тривати

трива́ти (canonical)
tryváty (romanization)
трива́ти (imperfective infinitive)
трива́ть (imperfective infinitive)
трива́ючи (adverbial imperfective present)
трива́вши (adverbial imperfective past)
трива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де трива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де трива́ть (future imperfective singular third-person)
трива́тиме (future imperfective singular third-person)
трива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть трива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть трива́ть (future imperfective plural third-person)
трива́тимуть (future imperfective plural third-person)
трива́в (masculine past singular)
трива́ли (masculine past plural)
трива́ла (feminine past singular)
трива́ли (feminine past plural)
трива́ло (neuter past singular)
трива́ли (neuter past plural)
трива́ти (imperfective infinitive)
трива́ть (imperfective infinitive)
трива́ючи (adverbial imperfective present)
трива́вши (adverbial imperfective past)
трива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду трива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду трива́ть (first-person future imperfective singular)
трива́тиму (first-person future imperfective singular)
трива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш трива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш трива́ть (future imperfective second-person singular)
трива́тимеш (future imperfective second-person singular)
трива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де трива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де трива́ть (future imperfective singular third-person)
трива́тиме (future imperfective singular third-person)
трива́єм (first-person imperfective plural present)
трива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо трива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо трива́ть (first-person future imperfective plural)
трива́тимемо (first-person future imperfective plural)
трива́тимем (first-person future imperfective plural)
трива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете трива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете трива́ть (future imperfective plural second-person)
трива́тимете (future imperfective plural second-person)
трива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть трива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть трива́ть (future imperfective plural third-person)
трива́тимуть (future imperfective plural third-person)
трива́ймо (first-person imperative plural)
трива́й (imperative second-person singular)
трива́йте (imperative plural second-person)
трива́в (masculine past singular)
трива́ли (masculine past plural)
трива́ла (feminine past singular)
трива́ли (feminine past plural)
трива́ло (neuter past singular)
трива́ли (neuter past plural)

Uk-тривати.ogg

be:Генадзь Апанасавіч Цыхун

Inherited from Old Ruthenian трыва́ти, трива́ти, трва́ти (tryváti, triváti, trváti), from Old Polish trwać, from Old Czech trvati, from Proto-Slavic *trъvàti.

inh

трыва́ти, трива́ти, трва́ти

inh+

трыва́ти, трива́ти, трва́ти


прогуляти

uk-verb

прогу́лювати

прогуля́ти • (prohuljáty) pf (imperfective прогу́лювати)

прогуля́ти (canonical)
prohuljáty (romanization)
прогу́лювати (imperfective)
прогуля́ти (infinitive perfective)
прогуля́ть (infinitive perfective)
прогу́ляний (passive past perfective)
impersonal: прогу́ляно (passive past perfective)
прогуля́вши (adverbial past perfective)
прогуля́ю (first-person future perfective singular)
прогуля́єш (future perfective second-person singular)
прогуля́є (future perfective singular third-person)
прогуля́єм (first-person future perfective plural)
прогуля́ємо (first-person future perfective plural)
прогуля́єте (future perfective plural second-person)
прогуля́ють (future perfective plural third-person)
прогуля́ймо (first-person imperative plural)
прогуля́й (imperative second-person singular)
прогуля́йте (imperative plural second-person)
прогуля́в (masculine past singular)
прогуля́ли (masculine past plural)
прогуля́ла (feminine past singular)
прогуля́ли (feminine past plural)
прогуля́ло (neuter past singular)
прогуля́ли (neuter past plural)

From про- (pro-) + гуля́ти (huljáty). Compare Russian прогуля́ть (proguljátʹ), Belarusian прагуля́ць (prahuljácʹ).

(transitive) to walk, to take for a walk (:children, pets)

(intransitive) to walk, to stroll (for some time or some distance)

(transitive, intransitive) to shirk, to skive, to skip, to bunk off, to wag (avoid work or school)

(transitive, colloquial) to squander (:money)


марнотратити

марнотра́тити

марнотра́тити (canonical)
marnotrátyty (romanization)
марнотра́тити (imperfective infinitive)
марнотра́тить (imperfective infinitive)
марнотра́тячи (adverbial imperfective present)
марнотра́тивши (adverbial imperfective past)
марнотра́чу (first-person imperfective present singular)
бу́ду марнотра́тити (first-person future imperfective singular)
бу́ду марнотра́тить (first-person future imperfective singular)
марнотра́титиму (first-person future imperfective singular)
марнотра́тиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш марнотра́тити (future imperfective second-person singular)
бу́деш марнотра́тить (future imperfective second-person singular)
марнотра́титимеш (future imperfective second-person singular)
марнотра́тить (imperfective present singular third-person)
бу́де марнотра́тити (future imperfective singular third-person)
бу́де марнотра́тить (future imperfective singular third-person)
марнотра́титиме (future imperfective singular third-person)
марнотра́тим (first-person imperfective plural present)
марнотра́тимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо марнотра́тити (first-person future imperfective plural)
бу́демо марнотра́тить (first-person future imperfective plural)
марнотра́титимемо (first-person future imperfective plural)
марнотра́титимем (first-person future imperfective plural)
марнотра́тите (imperfective plural present second-person)
бу́дете марнотра́тити (future imperfective plural second-person)
бу́дете марнотра́тить (future imperfective plural second-person)
марнотра́титимете (future imperfective plural second-person)
марнотра́тять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть марнотра́тити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть марнотра́тить (future imperfective plural third-person)
марнотра́титимуть (future imperfective plural third-person)
марнотра́тьмо (first-person imperative plural)
марнотра́ть (imperative second-person singular)
марнотра́тьте (imperative plural second-person)
марнотра́тив (masculine past singular)
марнотра́тили (masculine past plural)
марнотра́тила (feminine past singular)
марнотра́тили (feminine past plural)
марнотра́тило (neuter past singular)
марнотра́тили (neuter past plural)

ма́рно (márno) + тра́тити (trátyty)

af

ма́рно (márno) + тра́тити (trátyty)


марнувати

марнува́ти (canonical)
marnuváty (romanization)
марнува́ти (imperfective infinitive)
марнува́ть (imperfective infinitive)
марно́ваний (imperfective passive past)
impersonal: марно́вано (imperfective passive past)
марну́ючи (adverbial imperfective present)
марнува́вши (adverbial imperfective past)
марну́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду марнува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду марнува́ть (first-person future imperfective singular)
марнува́тиму (first-person future imperfective singular)
марну́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш марнува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш марнува́ть (future imperfective second-person singular)
марнува́тимеш (future imperfective second-person singular)
марну́є (imperfective present singular third-person)
бу́де марнува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де марнува́ть (future imperfective singular third-person)
марнува́тиме (future imperfective singular third-person)
марну́єм (first-person imperfective plural present)
марну́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо марнува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо марнува́ть (first-person future imperfective plural)
марнува́тимемо (first-person future imperfective plural)
марнува́тимем (first-person future imperfective plural)
марну́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете марнува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете марнува́ть (future imperfective plural second-person)
марнува́тимете (future imperfective plural second-person)
марну́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть марнува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть марнува́ть (future imperfective plural third-person)
марнува́тимуть (future imperfective plural third-person)
марну́ймо (first-person imperative plural)
марну́й (imperative second-person singular)
марну́йте (imperative plural second-person)
марнува́в (masculine past singular)
марнува́ли (masculine past plural)
марнува́ла (feminine past singular)
марнува́ли (feminine past plural)
марнува́ло (neuter past singular)
марнува́ли (neuter past plural)

Uk-марнувати.ogg


прогулювати

uk-verb

прогу́лювати

прогу́лювати • (prohúljuvaty) impf (perfective прогуля́ти)

прогу́лювати (canonical)
prohúljuvaty (romanization)
прогуля́ти (perfective)
прогу́лювати (imperfective infinitive)
прогу́лювать (imperfective infinitive)
прогу́люваний (imperfective passive past)
impersonal: прогу́лювано (imperfective passive past)
прогу́люючи (adverbial imperfective present)
прогу́лювавши (adverbial imperfective past)
прогу́люю (first-person imperfective present singular)
бу́ду прогу́лювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду прогу́лювать (first-person future imperfective singular)
прогу́люватиму (first-person future imperfective singular)
прогу́люєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прогу́лювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш прогу́лювать (future imperfective second-person singular)
прогу́люватимеш (future imperfective second-person singular)
прогу́лює (imperfective present singular third-person)
бу́де прогу́лювати (future imperfective singular third-person)
бу́де прогу́лювать (future imperfective singular third-person)
прогу́люватиме (future imperfective singular third-person)
прогу́люєм (first-person imperfective plural present)
прогу́люємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прогу́лювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо прогу́лювать (first-person future imperfective plural)
прогу́люватимемо (first-person future imperfective plural)
прогу́люватимем (first-person future imperfective plural)
прогу́люєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прогу́лювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете прогу́лювать (future imperfective plural second-person)
прогу́люватимете (future imperfective plural second-person)
прогу́люють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прогу́лювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прогу́лювать (future imperfective plural third-person)
прогу́люватимуть (future imperfective plural third-person)
прогу́люймо (first-person imperative plural)
прогу́люй (imperative second-person singular)
прогу́люйте (imperative plural second-person)
прогу́лював (masculine past singular)
прогу́лювали (masculine past plural)
прогу́лювала (feminine past singular)
прогу́лювали (feminine past plural)
прогу́лювало (neuter past singular)
прогу́лювали (neuter past plural)

From the прогу́л- (prohúl-) stem of прогуля́ти (prohuljáty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian прогу́ливать (progúlivatʹ), Belarusian прагу́льваць (prahúlʹvacʹ).

cog

прогу́ливать

прагу́льваць


міряти

мі́ряти (canonical)
mírjaty (romanization)
мі́ряти (imperfective infinitive)
мі́рять (imperfective infinitive)
мі́ряний (imperfective passive past)
impersonal: мі́ряно (imperfective passive past)
мі́ряючи (adverbial imperfective present)
мі́рявши (adverbial imperfective past)
мі́ряю (first-person imperfective present singular)
бу́ду мі́ряти (first-person future imperfective singular)
бу́ду мі́рять (first-person future imperfective singular)
мі́рятиму (first-person future imperfective singular)
мі́ряєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш мі́ряти (future imperfective second-person singular)
бу́деш мі́рять (future imperfective second-person singular)
мі́рятимеш (future imperfective second-person singular)
мі́ряє (imperfective present singular third-person)
бу́де мі́ряти (future imperfective singular third-person)
бу́де мі́рять (future imperfective singular third-person)
мі́рятиме (future imperfective singular third-person)
мі́ряєм (first-person imperfective plural present)
мі́ряємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо мі́ряти (first-person future imperfective plural)
бу́демо мі́рять (first-person future imperfective plural)
мі́рятимемо (first-person future imperfective plural)
мі́рятимем (first-person future imperfective plural)
мі́ряєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете мі́ряти (future imperfective plural second-person)
бу́дете мі́рять (future imperfective plural second-person)
мі́рятимете (future imperfective plural second-person)
мі́ряють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть мі́ряти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть мі́рять (future imperfective plural third-person)
мі́рятимуть (future imperfective plural third-person)
мі́ряймо (first-person imperative plural)
мі́ряй (imperative second-person singular)
мі́ряйте (imperative plural second-person)
мі́ряв (masculine past singular)
мі́ряли (masculine past plural)
мі́ряла (feminine past singular)
мі́ряли (feminine past plural)
мі́ряло (neuter past singular)
мі́ряли (neuter past plural)


