накрити

накри́ти • (nakrýty) pf (imperfective накрива́ти)

накри́ти (canonical)
nakrýty (romanization)
накрива́ти (imperfective)
накри́ти (infinitive perfective)
накри́ть (infinitive perfective)
накри́тий (passive past perfective)
impersonal: накри́то (passive past perfective)
накри́вши (adverbial past perfective)
накри́ю (first-person future perfective singular)
накри́єш (future perfective second-person singular)
накри́є (future perfective singular third-person)
накри́єм (first-person future perfective plural)
накри́ємо (first-person future perfective plural)
накри́єте (future perfective plural second-person)
накри́ють (future perfective plural third-person)
накри́ймо (first-person imperative plural)
накри́й (imperative second-person singular)
накри́йте (imperative plural second-person)
накри́в (masculine past singular)
накри́ли (masculine past plural)
накри́ла (feminine past singular)
накри́ли (feminine past plural)
накри́ло (neuter past singular)
накри́ли (neuter past plural)

Uk-накрити.ogg

From на- (na-) + кри́ти (krýty). Compare Russian накры́ть (nakrýtʹ), Belarusian накры́ць (nakrýcʹ), Polish nakryć.

накри́ти стіл

накри́ти на стіл

to lay, to set (:table in preparation for a meal)

(military) to hit, to take out (:target from above with artillery fire or bombing)

(colloquial) to catch, to catch in the act, to nab (:wrongdoer)


попрощатися

uk-verb

попроща́тися

попроща́тися • (poproščátysja) pf

попроща́тися (canonical)
poproščátysja (romanization)
попроща́тися (imperfective infinitive)
попроща́тись (imperfective infinitive)
попроща́ться (imperfective infinitive)
попроща́ючись (adverbial imperfective present)
попроща́вшись (adverbial imperfective past)
попроща́юся (first-person imperfective present singular)
попроща́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду попроща́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду попроща́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду попроща́ться (first-person future imperfective singular)
попроща́тимусь (first-person future imperfective singular)
попроща́тимуся (first-person future imperfective singular)
попроща́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш попроща́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш попроща́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш попроща́ться (future imperfective second-person singular)
попроща́тимешся (future imperfective second-person singular)
попроща́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де попроща́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де попроща́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де попроща́ться (future imperfective singular third-person)
попроща́тиметься (future imperfective singular third-person)
попроща́ємся (first-person imperfective plural present)
попроща́ємося (first-person imperfective plural present)
попроща́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо попроща́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо попроща́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо попроща́ться (first-person future imperfective plural)
попроща́тимемось (first-person future imperfective plural)
попроща́тимемося (first-person future imperfective plural)
попроща́тимемся (first-person future imperfective plural)
попроща́єтеся (imperfective plural present second-person)
попроща́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете попроща́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете попроща́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете попроща́ться (future imperfective plural second-person)
попроща́тиметесь (future imperfective plural second-person)
попроща́тиметеся (future imperfective plural second-person)
попроща́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть попроща́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть попроща́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть попроща́ться (future imperfective plural third-person)
попроща́тимуться (future imperfective plural third-person)
попроща́ймося (first-person imperative plural)
попроща́ймось (first-person imperative plural)
попроща́йся (imperative second-person singular)
попроща́йсь (imperative second-person singular)
попроща́йтеся (imperative plural second-person)
попроща́йтесь (imperative plural second-person)
попроща́вся (masculine past singular)
попроща́всь (masculine past singular)
попроща́лися (masculine past plural)
попроща́лись (masculine past plural)
попроща́лася (feminine past singular)
попроща́лась (feminine past singular)
попроща́лися (feminine past plural)
попроща́лись (feminine past plural)
попроща́лося (neuter past singular)
попроща́лось (neuter past singular)
попроща́лися (neuter past plural)
попроща́лись (neuter past plural)

uk-conj

попроща́тися<1a.impf>

Uk-попрощатися.ogg

From по- (po-) + проща́тися (proščátysja), from проща́ти (proščáty) + -ся (-sja). Compare Russian попроща́ться (poproščátʹsja).

cog

попроща́ться

Ми попроща́лися з ним не так, як тре́ба було́ би.

2022 February 27, Vitaly Portnikov, “Людина зі свічкою”, in zbruc.eu:

We did not say goodbye to him the way we should have.

My poproščálysja z nym ne tak, jak tréba buló by.

to say goodbye, to bid farewell, to take one's leave (to/from somebody: + з + instrumental)


блефувати

блефува́ти (canonical)
blefuváty (romanization)
блефува́ти (imperfective infinitive)
блефува́ть (imperfective infinitive)
блефу́ючи (adverbial imperfective present)
блефува́вши (adverbial imperfective past)
блефу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду блефува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду блефува́ть (first-person future imperfective singular)
блефува́тиму (first-person future imperfective singular)
блефу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш блефува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш блефува́ть (future imperfective second-person singular)
блефува́тимеш (future imperfective second-person singular)
блефу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де блефува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де блефува́ть (future imperfective singular third-person)
блефува́тиме (future imperfective singular third-person)
блефу́єм (first-person imperfective plural present)
блефу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо блефува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо блефува́ть (first-person future imperfective plural)
блефува́тимемо (first-person future imperfective plural)
блефува́тимем (first-person future imperfective plural)
блефу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете блефува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете блефува́ть (future imperfective plural second-person)
блефува́тимете (future imperfective plural second-person)
блефу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть блефува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть блефува́ть (future imperfective plural third-person)
блефува́тимуть (future imperfective plural third-person)
блефу́ймо (first-person imperative plural)
блефу́й (imperative second-person singular)
блефу́йте (imperative plural second-person)
блефува́в (masculine past singular)
блефува́ли (masculine past plural)
блефува́ла (feminine past singular)
блефува́ли (feminine past plural)
блефува́ло (neuter past singular)
блефува́ли (neuter past plural)

From блеф (blef) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian блефова́ть (blefovátʹ), Polish blefować.

