future perfective singular third-person)
ви́бовкаєм (first-person future perfective plural)
ви́бовкаємо (first-person future perfective plural)
ви́бовкаєте (future perfective plural second-person)
ви́бовкають (future perfective plural third-person)
ви́бовкаймо (first-person imperative plural)
ви́бовкай (imperative second-person singular)
ви́бовкайте (imperative plural second-person)
ви́бовкав (masculine past singular)
ви́бовкали (masculine past plural)
ви́бовкала (feminine past singular)
ви́бовкали (feminine past plural)
ви́бовкало (neuter past singular)
ви́бовкали (neuter past plural)

Uk-вибовкати.ogg


вивісити

ви́вісити • (vývisyty) pf (imperfective виві́шувати)

ви́вісити (canonical)
vývisyty (romanization)
виві́шувати (imperfective)
ви́вісити (infinitive perfective)
ви́вісить (infinitive perfective)
ви́вісивши (adverbial past perfective)
ви́вішу (first-person future perfective singular)
ви́вісиш (future perfective second-person singular)
ви́вісить (future perfective singular third-person)
ви́вісим (first-person future perfective plural)
ви́вісимо (first-person future perfective plural)
ви́вісите (future perfective plural second-person)
ви́вісять (future perfective plural third-person)
ви́вісім (first-person imperative plural)
ви́вісімо (first-person imperative plural)
ви́віси (imperative second-person singular)
ви́вісіть (imperative plural second-person)
ви́вісив (masculine past singular)
ви́вісили (masculine past plural)
ви́вісила (feminine past singular)
ви́вісили (feminine past plural)
ви́вісило (neuter past singular)
ви́вісили (neuter past plural)

Uk-вивісити.ogg


обвалюватися

обва́люватися

обва́люватися • (obváljuvatysja) impf (perfective обвали́тися)

обва́люватися (canonical)
obváljuvatysja (romanization)
обвали́тися (perfective)
обва́люватися (imperfective infinitive)
обва́люватись (imperfective infinitive)
обва́люваться (imperfective infinitive)
обва́люючись (adverbial imperfective present)
обва́лювавшись (adverbial imperfective past)
обва́лююся (first-person imperfective present singular)
обва́лююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду обва́люватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду обва́люватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду обва́люваться (first-person future imperfective singular)
обва́люватимусь (first-person future imperfective singular)
обва́люватимуся (first-person future imperfective singular)
обва́люєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш обва́люватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш обва́люватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш обва́люваться (future imperfective second-person singular)
обва́люватимешся (future imperfective second-person singular)
обва́люється (imperfective present singular third-person)
бу́де обва́люватися (future imperfective singular third-person)
бу́де обва́люватись (future imperfective singular third-person)
бу́де обва́люваться (future imperfective singular third-person)
обва́люватиметься (future imperfective singular third-person)
обва́люємся (first-person imperfective plural present)
обва́люємося (first-person imperfective plural present)
обва́люємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо обва́люватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо обва́люватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо обва́люваться (first-person future imperfective plural)
обва́люватимемось (first-person future imperfective plural)
обва́люватимемося (first-person future imperfective plural)
обва́люватимемся (first-person future imperfective plural)
обва́люєтеся (imperfective plural present second-person)
обва́люєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете обва́люватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете обва́люватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете обва́люваться (future imperfective plural second-person)
обва́люватиметесь (future imperfective plural second-person)
обва́люватиметеся (future imperfective plural second-person)
обва́люються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обва́люватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обва́люватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обва́люваться (future imperfective plural third-person)
обва́люватимуться (future imperfective plural third-person)
обва́люймося (first-person imperative plural)
обва́люймось (first-person imperative plural)
обва́люйся (imperative second-person singular)
обва́люйсь (imperative second-person singular)
обва́люйтеся (imperative plural second-person)
обва́люйтесь (imperative plural second-person)
обва́лювався (masculine past singular)
обва́лювавсь (masculine past singular)
обва́лювалися (masculine past plural)
обва́лювались (masculine past plural)
обва́лювалася (feminine past singular)
обва́лювалась (feminine past singular)
обва́лювалися (feminine past plural)
обва́лювались (feminine past plural)
обва́лювалося (neuter past singular)
обва́лювалось (neuter past singular)
обва́лювалися (neuter past plural)
обва́лювались (neuter past plural)

uk-conj

обва́люватися<2a.impf>

[ɔbˈʋalʲʊʋɐtesʲɐ]

From обва́лювати (obváljuvaty) + -ся (-sja). Compare Russian обва́ливаться (obválivatʹsja), Belarusian абва́львацца (abválʹvacca).

cog

обва́ливаться

абва́львацца

обва́лювати обвалювати#Ukrainian

passive of обва́лювати impf (obváljuvaty, “to (cause to) collapse”)


обвалюватися

uk-verb

обва́люватися

обва́люватися (canonical)
obváljuvatysja (romanization)
обва́люватися (imperfective infinitive)
обва́люватись (imperfective infinitive)
обва́люваться (imperfective infinitive)
обва́люючись (adverbial imperfective present)
обва́лювавшись (adverbial imperfective past)
обва́лююся (first-person imperfective present singular)
обва́лююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду обва́люватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду обва́люватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду обва́люваться (first-person future imperfective singular)
обва́люватимусь (first-person future imperfective singular)
обва́люватимуся (first-person future imperfective singular)
обва́люєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш обва́люватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш обва́люватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш обва́люваться (future imperfective second-person singular)
обва́люватимешся (future imperfective second-person singular)
обва́люється (imperfective present singular third-person)
бу́де обва́люватися (future imperfective singular third-person)
бу́де обва́люватись (future imperfective singular third-person)
бу́де обва́люваться (future imperfective singular third-person)
обва́люватиметься (future imperfective singular third-person)
обва́люємся (first-person imperfective plural present)
обва́люємося (first-person imperfective plural present)
обва́люємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо обва́люватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо обва́люватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо обва́люваться (first-person future imperfective plural)
обва́люватимемось (first-person future imperfective plural)
обва́люватимемося (first-person future imperfective plural)
обва́люватимемся (first-person future imperfective plural)
обва́люєтеся (imperfective plural present second-person)
обва́люєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете обва́люватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете обва́люватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете обва́люваться (future imperfective plural second-person)
обва́люватиметесь (future imperfective plural second-person)
обва́люватиметеся (future imperfective plural second-person)
обва́люються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обва́люватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обва́люватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обва́люваться (future imperfective plural third-person)
обва́люватимуться (future imperfective plural third-person)
обва́люймося (first-person imperative plural)
обва́люймось (first-person imperative plural)
обва́люйся (imperative second-person singular)
обва́люйсь (imperative second-person singular)
обва́люйтеся (imperative plural second-person)
обва́люйтесь (imperative plural second-person)
обва́лювався (masculine past singular)
обва́лювавсь (masculine past singular)
обва́лювалися (masculine past plural)
обва́лювались (masculine past plural)
обва́лювалася (feminine past singular)
обва́лювалась (feminine past singular)
обва́лювалися (feminine past plural)
обва́лювались (feminine past plural)
обва́лювалося (neuter past singular)
обва́лювалось (neuter past singular)
обва́лювалися (neuter past plural)
обва́лювались (neuter past plural)

uk-conj

обва́люватися<2a.impf>

[ɔbˈʋalʲʊʋɐtesʲɐ]

cog

обва́ливаться

абва́львацца

обва́лювати обвалювати#Ukrainian

passive of обва́лювати impf (obváljuvaty, “to roll (in breadcrumbs, flour, etc.)”)