викреслити

uk-verb

викре́слювати

ви́креслити • (výkreslyty) pf (imperfective викре́слювати)

ви́креслити (canonical)
výkreslyty (romanization)
викре́слювати (imperfective)
ви́креслити (infinitive perfective)
ви́креслить (infinitive perfective)
ви́креслений (passive past perfective)
impersonal: ви́креслено (passive past perfective)
ви́кресливши (adverbial past perfective)
ви́креслю (first-person future perfective singular)
ви́креслиш (future perfective second-person singular)
ви́креслить (future perfective singular third-person)
ви́креслим (first-person future perfective plural)
ви́креслимо (first-person future perfective plural)
ви́креслите (future perfective plural second-person)
ви́креслять (future perfective plural third-person)
ви́креслім (first-person imperative plural)
ви́креслімо (first-person imperative plural)
ви́кресльмо (first-person imperative plural)
ви́кресли (imperative second-person singular)
ви́кресль (imperative second-person singular)
ви́кресліть (imperative plural second-person)
ви́кресльте (imperative plural second-person)
ви́креслив (masculine past singular)
ви́креслили (masculine past plural)
ви́креслила (feminine past singular)
ви́креслили (feminine past plural)
ви́креслило (neuter past singular)
ви́креслили (neuter past plural)

Uk-викреслити.ogg

From ви́- (vý-) + кре́слити (kréslyty). Compare Belarusian вы́красліць (výkraslicʹ), Polish wykreślić.

to cross out, to strike out, to delete, to efface, to expunge


дістати

діста́ти • (distáty) pf (imperfective дістава́ти)

діста́ти (canonical)
distáty (romanization)
дістава́ти (imperfective)
діста́ти (infinitive perfective)
діста́ть (infinitive perfective)
діста́вши (adverbial past perfective)
діста́ну (first-person future perfective singular)
діста́неш (future perfective second-person singular)
діста́не (future perfective singular third-person)
діста́нем (first-person future perfective plural)
діста́немо (first-person future perfective plural)
діста́нете (future perfective plural second-person)
діста́нуть (future perfective plural third-person)
діста́ньмо (first-person imperative plural)
діста́нь (imperative second-person singular)
діста́ньте (imperative plural second-person)
діста́в (masculine past singular)
діста́ли (masculine past plural)
діста́ла (feminine past singular)
діста́ли (feminine past plural)
діста́ло (neuter past singular)
діста́ли (neuter past plural)

Uk-дістати.ogg

From Proto-Slavic *dostati. Compare Russian доста́ть (dostátʹ), Belarusian даста́ць (dastácʹ), Polish dostać.


викреслювати

викре́слювати

викре́слювати • (vykrésljuvaty) impf (perfective ви́креслити)

викре́слювати (canonical)
vykrésljuvaty (romanization)
ви́креслити (perfective)
викре́слювати (imperfective infinitive)
викре́слювать (imperfective infinitive)
викре́слюваний (imperfective passive past)
impersonal: викре́слювано (imperfective passive past)
викре́слюючи (adverbial imperfective present)
викре́слювавши (adverbial imperfective past)
викре́слюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду викре́слювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду викре́слювать (first-person future imperfective singular)
викре́слюватиму (first-person future imperfective singular)
викре́слюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш викре́слювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш викре́слювать (future imperfective second-person singular)
викре́слюватимеш (future imperfective second-person singular)
викре́слює (imperfective present singular third-person)
бу́де викре́слювати (future imperfective singular third-person)
бу́де викре́слювать (future imperfective singular third-person)
викре́слюватиме (future imperfective singular third-person)
викре́слюєм (first-person imperfective plural present)
викре́слюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо викре́слювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо викре́слювать (first-person future imperfective plural)
викре́слюватимемо (first-person future imperfective plural)
викре́слюватимем (first-person future imperfective plural)
викре́слюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете викре́слювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете викре́слювать (future imperfective plural second-person)
викре́слюватимете (future imperfective plural second-person)
викре́слюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть викре́слювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть викре́слювать (future imperfective plural third-person)
викре́слюватимуть (future imperfective plural third-person)
викре́слюймо (first-person imperative plural)
викре́слюй (imperative second-person singular)
викре́слюйте (imperative plural second-person)
викре́слював (masculine past singular)
викре́слювали (masculine past plural)
викре́слювала (feminine past singular)
викре́слювали (feminine past plural)
викре́слювало (neuter past singular)
викре́слювали (neuter past plural)

Uk-викреслювати.ogg

From ви́креслити (výkreslyty) + -ювати (-juvaty). Compare Belarusian выкрэ́сліваць (vykréslivacʹ), Polish wykreślać.

cog

выкрэ́сліваць


усунути

uk-verb

усу́нути • (usúnuty) pf (imperfective усува́ти)

усу́нути (canonical)
usúnuty (romanization)
усува́ти (imperfective)
усу́нути (infinitive perfective)
усу́нуть (infinitive perfective)
усу́нений (passive past perfective)
усу́нутий (passive past perfective)
usúnenyj (passive past perfective)
usúnutyj (passive past perfective)
impersonal: усу́нено (passive past perfective)
усу́нуто (passive past perfective)
usúneno (passive past perfective)
usúnuto (passive past perfective)
усу́нувши (adverbial past perfective)
усу́ну (first-person future perfective singular)
усу́неш (future perfective second-person singular)
усу́не (future perfective singular third-person)
усу́нем (first-person future perfective plural)
усу́немо (first-person future perfective plural)
усу́нете (future perfective plural second-person)
усу́нуть (future perfective plural third-person)
усу́ньмо (first-person imperative plural)
усу́нь (imperative second-person singular)
усу́ньте (imperative plural second-person)
усу́нув (masculine past singular)
усу́нули (masculine past plural)
усу́нула (feminine past singular)
усу́нули (feminine past plural)
усу́нуло (neuter past singular)
усу́нули (neuter past plural)

Uk-усунути.ogg

From у- (u-) + су́нути (súnuty). The primary meanings likely arose under the influence of Polish usunąć.

to eliminate, to remove (get rid of something)

to remove, to dismiss (discharge someone from office)

(dialectal) to push aside, to move aside


усунути

Uk-усунути.ogg

всу́нути всунути#Ukrainian


дістатися

дістава́тися

діста́тися • (distátysja) pf (imperfective дістава́тися)

діста́тися (canonical)
distátysja (romanization)
дістава́тися (imperfective)
діста́тися (infinitive perfective)
діста́тись (infinitive perfective)
діста́ться (infinitive perfective)
діста́вшись (adverbial past perfective)
діста́нуся (first-person future perfective singular)
діста́нусь (first-person future perfective singular)
діста́нешся (future perfective second-person singular)
діста́неться (future perfective singular third-person)
діста́немся (first-person future perfective plural)
діста́немося (first-person future perfective plural)
діста́немось (first-person future perfective plural)
діста́нетеся (future perfective plural second-person)
діста́нетесь (future perfective plural second-person)
діста́нуться (future perfective plural third-person)
діста́ньмося (first-person imperative plural)
діста́ньмось (first-person imperative plural)
діста́нься (imperative second-person singular)
діста́ньтеся (imperative plural second-person)
діста́ньтесь (imperative plural second-person)
діста́вся (masculine past singular)
діста́всь (masculine past singular)
діста́лися (masculine past plural)
діста́лись (masculine past plural)
діста́лася (feminine past singular)
діста́лась (feminine past singular)
діста́лися (feminine past plural)
діста́лись (feminine past plural)
діста́лося (neuter past singular)
діста́лось (neuter past singular)
діста́лися (neuter past plural)
діста́лись (neuter past plural)

uk-conj

діста́тися<15a.pf>

Uk-дістатися.ogg

From діста́ти (distáty) + -ся (-sja). Compare Russian доста́ться (dostátʹsja), Belarusian даста́цца (dastácca), Polish dostać się.

to fall to one's share; to fall to one's lot

Ра́ді, що до по́їзду діста́лися, бо во́рог ступа́в їм по п'я́тах.

(Can we date this quote?), Bohdan Lepky, Сім шлафроків:

Glad that they got to the train, because the enemy was following on their heels.

Rádi, ščo do pójizdu distálysja, bo vóroh stupáv jim po pʺjátax.

діста́ти дістати#Ukrainian


діставати

uk-verb

дістава́ти • (distaváty) impf (perfective діста́ти)

дістава́ти (canonical)
distaváty (romanization)
діста́ти (perfective)
дістава́ти (imperfective infinitive)
дістава́ть (imperfective infinitive)
дістаючи́ (adverbial imperfective present)
дістава́вши (adverbial imperfective past)
дістаю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду дістава́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду дістава́ть (first-person future imperfective singular)
дістава́тиму (first-person future imperfective singular)
дістає́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дістава́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш дістава́ть (future imperfective second-person singular)
дістава́тимеш (future imperfective second-person singular)
дістає́ (imperfective present singular third-person)
бу́де дістава́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де дістава́ть (future imperfective singular third-person)
дістава́тиме (future imperfective singular third-person)
дістає́м (first-person imperfective plural present)
дістаємо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо дістава́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо дістава́ть (first-person future imperfective plural)
дістава́тимемо (first-person future imperfective plural)
дістава́тимем (first-person future imperfective plural)
дістаєте́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете дістава́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете дістава́ть (future imperfective plural second-person)
дістава́тимете (future imperfective plural second-person)
дістаю́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дістава́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дістава́ть (future imperfective plural third-person)
дістава́тимуть (future imperfective plural third-person)
дістава́ймо (first-person imperative plural)
дістава́й (imperative second-person singular)
дістава́йте (imperative plural second-person)
дістава́в (masculine past singular)
дістава́ли (masculine past plural)
дістава́ла (feminine past singular)
дістава́ли (feminine past plural)
дістава́ло (neuter past singular)
дістава́ли (neuter past plural)

Uk-діставати.ogg

uk:Мельничук Олександр Савич

From Proto-Slavic *dostavati. Morphologically analyzable as діста́ти (distáty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian достава́ть (dostavátʹ), Belarusian дастава́ць (dastavácʹ), Polish dostawać.