(card games) to bluff (to give the impression that one's hand is stronger than it is)

(by extension) to bluff (to give a false impression of strength or temerity in order to gain some advantage)


закопувати

uk-verb

зако́пувати • (zakópuvaty) impf (perfective закопа́ти)

зако́пувати (canonical)
zakópuvaty (romanization)
закопа́ти (perfective)
зако́пувати (imperfective infinitive)
зако́пувать (imperfective infinitive)
зако́пуваний (imperfective passive past)
impersonal: зако́пувано (imperfective passive past)
зако́пуючи (adverbial imperfective present)
зако́пувавши (adverbial imperfective past)
зако́пую (first-person imperfective present singular)
бу́ду зако́пувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду зако́пувать (first-person future imperfective singular)
зако́пуватиму (first-person future imperfective singular)
зако́пуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зако́пувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш зако́пувать (future imperfective second-person singular)
зако́пуватимеш (future imperfective second-person singular)
зако́пує (imperfective present singular third-person)
бу́де зако́пувати (future imperfective singular third-person)
бу́де зако́пувать (future imperfective singular third-person)
зако́пуватиме (future imperfective singular third-person)
зако́пуєм (first-person imperfective plural present)
зако́пуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зако́пувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо зако́пувать (first-person future imperfective plural)
зако́пуватимемо (first-person future imperfective plural)
зако́пуватимем (first-person future imperfective plural)
зако́пуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зако́пувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете зако́пувать (future imperfective plural second-person)
зако́пуватимете (future imperfective plural second-person)
зако́пують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зако́пувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зако́пувать (future imperfective plural third-person)
зако́пуватимуть (future imperfective plural third-person)
зако́пуймо (first-person imperative plural)
зако́пуй (imperative second-person singular)
зако́пуйте (imperative plural second-person)
зако́пував (masculine past singular)
зако́пували (masculine past plural)
зако́пувала (feminine past singular)
зако́пували (feminine past plural)
зако́пувало (neuter past singular)
зако́пували (neuter past plural)

From закопа́ти (zakopáty) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian зака́пывать (zakápyvatʹ), Belarusian зака́пваць (zakápvacʹ), Polish zakopywać.

зако́пувати живце́м

зако́пувати свій тала́нт у зе́млю

to let one's talent go to waste (literally, “to bury one's talent in the ground”)


розголошувати

розголо́шувати

розголоси́ти

розголо́шувати • (rozholóšuvaty) impf (perfective розголоси́ти)

розголо́шувати (canonical)
rozholóšuvaty (romanization)
розголоси́ти (perfective)
розголо́шувати (imperfective infinitive)
розголо́шувать (imperfective infinitive)
розголо́шуваний (imperfective passive past)
impersonal: розголо́шувано (imperfective passive past)
розголо́шуючи (adverbial imperfective present)
розголо́шувавши (adverbial imperfective past)
розголо́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розголо́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розголо́шувать (first-person future imperfective singular)
розголо́шуватиму (first-person future imperfective singular)
розголо́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розголо́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розголо́шувать (future imperfective second-person singular)
розголо́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
розголо́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де розголо́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розголо́шувать (future imperfective singular third-person)
розголо́шуватиме (future imperfective singular third-person)
розголо́шуєм (first-person imperfective plural present)
розголо́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розголо́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розголо́шувать (first-person future imperfective plural)
розголо́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
розголо́шуватимем (first-person future imperfective plural)
розголо́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розголо́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розголо́шувать (future imperfective plural second-person)
розголо́шуватимете (future imperfective plural second-person)
розголо́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розголо́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розголо́шувать (future imperfective plural third-person)
розголо́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
розголо́шуймо (first-person imperative plural)
розголо́шуй (imperative second-person singular)
розголо́шуйте (imperative plural second-person)
розголо́шував (masculine past singular)
розголо́шували (masculine past plural)
розголо́шувала (feminine past singular)
розголо́шували (feminine past plural)
розголо́шувало (neuter past singular)
розголо́шували (neuter past plural)

[rɔzɦɔˈɫɔʃʊʋɐte]

Uk-розголошувати.ogg

From the розголо́ш- (rozholóš-) stem of розголоси́ти (rozholosýty) + -увати (-uvaty). Compare Russian разглаша́ть (razglašátʹ).

af

розголоси́ти


накривати

uk-verb

накрива́ти • (nakryváty) impf (perfective накри́ти)