обвалюватися

uk-verb

обва́люватися

uk-conj

обва́люватися<2a.impf>

[ɔbˈʋalʲʊʋɐtesʲɐ]

cog

обва́ливаться

абва́львацца

обва́лювати обвалювати#Ukrainian

passive of обва́лювати impf (obváljuvaty, “to strip (meat from carcass)”)


вибивати

uk-verb

вибива́ти • (vybyváty) impf (perfective ви́бити)

вибива́ти (canonical)
vybyváty (romanization)
ви́бити (perfective)
вибива́ти (imperfective infinitive)
вибива́ть (imperfective infinitive)
вибива́ючи (adverbial imperfective present)
вибива́вши (adverbial imperfective past)
вибива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вибива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вибива́ть (first-person future imperfective singular)
вибива́тиму (first-person future imperfective singular)
вибива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вибива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вибива́ть (future imperfective second-person singular)
вибива́тимеш (future imperfective second-person singular)
вибива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вибива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вибива́ть (future imperfective singular third-person)
вибива́тиме (future imperfective singular third-person)
вибива́єм (first-person imperfective plural present)
вибива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вибива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вибива́ть (first-person future imperfective plural)
вибива́тимемо (first-person future imperfective plural)
вибива́тимем (first-person future imperfective plural)
вибива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вибива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вибива́ть (future imperfective plural second-person)
вибива́тимете (future imperfective plural second-person)
вибива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вибива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вибива́ть (future imperfective plural third-person)
вибива́тимуть (future imperfective plural third-person)
вибива́ймо (first-person imperative plural)
вибива́й (imperative second-person singular)
вибива́йте (imperative plural second-person)
вибива́в (masculine past singular)
вибива́ли (masculine past plural)
вибива́ла (feminine past singular)
вибива́ли (feminine past plural)
вибива́ло (neuter past singular)
вибива́ли (neuter past plural)

Uk-вибивати.ogg


вивалити

ви́валити • (vývalyty) pf (imperfective вива́лювати)

ви́валити (canonical)
vývalyty (romanization)
вива́лювати (imperfective)
ви́валити (infinitive perfective)
ви́валить (infinitive perfective)
ви́валивши (adverbial past perfective)
ви́валю (first-person future perfective singular)
ви́валиш (future perfective second-person singular)
ви́валить (future perfective singular third-person)
ви́валим (first-person future perfective plural)
ви́валимо (first-person future perfective plural)
ви́валите (future perfective plural second-person)
ви́валять (future perfective plural third-person)
ви́валім (first-person imperative plural)
ви́валімо (first-person imperative plural)
ви́вали (imperative second-person singular)
ви́валіть (imperative plural second-person)
ви́валив (masculine past singular)
ви́валили (masculine past plural)
ви́валила (feminine past singular)
ви́валили (feminine past plural)
ви́валило (neuter past singular)
ви́валили (neuter past plural)

Uk-вивалити.ogg


виважити

ви́важити • (vývažyty) pf (imperfective вива́жувати)

ви́важити (canonical)
vývažyty (romanization)
вива́жувати (imperfective)
ви́важити (infinitive perfective)
ви́важить (infinitive perfective)
ви́важивши (adverbial past perfective)
ви́важу (first-person future perfective singular)
ви́важиш (future perfective second-person singular)
ви́важить (future perfective singular third-person)
ви́важим (first-person future perfective plural)
ви́важимо (first-person future perfective plural)
ви́важите (future perfective plural second-person)
ви́важать (future perfective plural third-person)
ви́важім (first-person imperative plural)
ви́важімо (first-person imperative plural)
ви́важи (imperative second-person singular)
ви́важіть (imperative plural second-person)
ви́важив (masculine past singular)
ви́важили (masculine past plural)
ви́важила (feminine past singular)
ви́важили (feminine past plural)
ви́важило (neuter past singular)
ви́важили (neuter past plural)

Uk-виважити.ogg


виважувати

вива́жувати • (vyvážuvaty) impf (perfective ви́важити)

вива́жувати (canonical)
vyvážuvaty (romanization)
ви́важити (perfective)
вива́жувати (imperfective infinitive)
вива́жувать (imperfective infinitive)
вива́жуючи (adverbial imperfective present)
вива́жувавши (adverbial imperfective past)
вива́жую (first-person imperfective present singular)
бу́ду вива́жувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вива́жувать (first-person future imperfective singular)
вива́жуватиму (first-person future imperfective singular)
вива́жуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вива́жувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш вива́жувать (future imperfective second-person singular)
вива́жуватимеш (future imperfective second-person singular)
вива́жує (imperfective present singular third-person)
бу́де вива́жувати (future imperfective singular third-person)
бу́де вива́жувать (future imperfective singular third-person)
вива́жуватиме (future imperfective singular third-person)
вива́жуєм (first-person imperfective plural present)
вива́жуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вива́жувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вива́жувать (first-person future imperfective plural)
вива́жуватимемо (first-person future imperfective plural)
вива́жуватимем (first-person future imperfective plural)
вива́жуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вива́жувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вива́жувать (future imperfective plural second-person)
вива́жуватимете (future imperfective plural second-person)
вива́жують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вива́жувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вива́жувать (future imperfective plural third-person)
вива́жуватимуть (future imperfective plural third-person)
вива́жуймо (first-person imperative plural)
вива́жуй (imperative second-person singular)
вива́жуйте (imperative plural second-person)
вива́жував (masculine past singular)
вива́жували (masculine past plural)
вива́жувала (feminine past singular)
вива́жували (feminine past plural)
вива́жувало (neuter past singular)
вива́жували (neuter past plural)

[ʋeˈʋaʒʊʋɐte]

Uk-виважувати.ogg

From виважити (vyvažyty) + -увати (-uvaty)


вивалювати

вива́лювати • (vyváljuvaty) impf (perfective вива́лити)

вива́лювати (canonical)
vyváljuvaty (romanization)
вива́лити (perfective)
вива́лювати (imperfective infinitive)
вива́лювать (imperfective infinitive)
вива́люючи (adverbial imperfective present)
вива́лювавши (adverbial imperfective past)
вива́люю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вива́лювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вива́лювать (first-person future imperfective singular)
вива́люватиму (first-person future imperfective singular)
вива́люєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вива́лювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш вива́лювать (future imperfective second-person singular)
вива́люватимеш (future imperfective second-person singular)
вива́лює (imperfective present singular third-person)
бу́де вива́лювати (future imperfective singular third-person)
бу́де вива́лювать (future imperfective singular third-person)
вива́люватиме (future imperfective singular third-person)
вива́люєм (first-person imperfective plural present)
вива́люємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вива́лювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вива́лювать (first-person future imperfective plural)
вива́люватимемо (first-person future imperfective plural)
вива́люватимем (first-person future imperfective plural)
вива́люєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вива́лювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вива́лювать (future imperfective plural second-person)
вива́люватимете (future imperfective plural second-person)
вива́люють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вива́лювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вива́лювать (future imperfective plural third-person)
вива́люватимуть (future imperfective plural third-person)
вива́люймо (first-person imperative plural)
вива́люй (imperative second-person singular)
вива́люйте (imperative plural second-person)
вива́лював (masculine past singular)
вива́лювали (masculine past plural)
вива́лювала (feminine past singular)
вива́лювали (feminine past plural)
вива́лювало (neuter past singular)
вива́лювали (neuter past plural)