діставатися

дістава́тися

дістава́тися • (distavátysja) impf (perfective діста́тися)

дістава́тися (canonical)
distavátysja (romanization)
діста́тися (perfective)
дістава́тися (imperfective infinitive)
дістава́тись (imperfective infinitive)
дістава́ться (imperfective infinitive)
дістаючи́сь (adverbial imperfective present)
дістава́вшись (adverbial imperfective past)
дістаю́ся (first-person imperfective present singular)
дістаю́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду дістава́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду дістава́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду дістава́ться (first-person future imperfective singular)
дістава́тимусь (first-person future imperfective singular)
дістава́тимуся (first-person future imperfective singular)
дістає́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш дістава́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш дістава́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш дістава́ться (future imperfective second-person singular)
дістава́тимешся (future imperfective second-person singular)
дістає́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де дістава́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де дістава́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де дістава́ться (future imperfective singular third-person)
дістава́тиметься (future imperfective singular third-person)
дістає́мся (first-person imperfective plural present)
дістаємо́ся (first-person imperfective plural present)
дістаємо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо дістава́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо дістава́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо дістава́ться (first-person future imperfective plural)
дістава́тимемось (first-person future imperfective plural)
дістава́тимемося (first-person future imperfective plural)
дістава́тимемся (first-person future imperfective plural)
дістаєте́ся (imperfective plural present second-person)
дістаєте́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете дістава́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете дістава́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете дістава́ться (future imperfective plural second-person)
дістава́тиметесь (future imperfective plural second-person)
дістава́тиметеся (future imperfective plural second-person)
дістаю́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дістава́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дістава́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дістава́ться (future imperfective plural third-person)
дістава́тимуться (future imperfective plural third-person)
дістава́ймося (first-person imperative plural)
дістава́ймось (first-person imperative plural)
дістава́йся (imperative second-person singular)
дістава́йсь (imperative second-person singular)
дістава́йтеся (imperative plural second-person)
дістава́йтесь (imperative plural second-person)
дістава́вся (masculine past singular)
дістава́всь (masculine past singular)
дістава́лися (masculine past plural)
дістава́лись (masculine past plural)
дістава́лася (feminine past singular)
дістава́лась (feminine past singular)
дістава́лися (feminine past plural)
дістава́лись (feminine past plural)
дістава́лося (neuter past singular)
дістава́лось (neuter past singular)
дістава́лися (neuter past plural)
дістава́лись (neuter past plural)

uk-conj

дістава́тися<13b.impf>

From дістава́ти (distaváty) + -ся (-sja). Compare Russian достава́ться (dostavátʹsja), Belarusian дастава́цца (dastavácca), Polish dostawać się.

cog

достава́ться

До нас ду́же ва́жко дістава́тися. ― Do nas dúže vážko distavátysja. ― It's very hard to get to our place.

дістава́ти діставати#Ukrainian


усувати

uk-verb

усува́ти • (usuváty) impf (perfective усу́нути)

усува́ти (canonical)
usuváty (romanization)
усу́нути (perfective)
усува́ти (imperfective infinitive)
усува́ть (imperfective infinitive)
усува́ючи (adverbial imperfective present)
усува́вши (adverbial imperfective past)
усува́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду всува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду всува́ть (first-person future imperfective singular)
усува́тиму (first-person future imperfective singular)
усува́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш усува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш усува́ть (future imperfective second-person singular)
усува́тимеш (future imperfective second-person singular)
усува́є (imperfective present singular third-person)
бу́де всува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де всува́ть (future imperfective singular third-person)
усува́тиме (future imperfective singular third-person)
усува́єм (first-person imperfective plural present)
усува́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо всува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо всува́ть (first-person future imperfective plural)
усува́тимемо (first-person future imperfective plural)
усува́тимем (first-person future imperfective plural)
усува́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете всува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете всува́ть (future imperfective plural second-person)
усува́тимете (future imperfective plural second-person)
усува́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть усува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть усува́ть (future imperfective plural third-person)
усува́тимуть (future imperfective plural third-person)
усува́ймо (first-person imperative plural)
усува́й (imperative second-person singular)
усува́йте (imperative plural second-person)
усува́в (masculine past singular)
усува́ли (masculine past plural)
усува́ла (feminine past singular)
усува́ли (feminine past plural)
усува́ло (neuter past singular)
усува́ли (neuter past plural)

Uk-усувати.ogg

From у- (u-) + сува́ти (suváty). Compare Polish usuwać.


усувати

Uk-усувати.ogg

всува́ти всувати#Ukrainian


довірити

дові́рити • (dovíryty) pf (imperfective довіря́ти)

дові́рити (canonical)
dovíryty (romanization)
довіря́ти (imperfective)
дові́рити (infinitive perfective)
дові́рить (infinitive perfective)
дові́рений (passive past perfective)
impersonal: дові́рено (passive past perfective)
дові́ривши (adverbial past perfective)
дові́рю (first-person future perfective singular)
дові́риш (future perfective second-person singular)
дові́рить (future perfective singular third-person)
дові́рим (first-person future perfective plural)
дові́римо (first-person future perfective plural)
дові́рите (future perfective plural second-person)
дові́рять (future perfective plural third-person)
дові́рмо (first-person imperative plural)
дові́р (imperative second-person singular)
дові́рте (imperative plural second-person)
дові́рив (masculine past singular)
дові́рили (masculine past plural)
дові́рила (feminine past singular)
дові́рили (feminine past plural)
дові́рило (neuter past singular)
дові́рили (neuter past plural)

Uk-довірити.ogg

From до- (do-) + ві́рити (víryty). Compare Russian дове́рить (dovéritʹ), Belarusian даве́рыць (davjérycʹ).


унеможливлювати

унеможли́влювати

унеможли́вити

унеможли́влювати • (unemožlývljuvaty) impf (perfective унеможли́вити)

унеможли́влювати (canonical)
unemožlývljuvaty (romanization)
унеможли́вити (perfective)
унеможли́влювати (imperfective infinitive)
унеможли́влювать (imperfective infinitive)
унеможли́влюваний (imperfective passive past)
impersonal: унеможли́влювано (imperfective passive past)
унеможли́влюючи (adverbial imperfective present)
унеможли́влювавши (adverbial imperfective past)
унеможли́влюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду внеможли́влювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду внеможли́влювать (first-person future imperfective singular)
унеможли́влюватиму (first-person future imperfective singular)
унеможли́влюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш унеможли́влювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш унеможли́влювать (future imperfective second-person singular)
унеможли́влюватимеш (future imperfective second-person singular)
унеможли́влює (imperfective present singular third-person)
бу́де внеможли́влювати (future imperfective singular third-person)
бу́де внеможли́влювать (future imperfective singular third-person)
унеможли́влюватиме (future imperfective singular third-person)
унеможли́влюєм (first-person imperfective plural present)
унеможли́влюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо внеможли́влювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо внеможли́влювать (first-person future imperfective plural)
унеможли́влюватимемо (first-person future imperfective plural)
унеможли́влюватимем (first-person future imperfective plural)
унеможли́влюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете внеможли́влювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете внеможли́влювать (future imperfective plural second-person)
унеможли́влюватимете (future imperfective plural second-person)
унеможли́влюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть унеможли́влювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть унеможли́влювать (future imperfective plural third-person)
унеможли́влюватимуть (future imperfective plural third-person)
унеможли́влюймо (first-person imperative plural)
унеможли́влюй (imperative second-person singular)
унеможли́влюйте (imperative plural second-person)
унеможли́влював (masculine past singular)
унеможли́влювали (masculine past plural)
унеможли́влювала (feminine past singular)
унеможли́влювали (feminine past plural)
унеможли́влювало (neuter past singular)
унеможли́влювали (neuter past plural)

uk-conj

унеможли́влювати<2a.impf.tr.ppp>

[ʊnemɔʒˈɫɪu̯lʲʊʋɐte]

Uk-унеможливлювати.ogg

From унеможли́вити (unemožlývyty) + -ювати (-juvaty). Compare Polish uniemożliwiać.

af

унеможли́вити

to make impossible, to render impossible, to prevent


унеможливити

uk-verb

унеможли́вити

унеможли́влювати

унеможли́вити • (unemožlývyty) pf (imperfective унеможли́влювати)

унеможли́вити (canonical)
unemožlývyty (romanization)
унеможли́влювати (imperfective)
унеможли́вити (infinitive perfective)
унеможли́вить (infinitive perfective)
унеможли́влений (passive past perfective)
impersonal: унеможли́влено (passive past perfective)
унеможли́вивши (adverbial past perfective)
унеможли́влю (first-person future perfective singular)
унеможли́виш (future perfective second-person singular)
унеможли́вить (future perfective singular third-person)
унеможли́вим (first-person future perfective plural)
унеможли́вимо (first-person future perfective plural)
унеможли́вите (future perfective plural second-person)
унеможли́влять (future perfective plural third-person)
унеможли́вмо (first-person imperative plural)
унеможли́в (imperative second-person singular)
унеможли́вте (imperative plural second-person)
унеможли́вив (masculine past singular)
унеможли́вили (masculine past plural)
унеможли́вила (feminine past singular)
унеможли́вили (feminine past plural)
унеможли́вило (neuter past singular)
унеможли́вили (neuter past plural)

Uk-унеможливити.ogg

From у- (u-) + неможли́вий (nemožlývyj, “impossible”) + -ити (-yty). Compare Polish uniemożliwić.


