отруїти

отруї́ти • (otrujíty) pf (imperfective отру́ювати or труї́ти)

отруї́ти (canonical)
otrujíty (romanization)
отру́ювати (imperfective)
труї́ти (imperfective)
отруї́ти (infinitive perfective)
отруї́ть (infinitive perfective)
отру́єний (passive past perfective)
impersonal: отру́єно (passive past perfective)
отруї́вши (adverbial past perfective)
отрую́ (first-person future perfective singular)
отру́їш (future perfective second-person singular)
отру́їть (future perfective singular third-person)
отру́їм (first-person future perfective plural)
отру́їмо (first-person future perfective plural)
отру́їте (future perfective plural second-person)
отру́ять (future perfective plural third-person)
отруї́м (first-person imperative plural)
отруї́мо (first-person imperative plural)
отруї́ (imperative second-person singular)
отруї́ть (imperative plural second-person)
отруї́в (masculine past singular)
отруї́ли (masculine past plural)
отруї́ла (feminine past singular)
отруї́ли (feminine past plural)
отруї́ло (neuter past singular)
отруї́ли (neuter past plural)

Uk-отруїти.ogg

о- (o-) + труї́ти (trujíty). Cognates include Polish otruć, Belarusian атруці́ць (atrucícʹ).


з'їсти

uk-verb

з'ї́сти • (zʺjísty) pf (imperfective ї́сти or з'їда́ти)

з'ї́сти (canonical)
zʺjísty (romanization)
ї́сти (imperfective)
з'їда́ти (imperfective)
з'ї́сти (infinitive perfective)
з'ї́вши (adverbial past perfective)
з'їм (first-person future perfective singular)
з'їси́ (future perfective second-person singular)
з'їсть (future perfective singular third-person)
з'їмо́ (first-person future perfective plural)
з'їсте́ (future perfective plural second-person)
з'їдя́ть (future perfective plural third-person)
з'ї́жмо (first-person imperative plural)
з'їж (imperative second-person singular)
з'ї́жте (imperative plural second-person)
з'їв (masculine past singular)
з'ї́ли (masculine past plural)
з'ї́ла (feminine past singular)
з'ї́ли (feminine past plural)
з'ї́ло (neuter past singular)
з'ї́ли (neuter past plural)


поїти

пої́ти • (pojíty) impf (perfective напої́ти)

пої́ти (canonical)
pojíty (romanization)
напої́ти (perfective)
пої́ти (imperfective infinitive)
пої́ть (imperfective infinitive)
по́єний (imperfective passive past)
impersonal: по́єно (imperfective passive past)
по́ячи (adverbial imperfective present)
пої́вши (adverbial imperfective past)
пою́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду пої́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду пої́ть (first-person future imperfective singular)
пої́тиму (first-person future imperfective singular)
по́їш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пої́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш пої́ть (future imperfective second-person singular)
пої́тимеш (future imperfective second-person singular)
по́їть (imperfective present singular third-person)
бу́де пої́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де пої́ть (future imperfective singular third-person)
пої́тиме (future imperfective singular third-person)
по́їм (first-person imperfective plural present)
по́їмо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пої́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо пої́ть (first-person future imperfective plural)
пої́тимемо (first-person future imperfective plural)
пої́тимем (first-person future imperfective plural)
по́їте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пої́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете пої́ть (future imperfective plural second-person)
пої́тимете (future imperfective plural second-person)
по́ять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пої́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пої́ть (future imperfective plural third-person)
пої́тимуть (future imperfective plural third-person)
пі́ймо (first-person imperative plural)
пій (imperative second-person singular)
пі́йте (imperative plural second-person)
пої́в (masculine past singular)
пої́ли (masculine past plural)
пої́ла (feminine past singular)
пої́ли (feminine past plural)
пої́ло (neuter past singular)
пої́ли (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic поити (poiti), from Proto-Slavic *pojìti.


рішити

ріши́ти • (rišýty) pf (imperfective ріша́ти)

ріши́ти (canonical)
rišýty (romanization)
ріша́ти (imperfective)
ріши́ти (infinitive perfective)
ріши́ть (infinitive perfective)
ріши́вши (adverbial past perfective)
рішу́ (first-person future perfective singular)
ріши́ш (future perfective second-person singular)
ріши́ть (future perfective singular third-person)
ріши́м (first-person future perfective plural)
рішимо́ (first-person future perfective plural)
рішите́ (future perfective plural second-person)
ріша́ть (future perfective plural third-person)
ріші́м (first-person imperative plural)
ріші́мо (first-person imperative plural)
ріши́ (imperative second-person singular)
ріші́ть (imperative plural second-person)
ріши́в (masculine past singular)
ріши́ли (masculine past plural)
ріши́ла (feminine past singular)
ріши́ли (feminine past plural)
ріши́ло (neuter past singular)
ріши́ли (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic рѣшити (rěšiti, “to untie, absolve”), from Proto-Slavic *rěšiti. Cognates include Russian реши́ть (rešítʹ), Belarusian рашы́ць (rašýcʹ).

inh

to decide, to resolve, to make up one's mind, to determine


почати

uk-verb

поча́ти • (počáty) pf (imperfective почина́ти)

поча́ти (canonical)
počáty (romanization)
почина́ти (imperfective)
поча́ти (infinitive perfective)
поча́ть (infinitive perfective)
поча́тий (passive past perfective)
impersonal: поча́то (passive past perfective)
поча́вши (adverbial past perfective)
почну́ (first-person future perfective singular)
почне́ш (future perfective second-person singular)
почне́ (future perfective singular third-person)
почне́м (first-person future perfective plural)
почнемо́ (first-person future perfective plural)
почнете́ (future perfective plural second-person)
почну́ть (future perfective plural third-person)
почні́м (first-person imperative plural)
почні́мо (first-person imperative plural)
почни́ (imperative second-person singular)
почні́ть (imperative plural second-person)
поча́в (masculine past singular)
почали́ (masculine past plural)
почала́ (feminine past singular)
почали́ (feminine past plural)
почало́ (neuter past singular)
почали́ (neuter past plural)


вимазати

ви́мазати • (výmazaty) pf (imperfective ма́зати or вима́зувати)

ви́мазати (canonical)
výmazaty (romanization)
ма́зати (imperfective)
вима́зувати (imperfective)
ви́мазати (infinitive perfective)
ви́мазать (infinitive perfective)
ви́мазаний (passive past perfective)
impersonal: ви́мазано (passive past perfective)
ви́мазавши (adverbial past perfective)
ви́мажу (first-person future perfective singular)
ви́мажеш (future perfective second-person singular)
ви́маже (future perfective singular third-person)
ви́мажем (first-person future perfective plural)
ви́мажемо (first-person future perfective plural)
ви́мажете (future perfective plural second-person)
ви́мажуть (future perfective plural third-person)
ви́мажмо (first-person imperative plural)
ви́маж (imperative second-person singular)
ви́мажте (imperative plural second-person)
ви́мазав (masculine past singular)
ви́мазали (masculine past plural)
ви́мазала (feminine past singular)
ви́мазали (feminine past plural)
ви́мазало (neuter past singular)
ви́мазали (neuter past plural)

Uk-вимазати.ogg


берегти

берегти́ (canonical)
berehtý (romanization)
берегти́ (imperfective infinitive)
бере́жений (imperfective passive past)
impersonal: бере́жено (imperfective passive past)
бережучи́ (adverbial imperfective present)
бері́гши (adverbial imperfective past)
бережу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду берегти́ (first-person future imperfective singular)
берегти́му (first-person future imperfective singular)
береже́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш берегти́ (future imperfective second-person singular)
берегти́меш (future imperfective second-person singular)
береже́ (imperfective present singular third-person)
бу́де берегти́ (future imperfective singular third-person)
берегти́ме (future imperfective singular third-person)
береже́м (first-person imperfective plural present)
бережемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо берегти́ (first-person future imperfective plural)
берегти́мемо (first-person future imperfective plural)
берегти́мем (first-person future imperfective plural)
бережете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете берегти́ (future imperfective plural second-person)
берегти́мете (future imperfective plural second-person)
бережу́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть берегти́ (future imperfective plural third-person)
берегти́муть (future imperfective plural third-person)
бережі́м (first-person imperative plural)
бережі́мо (first-person imperative plural)
бережи́ (imperative second-person singular)
бережі́ть (imperative plural second-person)
бері́г (masculine past singular)
берегли́ (masculine past plural)
берегла́ (feminine past singular)
берегли́ (feminine past plural)
берегло́ (neuter past singular)
берегли́ (neuter past plural)

Uk-берегти.ogg


сопіти

сопі́ти (canonical)
sopíty (romanization)
сопі́ти (imperfective infinitive)
сопі́ть (imperfective infinitive)
соплячи́ (adverbial imperfective present)
сопі́вши (adverbial imperfective past)
соплю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду сопі́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду сопі́ть (first-person future imperfective singular)
сопі́тиму (first-person future imperfective singular)
сопе́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сопі́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш сопі́ть (future imperfective second-person singular)
сопі́тимеш (future imperfective second-person singular)
сопе́ (imperfective present singular third-person)
бу́де сопі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де сопі́ть (future imperfective singular third-person)
сопі́тиме (future imperfective singular third-person)
сопе́м (first-person imperfective plural present)
сопемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо сопі́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо сопі́ть (first-person future imperfective plural)
сопі́тимемо (first-person future imperfective plural)
сопі́тимем (first-person future imperfective plural)
сопете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете сопі́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете сопі́ть (future imperfective plural second-person)
сопі́тимете (future imperfective plural second-person)
сопля́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сопі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сопі́ть (future imperfective plural third-person)
сопі́тимуть (future imperfective plural third-person)
сопі́м (first-person imperative plural)
сопі́мо (first-person imperative plural)
сопи́ (imperative second-person singular)
сопі́ть (imperative plural second-person)
сопі́в (masculine past singular)
сопі́ли (masculine past plural)
сопі́ла (feminine past singular)
сопі́ли (feminine past plural)
сопі́ло (neuter past singular)
сопі́ли (neuter past plural)

From Old East Slavic сопѣти (sopěti), from Proto-Slavic *sopěti. Cognates include Russian сопе́ть (sopétʹ), Belarusian сапці́ (sapcí) or со́пці (sópci).

to wheeze (to breathe heavily and noisily through the nose)


вийти

ви́йти • (výjty) pf (imperfective вихо́дити)

ви́йти (canonical)
výjty (romanization)
вихо́дити (imperfective)
ви́йти (infinitive perfective)
ви́йшовши (adverbial past perfective)
ви́йду (first-person future perfective singular)
ви́йдеш (future perfective second-person singular)
ви́йде (future perfective singular third-person)
ви́йдем (first-person future perfective plural)
ви́йдемо (first-person future perfective plural)
ви́йдете (future perfective plural second-person)
ви́йдуть (future perfective plural third-person)
ви́йдім (first-person imperative plural)
ви́йдімо (first-person imperative plural)
ви́йди (imperative second-person singular)
ви́йдіть (imperative plural second-person)
ви́йшов (masculine past singular)
ви́йшли (masculine past plural)
ви́йшла (feminine past singular)
ви́йшли (feminine past plural)
ви́йшло (neuter past singular)
ви́йшли (neuter past plural)

From Old East Slavic вꙑити (vyiti), equivalent to ви- (vy-) + -йти (-jty).

to go out, to come out, to get out, to walk out, to exit

to come off, to result, to turn out (eventuate)

У ньо́го це ви́йшло.