[ʋeˈʋalʲʊʋɐte]

From вива́лити (vyvályty) + -ювати (-juvaty)


вивернути

ви́вернути • (vývernuty) pf (imperfective виверта́ти)

ви́вернути (canonical)
vývernuty (romanization)
виверта́ти (imperfective)
ви́вернути (infinitive perfective)
ви́вернуть (infinitive perfective)
ви́вернувши (adverbial past perfective)
ви́верну (first-person future perfective singular)
ви́вернеш (future perfective second-person singular)
ви́верне (future perfective singular third-person)
ви́вернем (first-person future perfective plural)
ви́вернемо (first-person future perfective plural)
ви́вернете (future perfective plural second-person)
ви́вернуть (future perfective plural third-person)
ви́вернім (first-person imperative plural)
ви́вернімо (first-person imperative plural)
ви́верни (imperative second-person singular)
ви́верніть (imperative plural second-person)
ви́вернув (masculine past singular)
ви́вернули (masculine past plural)
ви́вернула (feminine past singular)
ви́вернули (feminine past plural)
ви́вернуло (neuter past singular)
ви́вернули (neuter past plural)

Uk-вивернути.ogg


товаришувати

товаришува́ти

потоваришува́ти

товаришува́ти • (tovaryšuváty) impf (perfective потоваришува́ти)

товаришува́ти (canonical)
tovaryšuváty (romanization)
потоваришува́ти (perfective)
товаришува́ти (imperfective infinitive)
товаришува́ть (imperfective infinitive)
товаришу́ючи (adverbial imperfective present)
товаришува́вши (adverbial imperfective past)
товаришу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду товаришува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду товаришува́ть (first-person future imperfective singular)
товаришува́тиму (first-person future imperfective singular)
товаришу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш товаришува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш товаришува́ть (future imperfective second-person singular)
товаришува́тимеш (future imperfective second-person singular)
товаришу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де товаришува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де товаришува́ть (future imperfective singular third-person)
товаришува́тиме (future imperfective singular third-person)
товаришу́єм (first-person imperfective plural present)
товаришу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо товаришува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо товаришува́ть (first-person future imperfective plural)
товаришува́тимемо (first-person future imperfective plural)
товаришува́тимем (first-person future imperfective plural)
товаришу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете товаришува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете товаришува́ть (future imperfective plural second-person)
товаришува́тимете (future imperfective plural second-person)
товаришу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть товаришува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть товаришува́ть (future imperfective plural third-person)
товаришува́тимуть (future imperfective plural third-person)
товаришу́ймо (first-person imperative plural)
товаришу́й (imperative second-person singular)
товаришу́йте (imperative plural second-person)
товаришува́в (masculine past singular)
товаришува́ли (masculine past plural)
товаришува́ла (feminine past singular)
товаришува́ли (feminine past plural)
товаришува́ло (neuter past singular)
товаришува́ли (neuter past plural)

Uk-товаришувати.ogg

From това́риш (továryš) + -ува́ти (-uváty).

af

това́риш (továryš) + -ува́ти (-uváty)

to be friends, to be on friendly terms [with з (z, + instrumental) ‘with’]


справитися

uk-verb

справля́тися

спра́витися • (správytysja) pf (imperfective справля́тися)

спра́витися (canonical)
správytysja (romanization)
справля́тися (imperfective)
спра́витися (infinitive perfective)
спра́витись (infinitive perfective)
спра́виться (infinitive perfective)
спра́вившись (adverbial past perfective)
спра́влюся (first-person future perfective singular)
спра́влюсь (first-person future perfective singular)
спра́вишся (future perfective second-person singular)
спра́виться (future perfective singular third-person)
спра́вимся (first-person future perfective plural)
спра́вимося (first-person future perfective plural)
спра́вимось (first-person future perfective plural)
спра́витеся (future perfective plural second-person)
спра́витесь (future perfective plural second-person)
спра́вляться (future perfective plural third-person)
спра́вмося (first-person imperative plural)
спра́вмось (first-person imperative plural)
спра́вся (imperative second-person singular)
справсь (imperative second-person singular)
спра́втеся (imperative plural second-person)
спра́втесь (imperative plural second-person)
спра́вився (masculine past singular)
спра́вивсь (masculine past singular)
спра́вилися (masculine past plural)
спра́вились (masculine past plural)
спра́вилася (feminine past singular)
спра́вилась (feminine past singular)
спра́вилися (feminine past plural)
спра́вились (feminine past plural)
спра́вилося (neuter past singular)
спра́вилось (neuter past singular)
спра́вилися (neuter past plural)
спра́вились (neuter past plural)

uk-conj

спра́витися<4a.pf>

Uk-справитися.ogg

From спра́вити (správyty) + -ся (-sja). Compare Russian спра́виться (správitʹsja), Belarusian спра́віцца (správicca), Polish sprawić się.

to manage, to cope (to deal effectively with something, especially if difficult)

to deal with, to manage, to cope with, to handle [with з (z, + instrumental) ‘with’] (to confront or overcome any difficulties presented by)

to deal with, to handle [with з (z, + instrumental) ‘with’] (to take action with respect to something)

to enquire/inquire, to make enquiries/inquiries, to consult

спра́вити справити#Ukrainian


справлятися

uk-verb

справля́тися

справля́тися • (spravljátysja) impf (perfective спра́витися)

справля́тися (canonical)
spravljátysja (romanization)
спра́витися (perfective)
справля́тися (imperfective infinitive)
справля́тись (imperfective infinitive)
справля́ться (imperfective infinitive)
справля́ючись (adverbial imperfective present)
справля́вшись (adverbial imperfective past)
справля́юся (first-person imperfective present singular)
справля́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду справля́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду справля́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду справля́ться (first-person future imperfective singular)
справля́тимусь (first-person future imperfective singular)
справля́тимуся (first-person future imperfective singular)
справля́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш справля́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш справля́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш справля́ться (future imperfective second-person singular)
справля́тимешся (future imperfective second-person singular)
справля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де справля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де справля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де справля́ться (future imperfective singular third-person)
справля́тиметься (future imperfective singular third-person)
справля́ємся (first-person imperfective plural present)
справля́ємося (first-person imperfective plural present)
справля́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо справля́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо справля́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо справля́ться (first-person future imperfective plural)
справля́тимемось (first-person future imperfective plural)
справля́тимемося (first-person future imperfective plural)
справля́тимемся (first-person future imperfective plural)
справля́єтеся (imperfective plural present second-person)
справля́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете справля́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете справля́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете справля́ться (future imperfective plural second-person)
справля́тиметесь (future imperfective plural second-person)
справля́тиметеся (future imperfective plural second-person)
справля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть справля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть справля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть справля́ться (future imperfective plural third-person)
справля́тимуться (future imperfective plural third-person)
справля́ймося (first-person imperative plural)
справля́ймось (first-person imperative plural)
справля́йся (imperative second-person singular)
справля́йсь (imperative second-person singular)
справля́йтеся (imperative plural second-person)
справля́йтесь (imperative plural second-person)
справля́вся (masculine past singular)
справля́всь (masculine past singular)
справля́лися (masculine past plural)
справля́лись (masculine past plural)
справля́лася (feminine past singular)
справля́лась (feminine past singular)
справля́лися (feminine past plural)
справля́лись (feminine past plural)
справля́лося (neuter past singular)
справля́лось (neuter past singular)
справля́лися (neuter past plural)
справля́лись (neuter past plural)

uk-conj

справля́тися<1a.impf>

Uk-справлятися.ogg

From справля́ти (spravljáty) + -ся (-sja). Compare Russian справля́ться (spravljátʹsja), Belarusian спраўля́цца (spraŭljácca), Polish sprawiać się.