обґрунтувати

uk-verb

обґрунтува́ти

обґрунто́вувати

обґрунтува́ти • (obgruntuváty) pf (imperfective обґрунто́вувати)

обґрунтува́ти (canonical)
obgruntuváty (romanization)
обґрунто́вувати (imperfective)
обґрунтува́ти (infinitive perfective)
обґрунтува́ть (infinitive perfective)
обґрунто́ваний (passive past perfective)
impersonal: обґрунто́вано (passive past perfective)
обґрунтува́вши (adverbial past perfective)
обґрунту́ю (first-person future perfective singular)
обґрунту́єш (future perfective second-person singular)
обґрунту́є (future perfective singular third-person)
обґрунту́єм (first-person future perfective plural)
обґрунту́ємо (first-person future perfective plural)
обґрунту́єте (future perfective plural second-person)
обґрунту́ють (future perfective plural third-person)
обґрунту́ймо (first-person imperative plural)
обґрунту́й (imperative second-person singular)
обґрунту́йте (imperative plural second-person)
обґрунтува́в (masculine past singular)
обґрунтува́ли (masculine past plural)
обґрунтува́ла (feminine past singular)
обґрунтува́ли (feminine past plural)
обґрунтува́ло (neuter past singular)
обґрунтува́ли (neuter past plural)

Uk-обґрунтувати.ogg

to substantiate, to justify (supply evidence or reasoning in support of a proposition)


обґрунтовувати

обґрунто́вувати

обґрунтува́ти

обґрунто́вувати • (obgruntóvuvaty) impf (perfective обґрунтува́ти)

обґрунто́вувати (canonical)
obgruntóvuvaty (romanization)
обґрунтува́ти (perfective)
обґрунто́вувати (imperfective infinitive)
обґрунто́вувать (imperfective infinitive)
обґрунто́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: обґрунто́вувано (imperfective passive past)
обґрунто́вуючи (adverbial imperfective present)
обґрунто́вувавши (adverbial imperfective past)
обґрунто́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду обґрунто́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду обґрунто́вувать (first-person future imperfective singular)
обґрунто́вуватиму (first-person future imperfective singular)
обґрунто́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обґрунто́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш обґрунто́вувать (future imperfective second-person singular)
обґрунто́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
обґрунто́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де обґрунто́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де обґрунто́вувать (future imperfective singular third-person)
обґрунто́вуватиме (future imperfective singular third-person)
обґрунто́вуєм (first-person imperfective plural present)
обґрунто́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обґрунто́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо обґрунто́вувать (first-person future imperfective plural)
обґрунто́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
обґрунто́вуватимем (first-person future imperfective plural)
обґрунто́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обґрунто́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете обґрунто́вувать (future imperfective plural second-person)
обґрунто́вуватимете (future imperfective plural second-person)
обґрунто́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обґрунто́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обґрунто́вувать (future imperfective plural third-person)
обґрунто́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
обґрунто́вуймо (first-person imperative plural)
обґрунто́вуй (imperative second-person singular)
обґрунто́вуйте (imperative plural second-person)
обґрунто́вував (masculine past singular)
обґрунто́вували (masculine past plural)
обґрунто́вувала (feminine past singular)
обґрунто́вували (feminine past plural)
обґрунто́вувало (neuter past singular)
обґрунто́вували (neuter past plural)

Uk-обґрунтовувати.ogg

From the обґрунто́в- (obgruntóv-) stem of обґрунтува́ти (obgruntuváty) + -ува́ти (-uváty).

af

обґрунтува́ти


вчити

uk-verb

вчи́ти • (včýty) impf

вчи́ти (canonical)
včýty (romanization)
вчи́ти (imperfective infinitive)
вчить (imperfective infinitive)
вче́ний (imperfective passive past)
impersonal: вче́но (imperfective passive past)
вчачи́ (adverbial imperfective present)
вчи́вши (adverbial imperfective past)
вчу (first-person imperfective present singular)
бу́ду вчи́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вчи́ть (first-person future imperfective singular)
вчи́тиму (first-person future imperfective singular)
вчиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш учи́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш учи́ть (future imperfective second-person singular)
вчи́тимеш (future imperfective second-person singular)
вчить (imperfective present singular third-person)
бу́де вчи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вчи́ть (future imperfective singular third-person)
вчи́тиме (future imperfective singular third-person)
вчим (first-person imperfective plural present)
вчимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо вчи́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вчи́ть (first-person future imperfective plural)
вчи́тимемо (first-person future imperfective plural)
вчи́тимем (first-person future imperfective plural)
вчите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете вчи́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вчи́ть (future imperfective plural second-person)
вчи́тимете (future imperfective plural second-person)
вчать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть учи́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть учи́ть (future imperfective plural third-person)
вчи́тимуть (future imperfective plural third-person)
вчім (first-person imperative plural)
вчі́мо (first-person imperative plural)
вчи (imperative second-person singular)
вчіть (imperative plural second-person)
вчив (masculine past singular)
вчи́ли (masculine past plural)
вчи́ла (feminine past singular)
вчи́ли (feminine past plural)
вчи́ло (neuter past singular)
вчи́ли (neuter past plural)

Вона́ вчить мене́ англі́йської.

to teach (with person in accusative case + noun in genitive case or + infinitive)


навчати

навча́ти • (navčáty) impf (perfective навчи́ти)

навча́ти (canonical)
navčáty (romanization)
навчи́ти (perfective)
навча́ти (imperfective infinitive)
навча́ть (imperfective infinitive)
навча́ючи (adverbial imperfective present)
навча́вши (adverbial imperfective past)
навча́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду навча́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду навча́ть (first-person future imperfective singular)
навча́тиму (first-person future imperfective singular)
навча́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш навча́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш навча́ть (future imperfective second-person singular)
навча́тимеш (future imperfective second-person singular)
навча́є (imperfective present singular third-person)
бу́де навча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де навча́ть (future imperfective singular third-person)
навча́тиме (future imperfective singular third-person)
навча́єм (first-person imperfective plural present)
навча́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо навча́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо навча́ть (first-person future imperfective plural)
навча́тимемо (first-person future imperfective plural)
навча́тимем (first-person future imperfective plural)
навча́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете навча́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете навча́ть (future imperfective plural second-person)
навча́тимете (future imperfective plural second-person)
навча́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть навча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть навча́ть (future imperfective plural third-person)
навча́тимуть (future imperfective plural third-person)
навча́ймо (first-person imperative plural)
навча́й (imperative second-person singular)
навча́йте (imperative plural second-person)
навча́в (masculine past singular)
навча́ли (masculine past plural)
навча́ла (feminine past singular)
навча́ли (feminine past plural)
навча́ло (neuter past singular)
навча́ли (neuter past plural)

Uk-навчати.ogg

навчи́ти (navčýty) + -а́ти (-áty)

af

навчи́ти (navčýty) + -а́ти (-áty)

to teach, to instruct (with person in accusative case + noun in genitive case or + infinitive)


шантажувати

uk-verb

шантажува́ти

шантажува́ти • (šantažuváty) impf

шантажува́ти (canonical)
šantažuváty (romanization)
шантажува́ти (imperfective infinitive)
шантажува́ть (imperfective infinitive)
шантажо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: шантажо́вано (imperfective passive past)
шантажу́ючи (adverbial imperfective present)
шантажува́вши (adverbial imperfective past)
шантажу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду шантажува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду шантажува́ть (first-person future imperfective singular)
шантажува́тиму (first-person future imperfective singular)
шантажу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш шантажува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш шантажува́ть (future imperfective second-person singular)
шантажува́тимеш (future imperfective second-person singular)
шантажу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де шантажува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де шантажува́ть (future imperfective singular third-person)
шантажува́тиме (future imperfective singular third-person)
шантажу́єм (first-person imperfective plural present)
шантажу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо шантажува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо шантажува́ть (first-person future imperfective plural)
шантажува́тимемо (first-person future imperfective plural)
шантажува́тимем (first-person future imperfective plural)
шантажу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете шантажува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете шантажува́ть (future imperfective plural second-person)
шантажува́тимете (future imperfective plural second-person)
шантажу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть шантажува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть шантажува́ть (future imperfective plural third-person)
шантажува́тимуть (future imperfective plural third-person)
шантажу́ймо (first-person imperative plural)
шантажу́й (imperative second-person singular)
шантажу́йте (imperative plural second-person)
шантажува́в (masculine past singular)
шантажува́ли (masculine past plural)
шантажува́ла (feminine past singular)
шантажува́ли (feminine past plural)
шантажува́ло (neuter past singular)
шантажува́ли (neuter past plural)

[ʃɐntɐʒʊˈʋate]

From шанта́ж (šantáž, “blackmail”) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian шантажи́ровать (šantažírovatʹ), Belarusian шантажы́раваць (šantažýravacʹ), Polish szantażować.

cog

шантажи́ровать

Russian шантажи́ровать (šantažírovatʹ)

шантажы́раваць


навчити

uk-verb

навчи́ти • (navčýty) pf (imperfective навча́ти)

навчи́ти (canonical)
navčýty (romanization)
навча́ти (imperfective)
навчи́ти (infinitive perfective)
навчи́ть (infinitive perfective)
на́вчений (passive past perfective)
impersonal: на́вчено (passive past perfective)
навчи́вши (adverbial past perfective)
навчу́ (first-person future perfective singular)
навчи́ш (future perfective second-person singular)
навчи́ть (future perfective singular third-person)
навчи́м (first-person future perfective plural)
навчимо́ (first-person future perfective plural)
навчите́ (future perfective plural second-person)
навча́ть (future perfective plural third-person)
навчі́м (first-person imperative plural)
навчі́мо (first-person imperative plural)
навчи́ (imperative second-person singular)
навчі́ть (imperative plural second-person)
навчи́в (masculine past singular)
навчи́ли (masculine past plural)
навчи́ла (feminine past singular)
навчи́ли (feminine past plural)
навчи́ло (neuter past singular)
навчи́ли (neuter past plural)

Uk-навчити.ogg


гадати

гада́ти (canonical)
hadáty (romanization)
гада́ти (imperfective infinitive)
гада́ть (imperfective infinitive)
гада́ючи (adverbial imperfective present)
гада́вши (adverbial imperfective past)
гада́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду гада́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду гада́ть (first-person future imperfective singular)
гада́тиму (first-person future imperfective singular)
гада́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш гада́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш гада́ть (future imperfective second-person singular)
гада́тимеш (future imperfective second-person singular)
гада́є (imperfective present singular third-person)
бу́де гада́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де гада́ть (future imperfective singular third-person)
гада́тиме (future imperfective singular third-person)
гада́єм (first-person imperfective plural present)
гада́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо гада́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо гада́ть (first-person future imperfective plural)
гада́тимемо (first-person future imperfective plural)
гада́тимем (first-person future imperfective plural)
гада́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете гада́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете гада́ть (future imperfective plural second-person)
гада́тимете (future imperfective plural second-person)
гада́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гада́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гада́ть (future imperfective plural third-person)
гада́тимуть (future imperfective plural third-person)
гада́ймо (first-person imperative plural)
гада́й (imperative second-person singular)
гада́йте (imperative plural second-person)
гада́в (masculine past singular)
гада́ли (masculine past plural)
гада́ла (feminine past singular)
гада́ли (feminine past plural)
гада́ло (neuter past singular)
гада́ли (neuter past plural)

to think (about: про (pro) + accusative)

to suppose, to assume, to surmise, to conjecture


катувати

катува́ти (canonical)
katuváty (romanization)
катува́ти (imperfective infinitive)
катува́ть (imperfective infinitive)
като́ваний (imperfective passive past)
impersonal: като́вано (imperfective passive past)
кату́ючи (adverbial imperfective present)
катува́вши (adverbial imperfective past)
кату́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду катува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду катува́ть (first-person future imperfective singular)
катува́тиму (first-person future imperfective singular)
кату́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш катува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш катува́ть (future imperfective second-person singular)
катува́тимеш (future imperfective second-person singular)
кату́є (imperfective present singular third-person)
бу́де катува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де катува́ть (future imperfective singular third-person)
катува́тиме (future imperfective singular third-person)
кату́єм (first-person imperfective plural present)
кату́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо катува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо катува́ть (first-person future imperfective plural)
катува́тимемо (first-person future imperfective plural)
катува́тимем (first-person future imperfective plural)
кату́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете катува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете катува́ть (future imperfective plural second-person)
катува́тимете (future imperfective plural second-person)
кату́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть катува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть катува́ть (future imperfective plural third-person)
катува́тимуть (future imperfective plural third-person)
кату́ймо (first-person imperative plural)
кату́й (imperative second-person singular)
кату́йте (imperative plural second-person)
катува́в (masculine past singular)
катува́ли (masculine past plural)
катува́ла (feminine past singular)
катува́ли (feminine past plural)
катува́ло (neuter past singular)
катува́ли (neuter past plural)

Uk-катувати.ogg

Borrowed from Polish katować. Morphologically analyzable as кат (kat) + -ува́ти (-uváty).