У них це не ду́же ви́йшло.

to work out (for someone: у/в + accusative) (to be successful; to result in a satisfactory situation)


залишитися

залиши́тися • (zalyšýtysja) pf (imperfective залиша́тися)

залиши́тися (canonical)
zalyšýtysja (romanization)
залиша́тися (imperfective)
залиши́тися (infinitive perfective)
залиши́тись (infinitive perfective)
залиши́ться (infinitive perfective)
залиши́вшись (adverbial past perfective)
залишу́ся (first-person future perfective singular)
залишу́сь (first-person future perfective singular)
залиши́шся (future perfective second-person singular)
залиши́ться (future perfective singular third-person)
залиши́мся (first-person future perfective plural)
залишимо́ся (first-person future perfective plural)
залишимо́сь (first-person future perfective plural)
залишите́ся (future perfective plural second-person)
залишите́сь (future perfective plural second-person)
залиша́ться (future perfective plural third-person)
залиші́мся (first-person imperative plural)
залиші́мося (first-person imperative plural)
залиші́мось (first-person imperative plural)
залиши́ся (imperative second-person singular)
залиши́сь (imperative second-person singular)
залиші́ться (imperative plural second-person)
залиши́вся (masculine past singular)
залиши́всь (masculine past singular)
залиши́лися (masculine past plural)
залиши́лись (masculine past plural)
залиши́лася (feminine past singular)
залиши́лась (feminine past singular)
залиши́лися (feminine past plural)
залиши́лись (feminine past plural)
залиши́лося (neuter past singular)
залиши́лось (neuter past singular)
залиши́лися (neuter past plural)
залиши́лись (neuter past plural)

uk-conj

залиши́тися<4b.pf>

[zɐɫeˈʃɪtesʲɐ]

Uk-залишитися.ogg

залишити (zalyšyty) + -ся (-sja). Compare Ukrainian залишатися (zalyšatysja).


існувати

існува́ти (canonical)
isnuváty (romanization)
існува́ти (imperfective infinitive)
існува́ть (imperfective infinitive)
існу́ючий (active imperfective present)
існу́ючи (adverbial imperfective present)
існува́вши (adverbial imperfective past)
існу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду йснува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду йснува́ть (first-person future imperfective singular)
існува́тиму (first-person future imperfective singular)
існу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш існува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш існува́ть (future imperfective second-person singular)
існува́тимеш (future imperfective second-person singular)
існу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де йснува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де йснува́ть (future imperfective singular third-person)
існува́тиме (future imperfective singular third-person)
існу́єм (first-person imperfective plural present)
існу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо йснува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо йснува́ть (first-person future imperfective plural)
існува́тимемо (first-person future imperfective plural)
існува́тимем (first-person future imperfective plural)
існу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете йснува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете йснува́ть (future imperfective plural second-person)
існува́тимете (future imperfective plural second-person)
існу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть існува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть існува́ть (future imperfective plural third-person)
існува́тимуть (future imperfective plural third-person)
існу́ймо (first-person imperative plural)
існу́й (imperative second-person singular)
існу́йте (imperative plural second-person)
існува́в (masculine past singular)
існува́ли (masculine past plural)
існува́ла (feminine past singular)
існува́ли (feminine past plural)
існува́ло (neuter past singular)
існува́ли (neuter past plural)

Uk-існувати.ogg

From older існий (isnyj, “true, real”) + -ува́ти (-uváty); a calque of Polish istnieć. Cognates include Belarusian існава́ць (isnavácʹ).


здаватися

uk-verb

здава́тися • (zdavátysja) impf (perfective зда́тися)

здава́тися (canonical)
zdavátysja (romanization)
зда́тися (perfective)
здава́тися (imperfective infinitive)
здава́тись (imperfective infinitive)
здава́ться (imperfective infinitive)
здаючи́сь (adverbial imperfective present)
здава́вшись (adverbial imperfective past)
здаю́ся (first-person imperfective present singular)
здаю́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду здава́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду здава́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду здава́ться (first-person future imperfective singular)
здава́тимусь (first-person future imperfective singular)
здава́тимуся (first-person future imperfective singular)
здає́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш здава́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш здава́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш здава́ться (future imperfective second-person singular)
здава́тимешся (future imperfective second-person singular)
здає́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де здава́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де здава́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де здава́ться (future imperfective singular third-person)
здава́тиметься (future imperfective singular third-person)
здає́мся (first-person imperfective plural present)
здаємо́ся (first-person imperfective plural present)
здаємо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо здава́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо здава́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо здава́ться (first-person future imperfective plural)
здава́тимемось (first-person future imperfective plural)
здава́тимемося (first-person future imperfective plural)
здава́тимемся (first-person future imperfective plural)
здаєте́ся (imperfective plural present second-person)
здаєте́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете здава́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете здава́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете здава́ться (future imperfective plural second-person)
здава́тиметесь (future imperfective plural second-person)
здава́тиметеся (future imperfective plural second-person)
здаю́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть здава́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть здава́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть здава́ться (future imperfective plural third-person)
здава́тимуться (future imperfective plural third-person)
здава́ймося (first-person imperative plural)
здава́ймось (first-person imperative plural)
здава́йся (imperative second-person singular)
здава́йсь (imperative second-person singular)
здава́йтеся (imperative plural second-person)
здава́йтесь (imperative plural second-person)
здава́вся (masculine past singular)
здава́всь (masculine past singular)
здава́лися (masculine past plural)
здава́лись (masculine past plural)
здава́лася (feminine past singular)
здава́лась (feminine past singular)
здава́лися (feminine past plural)
здава́лись (feminine past plural)
здава́лося (neuter past singular)
здава́лось (neuter past singular)
здава́лися (neuter past plural)
здава́лись (neuter past plural)

uk-conj

здава́тися<13b.impf>

Uk-здаватися.ogg

здава́ти здавати#Ukrainian

Я, здає́ться, спізни́вся


залишатися

uk-verb

залиша́тися • (zalyšátysja) impf (perfective залиши́тися)

залиша́тися (canonical)
zalyšátysja (romanization)
залиши́тися (perfective)
залиша́тися (imperfective infinitive)
залиша́тись (imperfective infinitive)
залиша́ться (imperfective infinitive)
залиша́ючись (adverbial imperfective present)
залиша́вшись (adverbial imperfective past)
залиша́юся (first-person imperfective present singular)
залиша́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду залиша́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду залиша́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду залиша́ться (first-person future imperfective singular)
залиша́тимусь (first-person future imperfective singular)
залиша́тимуся (first-person future imperfective singular)
залиша́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш залиша́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш залиша́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш залиша́ться (future imperfective second-person singular)
залиша́тимешся (future imperfective second-person singular)
залиша́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де залиша́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де залиша́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де залиша́ться (future imperfective singular third-person)
залиша́тиметься (future imperfective singular third-person)
залиша́ємся (first-person imperfective plural present)
залиша́ємося (first-person imperfective plural present)
залиша́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо залиша́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо залиша́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо залиша́ться (first-person future imperfective plural)
залиша́тимемось (first-person future imperfective plural)
залиша́тимемося (first-person future imperfective plural)
залиша́тимемся (first-person future imperfective plural)
залиша́єтеся (imperfective plural present second-person)
залиша́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете залиша́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете залиша́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете залиша́ться (future imperfective plural second-person)
залиша́тиметесь (future imperfective plural second-person)
залиша́тиметеся (future imperfective plural second-person)
залиша́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть залиша́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть залиша́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть залиша́ться (future imperfective plural third-person)
залиша́тимуться (future imperfective plural third-person)
залиша́ймося (first-person imperative plural)
залиша́ймось (first-person imperative plural)
залиша́йся (imperative second-person singular)
залиша́йсь (imperative second-person singular)
залиша́йтеся (imperative plural second-person)
залиша́йтесь (imperative plural second-person)
залиша́вся (masculine past singular)
залиша́всь (masculine past singular)
залиша́лися (masculine past plural)
залиша́лись (masculine past plural)
залиша́лася (feminine past singular)
залиша́лась (feminine past singular)
залиша́лися (feminine past plural)
залиша́лись (feminine past plural)
залиша́лося (neuter past singular)
залиша́лось (neuter past singular)
залиша́лися (neuter past plural)
залиша́лись (neuter past plural)

uk-conj

залиша́тися<1a.impf>

Uk-залишатися.ogg


знайти

uk-verb

знайти́ • (znajtý) pf (imperfective знахо́дити)

знайти́ (canonical)
znajtý (romanization)
знахо́дити (imperfective)
знайти́ (infinitive perfective)
зна́йдений (passive past perfective)
impersonal: зна́йдено (passive past perfective)
знайшо́вши (adverbial past perfective)
знайду́ (first-person future perfective singular)
зна́йдеш (future perfective second-person singular)
зна́йде (future perfective singular third-person)
зна́йдем (first-person future perfective plural)
зна́йдемо (first-person future perfective plural)
зна́йдете (future perfective plural second-person)
зна́йдуть (future perfective plural third-person)
знайді́м (first-person imperative plural)
знайді́мо (first-person imperative plural)
знайди́ (imperative second-person singular)
знайді́ть (imperative plural second-person)
знайшо́в (masculine past singular)
знайшли́ (masculine past plural)
знайшла́ (feminine past singular)
знайшли́ (feminine past plural)
знайшло́ (neuter past singular)
знайшли́ (neuter past plural)

From з- (z-) + Proto-Slavic *najьti (“to find”).