cog

справля́ться

справля́ти справляти#Ukrainian


вигонити

uk-verb

виго́нити • (vyhónyty) impf (perfective ви́ганяти)

виго́нити (canonical)
vyhónyty (romanization)
ви́ганяти (perfective)

Uk-вигонити.ogg


вигнаний

head

ви́гнаний • (výhnanyj)

ви́гнаний (canonical)
výhnanyj (romanization)
ви́гнаний (masculine nominative)
ви́гнане (neuter nominative)
ви́гнана (feminine nominative)
ви́гнані (nominative plural)
ви́гнаного (genitive masculine neuter)
ви́гнаної (feminine genitive)
ви́гнаних (genitive plural)
ви́гнаному (dative masculine neuter)
ви́гнаній (dative feminine)
ви́гнаним (dative plural)
ви́гнаного (accusative animate masculine)
ви́гнане (accusative neuter)
ви́гнану (accusative feminine)
ви́гнаних (accusative animate plural)
ви́гнаний (accusative inanimate masculine)
ви́гнані (accusative inanimate plural)
ви́гнаним (instrumental masculine neuter)
ви́гнаною (feminine instrumental)
ви́гнаними (instrumental plural)
ви́гнаному (locative masculine neuter)
ви́гнанім (locative masculine neuter)
ви́гнаній (feminine locative)
ви́гнаних (locative plural)

[ˈʋɪɦnɐnei̯]

Uk-вигнаний.ogg

ви́гнати вигнати#Ukrainian

past passive perfective participle of ви́гнати (výhnaty)


виглядіти

ви́глядіти (canonical)
výhljadity (romanization)
ви́глядіти (infinitive perfective)
ви́глядіть (infinitive perfective)
ви́глядівши (adverbial past perfective)
ви́гляджу (first-person future perfective singular)
ви́глядиш (future perfective second-person singular)
ви́глядить (future perfective singular third-person)
ви́глядим (first-person future perfective plural)
ви́глядимо (first-person future perfective plural)
ви́глядите (future perfective plural second-person)
ви́глядять (future perfective plural third-person)
ви́глядім (first-person imperative plural)
ви́глядімо (first-person imperative plural)
ви́гляди (imperative second-person singular)
ви́глядіть (imperative plural second-person)
ви́глядів (masculine past singular)
ви́гляділи (masculine past plural)
ви́гляділа (feminine past singular)
ви́гляділи (feminine past plural)
ви́гляділо (neuter past singular)
ви́гляділи (neuter past plural)

[ˈʋɪɦlʲɐdʲite]

Uk-виглядіти.ogg

to find, to discover, to spy out, to look out


вигодувати

uk-verb

ви́годувати • (výhoduvaty) pf

ви́годувати (canonical)
výhoduvaty (romanization)
ви́годувати (infinitive perfective)
ви́годувать (infinitive perfective)
ви́годувавши (adverbial past perfective)
ви́годую (first-person future perfective singular)
ви́годуєш (future perfective second-person singular)
ви́годує (future perfective singular third-person)
ви́годуєм (first-person future perfective plural)
ви́годуємо (first-person future perfective plural)
ви́годуєте (future perfective plural second-person)
ви́годують (future perfective plural third-person)
ви́годуймо (first-person imperative plural)
ви́годуй (imperative second-person singular)
ви́годуйте (imperative plural second-person)
ви́годував (masculine past singular)
ви́годували (masculine past plural)
ви́годувала (feminine past singular)
ви́годували (feminine past plural)
ви́годувало (neuter past singular)
ви́годували (neuter past plural)

[ˈʋɪɦɔdʊʋɐte]

Uk-вигодувати.ogg


вигравірувати

ви́гравірувати

гравірува́ти or гравіюва́ти

ви́гравірувати • (výhraviruvaty) pf (imperfective гравірува́ти or гравіюва́ти)

ви́гравірувати (canonical)
výhraviruvaty (romanization)
гравірува́ти (imperfective)
гравіюва́ти (imperfective)
ви́гравірувати (infinitive perfective)
ви́гравірувать (infinitive perfective)
ви́гравіруваний (passive past perfective)
impersonal: ви́гравірувано (passive past perfective)
ви́гравірувавши (adverbial past perfective)
ви́гравірую (first-person future perfective singular)
ви́гравіруєш (future perfective second-person singular)
ви́гравірує (future perfective singular third-person)
ви́гравіруєм (first-person future perfective plural)
ви́гравіруємо (first-person future perfective plural)
ви́гравіруєте (future perfective plural second-person)
ви́гравірують (future perfective plural third-person)
ви́гравіруймо (first-person imperative plural)
ви́гравіруй (imperative second-person singular)
ви́гравіруйте (imperative plural second-person)
ви́гравірував (masculine past singular)
ви́гравірували (masculine past plural)
ви́гравірувала (feminine past singular)
ви́гравірували (feminine past plural)
ви́гравірувало (neuter past singular)
ви́гравірували (neuter past plural)

uk-conj

ви́гравірувати<2a.pf.tr.ppp>

[ˈʋɪɦrɐʋʲirʊʋɐte]

Uk-вигравірувати.ogg

From ви́- (vý-) + гравірувати (hraviruvaty)


виготувати

uk-verb

ви́готувати • (výhotuvaty) pf

ви́готувати (canonical)
výhotuvaty (romanization)
ви́готувати (infinitive perfective)
ви́готувать (infinitive perfective)
ви́готувавши (adverbial past perfective)
ви́готую (first-person future perfective singular)
ви́готуєш (future perfective second-person singular)
ви́готує (future perfective singular third-person)
ви́готуєм (first-person future perfective plural)
ви́готуємо (first-person future perfective plural)
ви́готуєте (future perfective plural second-person)
ви́готують (future perfective plural third-person)
ви́готуймо (first-person imperative plural)
ви́готуй (imperative second-person singular)
ви́готуйте (imperative plural second-person)
ви́готував (masculine past singular)
ви́готували (masculine past plural)
ви́готувала (feminine past singular)
ви́готували (feminine past plural)
ви́готувало (neuter past singular)
ви́готували (neuter past plural)

[ˈʋɪɦɔtʊʋɐte]

Uk-виготувати.ogg


вигострений

head

ви́гострений

ви́гострений • (výhostrenyj)

ви́гострений (canonical)
výhostrenyj (romanization)

Uk-вигострений.ogg

From ви́гострити (výhostryty) + -ений (-enyj)

affix

ви́гострити вигострити#Ukrainian

past passive perfective participle of ви́гострити (výhostryty)


виділитися

uk-verb

ви́ділитися • (výdilytysja) pf (imperfective виділя́тися)