відлетіти

відлеті́ти • (vidletíty) pf (imperfective відліта́ти)

відлеті́ти (canonical)
vidletíty (romanization)
відліта́ти (imperfective)
відлеті́ти (infinitive perfective)
відлеті́ть (infinitive perfective)
відлеті́вши (adverbial past perfective)
відлечу́ (first-person future perfective singular)
відлети́ш (future perfective second-person singular)
відлети́ть (future perfective singular third-person)
відлети́м (first-person future perfective plural)
відлетимо́ (first-person future perfective plural)
відлетите́ (future perfective plural second-person)
відлетя́ть (future perfective plural third-person)
відлеті́м (first-person imperative plural)
відлеті́мо (first-person imperative plural)
відлети́ (imperative second-person singular)
відлеті́ть (imperative plural second-person)
відлеті́в (masculine past singular)
відлеті́ли (masculine past plural)
відлеті́ла (feminine past singular)
відлеті́ли (feminine past plural)
відлеті́ло (neuter past singular)
відлеті́ли (neuter past plural)

From від- (vid-) + леті́ти (letíty). Compare Russian отлете́ть (otletétʹ), Belarusian адляце́ць (adljacjécʹ).


відлітати

відліта́ти • (vidlitáty) impf (perfective відлеті́ти)

відліта́ти (canonical)
vidlitáty (romanization)
відлеті́ти (perfective)
відліта́ти (imperfective infinitive)
відліта́ть (imperfective infinitive)
відліта́ючи (adverbial imperfective present)
відліта́вши (adverbial imperfective past)
відліта́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відліта́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відліта́ть (first-person future imperfective singular)
відліта́тиму (first-person future imperfective singular)
відліта́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відліта́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відліта́ть (future imperfective second-person singular)
відліта́тимеш (future imperfective second-person singular)
відліта́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відліта́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відліта́ть (future imperfective singular third-person)
відліта́тиме (future imperfective singular third-person)
відліта́єм (first-person imperfective plural present)
відліта́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відліта́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відліта́ть (first-person future imperfective plural)
відліта́тимемо (first-person future imperfective plural)
відліта́тимем (first-person future imperfective plural)
відліта́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відліта́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відліта́ть (future imperfective plural second-person)
відліта́тимете (future imperfective plural second-person)
відліта́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відліта́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відліта́ть (future imperfective plural third-person)
відліта́тимуть (future imperfective plural third-person)
відліта́ймо (first-person imperative plural)
відліта́й (imperative second-person singular)
відліта́йте (imperative plural second-person)
відліта́в (masculine past singular)
відліта́ли (masculine past plural)
відліта́ла (feminine past singular)
відліта́ли (feminine past plural)
відліта́ло (neuter past singular)
відліта́ли (neuter past plural)

From від- (vid-) + літа́ти (litáty). Compare Russian отлета́ть (otletátʹ), Belarusian адлята́ць (adljatácʹ).


відлітати

відліта́ти • (vidlitáty) pf

відліта́ти (canonical)
vidlitáty (romanization)
відліта́ти (infinitive perfective)
відліта́ть (infinitive perfective)
відліта́вши (adverbial past perfective)
відліта́ю (first-person future perfective singular)
відліта́єш (future perfective second-person singular)
відліта́є (future perfective singular third-person)
відліта́єм (first-person future perfective plural)
відліта́ємо (first-person future perfective plural)
відліта́єте (future perfective plural second-person)
відліта́ють (future perfective plural third-person)
відліта́ймо (first-person imperative plural)
відліта́й (imperative second-person singular)
відліта́йте (imperative plural second-person)
відліта́в (masculine past singular)
відліта́ли (masculine past plural)
відліта́ла (feminine past singular)
відліта́ли (feminine past plural)
відліта́ло (neuter past singular)
відліта́ли (neuter past plural)

to fly (work as a pilot or aviator for a certain period)


дорослішати

доро́слішати

подоро́слішати

доро́слішати • (doróslišaty) impf (perfective подоро́слішати)

доро́слішати (canonical)
doróslišaty (romanization)
подоро́слішати (perfective)
доро́слішати (imperfective infinitive)
доро́слішать (imperfective infinitive)
доро́слішаючи (adverbial imperfective present)
доро́слішавши (adverbial imperfective past)
доро́слішаю (first-person imperfective present singular)
бу́ду доро́слішати (first-person future imperfective singular)
бу́ду доро́слішать (first-person future imperfective singular)
доро́слішатиму (first-person future imperfective singular)
доро́слішаєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш доро́слішати (future imperfective second-person singular)
бу́деш доро́слішать (future imperfective second-person singular)
доро́слішатимеш (future imperfective second-person singular)
доро́слішає (imperfective present singular third-person)
бу́де доро́слішати (future imperfective singular third-person)
бу́де доро́слішать (future imperfective singular third-person)
доро́слішатиме (future imperfective singular third-person)
доро́слішаєм (first-person imperfective plural present)
доро́слішаємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо доро́слішати (first-person future imperfective plural)
бу́демо доро́слішать (first-person future imperfective plural)
доро́слішатимемо (first-person future imperfective plural)
доро́слішатимем (first-person future imperfective plural)
доро́слішаєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете доро́слішати (future imperfective plural second-person)
бу́дете доро́слішать (future imperfective plural second-person)
доро́слішатимете (future imperfective plural second-person)
доро́слішають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть доро́слішати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть доро́слішать (future imperfective plural third-person)
доро́слішатимуть (future imperfective plural third-person)
доро́слішаймо (first-person imperative plural)
доро́слішай (imperative second-person singular)
доро́слішайте (imperative plural second-person)
доро́слішав (masculine past singular)
доро́слішали (masculine past plural)
доро́слішала (feminine past singular)
доро́слішали (feminine past plural)
доро́слішало (neuter past singular)
доро́слішали (neuter past plural)

to grow up, to get older (get closer to attaining adulthood)


доростати

дороста́ти • (dorostáty) impf (perfective дорости́)

дороста́ти (canonical)
dorostáty (romanization)
дорости́ (perfective)
дороста́ти (imperfective infinitive)
дороста́ть (imperfective infinitive)
дороста́ючи (adverbial imperfective present)
дороста́вши (adverbial imperfective past)
дороста́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду дороста́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду дороста́ть (first-person future imperfective singular)
дороста́тиму (first-person future imperfective singular)
дороста́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дороста́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш дороста́ть (future imperfective second-person singular)
дороста́тимеш (future imperfective second-person singular)
дороста́є (imperfective present singular third-person)
бу́де дороста́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де дороста́ть (future imperfective singular third-person)
дороста́тиме (future imperfective singular third-person)
дороста́єм (first-person imperfective plural present)
дороста́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дороста́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо дороста́ть (first-person future imperfective plural)
дороста́тимемо (first-person future imperfective plural)
дороста́тимем (first-person future imperfective plural)
дороста́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете дороста́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете дороста́ть (future imperfective plural second-person)
дороста́тимете (future imperfective plural second-person)
дороста́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дороста́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дороста́ть (future imperfective plural third-person)
дороста́тимуть (future imperfective plural third-person)
дороста́ймо (first-person imperative plural)
дороста́й (imperative second-person singular)
дороста́йте (imperative plural second-person)
дороста́в (masculine past singular)
дороста́ли (masculine past plural)
дороста́ла (feminine past singular)
дороста́ли (feminine past plural)
дороста́ло (neuter past singular)
дороста́ли (neuter past plural)

From дорости́ (dorostý) + -а́ти (-áty). Compare Russian дораста́ть (dorastátʹ), Belarusian дараста́ць (darastácʹ), Polish dorastać.

(colloquial) to be old enough (for; + to)


дорости

дорости́ • (dorostý) pf (imperfective дороста́ти)

дорости́ (canonical)
dorostý (romanization)
дороста́ти (imperfective)
дорости́ (infinitive perfective)
дорі́сши (adverbial past perfective)
доросту́ (first-person future perfective singular)
доросте́ш (future perfective second-person singular)
доросте́ (future perfective singular third-person)
доросте́м (first-person future perfective plural)
доростемо́ (first-person future perfective plural)
доростете́ (future perfective plural second-person)
доросту́ть (future perfective plural third-person)
дорості́м (first-person imperative plural)
дорості́мо (first-person imperative plural)
дорости́ (imperative second-person singular)
дорості́ть (imperative plural second-person)
дорі́с (masculine past singular)
доросли́ (masculine past plural)
доросла́ (feminine past singular)
доросли́ (feminine past plural)
доросло́ (neuter past singular)
доросли́ (neuter past plural)

From до- (do-) + рости́ (rostý). Compare Russian дорасти́ (dorastí), Belarusian дарасці́ (darascí), Polish dorosnąć.