гребти

гребти́ (canonical)
hrebtý (romanization)
гребти́ (imperfective infinitive)
гребучи́ (adverbial imperfective present)
грі́бши (adverbial imperfective past)
гребу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду гребти́ (first-person future imperfective singular)
гребти́му (first-person future imperfective singular)
гребе́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш гребти́ (future imperfective second-person singular)
гребти́меш (future imperfective second-person singular)
гребе́ (imperfective present singular third-person)
бу́де гребти́ (future imperfective singular third-person)
гребти́ме (future imperfective singular third-person)
гребе́м (first-person imperfective plural present)
гребемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо гребти́ (first-person future imperfective plural)
гребти́мемо (first-person future imperfective plural)
гребти́мем (first-person future imperfective plural)
гребете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете гребти́ (future imperfective plural second-person)
гребти́мете (future imperfective plural second-person)
гребу́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гребти́ (future imperfective plural third-person)
гребти́муть (future imperfective plural third-person)
гребі́м (first-person imperative plural)
гребі́мо (first-person imperative plural)
греби́ (imperative second-person singular)
гребі́ть (imperative plural second-person)
гріб (masculine past singular)
гребли́ (masculine past plural)
гребла́ (feminine past singular)
гребли́ (feminine past plural)
гребло́ (neuter past singular)
гребли́ (neuter past plural)

From Old Ukrainian гребти (hrebti), from Old East Slavic грети (greti), from Proto-Slavic *greti.


скребти

скребти́ • (skrebtý) impf (perfective поскребти́)

скребти́ (canonical)
skrebtý (romanization)
поскребти́ (perfective)
скребти́ (imperfective infinitive)
скребучи́ (adverbial imperfective present)
скрі́бши (adverbial imperfective past)
скребу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду скребти́ (first-person future imperfective singular)
скребти́му (first-person future imperfective singular)
скребе́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш скребти́ (future imperfective second-person singular)
скребти́меш (future imperfective second-person singular)
скребе́ (imperfective present singular third-person)
бу́де скребти́ (future imperfective singular third-person)
скребти́ме (future imperfective singular third-person)
скребе́м (first-person imperfective plural present)
скребемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо скребти́ (first-person future imperfective plural)
скребти́мемо (first-person future imperfective plural)
скребти́мем (first-person future imperfective plural)
скребете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете скребти́ (future imperfective plural second-person)
скребти́мете (future imperfective plural second-person)
скребу́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть скребти́ (future imperfective plural third-person)
скребти́муть (future imperfective plural third-person)
скребі́м (first-person imperative plural)
скребі́мо (first-person imperative plural)
скреби́ (imperative second-person singular)
скребі́ть (imperative plural second-person)
скріб (masculine past singular)
скребли́ (masculine past plural)
скребла́ (feminine past singular)
скребли́ (feminine past plural)
скребло́ (neuter past singular)
скребли́ (neuter past plural)

Uk-скребти.ogg

From Proto-Slavic *skreti, cognates include Russian скрести́ (skrestí), Belarusian скрэ́бці (skrébci).


гризти

гри́зти • (hrýzty) impf (perfective погри́зти)

гри́зти (canonical)
hrýzty (romanization)
погри́зти (perfective)
гри́зти (imperfective infinitive)
гризучи́ (adverbial imperfective present)
гри́зши (adverbial imperfective past)
гризу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду гри́зти (first-person future imperfective singular)
гри́зтиму (first-person future imperfective singular)
гризе́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш гри́зти (future imperfective second-person singular)
гри́зтимеш (future imperfective second-person singular)
гризе́ (imperfective present singular third-person)
бу́де гри́зти (future imperfective singular third-person)
гри́зтиме (future imperfective singular third-person)
гризе́м (first-person imperfective plural present)
гриземо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо гри́зти (first-person future imperfective plural)
гри́зтимемо (first-person future imperfective plural)
гри́зтимем (first-person future imperfective plural)
гризете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете гри́зти (future imperfective plural second-person)
гри́зтимете (future imperfective plural second-person)
гризу́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гри́зти (future imperfective plural third-person)
гри́зтимуть (future imperfective plural third-person)
гризі́м (first-person imperative plural)
гризі́мо (first-person imperative plural)
гризи́ (imperative second-person singular)
гризі́ть (imperative plural second-person)
гриз (masculine past singular)
гри́зли (masculine past plural)
гри́зла (feminine past singular)
гри́зли (feminine past plural)
гри́зло (neuter past singular)
гри́зли (neuter past plural)


вжити

вжи́ти • (vžýty) pf (imperfective вжива́ти)

вжи́ти (canonical)
vžýty (romanization)
вжива́ти (imperfective)
вжи́ти (infinitive perfective)
вжить (infinitive perfective)
вжи́тий (passive past perfective)
impersonal: вжи́то (passive past perfective)
вжи́вши (adverbial past perfective)
вживу́ (first-person future perfective singular)
вживе́ш (future perfective second-person singular)
вживе́ (future perfective singular third-person)
вживе́м (first-person future perfective plural)
вживемо́ (first-person future perfective plural)
вживете́ (future perfective plural second-person)
вживу́ть (future perfective plural third-person)
вживі́м (first-person imperative plural)
вживі́мо (first-person imperative plural)
вживи́ (imperative second-person singular)
вживі́ть (imperative plural second-person)
вжив (masculine past singular)
вжили́ (masculine past plural)
вжила́ (feminine past singular)
вжили́ (feminine past plural)
вжило́ (neuter past singular)
вжили́ (neuter past plural)

ужи́ти ужити#Ukrainian

Alternative form of ужи́ти pf (užýty): to use, etc.

ужи́ти

after consonants or at the beginning of a clause


використати

ви́користати

використо́вувати

ви́користати • (výkorystaty) pf (imperfective використо́вувати)

ви́користати (canonical)
výkorystaty (romanization)
використо́вувати (imperfective)
ви́користати (infinitive perfective)
ви́користать (infinitive perfective)
ви́користаний (passive past perfective)
impersonal: ви́користано (passive past perfective)
ви́користавши (adverbial past perfective)
ви́користаю (first-person future perfective singular)
ви́користаєш (future perfective second-person singular)
ви́користає (future perfective singular third-person)
ви́користаєм (first-person future perfective plural)
ви́користаємо (first-person future perfective plural)
ви́користаєте (future perfective plural second-person)
ви́користають (future perfective plural third-person)
ви́користаймо (first-person imperative plural)
ви́користай (imperative second-person singular)
ви́користайте (imperative plural second-person)
ви́користав (masculine past singular)
ви́користали (masculine past plural)
ви́користала (feminine past singular)
ви́користали (feminine past plural)
ви́користало (neuter past singular)
ви́користали (neuter past plural)

Uk-використати.ogg

Borrowed from Polish wykorzystać (“to use, to utilise”).


пробувати

uk-verb

про́бувати • (próbuvaty) impf (perfective спро́бувати)

про́бувати (canonical)
próbuvaty (romanization)
спро́бувати (perfective)
про́бувати (imperfective infinitive)
про́бувать (imperfective infinitive)
про́буваний (imperfective passive past)
impersonal: про́бувано (imperfective passive past)
про́буючи (adverbial imperfective present)
про́бувавши (adverbial imperfective past)
про́бую (first-person imperfective present singular)
бу́ду про́бувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду про́бувать (first-person future imperfective singular)
про́буватиму (first-person future imperfective singular)
про́буєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш про́бувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш про́бувать (future imperfective second-person singular)
про́буватимеш (future imperfective second-person singular)
про́бує (imperfective present singular third-person)
бу́де про́бувати (future imperfective singular third-person)
бу́де про́бувать (future imperfective singular third-person)
про́буватиме (future imperfective singular third-person)
про́буєм (first-person imperfective plural present)
про́буємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо про́бувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо про́бувать (first-person future imperfective plural)
про́буватимемо (first-person future imperfective plural)
про́буватимем (first-person future imperfective plural)
про́буєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете про́бувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете про́бувать (future imperfective plural second-person)
про́буватимете (future imperfective plural second-person)
про́бують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть про́бувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть про́бувать (future imperfective plural third-person)
про́буватимуть (future imperfective plural third-person)
про́буймо (first-person imperative plural)
про́буй (imperative second-person singular)
про́буйте (imperative plural second-person)
про́бував (masculine past singular)
про́бували (masculine past plural)
про́бувала (feminine past singular)
про́бували (feminine past plural)
про́бувало (neuter past singular)
про́бували (neuter past plural)

Uk-пробувати.ogg


вживати

вжива́ти • (vžyváty) impf (perfective вжи́ти)

вжива́ти (canonical)
vžyváty (romanization)
вжи́ти (perfective)
вжива́ти (imperfective infinitive)
вжива́ть (imperfective infinitive)
вжи́ваний (imperfective passive past)
impersonal: вжи́вано (imperfective passive past)
вжива́ючи (adverbial imperfective present)
вжива́вши (adverbial imperfective past)
вжива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вжива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вжива́ть (first-person future imperfective singular)
вжива́тиму (first-person future imperfective singular)
вжива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ужива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ужива́ть (future imperfective second-person singular)
вжива́тимеш (future imperfective second-person singular)
вжива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вжива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вжива́ть (future imperfective singular third-person)
вжива́тиме (future imperfective singular third-person)
вжива́єм (first-person imperfective plural present)
вжива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вжива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вжива́ть (first-person future imperfective plural)
вжива́тимемо (first-person future imperfective plural)
вжива́тимем (first-person future imperfective plural)
вжива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вжива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вжива́ть (future imperfective plural second-person)
вжива́тимете (future imperfective plural second-person)
вжива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ужива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ужива́ть (future imperfective plural third-person)
вжива́тимуть (future imperfective plural third-person)
вжива́ймо (first-person imperative plural)
вжива́й (imperative second-person singular)
вжива́йте (imperative plural second-person)
вжива́в (masculine past singular)
вжива́ли (masculine past plural)
вжива́ла (feminine past singular)
вжива́ли (feminine past plural)
вжива́ло (neuter past singular)
вжива́ли (neuter past plural)

ужива́ти уживати#Ukrainian

Alternative form of ужива́ти impf (užyváty): to use, etc.