накрива́ти (canonical)
nakryváty (romanization)
накри́ти (perfective)
накрива́ти (imperfective infinitive)
накрива́ть (imperfective infinitive)
накрива́ючи (adverbial imperfective present)
накрива́вши (adverbial imperfective past)
накрива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду накрива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду накрива́ть (first-person future imperfective singular)
накрива́тиму (first-person future imperfective singular)
накрива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш накрива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш накрива́ть (future imperfective second-person singular)
накрива́тимеш (future imperfective second-person singular)
накрива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де накрива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де накрива́ть (future imperfective singular third-person)
накрива́тиме (future imperfective singular third-person)
накрива́єм (first-person imperfective plural present)
накрива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо накрива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо накрива́ть (first-person future imperfective plural)
накрива́тимемо (first-person future imperfective plural)
накрива́тимем (first-person future imperfective plural)
накрива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете накрива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете накрива́ть (future imperfective plural second-person)
накрива́тимете (future imperfective plural second-person)
накрива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть накрива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть накрива́ть (future imperfective plural third-person)
накрива́тимуть (future imperfective plural third-person)
накрива́ймо (first-person imperative plural)
накрива́й (imperative second-person singular)
накрива́йте (imperative plural second-person)
накрива́в (masculine past singular)
накрива́ли (masculine past plural)
накрива́ла (feminine past singular)
накрива́ли (feminine past plural)
накрива́ло (neuter past singular)
накрива́ли (neuter past plural)

Uk-накривати.ogg

From накри́ти (nakrýty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian накрыва́ть (nakryvátʹ), Belarusian накрыва́ць (nakryvácʹ), Polish nakrywać.

накрива́ти стіл

накрива́ти на стіл

(military) to hit, to take out (:target from above with artillery fire or bombing))


розкривати

розкрива́ти • (rozkryváty) impf (perfective розкри́ти)

розкрива́ти (canonical)
rozkryváty (romanization)
розкри́ти (perfective)
розкрива́ти (imperfective infinitive)
розкрива́ть (imperfective infinitive)
розкрива́ючи (adverbial imperfective present)
розкрива́вши (adverbial imperfective past)
розкрива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розкрива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду розкрива́ть (first-person future imperfective singular)
розкрива́тиму (first-person future imperfective singular)
розкрива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розкрива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш розкрива́ть (future imperfective second-person singular)
розкрива́тимеш (future imperfective second-person singular)
розкрива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де розкрива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де розкрива́ть (future imperfective singular third-person)
розкрива́тиме (future imperfective singular third-person)
розкрива́єм (first-person imperfective plural present)
розкрива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розкрива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо розкрива́ть (first-person future imperfective plural)
розкрива́тимемо (first-person future imperfective plural)
розкрива́тимем (first-person future imperfective plural)
розкрива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розкрива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете розкрива́ть (future imperfective plural second-person)
розкрива́тимете (future imperfective plural second-person)
розкрива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розкрива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розкрива́ть (future imperfective plural third-person)
розкрива́тимуть (future imperfective plural third-person)
розкрива́ймо (first-person imperative plural)
розкрива́й (imperative second-person singular)
розкрива́йте (imperative plural second-person)
розкрива́в (masculine past singular)
розкрива́ли (masculine past plural)
розкрива́ла (feminine past singular)
розкрива́ли (feminine past plural)
розкрива́ло (neuter past singular)
розкрива́ли (neuter past plural)

Uk-розкривати.ogg

From розкри́ти (rozkrýty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian раскрыва́ть (raskryvátʹ), Belarusian раскрыва́ць (raskryvácʹ).


домовитися

домовля́тися

домо́витися • (domóvytysja) pf (imperfective домовля́тися)

домо́витися (canonical)
domóvytysja (romanization)
домовля́тися (imperfective)
домо́витися (infinitive perfective)
домо́витись (infinitive perfective)
домо́виться (infinitive perfective)
домо́вившись (adverbial past perfective)
домо́влюся (first-person future perfective singular)
домо́влюсь (first-person future perfective singular)
домо́вишся (future perfective second-person singular)
домо́виться (future perfective singular third-person)
домо́вимся (first-person future perfective plural)
домо́вимося (first-person future perfective plural)
домо́вимось (first-person future perfective plural)
домо́витеся (future perfective plural second-person)
домо́витесь (future perfective plural second-person)
домо́вляться (future perfective plural third-person)
домо́вмося (first-person imperative plural)
домо́вмось (first-person imperative plural)
домо́вся (imperative second-person singular)
домо́всь (imperative second-person singular)
домо́втеся (imperative plural second-person)
домо́втесь (imperative plural second-person)
домо́вився (masculine past singular)
домо́вивсь (masculine past singular)
домо́вилися (masculine past plural)
домо́вились (masculine past plural)
домо́вилася (feminine past singular)
домо́вилась (feminine past singular)
домо́вилися (feminine past plural)
домо́вились (feminine past plural)
домо́вилося (neuter past singular)
домо́вилось (neuter past singular)
домо́вилися (neuter past plural)
домо́вились (neuter past plural)

uk-conj

домо́витися<4a.pf>

Uk-домовитися.ogg

From домо́вити (domóvyty) + -ся (-sja). Compare Belarusian дамо́віцца (damóvicca).

to agree, to agree terms, to come to an agreement, to reach agreement, to arrange, to make a deal, to negotiate, to settle, to come to an understanding (about: + про + accusative)


виразитися

uk-verb

ви́разитися • (výrazytysja) pf (imperfective виража́тися)