клятий

head

кля́тий • (kljátyj)

кля́тий (canonical)
kljátyj (romanization)
кля́тий (masculine nominative)
кля́те (neuter nominative)
кля́та (feminine nominative)
кля́ті (nominative plural)
кля́того (genitive masculine neuter)
кля́тої (feminine genitive)
кля́тих (genitive plural)
кля́тому (dative masculine neuter)
кля́тій (dative feminine)
кля́тим (dative plural)
кля́того (accusative animate masculine)
кля́те (accusative neuter)
кля́ту (accusative feminine)
кля́тих (accusative animate plural)
кля́тий (accusative inanimate masculine)
кля́ті (accusative inanimate plural)
кля́тим (instrumental masculine neuter)
кля́тою (feminine instrumental)
кля́тими (instrumental plural)
кля́тому (locative masculine neuter)
кля́тім (locative masculine neuter)
кля́тій (feminine locative)
кля́тих (locative plural)

кля́сти́ клясти#Ukrainian

passive adjectival past participle of кля́сти́ (kljástý)


клясти

uk-verb

кля́сти or клясти́ • (kljásty or kljastý) impf (perfective прокля́сти or проклясти́)

кля́сти (canonical)
клясти́ (canonical)
kljásty (romanization)
kljastý (romanization)
прокля́сти (perfective)
проклясти́ (perfective)
кля́сти (imperfective infinitive)
клясти́ (imperfective infinitive)
кля́тий (imperfective passive past)
impersonal: кля́то (imperfective passive past)
кленучи́ (adverbial imperfective present)
клянучи́ (adverbial imperfective present)
кля́вши (adverbial imperfective past)
клену́ (first-person imperfective present singular)
кляну́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду кля́сти (first-person future imperfective singular)
бу́ду клясти́ (first-person future imperfective singular)
кля́стиму (first-person future imperfective singular)
клясти́му (first-person future imperfective singular)
клене́ш (imperfective present second-person singular)
кляне́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш кля́сти (future imperfective second-person singular)
бу́деш клясти́ (future imperfective second-person singular)
кля́стимеш (future imperfective second-person singular)
клясти́меш (future imperfective second-person singular)
клене́ (imperfective present singular third-person)
кляне́ (imperfective present singular third-person)
бу́де кля́сти (future imperfective singular third-person)
бу́де клясти́ (future imperfective singular third-person)
кля́стиме (future imperfective singular third-person)
клясти́ме (future imperfective singular third-person)
клене́м (first-person imperfective plural present)
кленемо́ (first-person imperfective plural present)
кляне́м (first-person imperfective plural present)
клянемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо кля́сти (first-person future imperfective plural)
бу́демо клясти́ (first-person future imperfective plural)
кля́стимемо (first-person future imperfective plural)
кля́стимем (first-person future imperfective plural)
клясти́мемо (first-person future imperfective plural)
клясти́мем (first-person future imperfective plural)
кленете́ (imperfective plural present second-person)
клянете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете кля́сти (future imperfective plural second-person)
бу́дете клясти́ (future imperfective plural second-person)
кля́стимете (future imperfective plural second-person)
клясти́мете (future imperfective plural second-person)
клену́ть (imperfective plural present third-person)
кляну́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть кля́сти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть клясти́ (future imperfective plural third-person)
кля́стимуть (future imperfective plural third-person)
клясти́муть (future imperfective plural third-person)
клені́м (first-person imperative plural)
клені́мо (first-person imperative plural)
кляні́м (first-person imperative plural)
кляні́мо (first-person imperative plural)
клени́ (imperative second-person singular)
кляни́ (imperative second-person singular)
клені́ть (imperative plural second-person)
кляні́ть (imperative plural second-person)
кляв (masculine past singular)
кляли́ (masculine past plural)
кляла́ (feminine past singular)
кляли́ (feminine past plural)
кляло́ (neuter past singular)
кляли́ (neuter past plural)

From Proto-Slavic *klęti. Compare Russian клясть (kljastʹ), Belarusian клясці́ (kljascí), Polish kląć.

(transitive) to curse, to execrate, to damn (imprecate evil upon)


звернути

зверну́ти • (zvernúty) pf (imperfective зверта́ти)

зверну́ти (canonical)
zvernúty (romanization)
зверта́ти (imperfective)
зверну́ти (infinitive perfective)
зверну́ть (infinitive perfective)
зве́рнений (passive past perfective)
зве́рнутий (passive past perfective)
zvérnenyj (passive past perfective)
zvérnutyj (passive past perfective)
impersonal: зве́рнено (passive past perfective)
зве́рнуто (passive past perfective)
zvérneno (passive past perfective)
zvérnuto (passive past perfective)
зверну́вши (adverbial past perfective)
зверну́ (first-person future perfective singular)
зве́рнеш (future perfective second-person singular)
зве́рне (future perfective singular third-person)
зве́рнем (first-person future perfective plural)
зве́рнемо (first-person future perfective plural)
зве́рнете (future perfective plural second-person)
зве́рнуть (future perfective plural third-person)
зверні́м (first-person imperative plural)
зверні́мо (first-person imperative plural)
зверни́ (imperative second-person singular)
зверні́ть (imperative plural second-person)
зверну́в (masculine past singular)
зверну́ли (masculine past plural)
зверну́ла (feminine past singular)
зверну́ли (feminine past plural)
зверну́ло (neuter past singular)
зверну́ли (neuter past plural)

Uk-звернути.ogg

(intransitive) to turn (change one's direction of movement)

(transitive) to turn (change the direction or orientation of)

Зверні́ть ува́гу на мене́!

(transitive) to turn, to direct, to address (:words, gaze, attention), to pay (:attention)


звернутися

зверну́тися • (zvernútysja) pf (imperfective зверта́тися)

зверну́тися (canonical)
zvernútysja (romanization)
зверта́тися (imperfective)
зверну́тися (infinitive perfective)
зверну́тись (infinitive perfective)
зверну́ться (infinitive perfective)
зверну́вшись (adverbial past perfective)
зверну́ся (first-person future perfective singular)
зверну́сь (first-person future perfective singular)
зверне́шся (future perfective second-person singular)
зверне́ться (future perfective singular third-person)
зверне́мся (first-person future perfective plural)
звернемо́ся (first-person future perfective plural)
звернемо́сь (first-person future perfective plural)
звернете́ся (future perfective plural second-person)
звернете́сь (future perfective plural second-person)
зверну́ться (future perfective plural third-person)
зверні́мся (first-person imperative plural)
зверні́мося (first-person imperative plural)
зверні́мось (first-person imperative plural)
зверни́ся (imperative second-person singular)
зверни́сь (imperative second-person singular)
зверні́ться (imperative plural second-person)
зверну́вся (masculine past singular)
зверну́всь (masculine past singular)
зверну́лися (masculine past plural)
зверну́лись (masculine past plural)
зверну́лася (feminine past singular)
зверну́лась (feminine past singular)
зверну́лися (feminine past plural)
зверну́лись (feminine past plural)
зверну́лося (neuter past singular)
зверну́лось (neuter past singular)
зверну́лися (neuter past plural)
зверну́лись (neuter past plural)

uk-conj

зверну́тися<3b.pf>

Uk-звернутися.ogg

to turn (to), to address (direct one's words or attention)

to appeal (to), to apply (to) (make a solicitation)


спрямувати

uk-verb

спрямо́вувати

спрямува́ти • (sprjamuváty) pf (imperfective спрямо́вувати)

спрямува́ти (canonical)
sprjamuváty (romanization)
спрямо́вувати (imperfective)
спрямува́ти (infinitive perfective)
спрямува́ть (infinitive perfective)
спрямо́ваний (passive past perfective)
impersonal: спрямо́вано (passive past perfective)
спрямува́вши (adverbial past perfective)
спряму́ю (first-person future perfective singular)
спряму́єш (future perfective second-person singular)
спряму́є (future perfective singular third-person)
спряму́єм (first-person future perfective plural)
спряму́ємо (first-person future perfective plural)
спряму́єте (future perfective plural second-person)
спряму́ють (future perfective plural third-person)
спряму́ймо (first-person imperative plural)
спряму́й (imperative second-person singular)
спряму́йте (imperative plural second-person)
спрямува́в (masculine past singular)
спрямува́ли (masculine past plural)
спрямува́ла (feminine past singular)
спрямува́ли (feminine past plural)
спрямува́ло (neuter past singular)
спрямува́ли (neuter past plural)

Uk-спрямувати.ogg


звертати

зверта́ти • (zvertáty) impf (perfective зверну́ти)

зверта́ти (canonical)
zvertáty (romanization)
зверну́ти (perfective)
зверта́ти (imperfective infinitive)
зверта́ть (imperfective infinitive)
зверта́ючи (adverbial imperfective present)
зверта́вши (adverbial imperfective past)
зверта́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зверта́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зверта́ть (first-person future imperfective singular)
зверта́тиму (first-person future imperfective singular)
зверта́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зверта́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зверта́ть (future imperfective second-person singular)
зверта́тимеш (future imperfective second-person singular)
зверта́є (imperfective present singular third-person)
бу́де зверта́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зверта́ть (future imperfective singular third-person)
зверта́тиме (future imperfective singular third-person)
зверта́єм (first-person imperfective plural present)
зверта́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зверта́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зверта́ть (first-person future imperfective plural)
зверта́тимемо (first-person future imperfective plural)
зверта́тимем (first-person future imperfective plural)
зверта́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зверта́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зверта́ть (future imperfective plural second-person)
зверта́тимете (future imperfective plural second-person)
зверта́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зверта́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зверта́ть (future imperfective plural third-person)
зверта́тимуть (future imperfective plural third-person)
зверта́ймо (first-person imperative plural)
зверта́й (imperative second-person singular)
зверта́йте (imperative plural second-person)
зверта́в (masculine past singular)
зверта́ли (masculine past plural)
зверта́ла (feminine past singular)
зверта́ли (feminine past plural)
зверта́ло (neuter past singular)
зверта́ли (neuter past plural)

Uk-звертати.ogg

зверта́ти ува́гу на щось


зорієнтувати

зорієнтува́ти

орієнтува́ти

зорієнтува́ти • (zorijentuváty) pf (imperfective орієнтува́ти)

зорієнтува́ти (canonical)
zorijentuváty (romanization)
орієнтува́ти (imperfective)
зорієнтува́ти (infinitive perfective)
зорієнтува́ть (infinitive perfective)
зорієнто́ваний (passive past perfective)
impersonal: зорієнто́вано (passive past perfective)
зорієнтува́вши (adverbial past perfective)
зорієнту́ю (first-person future perfective singular)
зорієнту́єш (future perfective second-person singular)
зорієнту́є (future perfective singular third-person)
зорієнту́єм (first-person future perfective plural)
зорієнту́ємо (first-person future perfective plural)
зорієнту́єте (future perfective plural second-person)
зорієнту́ють (future perfective plural third-person)
зорієнту́ймо (first-person imperative plural)
зорієнту́й (imperative second-person singular)
зорієнту́йте (imperative plural second-person)
зорієнтува́в (masculine past singular)
зорієнтува́ли (masculine past plural)
зорієнтува́ла (feminine past singular)
зорієнтува́ли (feminine past plural)
зорієнтува́ло (neuter past singular)
зорієнтува́ли (neuter past plural)

Uk-зорієнтувати.ogg

From з- (z-) + орієнтува́ти (orijentuváty). Compare Russian сориенти́ровать (sorijentírovatʹ), Belarusian зарыентава́ць (zaryjentavácʹ), Polish zorientować.

af

орієнтува́ти

cog

сориенти́ровать

зарыентава́ць

(transitive) to orient, to orientate, to direct


відобразити

uk-verb

відобрази́ти

відобража́ти

відобра́жувати

відобрази́ти • (vidobrazýty) pf (imperfective відобража́ти or відобра́жувати)