починати

почина́ти • (počynáty) impf (perfective поча́ти)

почина́ти (canonical)
počynáty (romanization)
поча́ти (perfective)
почина́ти (imperfective infinitive)
почина́ть (imperfective infinitive)
почина́ючи (adverbial imperfective present)
почина́вши (adverbial imperfective past)
почина́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду почина́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду почина́ть (first-person future imperfective singular)
почина́тиму (first-person future imperfective singular)
почина́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш почина́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш почина́ть (future imperfective second-person singular)
почина́тимеш (future imperfective second-person singular)
почина́є (imperfective present singular third-person)
бу́де почина́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де почина́ть (future imperfective singular third-person)
почина́тиме (future imperfective singular third-person)
почина́єм (first-person imperfective plural present)
почина́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо почина́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо почина́ть (first-person future imperfective plural)
почина́тимемо (first-person future imperfective plural)
почина́тимем (first-person future imperfective plural)
почина́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете почина́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете почина́ть (future imperfective plural second-person)
почина́тимете (future imperfective plural second-person)
почина́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть почина́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть почина́ть (future imperfective plural third-person)
почина́тимуть (future imperfective plural third-person)
почина́ймо (first-person imperative plural)
почина́й (imperative second-person singular)
почина́йте (imperative plural second-person)
почина́в (masculine past singular)
почина́ли (masculine past plural)
почина́ла (feminine past singular)
почина́ли (feminine past plural)
почина́ло (neuter past singular)
почина́ли (neuter past plural)

Uk-починати.ogg


використовувати

використо́вувати

ви́користати

використо́вувати • (vykorystóvuvaty) impf (perfective ви́користати)

використо́вувати (canonical)
vykorystóvuvaty (romanization)
ви́користати (perfective)
використо́вувати (imperfective infinitive)
використо́вувать (imperfective infinitive)
використо́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: використо́вувано (imperfective passive past)
використо́вуючи (adverbial imperfective present)
використо́вувавши (adverbial imperfective past)
використо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду використо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду використо́вувать (first-person future imperfective singular)
використо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
використо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш використо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш використо́вувать (future imperfective second-person singular)
використо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
використо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де використо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де використо́вувать (future imperfective singular third-person)
використо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
використо́вуєм (first-person imperfective plural present)
використо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо використо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо використо́вувать (first-person future imperfective plural)
використо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
використо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
використо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете використо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете використо́вувать (future imperfective plural second-person)
використо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
використо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть використо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть використо́вувать (future imperfective plural third-person)
використо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
використо́вуймо (first-person imperative plural)
використо́вуй (imperative second-person singular)
використо́вуйте (imperative plural second-person)
використо́вував (masculine past singular)
використо́вували (masculine past plural)
використо́вувала (feminine past singular)
використо́вували (feminine past plural)
використо́вувало (neuter past singular)
використо́вували (neuter past plural)

uk-conj

використо́вувати<2a.impf.tr.ppp>

Uk-використовувати.ogg

Borrowed from Polish wykorzystywać (“to use, to utilise”).


ставатися

uk-verb

става́тися • (stavátysja) impf (perfective ста́тися)

става́тися (canonical)
stavátysja (romanization)
ста́тися (perfective)
става́тися (imperfective infinitive)
става́тись (imperfective infinitive)
става́ться (imperfective infinitive)
стаючи́сь (adverbial imperfective present)
става́вшись (adverbial imperfective past)
стаю́ся (first-person imperfective present singular)
стаю́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду става́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду става́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду става́ться (first-person future imperfective singular)
става́тимусь (first-person future imperfective singular)
става́тимуся (first-person future imperfective singular)
стає́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш става́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш става́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш става́ться (future imperfective second-person singular)
става́тимешся (future imperfective second-person singular)
стає́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де става́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де става́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де става́ться (future imperfective singular third-person)
става́тиметься (future imperfective singular third-person)
стає́мся (first-person imperfective plural present)
стаємо́ся (first-person imperfective plural present)
стаємо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо става́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо става́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо става́ться (first-person future imperfective plural)
става́тимемось (first-person future imperfective plural)
става́тимемося (first-person future imperfective plural)
става́тимемся (first-person future imperfective plural)
стаєте́ся (imperfective plural present second-person)
стаєте́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете става́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете става́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете става́ться (future imperfective plural second-person)
става́тиметесь (future imperfective plural second-person)
става́тиметеся (future imperfective plural second-person)
стаю́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть става́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть става́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть става́ться (future imperfective plural third-person)
става́тимуться (future imperfective plural third-person)
става́ймося (first-person imperative plural)
става́ймось (first-person imperative plural)
става́йся (imperative second-person singular)
става́йсь (imperative second-person singular)
става́йтеся (imperative plural second-person)
става́йтесь (imperative plural second-person)
става́вся (masculine past singular)
става́всь (masculine past singular)
става́лися (masculine past plural)
става́лись (masculine past plural)
става́лася (feminine past singular)
става́лась (feminine past singular)
става́лися (feminine past plural)
става́лись (feminine past plural)
става́лося (neuter past singular)
става́лось (neuter past singular)
става́лися (neuter past plural)
става́лись (neuter past plural)

uk-conj

става́тися<13b.impf>


старатися

uk-verb

постара́тися

стара́тися • (starátysja) impf (perfective постара́тися)

стара́тися (canonical)
starátysja (romanization)
постара́тися (perfective)
стара́тися (imperfective infinitive)
стара́тись (imperfective infinitive)
стара́ться (imperfective infinitive)
стара́ючись (adverbial imperfective present)
стара́вшись (adverbial imperfective past)
стара́юся (first-person imperfective present singular)
стара́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду стара́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду стара́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду стара́ться (first-person future imperfective singular)
стара́тимусь (first-person future imperfective singular)
стара́тимуся (first-person future imperfective singular)
стара́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш стара́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш стара́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш стара́ться (future imperfective second-person singular)
стара́тимешся (future imperfective second-person singular)
стара́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де стара́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де стара́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де стара́ться (future imperfective singular third-person)
стара́тиметься (future imperfective singular third-person)
стара́ємся (first-person imperfective plural present)
стара́ємося (first-person imperfective plural present)
стара́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо стара́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо стара́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо стара́ться (first-person future imperfective plural)
стара́тимемось (first-person future imperfective plural)
стара́тимемося (first-person future imperfective plural)
стара́тимемся (first-person future imperfective plural)
стара́єтеся (imperfective plural present second-person)
стара́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете стара́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете стара́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете стара́ться (future imperfective plural second-person)
стара́тиметесь (future imperfective plural second-person)
стара́тиметеся (future imperfective plural second-person)
стара́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть стара́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стара́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стара́ться (future imperfective plural third-person)
стара́тимуться (future imperfective plural third-person)
стара́ймося (first-person imperative plural)
стара́ймось (first-person imperative plural)
стара́йся (imperative second-person singular)
стара́йсь (imperative second-person singular)
стара́йтеся (imperative plural second-person)
стара́йтесь (imperative plural second-person)
стара́вся (masculine past singular)
стара́всь (masculine past singular)
стара́лися (masculine past plural)
стара́лись (masculine past plural)
стара́лася (feminine past singular)
стара́лась (feminine past singular)
стара́лися (feminine past plural)
стара́лись (feminine past plural)
стара́лося (neuter past singular)
стара́лось (neuter past singular)
стара́лися (neuter past plural)
стара́лись (neuter past plural)

uk-conj

стара́тися<1a.impf>

Uk-старатися.ogg

Inherited from Proto-Slavic *starati sę. Cognate with Russian стара́ться (starátʹsja), Belarusian стара́цца (starácca).

to endeavour/endeavor, to make an effort


намагатися

намага́тися (canonical)
namahátysja (romanization)
намага́тися (imperfective infinitive)
намага́тись (imperfective infinitive)
намага́ться (imperfective infinitive)
намага́ючись (adverbial imperfective present)
намага́вшись (adverbial imperfective past)
намага́юся (first-person imperfective present singular)
намага́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду намага́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду намага́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду намага́ться (first-person future imperfective singular)
намага́тимусь (first-person future imperfective singular)
намага́тимуся (first-person future imperfective singular)
намага́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш намага́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш намага́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш намага́ться (future imperfective second-person singular)
намага́тимешся (future imperfective second-person singular)
намага́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де намага́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де намага́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де намага́ться (future imperfective singular third-person)
намага́тиметься (future imperfective singular third-person)
намага́ємся (first-person imperfective plural present)
намага́ємося (first-person imperfective plural present)
намага́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо намага́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо намага́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо намага́ться (first-person future imperfective plural)
намага́тимемось (first-person future imperfective plural)
намага́тимемося (first-person future imperfective plural)
намага́тимемся (first-person future imperfective plural)
намага́єтеся (imperfective plural present second-person)
намага́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете намага́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете намага́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете намага́ться (future imperfective plural second-person)
намага́тиметесь (future imperfective plural second-person)
намага́тиметеся (future imperfective plural second-person)
намага́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть намага́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть намага́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть намага́ться (future imperfective plural third-person)
намага́тимуться (future imperfective plural third-person)
намага́ймося (first-person imperative plural)
намага́ймось (first-person imperative plural)
намага́йся (imperative second-person singular)
намага́йсь (imperative second-person singular)
намага́йтеся (imperative plural second-person)
намага́йтесь (imperative plural second-person)
намага́вся (masculine past singular)
намага́всь (masculine past singular)
намага́лися (masculine past plural)
намага́лись (masculine past plural)
намага́лася (feminine past singular)
намага́лась (feminine past singular)
намага́лися (feminine past plural)
намага́лись (feminine past plural)
намага́лося (neuter past singular)
намага́лось (neuter past singular)
намага́лися (neuter past plural)
намага́лись (neuter past plural)