ви́разитися (canonical)
výrazytysja (romanization)
виража́тися (imperfective)
ви́разитися (infinitive perfective)
ви́разитись (infinitive perfective)
ви́разиться (infinitive perfective)
ви́разившись (adverbial past perfective)
ви́разиться (future perfective singular third-person)
ви́разяться (future perfective plural third-person)
ви́разився (masculine past singular)
ви́разивсь (masculine past singular)
ви́разилися (masculine past plural)
ви́разились (masculine past plural)
ви́разилася (feminine past singular)
ви́разилась (feminine past singular)
ви́разилися (feminine past plural)
ви́разились (feminine past plural)
ви́разилося (neuter past singular)
ви́разилось (neuter past singular)
ви́разилися (neuter past plural)
ви́разились (neuter past plural)

From ви́разити (výrazyty) + -ся (-sja). Compare Russian вы́разиться (výrazitʹsja), Belarusian вы́разіцца (výrazicca), Polish wyrazić się.

to be expressed, to express itself, to find expression, to manifest itself

ви́разити виразити#Ukrainian


обумовити

обумо́влювати

обумо́вити • (obumóvyty) pf (imperfective обумо́влювати)

обумо́вити (canonical)
obumóvyty (romanization)
обумо́влювати (imperfective)
обумо́вити (infinitive perfective)
обумо́вить (infinitive perfective)
обумо́влений (passive past perfective)
impersonal: обумо́влено (passive past perfective)
обумо́вивши (adverbial past perfective)
обумо́влю (first-person future perfective singular)
обумо́виш (future perfective second-person singular)
обумо́вить (future perfective singular third-person)
обумо́вим (first-person future perfective plural)
обумо́вимо (first-person future perfective plural)
обумо́вите (future perfective plural second-person)
обумо́влять (future perfective plural third-person)
обумо́вмо (first-person imperative plural)
обумо́в (imperative second-person singular)
обумо́вте (imperative plural second-person)
обумо́вив (masculine past singular)
обумо́вили (masculine past plural)
обумо́вила (feminine past singular)
обумо́вили (feminine past plural)
обумо́вило (neuter past singular)
обумо́вили (neuter past plural)

Uk-обумовити.ogg

From об- (ob-) + умо́вити (umóvyty). Compare Belarusian абумо́віць (abumóvicʹ).

(colloquial) to agree upon (to jointly set as a condition)

to stipulate, to specify (to set as a condition)

to condition, to determine (to fix the form or character of; to shape; to decisively influence the development of)

to condition, to make conditional (on: + instrumental case) (to make dependent on a condition to be fulfilled)


виражатися

виража́тися • (vyražátysja) impf (perfective ви́разитися)

виража́тися (canonical)
vyražátysja (romanization)
ви́разитися (perfective)
виража́тися (imperfective infinitive)
виража́тись (imperfective infinitive)
виража́ться (imperfective infinitive)
виража́ючись (adverbial imperfective present)
виража́вшись (adverbial imperfective past)
виража́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де виража́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де виража́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де виража́ться (future imperfective singular third-person)
виража́тиметься (future imperfective singular third-person)
виража́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виража́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виража́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виража́ться (future imperfective plural third-person)
виража́тимуться (future imperfective plural third-person)
виража́вся (masculine past singular)
виража́всь (masculine past singular)
виража́лися (masculine past plural)
виража́лись (masculine past plural)
виража́лася (feminine past singular)
виража́лась (feminine past singular)
виража́лися (feminine past plural)
виража́лись (feminine past plural)
виража́лося (neuter past singular)
виража́лось (neuter past singular)
виража́лися (neuter past plural)
виража́лись (neuter past plural)

Uk-виражатися.ogg

From виража́ти (vyražáty) + -ся (-sja). Compare Russian выража́ться (vyražátʹsja), Belarusian выража́цца (vyražácca), Polish wyrażać się.

виража́ти виражати#Ukrainian


голосити

голоси́ти (canonical)
holosýty (romanization)
голоси́ти (imperfective infinitive)
голоси́ть (imperfective infinitive)
голо́сячи (adverbial imperfective present)
голоси́вши (adverbial imperfective past)
голошу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду голоси́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду голоси́ть (first-person future imperfective singular)
голоси́тиму (first-person future imperfective singular)
голо́сиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш голоси́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш голоси́ть (future imperfective second-person singular)
голоси́тимеш (future imperfective second-person singular)
голо́сить (imperfective present singular third-person)
бу́де голоси́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де голоси́ть (future imperfective singular third-person)
голоси́тиме (future imperfective singular third-person)
голо́сим (first-person imperfective plural present)
голо́симо (first-person imperfective plural present)
бу́демо голоси́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо голоси́ть (first-person future imperfective plural)
голоси́тимемо (first-person future imperfective plural)
голоси́тимем (first-person future imperfective plural)
голо́сите (imperfective plural present second-person)
бу́дете голоси́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете голоси́ть (future imperfective plural second-person)
голоси́тимете (future imperfective plural second-person)
голо́сять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть голоси́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть голоси́ть (future imperfective plural third-person)
голоси́тимуть (future imperfective plural third-person)
голосі́м (first-person imperative plural)
голосі́мо (first-person imperative plural)
голоси́ (imperative second-person singular)
голосі́ть (imperative plural second-person)
голоси́в (masculine past singular)
голоси́ли (masculine past plural)
голоси́ла (feminine past singular)
голоси́ли (feminine past plural)
голоси́ло (neuter past singular)
голоси́ли (neuter past plural)

Uk-голосити.ogg

Inherited from Proto-Slavic *golsiti. By surface analysis, голос (holos) + -и́ти (-ýty). Compare Russian голоси́ть (golosítʹ) and гласи́ть (glasítʹ), Belarusian галасі́ць (halasícʹ), Polish głosić.