відобрази́ти (canonical)
vidobrazýty (romanization)
відобража́ти (imperfective)
відобра́жувати (imperfective)
відобрази́ти (infinitive perfective)
відобрази́ть (infinitive perfective)
відобра́жений (passive past perfective)
impersonal: відобра́жено (passive past perfective)
відобрази́вши (adverbial past perfective)
відображу́ (first-person future perfective singular)
відобра́зиш (future perfective second-person singular)
відобрази́ш (future perfective second-person singular)
відобра́зить (future perfective singular third-person)
відобрази́ть (future perfective singular third-person)
відобра́зим (first-person future perfective plural)
відобра́зимо (first-person future perfective plural)
відобрази́м (first-person future perfective plural)
відобразимо́ (first-person future perfective plural)
відобра́зите (future perfective plural second-person)
відобразите́ (future perfective plural second-person)
відобра́зять (future perfective plural third-person)
відобразя́ть (future perfective plural third-person)
відобразі́м (first-person imperative plural)
відобразі́мо (first-person imperative plural)
відобрази́ (imperative second-person singular)
відобразі́ть (imperative plural second-person)
відобрази́в (masculine past singular)
відобрази́ли (masculine past plural)
відобрази́ла (feminine past singular)
відобрази́ли (feminine past plural)
відобрази́ло (neuter past singular)
відобрази́ли (neuter past plural)

Uk-відобразити.ogg

From від- (vid-) + обра́зити (obrázyty).

to reflect, to represent (constitute a representation of)


звертатися

зверта́тися • (zvertátysja) impf (perfective зверну́тися)

зверта́тися (canonical)
zvertátysja (romanization)
зверну́тися (perfective)
зверта́тися (imperfective infinitive)
зверта́тись (imperfective infinitive)
зверта́ться (imperfective infinitive)
зверта́ючись (adverbial imperfective present)
зверта́вшись (adverbial imperfective past)
зверта́юся (first-person imperfective present singular)
зверта́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду зверта́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду зверта́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду зверта́ться (first-person future imperfective singular)
зверта́тимусь (first-person future imperfective singular)
зверта́тимуся (first-person future imperfective singular)
зверта́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш зверта́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш зверта́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш зверта́ться (future imperfective second-person singular)
зверта́тимешся (future imperfective second-person singular)
зверта́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де зверта́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де зверта́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де зверта́ться (future imperfective singular third-person)
зверта́тиметься (future imperfective singular third-person)
зверта́ємся (first-person imperfective plural present)
зверта́ємося (first-person imperfective plural present)
зверта́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо зверта́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо зверта́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо зверта́ться (first-person future imperfective plural)
зверта́тимемось (first-person future imperfective plural)
зверта́тимемося (first-person future imperfective plural)
зверта́тимемся (first-person future imperfective plural)
зверта́єтеся (imperfective plural present second-person)
зверта́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете зверта́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете зверта́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете зверта́ться (future imperfective plural second-person)
зверта́тиметесь (future imperfective plural second-person)
зверта́тиметеся (future imperfective plural second-person)
зверта́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зверта́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зверта́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зверта́ться (future imperfective plural third-person)
зверта́тимуться (future imperfective plural third-person)
зверта́ймося (first-person imperative plural)
зверта́ймось (first-person imperative plural)
зверта́йся (imperative second-person singular)
зверта́йсь (imperative second-person singular)
зверта́йтеся (imperative plural second-person)
зверта́йтесь (imperative plural second-person)
зверта́вся (masculine past singular)
зверта́всь (masculine past singular)
зверта́лися (masculine past plural)
зверта́лись (masculine past plural)
зверта́лася (feminine past singular)
зверта́лась (feminine past singular)
зверта́лися (feminine past plural)
зверта́лись (feminine past plural)
зверта́лося (neuter past singular)
зверта́лось (neuter past singular)
зверта́лися (neuter past plural)
зверта́лись (neuter past plural)

uk-conj

зверта́тися<1a.impf>

Uk-звертатися.ogg


спрямовувати

uk-verb

спрямо́вувати

спрямо́вувати • (sprjamóvuvaty) impf (perfective спрямува́ти)

спрямо́вувати (canonical)
sprjamóvuvaty (romanization)
спрямува́ти (perfective)
спрямо́вувати (imperfective infinitive)
спрямо́вувать (imperfective infinitive)
спрямо́вуючи (adverbial imperfective present)
спрямо́вувавши (adverbial imperfective past)
спрямо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду спрямо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду спрямо́вувать (first-person future imperfective singular)
спрямо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
спрямо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш спрямо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш спрямо́вувать (future imperfective second-person singular)
спрямо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
спрямо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де спрямо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де спрямо́вувать (future imperfective singular third-person)
спрямо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
спрямо́вуєм (first-person imperfective plural present)
спрямо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо спрямо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо спрямо́вувать (first-person future imperfective plural)
спрямо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
спрямо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
спрямо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете спрямо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете спрямо́вувать (future imperfective plural second-person)
спрямо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
спрямо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спрямо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спрямо́вувать (future imperfective plural third-person)
спрямо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
спрямо́вуймо (first-person imperative plural)
спрямо́вуй (imperative second-person singular)
спрямо́вуйте (imperative plural second-person)
спрямо́вував (masculine past singular)
спрямо́вували (masculine past plural)
спрямо́вувала (feminine past singular)
спрямо́вували (feminine past plural)
спрямо́вувало (neuter past singular)
спрямо́вували (neuter past plural)

Uk-спрямовувати.ogg

From the спрямо́в- (sprjamóv-) stem of спрямува́ти (sprjamuváty) + -увати (-uvaty).


орієнтувати

uk-verb

орієнтува́ти

зорієнтува́ти

орієнтува́ти • (orijentuváty) impf or pf (perfective зорієнтува́ти)

орієнтува́ти (canonical)
orijentuváty (romanization)
зорієнтува́ти (perfective)
орієнтува́ти (infinitive)
орієнтува́ть (infinitive)
орієнто́ваний (passive past)
impersonal: орієнто́вано (passive past)
орієнту́ючи (adverbial present)
орієнтува́вши (adverbial past)
орієнту́ю (first-person future singular)
бу́ду орієнтува́ти (first-person singular)
бу́ду орієнтува́ть (first-person singular)
орієнтува́тиму (first-person singular)
орієнту́єш (future second-person singular)
бу́деш орієнтува́ти (second-person singular)
бу́деш орієнтува́ть (second-person singular)
орієнтува́тимеш (second-person singular)
орієнту́є (future singular third-person)
бу́де орієнтува́ти (singular third-person)
бу́де орієнтува́ть (singular third-person)
орієнтува́тиме (singular third-person)
орієнту́єм (first-person future plural)
орієнту́ємо (first-person future plural)
бу́демо орієнтува́ти (first-person plural)
бу́демо орієнтува́ть (first-person plural)
орієнтува́тимемо (first-person plural)
орієнтува́тимем (first-person plural)
орієнту́єте (future plural second-person)
бу́дете орієнтува́ти (plural second-person)
бу́дете орієнтува́ть (plural second-person)
орієнтува́тимете (plural second-person)
орієнту́ють (future plural third-person)
бу́дуть орієнтува́ти (plural third-person)
бу́дуть орієнтува́ть (plural third-person)
орієнтува́тимуть (plural third-person)
орієнту́ймо (first-person imperative plural)
орієнту́й (imperative second-person singular)
орієнту́йте (imperative plural second-person)
орієнтува́в (masculine past singular)
орієнтува́ли (masculine past plural)
орієнтува́ла (feminine past singular)
орієнтува́ли (feminine past plural)
орієнтува́ло (neuter past singular)
орієнтува́ли (neuter past plural)

Uk-орієнтувати.ogg

From French orienter + -ува́ти (-uváty). Compare Russian ориенти́ровать (orijentírovatʹ), Belarusian арыентава́ць (aryjentavácʹ), Polish orientować.

cog

ориенти́ровать

арыентава́ць


імпортувати

uk-verb

імпортува́ти

імпортува́ти (canonical)
importuváty (romanization)
імпортува́ти (infinitive)
імпортува́ть (infinitive)
імпорто́ваний (passive past)
impersonal: імпорто́вано (passive past)
імпорту́ючи (adverbial present)
імпортува́вши (adverbial past)
імпорту́ю (first-person future singular)
бу́ду ймпортува́ти (first-person singular)
бу́ду ймпортува́ть (first-person singular)
імпортува́тиму (first-person singular)
імпорту́єш (future second-person singular)
бу́деш імпортува́ти (second-person singular)
бу́деш імпортува́ть (second-person singular)
імпортува́тимеш (second-person singular)
імпорту́є (future singular third-person)
бу́де ймпортува́ти (singular third-person)
бу́де ймпортува́ть (singular third-person)
імпортува́тиме (singular third-person)
імпорту́єм (first-person future plural)
імпорту́ємо (first-person future plural)
бу́демо ймпортува́ти (first-person plural)
бу́демо ймпортува́ть (first-person plural)
імпортува́тимемо (first-person plural)
імпортува́тимем (first-person plural)
імпорту́єте (future plural second-person)
бу́дете ймпортува́ти (plural second-person)
бу́дете ймпортува́ть (plural second-person)
імпортува́тимете (plural second-person)
імпорту́ють (future plural third-person)
бу́дуть імпортува́ти (plural third-person)
бу́дуть імпортува́ть (plural third-person)
імпортува́тимуть (plural third-person)
імпорту́ймо (first-person imperative plural)
імпорту́й (imperative second-person singular)
імпорту́йте (imperative plural second-person)
імпортува́в (masculine past singular)
імпортува́ли (masculine past plural)
імпортува́ла (feminine past singular)
імпортува́ли (feminine past plural)
імпортува́ло (neuter past singular)
імпортува́ли (neuter past plural)

Uk-імпортувати.ogg

From і́мпорт (ímport) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian импорти́ровать (importírovatʹ), Belarusian імпартава́ць (impartavácʹ), Polish importować.

cog

импорти́ровать

імпартава́ць


експортувати

uk-verb

експортува́ти

експортува́ти • (eksportuváty) impf or pf

експортува́ти (canonical)
eksportuváty (romanization)
експортува́ти (infinitive)
експортува́ть (infinitive)
експорто́ваний (passive past)
impersonal: експорто́вано (passive past)
експорту́ючи (adverbial present)
експортува́вши (adverbial past)
експорту́ю (first-person future singular)
бу́ду експортува́ти (first-person singular)
бу́ду експортува́ть (first-person singular)
експортува́тиму (first-person singular)
експорту́єш (future second-person singular)
бу́деш експортува́ти (second-person singular)
бу́деш експортува́ть (second-person singular)
експортува́тимеш (second-person singular)
експорту́є (future singular third-person)
бу́де експортува́ти (singular third-person)
бу́де експортува́ть (singular third-person)
експортува́тиме (singular third-person)
експорту́єм (first-person future plural)
експорту́ємо (first-person future plural)
бу́демо експортува́ти (first-person plural)
бу́демо експортува́ть (first-person plural)
експортува́тимемо (first-person plural)
експортува́тимем (first-person plural)
експорту́єте (future plural second-person)
бу́дете експортува́ти (plural second-person)
бу́дете експортува́ть (plural second-person)
експортува́тимете (plural second-person)
експорту́ють (future plural third-person)
бу́дуть експортува́ти (plural third-person)
бу́дуть експортува́ть (plural third-person)
експортува́тимуть (plural third-person)
експорту́ймо (first-person imperative plural)
експорту́й (imperative second-person singular)
експорту́йте (imperative plural second-person)
експортува́в (masculine past singular)
експортува́ли (masculine past plural)
експортува́ла (feminine past singular)
експортува́ли (feminine past plural)
експортува́ло (neuter past singular)
експортува́ли (neuter past plural)