намага́тися<1a.impf>

Uk-намагатися.ogg

Related to могти́ (mohtý). Cognates include Belarusian намага́цца (namahácca)

to try, to attempt, to endeavour (UK), to endeavor (US)


зупинити

uk-verb

зупини́ти • (zupynýty) pf (imperfective зупиня́ти)

зупини́ти (canonical)
zupynýty (romanization)
зупиня́ти (imperfective)
зупини́ти (infinitive perfective)
зупини́ть (infinitive perfective)
зупи́нений (passive past perfective)
impersonal: зупи́нено (passive past perfective)
зупини́вши (adverbial past perfective)
зупиню́ (first-person future perfective singular)
зупи́ниш (future perfective second-person singular)
зупи́нить (future perfective singular third-person)
зупи́ним (first-person future perfective plural)
зупи́нимо (first-person future perfective plural)
зупи́ните (future perfective plural second-person)
зупи́нять (future perfective plural third-person)
зупині́м (first-person imperative plural)
зупині́мо (first-person imperative plural)
зупини́ (imperative second-person singular)
зупині́ть (imperative plural second-person)
зупини́в (masculine past singular)
зупини́ли (masculine past plural)
зупини́ла (feminine past singular)
зупини́ли (feminine past plural)
зупини́ло (neuter past singular)
зупини́ли (neuter past plural)

Uk-зупинити.ogg


зупинитися

зупини́тися • (zupynýtysja) pf (imperfective зупиня́тися)

зупини́тися (canonical)
zupynýtysja (romanization)
зупиня́тися (imperfective)
зупини́тися (infinitive perfective)
зупини́тись (infinitive perfective)
зупини́ться (infinitive perfective)
зупини́вшись (adverbial past perfective)
зупиню́ся (first-person future perfective singular)
зупиню́сь (first-person future perfective singular)
зупини́шся (future perfective second-person singular)
зупини́ться (future perfective singular third-person)
зупини́мся (first-person future perfective plural)
зупинимо́ся (first-person future perfective plural)
зупинимо́сь (first-person future perfective plural)
зупините́ся (future perfective plural second-person)
зупините́сь (future perfective plural second-person)
зупиня́ться (future perfective plural third-person)
зупині́мся (first-person imperative plural)
зупині́мося (first-person imperative plural)
зупині́мось (first-person imperative plural)
зупини́ся (imperative second-person singular)
зупини́сь (imperative second-person singular)
зупині́ться (imperative plural second-person)
зупини́вся (masculine past singular)
зупини́всь (masculine past singular)
зупини́лися (masculine past plural)
зупини́лись (masculine past plural)
зупини́лася (feminine past singular)
зупини́лась (feminine past singular)
зупини́лися (feminine past plural)
зупини́лись (feminine past plural)
зупини́лося (neuter past singular)
зупини́лось (neuter past singular)
зупини́лися (neuter past plural)
зупини́лись (neuter past plural)

uk-conj

зупини́тися<4b.pf>

Uk-зупинитися.ogg


скоблити

uk-verb

скобли́ти • (skoblýty) impf (perfective зіскобли́ти)

скобли́ти (canonical)
skoblýty (romanization)
зіскобли́ти (perfective)
скобли́ти (infinitive perfective)
скобли́ть (infinitive perfective)
ско́блений (passive past perfective)
impersonal: ско́блено (passive past perfective)
скобли́вши (adverbial past perfective)
скоблю́ (first-person future perfective singular)
скобли́ш (future perfective second-person singular)
скобли́ть (future perfective singular third-person)
скобли́м (first-person future perfective plural)
скоблимо́ (first-person future perfective plural)
скоблите́ (future perfective plural second-person)
скобля́ть (future perfective plural third-person)
скоблі́м (first-person imperative plural)
скоблі́мо (first-person imperative plural)
скобли́ (imperative second-person singular)
скоблі́ть (imperative plural second-person)
скобли́в (masculine past singular)
скобли́ли (masculine past plural)
скобли́ла (feminine past singular)
скобли́ли (feminine past plural)
скобли́ло (neuter past singular)
скобли́ли (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *skobľiti (“to carve, to delve with a tool”). By surface analysis, ско́бель (skóbelʹ) + -ити (-yty).


зупиняти

uk-verb

зупиня́ти • (zupynjáty) impf (perfective зупини́ти)

зупиня́ти (canonical)
zupynjáty (romanization)
зупини́ти (perfective)
зупиня́ти (imperfective infinitive)
зупиня́ть (imperfective infinitive)
зупиня́ючи (adverbial imperfective present)
зупиня́вши (adverbial imperfective past)
зупиня́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зупиня́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зупиня́ть (first-person future imperfective singular)
зупиня́тиму (first-person future imperfective singular)
зупиня́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зупиня́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зупиня́ть (future imperfective second-person singular)
зупиня́тимеш (future imperfective second-person singular)
зупиня́є (imperfective present singular third-person)
бу́де зупиня́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зупиня́ть (future imperfective singular third-person)
зупиня́тиме (future imperfective singular third-person)
зупиня́єм (first-person imperfective plural present)
зупиня́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зупиня́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зупиня́ть (first-person future imperfective plural)
зупиня́тимемо (first-person future imperfective plural)
зупиня́тимем (first-person future imperfective plural)
зупиня́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зупиня́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зупиня́ть (future imperfective plural second-person)
зупиня́тимете (future imperfective plural second-person)
зупиня́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зупиня́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зупиня́ть (future imperfective plural third-person)
зупиня́тимуть (future imperfective plural third-person)
зупиня́ймо (first-person imperative plural)
зупиня́й (imperative second-person singular)
зупиня́йте (imperative plural second-person)
зупиня́в (masculine past singular)
зупиня́ли (masculine past plural)
зупиня́ла (feminine past singular)
зупиня́ли (feminine past plural)
зупиня́ло (neuter past singular)
зупиня́ли (neuter past plural)

Uk-зупиняти.ogg


телефонувати

телефонува́ти

зателефонува́ти

телефонува́ти • (telefonuváty) impf or pf (perfective зателефонува́ти)

телефонува́ти (canonical)
telefonuváty (romanization)
зателефонува́ти (perfective)
телефонува́ти (infinitive)
телефонува́ть (infinitive)
телефону́ючи (adverbial present)
телефонува́вши (adverbial past)
телефону́ю (first-person future singular)
бу́ду телефонува́ти (first-person singular)
бу́ду телефонува́ть (first-person singular)
телефонува́тиму (first-person singular)
телефону́єш (future second-person singular)
бу́деш телефонува́ти (second-person singular)
бу́деш телефонува́ть (second-person singular)
телефонува́тимеш (second-person singular)
телефону́є (future singular third-person)
бу́де телефонува́ти (singular third-person)
бу́де телефонува́ть (singular third-person)
телефонува́тиме (singular third-person)
телефону́єм (first-person future plural)
телефону́ємо (first-person future plural)
бу́демо телефонува́ти (first-person plural)
бу́демо телефонува́ть (first-person plural)
телефонува́тимемо (first-person plural)
телефонува́тимем (first-person plural)
телефону́єте (future plural second-person)
бу́дете телефонува́ти (plural second-person)
бу́дете телефонува́ть (plural second-person)
телефонува́тимете (plural second-person)
телефону́ють (future plural third-person)
бу́дуть телефонува́ти (plural third-person)
бу́дуть телефонува́ть (plural third-person)
телефонува́тимуть (plural third-person)
телефону́ймо (first-person imperative plural)
телефону́й (imperative second-person singular)
телефону́йте (imperative plural second-person)
телефонува́в (masculine past singular)
телефонува́ли (masculine past plural)
телефонува́ла (feminine past singular)
телефонува́ли (feminine past plural)
телефонува́ло (neuter past singular)
телефонува́ли (neuter past plural)

Uk-телефонувати.ogg

From телефо́н (telefón) + -увати (-uvaty).


зупинятися

зупиня́тися • (zupynjátysja) impf (perfective зупини́тися)

зупиня́тися (canonical)
zupynjátysja (romanization)
зупини́тися (perfective)
зупиня́тися (imperfective infinitive)
зупиня́тись (imperfective infinitive)
зупиня́ться (imperfective infinitive)
зупиня́ючись (adverbial imperfective present)
зупиня́вшись (adverbial imperfective past)
зупиня́юся (first-person imperfective present singular)
зупиня́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду зупиня́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду зупиня́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду зупиня́ться (first-person future imperfective singular)
зупиня́тимусь (first-person future imperfective singular)
зупиня́тимуся (first-person future imperfective singular)
зупиня́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш зупиня́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш зупиня́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш зупиня́ться (future imperfective second-person singular)
зупиня́тимешся (future imperfective second-person singular)
зупиня́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де зупиня́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де зупиня́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де зупиня́ться (future imperfective singular third-person)
зупиня́тиметься (future imperfective singular third-person)
зупиня́ємся (first-person imperfective plural present)
зупиня́ємося (first-person imperfective plural present)
зупиня́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо зупиня́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо зупиня́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо зупиня́ться (first-person future imperfective plural)
зупиня́тимемось (first-person future imperfective plural)
зупиня́тимемося (first-person future imperfective plural)
зупиня́тимемся (first-person future imperfective plural)
зупиня́єтеся (imperfective plural present second-person)
зупиня́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете зупиня́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете зупиня́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете зупиня́ться (future imperfective plural second-person)
зупиня́тиметесь (future imperfective plural second-person)
зупиня́тиметеся (future imperfective plural second-person)
зупиня́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зупиня́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зупиня́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зупиня́ться (future imperfective plural third-person)
зупиня́тимуться (future imperfective plural third-person)
зупиня́ймося (first-person imperative plural)
зупиня́ймось (first-person imperative plural)
зупиня́йся (imperative second-person singular)
зупиня́йсь (imperative second-person singular)
зупиня́йтеся (imperative plural second-person)
зупиня́йтесь (imperative plural second-person)
зупиня́вся (masculine past singular)
зупиня́всь (masculine past singular)
зупиня́лися (masculine past plural)
зупиня́лись (masculine past plural)
зупиня́лася (feminine past singular)
зупиня́лась (feminine past singular)
зупиня́лися (feminine past plural)
зупиня́лись (feminine past plural)
зупиня́лося (neuter past singular)
зупиня́лось (neuter past singular)
зупиня́лися (neuter past plural)
зупиня́лись (neuter past plural)

uk-conj

зупиня́тися<1a.impf>

Uk-зупинятися.ogg

зупиня́ти зупиняти#Ukrainian


розповісти

uk-verb

розповіда́ти

розповісти́ or розпові́сти • (rozpovistý or rozpovísty) pf (imperfective розповіда́ти)