голосити

Uk-голосити.ogg

(transitive, dialectal) to profess, to voice


викривати

uk-verb

викрива́ти • (vykryváty) impf (perfective ви́крити)

викрива́ти (canonical)
vykryváty (romanization)
ви́крити (perfective)
викрива́ти (imperfective infinitive)
викрива́ть (imperfective infinitive)
викрива́ючи (adverbial imperfective present)
викрива́вши (adverbial imperfective past)
викрива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду викрива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду викрива́ть (first-person future imperfective singular)
викрива́тиму (first-person future imperfective singular)
викрива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш викрива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш викрива́ть (future imperfective second-person singular)
викрива́тимеш (future imperfective second-person singular)
викрива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де викрива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де викрива́ть (future imperfective singular third-person)
викрива́тиме (future imperfective singular third-person)
викрива́єм (first-person imperfective plural present)
викрива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо викрива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо викрива́ть (first-person future imperfective plural)
викрива́тимемо (first-person future imperfective plural)
викрива́тимем (first-person future imperfective plural)
викрива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете викрива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете викрива́ть (future imperfective plural second-person)
викрива́тимете (future imperfective plural second-person)
викрива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть викрива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть викрива́ть (future imperfective plural third-person)
викрива́тимуть (future imperfective plural third-person)
викрива́ймо (first-person imperative plural)
викрива́й (imperative second-person singular)
викрива́йте (imperative plural second-person)
викрива́в (masculine past singular)
викрива́ли (masculine past plural)
викрива́ла (feminine past singular)
викрива́ли (feminine past plural)
викрива́ло (neuter past singular)
викрива́ли (neuter past plural)

Uk-викривати.ogg

From ви́крити (výkryty) + -ва́ти (-váty). Compare Belarusian выкрыва́ць (vykryvácʹ), Polish wykrywać.

to expose, to unmask (:wrongdoer, wrongdoing)

to expose, to lay bare (:errors, flaws, injustices, etc.)

to reveal (to show and display that which was hidden)


обумовлювати

обумо́влювати

обумо́влювати • (obumóvljuvaty) impf (perfective обумо́вити)

обумо́влювати (canonical)
obumóvljuvaty (romanization)
обумо́вити (perfective)
обумо́влювати (imperfective infinitive)
обумо́влювать (imperfective infinitive)
обумо́влюючи (adverbial imperfective present)
обумо́влювавши (adverbial imperfective past)
обумо́влюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду обумо́влювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду обумо́влювать (first-person future imperfective singular)
обумо́влюватиму (first-person future imperfective singular)
обумо́влюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обумо́влювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш обумо́влювать (future imperfective second-person singular)
обумо́влюватимеш (future imperfective second-person singular)
обумо́влює (imperfective present singular third-person)
бу́де обумо́влювати (future imperfective singular third-person)
бу́де обумо́влювать (future imperfective singular third-person)
обумо́влюватиме (future imperfective singular third-person)
обумо́влюєм (first-person imperfective plural present)
обумо́влюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обумо́влювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо обумо́влювать (first-person future imperfective plural)
обумо́влюватимемо (first-person future imperfective plural)
обумо́влюватимем (first-person future imperfective plural)
обумо́влюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обумо́влювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете обумо́влювать (future imperfective plural second-person)
обумо́влюватимете (future imperfective plural second-person)
обумо́влюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обумо́влювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обумо́влювать (future imperfective plural third-person)
обумо́влюватимуть (future imperfective plural third-person)
обумо́влюймо (first-person imperative plural)
обумо́влюй (imperative second-person singular)
обумо́влюйте (imperative plural second-person)
обумо́влював (masculine past singular)
обумо́влювали (masculine past plural)
обумо́влювала (feminine past singular)
обумо́влювали (feminine past plural)
обумо́влювало (neuter past singular)
обумо́влювали (neuter past plural)

[ɔbʊˈmɔu̯lʲʊʋɐte]

Uk-обумовлювати.ogg

From обумо́вити (obumóvyty) + -ювати (-juvaty). Compare Belarusian абумо́ўліваць (abumóŭlivacʹ).

cog

абумо́ўліваць


домовлятися

uk-verb

домовля́тися

домовля́тися • (domovljátysja) impf (perfective домо́витися)