Uk-експортувати.ogg

From е́кспорт (éksport) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian экспорти́ровать (eksportírovatʹ), Belarusian экспартава́ць (ekspartavácʹ), Polish eksportować.

cog

экспорти́ровать

экспартава́ць


відображати

uk-verb

відобража́ти

відобрази́ти

відобража́ти • (vidobražáty) impf (perfective відобрази́ти)

відобража́ти (canonical)
vidobražáty (romanization)
відобрази́ти (perfective)
відобража́ти (imperfective infinitive)
відобража́ть (imperfective infinitive)
відобража́ючи (adverbial imperfective present)
відобража́вши (adverbial imperfective past)
відобража́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відобража́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відобража́ть (first-person future imperfective singular)
відобража́тиму (first-person future imperfective singular)
відобража́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відобража́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відобража́ть (future imperfective second-person singular)
відобража́тимеш (future imperfective second-person singular)
відобража́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відобража́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відобража́ть (future imperfective singular third-person)
відобража́тиме (future imperfective singular third-person)
відобража́єм (first-person imperfective plural present)
відобража́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відобража́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відобража́ть (first-person future imperfective plural)
відобража́тимемо (first-person future imperfective plural)
відобража́тимем (first-person future imperfective plural)
відобража́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відобража́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відобража́ть (future imperfective plural second-person)
відобража́тимете (future imperfective plural second-person)
відобража́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відобража́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відобража́ть (future imperfective plural third-person)
відобража́тимуть (future imperfective plural third-person)
відобража́ймо (first-person imperative plural)
відобража́й (imperative second-person singular)
відобража́йте (imperative plural second-person)
відобража́в (masculine past singular)
відобража́ли (masculine past plural)
відобража́ла (feminine past singular)
відобража́ли (feminine past plural)
відобража́ло (neuter past singular)
відобража́ли (neuter past plural)

Uk-відображати.ogg

From the відобра́ж- (vidobráž-) stem of відобрази́ти (vidobrazýty) + -а́ти (-áty).

af

відобрази́ти


друкуватися

uk-verb

друкува́тися

друкува́тися (canonical)
drukuvátysja (romanization)
друкува́тися (imperfective infinitive)
друкува́тись (imperfective infinitive)
друкува́ться (imperfective infinitive)
друку́ючись (adverbial imperfective present)
друкува́вшись (adverbial imperfective past)
друку́юся (first-person imperfective present singular)
друку́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду друкува́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду друкува́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду друкува́ться (first-person future imperfective singular)
друкува́тимусь (first-person future imperfective singular)
друкува́тимуся (first-person future imperfective singular)
друку́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш друкува́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш друкува́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш друкува́ться (future imperfective second-person singular)
друкува́тимешся (future imperfective second-person singular)
друку́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де друкува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де друкува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де друкува́ться (future imperfective singular third-person)
друкува́тиметься (future imperfective singular third-person)
друку́ємся (first-person imperfective plural present)
друку́ємося (first-person imperfective plural present)
друку́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо друкува́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо друкува́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо друкува́ться (first-person future imperfective plural)
друкува́тимемось (first-person future imperfective plural)
друкува́тимемося (first-person future imperfective plural)
друкува́тимемся (first-person future imperfective plural)
друку́єтеся (imperfective plural present second-person)
друку́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете друкува́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете друкува́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете друкува́ться (future imperfective plural second-person)
друкува́тиметесь (future imperfective plural second-person)
друкува́тиметеся (future imperfective plural second-person)
друку́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть друкува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть друкува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть друкува́ться (future imperfective plural third-person)
друкува́тимуться (future imperfective plural third-person)
друку́ймося (first-person imperative plural)
друку́ймось (first-person imperative plural)
друку́йся (imperative second-person singular)
друку́йсь (imperative second-person singular)
друку́йтеся (imperative plural second-person)
друку́йтесь (imperative plural second-person)
друкува́вся (masculine past singular)
друкува́всь (masculine past singular)
друкува́лися (masculine past plural)
друкува́лись (masculine past plural)
друкува́лася (feminine past singular)
друкува́лась (feminine past singular)
друкува́лися (feminine past plural)
друкува́лись (feminine past plural)
друкува́лося (neuter past singular)
друкува́лось (neuter past singular)
друкува́лися (neuter past plural)
друкува́лись (neuter past plural)

uk-conj

друкува́тися<2a.impf>

друкува́ти друкувати#Ukrainian

passive of друкува́ти impf (drukuváty): to be printed


зберегти

uk-verb

зберегти́ • (zberehtý) pf (imperfective зберіга́ти)

зберегти́ (canonical)
zberehtý (romanization)
зберіга́ти (imperfective)
зберегти́ (infinitive perfective)
збере́жений (passive past perfective)
impersonal: збере́жено (passive past perfective)
збері́гши (adverbial past perfective)
збережу́ (first-person future perfective singular)
збереже́ш (future perfective second-person singular)
збереже́ (future perfective singular third-person)
збереже́м (first-person future perfective plural)
збережемо́ (first-person future perfective plural)
збережете́ (future perfective plural second-person)
збережу́ть (future perfective plural third-person)
збережі́м (first-person imperative plural)
збережі́мо (first-person imperative plural)
збережи́ (imperative second-person singular)
збережі́ть (imperative plural second-person)
збері́г (masculine past singular)
зберегли́ (masculine past plural)
зберегла́ (feminine past singular)
зберегли́ (feminine past plural)
зберегло́ (neuter past singular)
зберегли́ (neuter past plural)

Uk-зберегти.ogg

From з- (z-) + берегти́ (berehtý). Compare Russian сбере́чь (sberéčʹ), Belarusian зберагчы́ (zbjerahčý).

to keep, to preserve, to conserve, to maintain (protect against deterioration or depletion)

to save, to store, to retain, to reserve (not expend or waste)


заощадити

заоща́джувати

заоща́дити • (zaoščádyty) pf (imperfective заоща́джувати)

заоща́дити (canonical)
zaoščádyty (romanization)
заоща́джувати (imperfective)
заоща́дити (infinitive perfective)
заоща́дить (infinitive perfective)
заоща́джений (passive past perfective)
impersonal: заоща́джено (passive past perfective)
заоща́дивши (adverbial past perfective)
заоща́джу (first-person future perfective singular)
заоща́диш (future perfective second-person singular)
заоща́дить (future perfective singular third-person)
заоща́дим (first-person future perfective plural)
заоща́димо (first-person future perfective plural)
заоща́дите (future perfective plural second-person)
заоща́дять (future perfective plural third-person)
заоща́дьмо (first-person imperative plural)
заоща́дь (imperative second-person singular)
заоща́дьте (imperative plural second-person)
заоща́див (masculine past singular)
заоща́дили (masculine past plural)
заоща́дила (feminine past singular)
заоща́дили (feminine past plural)
заоща́дило (neuter past singular)
заоща́дили (neuter past plural)

Uk-заощадити.ogg

From за- (za-) + оща́дити (oščádyty). Compare Polish zaoszczędzić.

(transitive) to save, to economize (store unspent; avoid the expenditure of)


зберігати

зберіга́ти • (zberiháty) impf (perfective зберегти́)

зберіга́ти (canonical)
zberiháty (romanization)
зберегти́ (perfective)
зберіга́ти (imperfective infinitive)
зберіга́ть (imperfective infinitive)
зберіга́ючи (adverbial imperfective present)
зберіга́вши (adverbial imperfective past)
зберіга́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зберіга́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зберіга́ть (first-person future imperfective singular)
зберіга́тиму (first-person future imperfective singular)
зберіга́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зберіга́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зберіга́ть (future imperfective second-person singular)
зберіга́тимеш (future imperfective second-person singular)
зберіга́є (imperfective present singular third-person)
бу́де зберіга́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зберіга́ть (future imperfective singular third-person)
зберіга́тиме (future imperfective singular third-person)
зберіга́єм (first-person imperfective plural present)
зберіга́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зберіга́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зберіга́ть (first-person future imperfective plural)
зберіга́тимемо (first-person future imperfective plural)
зберіга́тимем (first-person future imperfective plural)
зберіга́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зберіга́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зберіга́ть (future imperfective plural second-person)
зберіга́тимете (future imperfective plural second-person)
зберіга́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зберіга́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зберіга́ть (future imperfective plural third-person)
зберіга́тимуть (future imperfective plural third-person)
зберіга́ймо (first-person imperative plural)
зберіга́й (imperative second-person singular)
зберіга́йте (imperative plural second-person)
зберіга́в (masculine past singular)
зберіга́ли (masculine past plural)
зберіга́ла (feminine past singular)
зберіга́ли (feminine past plural)
зберіга́ло (neuter past singular)
зберіга́ли (neuter past plural)

Uk-зберігати.ogg

From зберегти́ (zberehtý) + -а́ти (-áty). Compare Russian сберега́ть (sberegátʹ), Belarusian зберага́ць (zbjerahácʹ).


зекономити

зеконо́мити • (zekonómyty) pf (imperfective еконо́мити)

зеконо́мити (canonical)
zekonómyty (romanization)
еконо́мити (imperfective)
зеконо́мити (infinitive perfective)
зеконо́мить (infinitive perfective)
зеконо́млений (passive past perfective)
impersonal: зеконо́млено (passive past perfective)
зеконо́мивши (adverbial past perfective)
зеконо́млю (first-person future perfective singular)
зеконо́миш (future perfective second-person singular)
зеконо́мить (future perfective singular third-person)
зеконо́мим (first-person future perfective plural)
зеконо́мимо (first-person future perfective plural)
зеконо́мите (future perfective plural second-person)
зеконо́млять (future perfective plural third-person)
зеконо́ммо (first-person imperative plural)
зеконо́м (imperative second-person singular)
зеконо́мте (imperative plural second-person)
зеконо́мив (masculine past singular)
зеконо́мили (masculine past plural)
зеконо́мила (feminine past singular)
зеконо́мили (feminine past plural)
зеконо́мило (neuter past singular)
зеконо́мили (neuter past plural)

From з- (z-) + еконо́мити (ekonómyty). Compare Russian сэконо́мить (sɛkonómitʹ), Belarusian зэкано́міць (zekanómicʹ).

(transitive) to save, to economize (use frugally, minimize expenditure of)