розповісти́ (canonical)
розпові́сти (canonical)
rozpovistý (romanization)
rozpovísty (romanization)
розповіда́ти (imperfective)
розповісти́ (infinitive perfective)
розпові́сти (infinitive perfective)
розпові́вши (adverbial past perfective)
розпові́м (first-person future perfective singular)
розповіси́ (future perfective second-person singular)
розпові́сть (future perfective singular third-person)
розповімо́ (first-person future perfective plural)
розповісте́ (future perfective plural second-person)
розповідя́ть (future perfective plural third-person)
розпові́джмо (first-person imperative plural)
розпові́жмо (first-person imperative plural)
розпові́дж (imperative second-person singular)
розпові́ж (imperative second-person singular)
розпові́джте (imperative plural second-person)
розпові́жте (imperative plural second-person)
розпові́в (masculine past singular)
розповіли́ (masculine past plural)
розповіла́ (feminine past singular)
розповіли́ (feminine past plural)
розповіло́ (neuter past singular)
розповіли́ (neuter past plural)

Uk-розповісти.ogg

From роз- (roz-) + повісти́ (povistý). Compare Polish rozpowiedzieć.


розповідати

розповіда́ти

розповіда́ти • (rozpovidáty) impf (perfective розповісти́)

розповіда́ти (canonical)
rozpovidáty (romanization)
розповісти́ (perfective)
розповіда́ти (imperfective infinitive)
розповіда́ть (imperfective infinitive)
розповіда́ючи (adverbial imperfective present)
розповіда́вши (adverbial imperfective past)
розповіда́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розповіда́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду розповіда́ть (first-person future imperfective singular)
розповіда́тиму (first-person future imperfective singular)
розповіда́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розповіда́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш розповіда́ть (future imperfective second-person singular)
розповіда́тимеш (future imperfective second-person singular)
розповіда́є (imperfective present singular third-person)
бу́де розповіда́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де розповіда́ть (future imperfective singular third-person)
розповіда́тиме (future imperfective singular third-person)
розповіда́єм (first-person imperfective plural present)
розповіда́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розповіда́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо розповіда́ть (first-person future imperfective plural)
розповіда́тимемо (first-person future imperfective plural)
розповіда́тимем (first-person future imperfective plural)
розповіда́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розповіда́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете розповіда́ть (future imperfective plural second-person)
розповіда́тимете (future imperfective plural second-person)
розповіда́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розповіда́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розповіда́ть (future imperfective plural third-person)
розповіда́тимуть (future imperfective plural third-person)
розповіда́ймо (first-person imperative plural)
розповіда́й (imperative second-person singular)
розповіда́йте (imperative plural second-person)
розповіда́в (masculine past singular)
розповіда́ли (masculine past plural)
розповіда́ла (feminine past singular)
розповіда́ли (feminine past plural)
розповіда́ло (neuter past singular)
розповіда́ли (neuter past plural)

Uk-розповідати.ogg

From роз- (roz-) + повіда́ти (povidáty). Compare Polish rozpowiadać.


дихати

ди́хати (canonical)
dýxaty (romanization)
ди́хати (imperfective infinitive)
ди́хать (imperfective infinitive)
ди́хаючи (adverbial imperfective present)
ди́шучи (adverbial imperfective present)
ди́хавши (adverbial imperfective past)
ди́хаю (first-person imperfective present singular)
ди́шу (first-person imperfective present singular)
бу́ду ди́хати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ди́хать (first-person future imperfective singular)
ди́хатиму (first-person future imperfective singular)
ди́хаєш (imperfective present second-person singular)
ди́шеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ди́хати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ди́хать (future imperfective second-person singular)
ди́хатимеш (future imperfective second-person singular)
ди́хає (imperfective present singular third-person)
ди́ше (imperfective present singular third-person)
бу́де ди́хати (future imperfective singular third-person)
бу́де ди́хать (future imperfective singular third-person)
ди́хатиме (future imperfective singular third-person)
ди́хаєм (first-person imperfective plural present)
ди́хаємо (first-person imperfective plural present)
ди́шем (first-person imperfective plural present)
ди́шемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ди́хати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ди́хать (first-person future imperfective plural)
ди́хатимемо (first-person future imperfective plural)
ди́хатимем (first-person future imperfective plural)
ди́хаєте (imperfective plural present second-person)
ди́шете (imperfective plural present second-person)
бу́дете ди́хати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ди́хать (future imperfective plural second-person)
ди́хатимете (future imperfective plural second-person)
ди́хають (imperfective plural present third-person)
ди́шуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ди́хати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ди́хать (future imperfective plural third-person)
ди́хатимуть (future imperfective plural third-person)
ди́хаймо (first-person imperative plural)
ди́шмо (first-person imperative plural)
ди́хай (imperative second-person singular)
диш (imperative second-person singular)
ди́хайте (imperative plural second-person)
ди́ште (imperative plural second-person)
ди́хав (masculine past singular)
ди́хали (masculine past plural)
ди́хала (feminine past singular)
ди́хали (feminine past plural)
ди́хало (neuter past singular)
ди́хали (neuter past plural)

Я не мо́жу ди́хати. ― Ja ne móžu dýxaty. ― I can't breathe.


торкнути

торкну́ти • (torknúty) pf (imperfective торка́ти)

торкну́ти (canonical)
torknúty (romanization)
торка́ти (imperfective)
торкну́ти (infinitive perfective)
торкну́ть (infinitive perfective)
то́ркнений (passive past perfective)
то́ркнутий (passive past perfective)
tórknenyj (passive past perfective)
tórknutyj (passive past perfective)
impersonal: то́ркнено (passive past perfective)
то́ркнуто (passive past perfective)
tórkneno (passive past perfective)
tórknuto (passive past perfective)
торкну́вши (adverbial past perfective)
торкну́ (first-person future perfective singular)
торкне́ш (future perfective second-person singular)
торкне́ (future perfective singular third-person)
торкне́м (first-person future perfective plural)
торкнемо́ (first-person future perfective plural)
торкнете́ (future perfective plural second-person)
торкну́ть (future perfective plural third-person)
торкні́м (first-person imperative plural)
торкні́мо (first-person imperative plural)
торкни́ (imperative second-person singular)
торкні́ть (imperative plural second-person)
торкну́в (masculine past singular)
торкну́ли (masculine past plural)
торкну́ла (feminine past singular)
торкну́ли (feminine past plural)
торкну́ло (neuter past singular)
торкну́ли (neuter past plural)

Uk-торкнути.ogg


доторкнутися

доторкну́тися

доторка́тися

дото́ркуватися

доторкну́тися • (dotorknútysja) pf (imperfective доторка́тися or дото́ркуватися)

доторкну́тися (canonical)
dotorknútysja (romanization)
доторка́тися (imperfective)
дото́ркуватися (imperfective)
доторкну́тися (infinitive perfective)
доторкну́тись (infinitive perfective)
доторкну́ться (infinitive perfective)
доторкну́вшись (adverbial past perfective)
доторкну́ся (first-person future perfective singular)
доторкну́сь (first-person future perfective singular)
доторкне́шся (future perfective second-person singular)
доторкне́ться (future perfective singular third-person)
доторкне́мся (first-person future perfective plural)
доторкнемо́ся (first-person future perfective plural)
доторкнемо́сь (first-person future perfective plural)
доторкнете́ся (future perfective plural second-person)
доторкнете́сь (future perfective plural second-person)
доторкну́ться (future perfective plural third-person)
доторкні́мся (first-person imperative plural)
доторкні́мося (first-person imperative plural)
доторкні́мось (first-person imperative plural)
доторкни́ся (imperative second-person singular)
доторкни́сь (imperative second-person singular)
доторкні́ться (imperative plural second-person)
доторкну́вся (masculine past singular)
доторкну́всь (masculine past singular)
доторкну́лися (masculine past plural)
доторкну́лись (masculine past plural)
доторкну́лася (feminine past singular)
доторкну́лась (feminine past singular)
доторкну́лися (feminine past plural)
доторкну́лись (feminine past plural)
доторкну́лося (neuter past singular)
доторкну́лось (neuter past singular)
доторкну́лися (neuter past plural)
доторкну́лись (neuter past plural)

uk-conj

доторкну́тися<3b.pf>

Uk-доторкнутися.ogg


торкати

uk-verb

торка́ти • (torkáty) impf (perfective торкну́ти)

торка́ти (canonical)
torkáty (romanization)
торкну́ти (perfective)
торка́ти (imperfective infinitive)
торка́ть (imperfective infinitive)
то́рканий (imperfective passive past)
impersonal: то́ркано (imperfective passive past)
торка́ючи (adverbial imperfective present)
торка́вши (adverbial imperfective past)
торка́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду торка́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду торка́ть (first-person future imperfective singular)
торка́тиму (first-person future imperfective singular)
торка́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш торка́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш торка́ть (future imperfective second-person singular)
торка́тимеш (future imperfective second-person singular)
торка́є (imperfective present singular third-person)
бу́де торка́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де торка́ть (future imperfective singular third-person)
торка́тиме (future imperfective singular third-person)
торка́єм (first-person imperfective plural present)
торка́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо торка́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо торка́ть (first-person future imperfective plural)
торка́тимемо (first-person future imperfective plural)
торка́тимем (first-person future imperfective plural)
торка́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете торка́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете торка́ть (future imperfective plural second-person)
торка́тимете (future imperfective plural second-person)
торка́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть торка́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть торка́ть (future imperfective plural third-person)
торка́тимуть (future imperfective plural third-person)
торка́ймо (first-person imperative plural)
торка́й (imperative second-person singular)
торка́йте (imperative plural second-person)
торка́в (masculine past singular)
торка́ли (masculine past plural)
торка́ла (feminine past singular)
торка́ли (feminine past plural)
торка́ло (neuter past singular)
торка́ли (neuter past plural)

Uk-торкати.ogg

Ти торка́єш мене́ свої́ми словам́и.