ви́ділитися (canonical)
výdilytysja (romanization)
виділя́тися (imperfective)
ви́ділитися (infinitive perfective)
ви́ділитись (infinitive perfective)
ви́ділиться (infinitive perfective)
ви́ділившись (adverbial past perfective)
ви́ділюся (first-person future perfective singular)
ви́ділюсь (first-person future perfective singular)
ви́ділишся (future perfective second-person singular)
ви́ділиться (future perfective singular third-person)
ви́ділимся (first-person future perfective plural)
ви́ділимося (first-person future perfective plural)
ви́ділимось (first-person future perfective plural)
ви́ділитеся (future perfective plural second-person)
ви́ділитесь (future perfective plural second-person)
ви́діляться (future perfective plural third-person)
ви́ділімся (first-person imperative plural)
ви́ділімося (first-person imperative plural)
ви́ділімось (first-person imperative plural)
ви́ділися (imperative second-person singular)
ви́ділись (imperative second-person singular)
ви́діліться (imperative plural second-person)
ви́ділився (masculine past singular)
ви́діливсь (masculine past singular)
ви́ділилися (masculine past plural)
ви́ділились (masculine past plural)
ви́ділилася (feminine past singular)
ви́ділилась (feminine past singular)
ви́ділилися (feminine past plural)
ви́ділились (feminine past plural)
ви́ділилося (neuter past singular)
ви́ділилось (neuter past singular)
ви́ділилися (neuter past plural)
ви́ділились (neuter past plural)

uk-conj

ви́ділитися<4a.pf>

Uk-виділитися.ogg


кориґувати

кориґува́ти (canonical)
koryguváty (romanization)
кориґува́ти (imperfective infinitive)
кориґува́ть (imperfective infinitive)
кориґо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: кориґо́вано (imperfective passive past)
кориґу́ючи (adverbial imperfective present)
кориґува́вши (adverbial imperfective past)
кориґу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду кориґува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду кориґува́ть (first-person future imperfective singular)
кориґува́тиму (first-person future imperfective singular)
кориґу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш кориґува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш кориґува́ть (future imperfective second-person singular)
кориґува́тимеш (future imperfective second-person singular)
кориґу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де кориґува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де кориґува́ть (future imperfective singular third-person)
кориґува́тиме (future imperfective singular third-person)
кориґу́єм (first-person imperfective plural present)
кориґу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо кориґува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо кориґува́ть (first-person future imperfective plural)
кориґува́тимемо (first-person future imperfective plural)
кориґува́тимем (first-person future imperfective plural)
кориґу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете кориґува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете кориґува́ть (future imperfective plural second-person)
кориґува́тимете (future imperfective plural second-person)
кориґу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть кориґува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кориґува́ть (future imperfective plural third-person)
кориґува́тимуть (future imperfective plural third-person)
кориґу́ймо (first-person imperative plural)
кориґу́й (imperative second-person singular)
кориґу́йте (imperative plural second-person)
кориґува́в (masculine past singular)
кориґува́ли (masculine past plural)
кориґува́ла (feminine past singular)
кориґува́ли (feminine past plural)
кориґува́ло (neuter past singular)
кориґува́ли (neuter past plural)

ко‧ри‧ґу‧ва‧ти

коригува́ти коригувати#Ukrainian

корегува́ти корегувати#Ukrainian

1928–1933 spelling of коригува́ти (koryhuváty) and корегува́ти (korehuváty), which was deprecated in the orthography reform of 1933


видерти

uk-verb

ви́дерти • (výderty) pf (imperfective видира́ти)

ви́дерти (canonical)
výderty (romanization)
видира́ти (imperfective)
ви́дерти (infinitive perfective)
ви́дертий (passive past perfective)
impersonal: ви́дерто (passive past perfective)
ви́дерши (adverbial past perfective)
ви́деру (first-person future perfective singular)
ви́дереш (future perfective second-person singular)
ви́дере (future perfective singular third-person)
ви́дерем (first-person future perfective plural)
ви́деремо (first-person future perfective plural)
ви́дерете (future perfective plural second-person)
ви́деруть (future perfective plural third-person)
ви́дерім (first-person imperative plural)
ви́дерімо (first-person imperative plural)
ви́дери (imperative second-person singular)
ви́деріть (imperative plural second-person)
ви́дер (masculine past singular)
ви́дерли (masculine past plural)
ви́дерла (feminine past singular)
ви́дерли (feminine past plural)
ви́дерло (neuter past singular)
ви́дерли (neuter past plural)

Uk-видерти.ogg

to tear out, to snatch, to wrench, to wrest


видержати

ви́держати • (výderžaty) pf

ви́держати (canonical)
výderžaty (romanization)
ви́держати (infinitive perfective)
ви́держать (infinitive perfective)
ви́держаний (passive past perfective)
impersonal: ви́держано (passive past perfective)
ви́державши (adverbial past perfective)
ви́держу (first-person future perfective singular)
ви́держиш (future perfective second-person singular)
ви́держить (future perfective singular third-person)
ви́держим (first-person future perfective plural)
ви́держимо (first-person future perfective plural)
ви́держите (future perfective plural second-person)
ви́держать (future perfective plural third-person)
ви́держім (first-person imperative plural)
ви́держімо (first-person imperative plural)
ви́держи (imperative second-person singular)
ви́держіть (imperative plural second-person)
ви́держав (masculine past singular)
ви́держали (masculine past plural)
ви́держала (feminine past singular)
ви́держали (feminine past plural)
ви́держало (neuter past singular)
ви́держали (neuter past plural)

Uk-видержати.ogg

(transitive) to withstand, to bear, to endure, to stand, to sustain


видворити

ви́дворити • (výdvoryty) pf (imperfective видворя́ти)

ви́дворити (canonical)
výdvoryty (romanization)
видворя́ти (imperfective)
ви́дворити (infinitive perfective)
ви́дворить (infinitive perfective)
ви́дворений (passive past perfective)
impersonal: ви́дворено (passive past perfective)
ви́дворивши (adverbial past perfective)
ви́дворю (first-person future perfective singular)
ви́двориш (future perfective second-person singular)
ви́дворить (future perfective singular third-person)
ви́дворим (first-person future perfective plural)
ви́дворимо (first-person future perfective plural)
ви́дворите (future perfective plural second-person)
ви́дворять (future perfective plural third-person)
ви́дворім (first-person imperative plural)
ви́дворімо (first-person imperative plural)
ви́двори (imperative second-person singular)
ви́дворіть (imperative plural second-person)
ви́дворив (masculine past singular)
ви́дворили (masculine past plural)
ви́дворила (feminine past singular)
ви́дворили (feminine past plural)
ви́дворило (neuter past singular)
ви́дворили (neuter past plural)

Uk-видворити.ogg


вигрібати

вигріба́ти • (vyhribáty) impf (perfective ви́гребти)