домовля́тися (canonical)
domovljátysja (romanization)
домо́витися (perfective)
домовля́тися (imperfective infinitive)
домовля́тись (imperfective infinitive)
домовля́ться (imperfective infinitive)
домовля́ючись (adverbial imperfective present)
домовля́вшись (adverbial imperfective past)
домовля́юся (first-person imperfective present singular)
домовля́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду домовля́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду домовля́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду домовля́ться (first-person future imperfective singular)
домовля́тимусь (first-person future imperfective singular)
домовля́тимуся (first-person future imperfective singular)
домовля́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш домовля́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш домовля́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш домовля́ться (future imperfective second-person singular)
домовля́тимешся (future imperfective second-person singular)
домовля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де домовля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де домовля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де домовля́ться (future imperfective singular third-person)
домовля́тиметься (future imperfective singular third-person)
домовля́ємся (first-person imperfective plural present)
домовля́ємося (first-person imperfective plural present)
домовля́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо домовля́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо домовля́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо домовля́ться (first-person future imperfective plural)
домовля́тимемось (first-person future imperfective plural)
домовля́тимемося (first-person future imperfective plural)
домовля́тимемся (first-person future imperfective plural)
домовля́єтеся (imperfective plural present second-person)
домовля́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете домовля́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете домовля́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете домовля́ться (future imperfective plural second-person)
домовля́тиметесь (future imperfective plural second-person)
домовля́тиметеся (future imperfective plural second-person)
домовля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть домовля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть домовля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть домовля́ться (future imperfective plural third-person)
домовля́тимуться (future imperfective plural third-person)
домовля́ймося (first-person imperative plural)
домовля́ймось (first-person imperative plural)
домовля́йся (imperative second-person singular)
домовля́йсь (imperative second-person singular)
домовля́йтеся (imperative plural second-person)
домовля́йтесь (imperative plural second-person)
домовля́вся (masculine past singular)
домовля́всь (masculine past singular)
домовля́лися (masculine past plural)
домовля́лись (masculine past plural)
домовля́лася (feminine past singular)
домовля́лась (feminine past singular)
домовля́лися (feminine past plural)
домовля́лись (feminine past plural)
домовля́лося (neuter past singular)
домовля́лось (neuter past singular)
домовля́лися (neuter past plural)
домовля́лись (neuter past plural)

uk-conj

домовля́тися<1a.impf>

Uk-домовлятися.ogg

From домовля́ти (domovljáty) + -ся (-sja). Compare Belarusian дамаўля́цца (damaŭljácca).

to arrange, to make arrangements, to make a deal, to negotiate, to agree terms, to come to an agreement, to come to an understanding (about: + про + accusative)


каталізувати

uk-verb

каталізува́ти

каталізува́ти • (katalizuváty) impf or pf

каталізува́ти (canonical)
katalizuváty (romanization)
каталізува́ти (infinitive)
каталізува́ть (infinitive)
каталізо́ваний (passive past)
impersonal: каталізо́вано (passive past)
каталізу́ючи (adverbial present)
каталізува́вши (adverbial past)
каталізу́ю (first-person future singular)
бу́ду каталізува́ти (first-person singular)
бу́ду каталізува́ть (first-person singular)
каталізува́тиму (first-person singular)
каталізу́єш (future second-person singular)
бу́деш каталізува́ти (second-person singular)
бу́деш каталізува́ть (second-person singular)
каталізува́тимеш (second-person singular)
каталізу́є (future singular third-person)
бу́де каталізува́ти (singular third-person)
бу́де каталізува́ть (singular third-person)
каталізува́тиме (singular third-person)
каталізу́єм (first-person future plural)
каталізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо каталізува́ти (first-person plural)
бу́демо каталізува́ть (first-person plural)
каталізува́тимемо (first-person plural)
каталізува́тимем (first-person plural)
каталізу́єте (future plural second-person)
бу́дете каталізува́ти (plural second-person)
бу́дете каталізува́ть (plural second-person)
каталізува́тимете (plural second-person)
каталізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть каталізува́ти (plural third-person)
бу́дуть каталізува́ть (plural third-person)
каталізува́тимуть (plural third-person)
каталізу́ймо (first-person imperative plural)
каталізу́й (imperative second-person singular)
каталізу́йте (imperative plural second-person)
каталізува́в (masculine past singular)
каталізува́ли (masculine past plural)
каталізува́ла (feminine past singular)
каталізува́ли (feminine past plural)
каталізува́ло (neuter past singular)
каталізува́ли (neuter past plural)

From ката́ліз (katáliz) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian катализи́ровать (katalizírovatʹ), Belarusian каталізава́ць (katalizavácʹ), Polish katalizować.

cog

катализи́ровать

каталізава́ць

(literally, chemistry) to catalyze (bring about the catalysis of a chemical reaction)

(figuratively) to catalyze (accelerate a process)


відрізнити

uk-verb

відрізни́ти • (vidriznýty) pf (imperfective відрізня́ти)

відрізни́ти (canonical)
vidriznýty (romanization)
відрізня́ти (imperfective)
відрізни́ти (infinitive perfective)
відрізни́ть (infinitive perfective)
відрі́знений (passive past perfective)
impersonal: відрі́знено (passive past perfective)
відрізни́вши (adverbial past perfective)
відрізню́ (first-person future perfective singular)
відрізни́ш (future perfective second-person singular)
відрізни́ть (future perfective singular third-person)
відрізни́м (first-person future perfective plural)
відрізнимо́ (first-person future perfective plural)
відрізните́ (future perfective plural second-person)
відрізня́ть (future perfective plural third-person)
відрізні́м (first-person imperative plural)
відрізні́мо (first-person imperative plural)
відрізни́ (imperative second-person singular)
відрізні́ть (imperative plural second-person)
відрізни́в (masculine past singular)
відрізни́ли (masculine past plural)
відрізни́ла (feminine past singular)
відрізни́ли (feminine past plural)
відрізни́ло (neuter past singular)
відрізни́ли (neuter past plural)

Uk-відрізнити.ogg

to distinguish, to tell (from: від + genitive) (to see someone or something clearly or distinctly)


відрізняти

відрізня́ти • (vidriznjáty) impf (perfective відрізни́ти)