торкатися

торка́тися • (torkátysja) impf (perfective торкну́тися)

торка́тися (canonical)
torkátysja (romanization)
торкну́тися (perfective)
торка́тися (imperfective infinitive)
торка́тись (imperfective infinitive)
торка́ться (imperfective infinitive)
торка́ючись (adverbial imperfective present)
торка́вшись (adverbial imperfective past)
торка́юся (first-person imperfective present singular)
торка́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду торка́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду торка́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду торка́ться (first-person future imperfective singular)
торка́тимусь (first-person future imperfective singular)
торка́тимуся (first-person future imperfective singular)
торка́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш торка́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш торка́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш торка́ться (future imperfective second-person singular)
торка́тимешся (future imperfective second-person singular)
торка́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де торка́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де торка́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де торка́ться (future imperfective singular third-person)
торка́тиметься (future imperfective singular third-person)
торка́ємся (first-person imperfective plural present)
торка́ємося (first-person imperfective plural present)
торка́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо торка́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо торка́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо торка́ться (first-person future imperfective plural)
торка́тимемось (first-person future imperfective plural)
торка́тимемося (first-person future imperfective plural)
торка́тимемся (first-person future imperfective plural)
торка́єтеся (imperfective plural present second-person)
торка́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете торка́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете торка́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете торка́ться (future imperfective plural second-person)
торка́тиметесь (future imperfective plural second-person)
торка́тиметеся (future imperfective plural second-person)
торка́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть торка́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть торка́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть торка́ться (future imperfective plural third-person)
торка́тимуться (future imperfective plural third-person)
торка́ймося (first-person imperative plural)
торка́ймось (first-person imperative plural)
торка́йся (imperative second-person singular)
торка́йсь (imperative second-person singular)
торка́йтеся (imperative plural second-person)
торка́йтесь (imperative plural second-person)
торка́вся (masculine past singular)
торка́всь (masculine past singular)
торка́лися (masculine past plural)
торка́лись (masculine past plural)
торка́лася (feminine past singular)
торка́лась (feminine past singular)
торка́лися (feminine past plural)
торка́лись (feminine past plural)
торка́лося (neuter past singular)
торка́лось (neuter past singular)
торка́лися (neuter past plural)
торка́лись (neuter past plural)

uk-conj

торка́тися<1a.impf>

Uk-торкатися.ogg


доторкатися

uk-verb

доторка́тися

доторкну́тися

доторка́тися • (dotorkátysja) impf (perfective доторкну́тися)

доторка́тися (canonical)
dotorkátysja (romanization)
доторкну́тися (perfective)
доторка́тися (imperfective infinitive)
доторка́тись (imperfective infinitive)
доторка́ться (imperfective infinitive)
доторка́ючись (adverbial imperfective present)
доторка́вшись (adverbial imperfective past)
доторка́юся (first-person imperfective present singular)
доторка́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду доторка́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду доторка́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду доторка́ться (first-person future imperfective singular)
доторка́тимусь (first-person future imperfective singular)
доторка́тимуся (first-person future imperfective singular)
доторка́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш доторка́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш доторка́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш доторка́ться (future imperfective second-person singular)
доторка́тимешся (future imperfective second-person singular)
доторка́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де доторка́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де доторка́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де доторка́ться (future imperfective singular third-person)
доторка́тиметься (future imperfective singular third-person)
доторка́ємся (first-person imperfective plural present)
доторка́ємося (first-person imperfective plural present)
доторка́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо доторка́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо доторка́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо доторка́ться (first-person future imperfective plural)
доторка́тимемось (first-person future imperfective plural)
доторка́тимемося (first-person future imperfective plural)
доторка́тимемся (first-person future imperfective plural)
доторка́єтеся (imperfective plural present second-person)
доторка́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете доторка́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете доторка́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете доторка́ться (future imperfective plural second-person)
доторка́тиметесь (future imperfective plural second-person)
доторка́тиметеся (future imperfective plural second-person)
доторка́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть доторка́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть доторка́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть доторка́ться (future imperfective plural third-person)
доторка́тимуться (future imperfective plural third-person)
доторка́ймося (first-person imperative plural)
доторка́ймось (first-person imperative plural)
доторка́йся (imperative second-person singular)
доторка́йсь (imperative second-person singular)
доторка́йтеся (imperative plural second-person)
доторка́йтесь (imperative plural second-person)
доторка́вся (masculine past singular)
доторка́всь (masculine past singular)
доторка́лися (masculine past plural)
доторка́лись (masculine past plural)
доторка́лася (feminine past singular)
доторка́лась (feminine past singular)
доторка́лися (feminine past plural)
доторка́лись (feminine past plural)
доторка́лося (neuter past singular)
доторка́лось (neuter past singular)
доторка́лися (neuter past plural)
доторка́лись (neuter past plural)

uk-conj

доторка́тися<1a.impf>


торкнутися

uk-verb

торкну́тися • (torknútysja) pf (imperfective торка́тися)

торкну́тися (canonical)
torknútysja (romanization)
торка́тися (imperfective)
торкну́тися (infinitive perfective)
торкну́тись (infinitive perfective)
торкну́ться (infinitive perfective)
торкну́вшись (adverbial past perfective)
торкну́ся (first-person future perfective singular)
торкну́сь (first-person future perfective singular)
торкне́шся (future perfective second-person singular)
торкне́ться (future perfective singular third-person)
торкне́мся (first-person future perfective plural)
торкнемо́ся (first-person future perfective plural)
торкнемо́сь (first-person future perfective plural)
торкнете́ся (future perfective plural second-person)
торкнете́сь (future perfective plural second-person)
торкну́ться (future perfective plural third-person)
торкні́мся (first-person imperative plural)
торкні́мося (first-person imperative plural)
торкні́мось (first-person imperative plural)
торкни́ся (imperative second-person singular)
торкни́сь (imperative second-person singular)
торкні́ться (imperative plural second-person)
торкну́вся (masculine past singular)
торкну́всь (masculine past singular)
торкну́лися (masculine past plural)
торкну́лись (masculine past plural)
торкну́лася (feminine past singular)
торкну́лась (feminine past singular)
торкну́лися (feminine past plural)
торкну́лись (feminine past plural)
торкну́лося (neuter past singular)
торкну́лось (neuter past singular)
торкну́лися (neuter past plural)
торкну́лись (neuter past plural)

uk-conj

торкну́тися<3b.pf>

Uk-торкнутися.ogg


завважити

uk-verb

завва́жувати

завва́жити • (zavvážyty) pf (imperfective завва́жувати)

завва́жити (canonical)
zavvážyty (romanization)
завва́жувати (imperfective)
завва́жити (infinitive perfective)
завва́жить (infinitive perfective)
завва́жений (passive past perfective)
impersonal: завва́жено (passive past perfective)
завва́живши (adverbial past perfective)
завва́жу (first-person future perfective singular)
завва́жиш (future perfective second-person singular)
завва́жить (future perfective singular third-person)
завва́жим (first-person future perfective plural)
завва́жимо (first-person future perfective plural)
завва́жите (future perfective plural second-person)
завва́жать (future perfective plural third-person)
завва́жмо (first-person imperative plural)
завва́ж (imperative second-person singular)
завва́жте (imperative plural second-person)
завва́жив (masculine past singular)
завва́жили (masculine past plural)
завва́жила (feminine past singular)
завва́жили (feminine past plural)
завва́жило (neuter past singular)
завва́жили (neuter past plural)

заува́жити зауважити#Ukrainian

Alternative form of заува́жити pf (zauvážyty)


відчути

відчу́ти • (vidčúty) pf (imperfective відчува́ти)

відчу́ти (canonical)
vidčúty (romanization)
відчува́ти (imperfective)
відчу́ти (infinitive perfective)
відчу́ть (infinitive perfective)
відчу́тий (passive past perfective)
impersonal: відчу́то (passive past perfective)
відчу́вши (adverbial past perfective)
відчу́ю (first-person future perfective singular)
відчу́єш (future perfective second-person singular)
відчу́є (future perfective singular third-person)
відчу́єм (first-person future perfective plural)
відчу́ємо (first-person future perfective plural)
відчу́єте (future perfective plural second-person)
відчу́ють (future perfective plural third-person)
відчу́ймо (first-person imperative plural)
відчу́й (imperative second-person singular)
відчу́йте (imperative plural second-person)
відчу́в (masculine past singular)
відчу́ли (masculine past plural)
відчу́ла (feminine past singular)
відчу́ли (feminine past plural)
відчу́ло (neuter past singular)
відчу́ли (neuter past plural)

Uk-відчути.ogg


завважувати

завва́жувати

завва́жувати • (zavvážuvaty) impf (perfective завва́жити)