вигріба́ти (canonical)
vyhribáty (romanization)
ви́гребти (perfective)
вигріба́ти (imperfective infinitive)
вигріба́ть (imperfective infinitive)
вигрі́баний (imperfective passive past)
impersonal: вигрі́бано (imperfective passive past)
вигріба́ючи (adverbial imperfective present)
вигріба́вши (adverbial imperfective past)
вигріба́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вигріба́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вигріба́ть (first-person future imperfective singular)
вигріба́тиму (first-person future imperfective singular)
вигріба́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вигріба́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вигріба́ть (future imperfective second-person singular)
вигріба́тимеш (future imperfective second-person singular)
вигріба́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вигріба́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вигріба́ть (future imperfective singular third-person)
вигріба́тиме (future imperfective singular third-person)
вигріба́єм (first-person imperfective plural present)
вигріба́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вигріба́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вигріба́ть (first-person future imperfective plural)
вигріба́тимемо (first-person future imperfective plural)
вигріба́тимем (first-person future imperfective plural)
вигріба́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вигріба́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вигріба́ть (future imperfective plural second-person)
вигріба́тимете (future imperfective plural second-person)
вигріба́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вигріба́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вигріба́ть (future imperfective plural third-person)
вигріба́тимуть (future imperfective plural third-person)
вигріба́ймо (first-person imperative plural)
вигріба́й (imperative second-person singular)
вигріба́йте (imperative plural second-person)
вигріба́в (masculine past singular)
вигріба́ли (masculine past plural)
вигріба́ла (feminine past singular)
вигріба́ли (feminine past plural)
вигріба́ло (neuter past singular)
вигріба́ли (neuter past plural)

Uk-вигрібати.ogg

to shovel out, to rake out, to remove by shoveling or raking


виділятися

виділя́тися • (vydiljátysja) impf (perfective ви́ділитися)

виділя́тися (canonical)
vydiljátysja (romanization)
ви́ділитися (perfective)
виділя́тися (imperfective infinitive)
виділя́тись (imperfective infinitive)
виділя́ться (imperfective infinitive)
виділя́ючись (adverbial imperfective present)
виділя́вшись (adverbial imperfective past)
виділя́юся (first-person imperfective present singular)
виділя́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду виділя́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду виділя́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду виділя́ться (first-person future imperfective singular)
виділя́тимусь (first-person future imperfective singular)
виділя́тимуся (first-person future imperfective singular)
виділя́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш виділя́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш виділя́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш виділя́ться (future imperfective second-person singular)
виділя́тимешся (future imperfective second-person singular)
виділя́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де виділя́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де виділя́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де виділя́ться (future imperfective singular third-person)
виділя́тиметься (future imperfective singular third-person)
виділя́ємся (first-person imperfective plural present)
виділя́ємося (first-person imperfective plural present)
виділя́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо виділя́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо виділя́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо виділя́ться (first-person future imperfective plural)
виділя́тимемось (first-person future imperfective plural)
виділя́тимемося (first-person future imperfective plural)
виділя́тимемся (first-person future imperfective plural)
виділя́єтеся (imperfective plural present second-person)
виділя́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете виділя́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете виділя́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете виділя́ться (future imperfective plural second-person)
виділя́тиметесь (future imperfective plural second-person)
виділя́тиметеся (future imperfective plural second-person)
виділя́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виділя́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виділя́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виділя́ться (future imperfective plural third-person)
виділя́тимуться (future imperfective plural third-person)
виділя́ймося (first-person imperative plural)
виділя́ймось (first-person imperative plural)
виділя́йся (imperative second-person singular)
виділя́йсь (imperative second-person singular)
виділя́йтеся (imperative plural second-person)
виділя́йтесь (imperative plural second-person)
виділя́вся (masculine past singular)
виділя́всь (masculine past singular)
виділя́лися (masculine past plural)
виділя́лись (masculine past plural)
виділя́лася (feminine past singular)
виділя́лась (feminine past singular)
виділя́лися (feminine past plural)
виділя́лись (feminine past plural)
виділя́лося (neuter past singular)
виділя́лось (neuter past singular)
виділя́лися (neuter past plural)
виділя́лись (neuter past plural)

uk-conj

виділя́тися<1a.impf>

Uk-виділятися.ogg


вигладити

uk-verb

вигла́джувати

ви́гладити • (výhladyty) pf (imperfective вигла́джувати)

ви́гладити (canonical)
výhladyty (romanization)
вигла́джувати (imperfective)
ви́гладити (infinitive perfective)
ви́гладить (infinitive perfective)
ви́гладивши (adverbial past perfective)
ви́гладжу (first-person future perfective singular)
ви́гладиш (future perfective second-person singular)
ви́гладить (future perfective singular third-person)
ви́гладим (first-person future perfective plural)
ви́гладимо (first-person future perfective plural)
ви́гладите (future perfective plural second-person)
ви́гладять (future perfective plural third-person)
ви́гладім (first-person imperative plural)
ви́гладімо (first-person imperative plural)
ви́глади (imperative second-person singular)
ви́гладіть (imperative plural second-person)
ви́гладив (masculine past singular)
ви́гладили (masculine past plural)
ви́гладила (feminine past singular)
ви́гладили (feminine past plural)
ви́гладило (neuter past singular)
ви́гладили (neuter past plural)

[ˈʋɪɦɫɐdete]

Uk-вигладити.ogg


вилізти

ви́лізти • (výlizty) pf (imperfective вила́зити or виліза́ти)

ви́лізти (canonical)
výlizty (romanization)
вила́зити (imperfective)
виліза́ти (imperfective)
ви́лізти (infinitive perfective)
ви́лізлий (active past perfective)
ви́лізши (adverbial past perfective)
ви́лізу (first-person future perfective singular)
ви́лізеш (future perfective second-person singular)
ви́лізе (future perfective singular third-person)
ви́лізем (first-person future perfective plural)
ви́ліземо (first-person future perfective plural)
ви́лізете (future perfective plural second-person)
ви́лізуть (future perfective plural third-person)
ви́лізьмо (first-person imperative plural)
ви́лізь (imperative second-person singular)
ви́лізьте (imperative plural second-person)
ви́ліз (masculine past singular)
ви́лізли (masculine past plural)
ви́лізла (feminine past singular)
ви́лізли (feminine past plural)
ви́лізло (neuter past singular)
ви́лізли (neuter past plural)

From ви́- (vý-) + лі́зти (lízty). Compare Russian вы́лезть (výleztʹ) / вы́лезти (výlezti), Belarusian вы́лезці (výljezci), Polish wyleźć.

(colloquial) to come out, to emerge (to appear from somewhere)


вигребти

ви́гребти • (výhrebty) pf (imperfective вигріба́ти)

ви́гребти (canonical)
výhrebty (romanization)
вигріба́ти (imperfective)
ви́гребти (infinitive perfective)
ви́грібши (adverbial past perfective)
ви́гребу (first-person future perfective singular)
ви́гребеш (future perfective second-person singular)
ви́гребе (future perfective singular third-person)
ви́гребем (first-person future perfective plural)
ви́гребемо (first-person future perfective plural)
ви́гребете (future perfective plural second-person)
ви́гребуть (future perfective plural third-person)
ви́гребім (first-person imperative plural)
ви́гребімо (first-person imperative plural)
ви́греби (imperative second-person singular)
ви́гребіть (imperative plural second-person)
ви́гріб (masculine past singular)
ви́гребли (masculine past plural)
ви́гребла (feminine past singular)
ви́гребли (feminine past plural)
ви́гребло (neuter past singular)
ви́гребли (neuter past plural)

Uk-вигребти.ogg


вилізати

виліза́ти • (vylizáty) impf (perfective ви́лізти)