відрізня́ти (canonical)
vidriznjáty (romanization)
відрізни́ти (perfective)
відрізня́ти (imperfective infinitive)
відрізня́ть (imperfective infinitive)
відрізня́ючи (adverbial imperfective present)
відрізня́вши (adverbial imperfective past)
відрізня́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відрізня́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відрізня́ть (first-person future imperfective singular)
відрізня́тиму (first-person future imperfective singular)
відрізня́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відрізня́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відрізня́ть (future imperfective second-person singular)
відрізня́тимеш (future imperfective second-person singular)
відрізня́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відрізня́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відрізня́ть (future imperfective singular third-person)
відрізня́тиме (future imperfective singular third-person)
відрізня́єм (first-person imperfective plural present)
відрізня́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відрізня́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відрізня́ть (first-person future imperfective plural)
відрізня́тимемо (first-person future imperfective plural)
відрізня́тимем (first-person future imperfective plural)
відрізня́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відрізня́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відрізня́ть (future imperfective plural second-person)
відрізня́тимете (future imperfective plural second-person)
відрізня́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відрізня́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відрізня́ть (future imperfective plural third-person)
відрізня́тимуть (future imperfective plural third-person)
відрізня́ймо (first-person imperative plural)
відрізня́й (imperative second-person singular)
відрізня́йте (imperative plural second-person)
відрізня́в (masculine past singular)
відрізня́ли (masculine past plural)
відрізня́ла (feminine past singular)
відрізня́ли (feminine past plural)
відрізня́ло (neuter past singular)
відрізня́ли (neuter past plural)

Uk-відрізняти.ogg

From відрізни́ти (vidriznýty) + -я́ти (-játy).


споруджувати

uk-verb

спору́джувати

спору́джувати • (sporúdžuvaty) impf (perfective споруди́ти)

спору́джувати (canonical)
sporúdžuvaty (romanization)
споруди́ти (perfective)
спору́джувати (imperfective infinitive)
спору́джувать (imperfective infinitive)
спору́джуваний (imperfective passive past)
impersonal: спору́джувано (imperfective passive past)
спору́джуючи (adverbial imperfective present)
спору́джувавши (adverbial imperfective past)
спору́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду спору́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду спору́джувать (first-person future imperfective singular)
спору́джуватиму (first-person future imperfective singular)
спору́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш спору́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш спору́джувать (future imperfective second-person singular)
спору́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
спору́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де спору́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де спору́джувать (future imperfective singular third-person)
спору́джуватиме (future imperfective singular third-person)
спору́джуєм (first-person imperfective plural present)
спору́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо спору́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо спору́джувать (first-person future imperfective plural)
спору́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
спору́джуватимем (first-person future imperfective plural)
спору́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете спору́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете спору́джувать (future imperfective plural second-person)
спору́джуватимете (future imperfective plural second-person)
спору́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спору́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спору́джувать (future imperfective plural third-person)
спору́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
спору́джуймо (first-person imperative plural)
спору́джуй (imperative second-person singular)
спору́джуйте (imperative plural second-person)
спору́джував (masculine past singular)
спору́джували (masculine past plural)
спору́джувала (feminine past singular)
спору́джували (feminine past plural)
спору́джувало (neuter past singular)
спору́джували (neuter past plural)

Uk-споруджувати.ogg

From the спору́дж- (sporúdž-) stem of споруди́ти (sporudýty) + -увати (-uvaty).

af

to build, to construct, to erect, to raise (:structure)


спорудити

uk-verb

спору́джувати

споруди́ти • (sporudýty) pf (imperfective спору́джувати)

споруди́ти (canonical)
sporudýty (romanization)
спору́джувати (imperfective)
споруди́ти (infinitive perfective)
споруди́ть (infinitive perfective)
спору́джений (passive past perfective)
impersonal: спору́джено (passive past perfective)
споруди́вши (adverbial past perfective)
споруджу́ (first-person future perfective singular)
спору́диш (future perfective second-person singular)
спору́дить (future perfective singular third-person)
спору́дим (first-person future perfective plural)
спору́димо (first-person future perfective plural)
спору́дите (future perfective plural second-person)
спору́дять (future perfective plural third-person)
споруді́м (first-person imperative plural)
споруді́мо (first-person imperative plural)
споруди́ (imperative second-person singular)
споруді́ть (imperative plural second-person)
споруди́в (masculine past singular)
споруди́ли (masculine past plural)
споруди́ла (feminine past singular)
споруди́ли (feminine past plural)
споруди́ло (neuter past singular)
споруди́ли (neuter past plural)

Uk-спорудити.ogg

Inherited from Proto-Slavic, possibly *vъz-po-rǫditi or *sъ-o-rǫditi, related via vowel change with споряди́ти (sporjadýty).

uk:Мельничук Олександр Савич


обслужити

обслуго́вувати

обслу́жувати^(􂀿rare􂁀)

обслужи́ти • (obslužýty) pf (imperfective обслуго́вувати or обслу́жувати^([rare]))