завва́жувати (canonical)
zavvážuvaty (romanization)
завва́жити (perfective)
завва́жувати (imperfective infinitive)
завва́жувать (imperfective infinitive)
завва́жуючи (adverbial imperfective present)
завва́жувавши (adverbial imperfective past)
завва́жую (first-person imperfective present singular)
бу́ду завва́жувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду завва́жувать (first-person future imperfective singular)
завва́жуватиму (first-person future imperfective singular)
завва́жуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш завва́жувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш завва́жувать (future imperfective second-person singular)
завва́жуватимеш (future imperfective second-person singular)
завва́жує (imperfective present singular third-person)
бу́де завва́жувати (future imperfective singular third-person)
бу́де завва́жувать (future imperfective singular third-person)
завва́жуватиме (future imperfective singular third-person)
завва́жуєм (first-person imperfective plural present)
завва́жуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо завва́жувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо завва́жувать (first-person future imperfective plural)
завва́жуватимемо (first-person future imperfective plural)
завва́жуватимем (first-person future imperfective plural)
завва́жуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете завва́жувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете завва́жувать (future imperfective plural second-person)
завва́жуватимете (future imperfective plural second-person)
завва́жують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть завва́жувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть завва́жувать (future imperfective plural third-person)
завва́жуватимуть (future imperfective plural third-person)
завва́жуймо (first-person imperative plural)
завва́жуй (imperative second-person singular)
завва́жуйте (imperative plural second-person)
завва́жував (masculine past singular)
завва́жували (masculine past plural)
завва́жувала (feminine past singular)
завва́жували (feminine past plural)
завва́жувало (neuter past singular)
завва́жували (neuter past plural)

[zɐˈʋːaʒʊʋɐte]

заува́жувати зауважувати#Ukrainian

Alternative form of заува́жувати impf (zauvážuvaty)


відчувати

відчува́ти • (vidčuváty) impf (perfective відчу́ти)

відчува́ти (canonical)
vidčuváty (romanization)
відчу́ти (perfective)
відчува́ти (imperfective infinitive)
відчува́ть (imperfective infinitive)
відчува́ючи (adverbial imperfective present)
відчува́вши (adverbial imperfective past)
відчува́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відчува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відчува́ть (first-person future imperfective singular)
відчува́тиму (first-person future imperfective singular)
відчува́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відчува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відчува́ть (future imperfective second-person singular)
відчува́тимеш (future imperfective second-person singular)
відчува́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відчува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відчува́ть (future imperfective singular third-person)
відчува́тиме (future imperfective singular third-person)
відчува́єм (first-person imperfective plural present)
відчува́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відчува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відчува́ть (first-person future imperfective plural)
відчува́тимемо (first-person future imperfective plural)
відчува́тимем (first-person future imperfective plural)
відчува́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відчува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відчува́ть (future imperfective plural second-person)
відчува́тимете (future imperfective plural second-person)
відчува́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відчува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відчува́ть (future imperfective plural third-person)
відчува́тимуть (future imperfective plural third-person)
відчува́ймо (first-person imperative plural)
відчува́й (imperative second-person singular)
відчува́йте (imperative plural second-person)
відчува́в (masculine past singular)
відчува́ли (masculine past plural)
відчува́ла (feminine past singular)
відчува́ли (feminine past plural)
відчува́ло (neuter past singular)
відчува́ли (neuter past plural)

[ʋʲid͡ʒt͡ʃʊˈʋate]

Uk-відчувати.ogg

Я відчува́ю біль. ― Ja vidčuváju bilʹ. ― I am feeling pain.

Я відчува́ю себе́ кра́ще. ― Ja vidčuváju sebé krášče. ― I feel better.

Будь гото́вим відчува́ти себе́ некомфо́ртно.

Budʹ hotóvym vidčuváty sebé nekomfórtno.

Мені́ важли́во відчува́ти себе́ потрі́бною.


двигати

дви́гати • (dvýhaty) impf (perfective дви́нути or двигну́ти)

дви́гати (canonical)
dvýhaty (romanization)
дви́нути (perfective)
двигну́ти (perfective)
дви́гати (imperfective infinitive)
дви́гать (imperfective infinitive)
дви́гаючи (adverbial imperfective present)
дви́гавши (adverbial imperfective past)
дви́гаю (first-person imperfective present singular)
бу́ду дви́гати (first-person future imperfective singular)
бу́ду дви́гать (first-person future imperfective singular)
дви́гатиму (first-person future imperfective singular)
дви́гаєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дви́гати (future imperfective second-person singular)
бу́деш дви́гать (future imperfective second-person singular)
дви́гатимеш (future imperfective second-person singular)
дви́гає (imperfective present singular third-person)
бу́де дви́гати (future imperfective singular third-person)
бу́де дви́гать (future imperfective singular third-person)
дви́гатиме (future imperfective singular third-person)
дви́гаєм (first-person imperfective plural present)
дви́гаємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дви́гати (first-person future imperfective plural)
бу́демо дви́гать (first-person future imperfective plural)
дви́гатимемо (first-person future imperfective plural)
дви́гатимем (first-person future imperfective plural)
дви́гаєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете дви́гати (future imperfective plural second-person)
бу́дете дви́гать (future imperfective plural second-person)
дви́гатимете (future imperfective plural second-person)
дви́гають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дви́гати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дви́гать (future imperfective plural third-person)
дви́гатимуть (future imperfective plural third-person)
дви́гаймо (first-person imperative plural)
дви́гай (imperative second-person singular)
дви́гайте (imperative plural second-person)
дви́гав (masculine past singular)
дви́гали (masculine past plural)
дви́гала (feminine past singular)
дви́гали (feminine past plural)
дви́гало (neuter past singular)
дви́гали (neuter past plural)

Uk-двигати.ogg


перекласти

переклада́ти

перекла́сти • (pereklásty) pf (imperfective переклада́ти)

перекла́сти (canonical)
pereklásty (romanization)
переклада́ти (imperfective)
перекла́сти (infinitive perfective)
перекла́дений (passive past perfective)
impersonal: перекла́дено (passive past perfective)
перекла́вши (adverbial past perfective)
перекладу́ (first-person future perfective singular)
перекладе́ш (future perfective second-person singular)
перекладе́ (future perfective singular third-person)
перекладе́м (first-person future perfective plural)
перекладемо́ (first-person future perfective plural)
перекладете́ (future perfective plural second-person)
перекладу́ть (future perfective plural third-person)
перекладі́м (first-person imperative plural)
перекладі́мо (first-person imperative plural)
переклади́ (imperative second-person singular)
перекладі́ть (imperative plural second-person)
перекла́в (masculine past singular)
перекла́ли (masculine past plural)
перекла́ла (feminine past singular)
перекла́ли (feminine past plural)
перекла́ло (neuter past singular)
перекла́ли (neuter past plural)

Uk-перекласти.ogg

пере- (pere-, “over, across”) + кла́сти (klásty, “to put, to place”)

af

Перекладі́ть, будь ла́ска, це ре́чення. (formal or addressing a group of people)


перекладати

uk-verb

переклада́ти

переклада́ти • (perekladáty) impf (perfective перекла́сти)

переклада́ти (canonical)
perekladáty (romanization)
перекла́сти (perfective)
переклада́ти (imperfective infinitive)
переклада́ть (imperfective infinitive)
переклада́ючи (adverbial imperfective present)
переклада́вши (adverbial imperfective past)
переклада́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду переклада́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду переклада́ть (first-person future imperfective singular)
переклада́тиму (first-person future imperfective singular)
переклада́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш переклада́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш переклада́ть (future imperfective second-person singular)
переклада́тимеш (future imperfective second-person singular)
переклада́є (imperfective present singular third-person)
бу́де переклада́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де переклада́ть (future imperfective singular third-person)
переклада́тиме (future imperfective singular third-person)
переклада́єм (first-person imperfective plural present)
переклада́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо переклада́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо переклада́ть (first-person future imperfective plural)
переклада́тимемо (first-person future imperfective plural)
переклада́тимем (first-person future imperfective plural)
переклада́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете переклада́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете переклада́ть (future imperfective plural second-person)
переклада́тимете (future imperfective plural second-person)
переклада́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть переклада́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть переклада́ть (future imperfective plural third-person)
переклада́тимуть (future imperfective plural third-person)
переклада́ймо (first-person imperative plural)
переклада́й (imperative second-person singular)
переклада́йте (imperative plural second-person)
переклада́в (masculine past singular)
переклада́ли (masculine past plural)
переклада́ла (feminine past singular)
переклада́ли (feminine past plural)
переклада́ло (neuter past singular)
переклада́ли (neuter past plural)

Uk-перекладати.ogg

From переклад- (pereklad-) + -а́ти (-áty). Compare Belarusian пераклада́ць (pjerakladácʹ), Polish przekładać, Russian перекла́дывать (perekládyvatʹ).

af

перекла́сти<alt:переклад->

cog

пераклада́ць

перекла́дывать

Вона́ переклада́є з німе́цької.


смердіти

смерді́ти (canonical)
smerdíty (romanization)
смерді́ти (imperfective infinitive)
смерді́ть (imperfective infinitive)
смердячи́ (adverbial imperfective present)
смерді́вши (adverbial imperfective past)
смерджу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду смерді́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду смерді́ть (first-person future imperfective singular)
смерді́тиму (first-person future imperfective singular)
смерди́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш смерді́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш смерді́ть (future imperfective second-person singular)
смерді́тимеш (future imperfective second-person singular)
смерди́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де смерді́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де смерді́ть (future imperfective singular third-person)
смерді́тиме (future imperfective singular third-person)
смерди́м (first-person imperfective plural present)
смердимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо смерді́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо смерді́ть (first-person future imperfective plural)
смерді́тимемо (first-person future imperfective plural)
смерді́тимем (first-person future imperfective plural)
смердите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете смерді́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете смерді́ть (future imperfective plural second-person)
смерді́тимете (future imperfective plural second-person)
смердя́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть смерді́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть смерді́ть (future imperfective plural third-person)
смерді́тимуть (future imperfective plural third-person)
смерді́м (first-person imperative plural)
смерді́мо (first-person imperative plural)
смерди́ (imperative second-person singular)
смерді́ть (imperative plural second-person)
смерді́в (masculine past singular)
смерді́ли (masculine past plural)
смерді́ла (feminine past singular)
смерді́ли (feminine past plural)
смерді́ло (neuter past singular)
смерді́ли (neuter past plural)

From Old East Slavic смьрдѣти (smĭrděti), from Proto-Slavic *smьrdě̀ti, from Proto-Balto-Slavic *smirˀdḗˀtei.