виліза́ти (canonical)
vylizáty (romanization)
ви́лізти (perfective)
виліза́ти (imperfective infinitive)
виліза́ть (imperfective infinitive)
виліза́ючи (adverbial imperfective present)
виліза́вши (adverbial imperfective past)
виліза́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду виліза́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду виліза́ть (first-person future imperfective singular)
виліза́тиму (first-person future imperfective singular)
виліза́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш виліза́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш виліза́ть (future imperfective second-person singular)
виліза́тимеш (future imperfective second-person singular)
виліза́є (imperfective present singular third-person)
бу́де виліза́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де виліза́ть (future imperfective singular third-person)
виліза́тиме (future imperfective singular third-person)
виліза́єм (first-person imperfective plural present)
виліза́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо виліза́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо виліза́ть (first-person future imperfective plural)
виліза́тимемо (first-person future imperfective plural)
виліза́тимем (first-person future imperfective plural)
виліза́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете виліза́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете виліза́ть (future imperfective plural second-person)
виліза́тимете (future imperfective plural second-person)
виліза́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виліза́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виліза́ть (future imperfective plural third-person)
виліза́тимуть (future imperfective plural third-person)
виліза́ймо (first-person imperative plural)
виліза́й (imperative second-person singular)
виліза́йте (imperative plural second-person)
виліза́в (masculine past singular)
виліза́ли (masculine past plural)
виліза́ла (feminine past singular)
виліза́ли (feminine past plural)
виліза́ло (neuter past singular)
виліза́ли (neuter past plural)

From ви́ліз(ти) (výliz(ty)) + -а́ти (-áty). Compare Russian вылеза́ть (vylezátʹ).

af

ви́лізти<alt:ви́ліз(ти)>


вдаряти

uk-verb

вдаря́ти • (vdarjáty) impf (perfective вда́рити)

вдаря́ти (canonical)
vdarjáty (romanization)
вда́рити (perfective)
вдаря́ти (imperfective infinitive)
вдаря́ть (imperfective infinitive)
вдаря́ючи (adverbial imperfective present)
вдаря́вши (adverbial imperfective past)
вдаря́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вдаря́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вдаря́ть (first-person future imperfective singular)
вдаря́тиму (first-person future imperfective singular)
вдаря́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ударя́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ударя́ть (future imperfective second-person singular)
вдаря́тимеш (future imperfective second-person singular)
вдаря́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вдаря́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вдаря́ть (future imperfective singular third-person)
вдаря́тиме (future imperfective singular third-person)
вдаря́єм (first-person imperfective plural present)
вдаря́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вдаря́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вдаря́ть (first-person future imperfective plural)
вдаря́тимемо (first-person future imperfective plural)
вдаря́тимем (first-person future imperfective plural)
вдаря́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вдаря́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вдаря́ть (future imperfective plural second-person)
вдаря́тимете (future imperfective plural second-person)
вдаря́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ударя́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ударя́ть (future imperfective plural third-person)
вдаря́тимуть (future imperfective plural third-person)
вдаря́ймо (first-person imperative plural)
вдаря́й (imperative second-person singular)
вдаря́йте (imperative plural second-person)
вдаря́в (masculine past singular)
вдаря́ли (masculine past plural)
вдаря́ла (feminine past singular)
вдаря́ли (feminine past plural)
вдаря́ло (neuter past singular)
вдаря́ли (neuter past plural)

af

ударя́ти<alt:(у)даря́ти>

(transitive) to hit, to strike, to smite (to deal a blow)

(transitive) to shoot, to fire (firearms, artillery)

(transitive) to hit, to strike (of projectiles, lightning)

(transitive, figuratively) to strike (to have a sharp or severe effect)

(transitive, figuratively, colloquial) to start doing something vigorously

(transitive) to ring, to make sound with (by striking something)

(transitive, figuratively) to play, to sing

(intransitive, figuratively) to ring out, to sound loudly

(intransitive, figuratively) to overwhelm with intensity (of sound, light, smell)

(intransitive, figuratively) to suddenly start, to manifest severely/intensely (of natural phenomena)

(intransitive) to gush, to geyser, to burst out

(intransitive) to hit, to strike (against)


видихати

uk-verb

видиха́ти • (vydyxáty) impf (perfective ви́дихати or ви́дихнути (semelfactive))

видиха́ти (canonical)
vydyxáty (romanization)
ви́дихати (perfective)
ви́дихнути (perfective semelfactive)
видиха́ти (imperfective infinitive)
видиха́ть (imperfective infinitive)
видиха́ючи (adverbial imperfective present)
видиха́вши (adverbial imperfective past)
видиха́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду видиха́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду видиха́ть (first-person future imperfective singular)
видиха́тиму (first-person future imperfective singular)
видиха́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш видиха́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш видиха́ть (future imperfective second-person singular)
видиха́тимеш (future imperfective second-person singular)
видиха́є (imperfective present singular third-person)
бу́де видиха́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де видиха́ть (future imperfective singular third-person)
видиха́тиме (future imperfective singular third-person)
видиха́єм (first-person imperfective plural present)
видиха́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо видиха́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо видиха́ть (first-person future imperfective plural)
видиха́тимемо (first-person future imperfective plural)
видиха́тимем (first-person future imperfective plural)
видиха́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете видиха́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете видиха́ть (future imperfective plural second-person)
видиха́тимете (future imperfective plural second-person)
видиха́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть видиха́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть видиха́ть (future imperfective plural third-person)
видиха́тимуть (future imperfective plural third-person)
видиха́ймо (first-person imperative plural)
видиха́й (imperative second-person singular)
видиха́йте (imperative plural second-person)
видиха́в (masculine past singular)
видиха́ли (masculine past plural)
видиха́ла (feminine past singular)
видиха́ли (feminine past plural)
видиха́ло (neuter past singular)
видиха́ли (neuter past plural)

Uk-видихати.ogg

From ви́дихати (výdyxaty) + -а́ти (-áty).


видихати

ви́дихати • (výdyxaty) pf (imperfective видиха́ти or види́хувати)

ви́дихати (canonical)
výdyxaty (romanization)
видиха́ти (imperfective)
види́хувати (imperfective)
ви́дихати (infinitive perfective)
ви́дихать (infinitive perfective)
ви́дихавши (adverbial past perfective)
ви́дихаю (first-person future perfective singular)
ви́дихаєш (future perfective second-person singular)
ви́дихає (future perfective singular third-person)
ви́дихаєм (first-person future perfective plural)
ви́дихаємо (first-person future perfective plural)
ви́дихаєте (future perfective plural second-person)
ви́дихають (future perfective plural third-person)
ви́дихаймо (first-person imperative plural)
ви́дихай (imperative second-person singular)
ви́дихайте (imperative plural second-person)
ви́дихав (masculine past singular)
ви́дихали (masculine past plural)
ви́дихала (feminine past singular)
ви́дихали (feminine past plural)
ви́дихало (neuter past singular)
ви́дихали (neuter past plural)

Near-synonym: (semelfactive) ви́дихнути pf (výdyxnuty)


вилазити

вила́зити • (vylázyty) impf (perfective ви́лізти)

вила́зити (canonical)
vylázyty (romanization)
ви́лізти (perfective)
вила́зити (imperfective infinitive)
вила́зить (imperfective infinitive)
вила́зячи (adverbial imperfective present)
вила́зивши (adverbial imperfective past)
вила́жу (first-person imperfective present singular)
бу́ду вила́зити (first-person future imperfective singular)
бу́ду вила́зить (first-person future imperfective singular)
вила́зитиму (first-person future imperfective singular)
вила́зиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вила́зити (future imperfective second-person singular)
бу́деш вила́зить (future imperfective second-person singular)
вила́зитимеш (future imperfective second-person singular)
вила́зить (imperfective present singular third-person)
бу́де вила́зити (future imperfective singular third-person)
бу́де вила́зить (future imperfective singular third-person)
вила́зитиме (future imperfective singular third-person)
вила́зим (first-person imperfective plural present)
вила́зимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вила́зити (first-person future imperfective plural)
бу́демо вила́зить (first-person future imperfective plural)
вила́зитимемо (first-person future imperfective plural)
вила́зитимем (first-person future imperfective plural)
вила́зите (imperfective plural present second-person)
бу́дете вила́зити (future imperfective plural second-person)
бу́дете вила́зить (future imperfective plural second-person)
вила́зитимете (future imperfective plural second-person)
вила́зять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вила́зити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вила́зить (future imperfective plural third-person)
вила́зитимуть (future imperfective plural third-person)
вила́зьмо (first-person imperative plural)
вила́зь (imperative second-person singular)
вила́зьте (imperative plural second-person)
вила́зив (masculine past singular)
вила́зили (masculine past plural)
вила́зила (feminine past singular)
вила́зили (feminine past plural)
вила́зило (neuter past singular)
вила́зили (neuter past plural)

From ви- (vy-) + ла́зити (lázyty). Compare Russian выла́зить (vylázitʹ), Belarusian выла́зіць (vylázicʹ), Polish wyłazić.


вилазити

ви́лазити • (výlazyty) pf

ви́лазити (canonical)
výlazyty (romanization)
ви́лазити (infinitive perfective)
ви́лазить (infinitive perfective)
ви́лазивши (adverbial past perfective)
ви́лажу (first-person future perfective singular)
ви́лазиш (future perfective second-person singular)
ви́лазить (future perfective singular third-person)
ви́лазим (first-person future perfective plural)
ви́лазимо (first-person future perfective plural)
ви́лазите (future perfective plural second-person)
ви́лазять (future perfective plural third-person)
ви́лазьмо (first-person imperative plural)
ви́лазь (imperative second-person singular)
ви́лазьте (imperative plural second-person)
ви́лазив (masculine past singular)
ви́лазили (masculine past plural)
ви́лазила (feminine past singular)
ви́лазили (feminine past plural)
ви́лазило (neuter past singular)
ви́лазили (neuter past plural)

From ви́- (vý-) + ла́зити (lázyty). Compare Russian вы́лазить (výlazitʹ), Belarusian вы́лазіць (výlazicʹ).

to climb, to crawl (everywhere or to many places)


видаватися

видава́тися • (vydavátysja) impf (perfective вида́тися)

видава́тися (canonical)
vydavátysja (romanization)
вида́тися (perfective)
видава́тися (imperfective infinitive)
видава́тись (imperfective infinitive)
видава́ться (imperfective infinitive)
видаючи́сь (adverbial imperfective present)
видава́вшись (adverbial imperfective past)
видаю́ся (first-person imperfective present singular)
видаю́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду видава́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду видава́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду видава́ться (first-person future imperfective singular)
видава́тимусь (first-person future imperfective singular)
видава́тимуся (first-person future imperfective singular)
видає́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш видава́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш видава́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш видава́ться (future imperfective second-person singular)
видава́тимешся (future imperfective second-person singular)
видає́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де видава́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де видава́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де видава́ться (future imperfective singular third-person)
видава́тиметься (future imperfective singular third-person)
видає́мся (first-person imperfective plural present)
видаємо́ся (first-person imperfective plural present)
видаємо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо видава́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо видава́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо видава́ться (first-person future imperfective plural)
видава́тимемось (first-person future imperfective plural)
видава́тимемося (first-person future imperfective plural)
видава́тимемся (first-person future imperfective plural)
видаєте́ся (imperfective plural present second-person)
видаєте́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете видава́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете видава́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете видава́ться (future imperfective plural second-person)
видава́тиметесь (future imperfective plural second-person)
видава́тиметеся (future imperfective plural second-person)
видаю́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть видава́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть видава́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть видава́ться (future imperfective plural third-person)
видава́тимуться (future imperfective plural third-person)
видава́ймося (first-person imperative plural)
видава́ймось (first-person imperative plural)
видава́йся (imperative second-person singular)
видава́йсь (imperative second-person singular)
видава́йтеся (imperative plural second-person)
видава́йтесь (imperative plural second-person)
видава́вся (masculine past singular)
видава́всь (masculine past singular)
видава́лися (masculine past plural)
видава́лись (masculine past plural)
видава́лася (feminine past singular)
видава́лась (feminine past singular)
видава́лися (feminine past plural)
видава́лись (feminine past plural)
видава́лося (neuter past singular)
видава́лось (neuter past singular)
видава́лися (neuter past plural)
видава́лись (neuter past plural)

uk-conj

видава́тися<13b.impf>

Uk-видаватися.ogg


розпрощатися

uk-verb

розпроща́тися

розпроща́тися • (rozproščátysja) pf

розпроща́тися (canonical)
rozproščátysja (romanization)
розпроща́тися (infinitive perfective)
розпроща́тись (infinitive perfective)
розпроща́ться (infinitive perfective)
розпроща́вшись (adverbial past perfective)
розпроща́юся (first-person future perfective singular)
розпроща́юсь (first-person future perfective singular)
розпроща́єшся (future perfective second-person singular)
розпроща́ється (future perfective singular third-person)
розпроща́ємся (first-person future perfective plural)
розпроща́ємося (first-person future perfective plural)
розпроща́ємось (first-person future perfective plural)
розпроща́єтеся (future perfective plural second-person)
розпроща́єтесь (future perfective plural second-person)
розпроща́ються (future perfective plural third-person)
розпроща́ймося (first-person imperative plural)
розпроща́ймось (first-person imperative plural)
розпроща́йся (imperative second-person singular)
розпроща́йсь (imperative second-person singular)
розпроща́йтеся (imperative plural second-person)
розпроща́йтесь (imperative plural second-person)
розпроща́вся (masculine past singular)
розпроща́всь (masculine past singular)
розпроща́лися (masculine past plural)
розпроща́лись (masculine past plural)
розпроща́лася (feminine past singular)
розпроща́лась (feminine past singular)
розпроща́лися (feminine past plural)
розпроща́лись (feminine past plural)
розпроща́лося (neuter past singular)
розпроща́лось (neuter past singular)
розпроща́лися (neuter past plural)
розпроща́лись (neuter past plural)

uk-conj

розпроща́тися<1a.pf>

From роз- (roz-) + проща́тися (proščátysja). Compare Russian распроща́ться (rasproščátʹsja).

cog

распроща́ться

Near-synonym: попроща́тися pf (poproščátysja)

(literally) to say goodbye, to bid farewell, to take one's leave [with з (z, + instrumental)] (before going separate ways)

розпроща́тися з життя́м (idiomatic)

to die (literally, “to say goodbye to life”)

розпроща́тися зі світом (idiomatic)

to die (literally, “to say goodbye to the world”)

+obj

(figuratively) to say goodbye [with з (z, + instrumental) ‘to something’] (to cease to have, or have to do, something)