обслужи́ти (canonical)
obslužýty (romanization)
обслуго́вувати (imperfective)
обслу́жувати^ (imperfective)
обслужи́ти (infinitive perfective)
обслужи́ть (infinitive perfective)
обслу́жений (passive past perfective)
impersonal: обслу́жено (passive past perfective)
обслужи́вши (adverbial past perfective)
обслужу́ (first-person future perfective singular)
обслу́жиш (future perfective second-person singular)
обслу́жить (future perfective singular third-person)
обслу́жим (first-person future perfective plural)
обслу́жимо (first-person future perfective plural)
обслу́жите (future perfective plural second-person)
обслу́жать (future perfective plural third-person)
обслужі́м (first-person imperative plural)
обслужі́мо (first-person imperative plural)
обслужи́ (imperative second-person singular)
обслужі́ть (imperative plural second-person)
обслужи́в (masculine past singular)
обслужи́ли (masculine past plural)
обслужи́ла (feminine past singular)
обслужи́ли (feminine past plural)
обслужи́ло (neuter past singular)
обслужи́ли (neuter past plural)

[ɔbsɫʊˈʒɪte]

From об- (ob-) + служи́ти (služýty). Compare Russian обслужи́ть (obslužítʹ), Belarusian абслужы́ць (abslužýcʹ), Polish obsłużyć, Czech obsloužit.

to cater (to/for), to supply (provide anything required or desired to)

to maintain, to service (:equipment, machinery, etc.)


обслуговувати

обслуго́вувати

обслугува́ти^(􂀿rare􂁀)

обслуго́вувати • (obsluhóvuvaty) impf (perfective обслужи́ти or обслугува́ти^([rare]))

обслуго́вувати (canonical)
obsluhóvuvaty (romanization)
обслужи́ти (perfective)
обслугува́ти^ (perfective)
обслуго́вувати (imperfective infinitive)
обслуго́вувать (imperfective infinitive)
обслуго́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: обслуго́вувано (imperfective passive past)
обслуго́вуючи (adverbial imperfective present)
обслуго́вувавши (adverbial imperfective past)
обслуго́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду обслуго́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду обслуго́вувать (first-person future imperfective singular)
обслуго́вуватиму (first-person future imperfective singular)
обслуго́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обслуго́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш обслуго́вувать (future imperfective second-person singular)
обслуго́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
обслуго́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де обслуго́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де обслуго́вувать (future imperfective singular third-person)
обслуго́вуватиме (future imperfective singular third-person)
обслуго́вуєм (first-person imperfective plural present)
обслуго́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обслуго́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо обслуго́вувать (first-person future imperfective plural)
обслуго́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
обслуго́вуватимем (first-person future imperfective plural)
обслуго́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обслуго́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете обслуго́вувать (future imperfective plural second-person)
обслуго́вуватимете (future imperfective plural second-person)
обслуго́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обслуго́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обслуго́вувать (future imperfective plural third-person)
обслуго́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
обслуго́вуймо (first-person imperative plural)
обслуго́вуй (imperative second-person singular)
обслуго́вуйте (imperative plural second-person)
обслуго́вував (masculine past singular)
обслуго́вували (masculine past plural)
обслуго́вувала (feminine past singular)
обслуго́вували (feminine past plural)
обслуго́вувало (neuter past singular)
обслуго́вували (neuter past plural)

[ɔbsɫʊˈɦɔwʊʋɐte]

From the обслуго́в- (obsluhóv-) stem of обслугува́ти (obsluhuváty) + -увати (-uvaty).

af

обслугува́ти


прирядитися

uk-verb

приряди́тися

приряджа́тися

приряди́тися • (pryrjadýtysja) pf (imperfective приряджа́тися)

приряди́тися (canonical)
pryrjadýtysja (romanization)
приряджа́тися (imperfective)
приряди́тися (infinitive perfective)
приряди́тись (infinitive perfective)
приряди́ться (infinitive perfective)
приряди́вшись (adverbial past perfective)
приряджу́ся (first-person future perfective singular)
приряджу́сь (first-person future perfective singular)
приря́дишся (future perfective second-person singular)
приря́диться (future perfective singular third-person)
приря́димся (first-person future perfective plural)
приря́димося (first-person future perfective plural)
приря́димось (first-person future perfective plural)
приря́дитеся (future perfective plural second-person)
приря́дитесь (future perfective plural second-person)
приря́дяться (future perfective plural third-person)
приряді́мся (first-person imperative plural)
приряді́мося (first-person imperative plural)
приряді́мось (first-person imperative plural)
приряди́ся (imperative second-person singular)
приряди́сь (imperative second-person singular)
приряді́ться (imperative plural second-person)
приряди́вся (masculine past singular)
приряди́всь (masculine past singular)
приряди́лися (masculine past plural)
приряди́лись (masculine past plural)
приряди́лася (feminine past singular)
приряди́лась (feminine past singular)
приряди́лися (feminine past plural)
приряди́лись (feminine past plural)
приряди́лося (neuter past singular)
приряди́лось (neuter past singular)
приряди́лися (neuter past plural)
приряди́лись (neuter past plural)

uk-conj

приряди́тися<4c.pf>

(reflexive, dialectal) to dress oneself up (To attire oneself for a particular (especially formal) occasion, or in a fashionable manner.)


задумати

uk-verb

заду́мати • (zadúmaty) pf (imperfective заду́мувати)

заду́мати (canonical)
zadúmaty (romanization)
заду́мувати (imperfective)
заду́мати (infinitive perfective)
заду́мать (infinitive perfective)
заду́маний (passive past perfective)
impersonal: заду́мано (passive past perfective)
заду́мавши (adverbial past perfective)
заду́маю (first-person future perfective singular)
заду́маєш (future perfective second-person singular)
заду́має (future perfective singular third-person)
заду́маєм (first-person future perfective plural)
заду́маємо (first-person future perfective plural)
заду́маєте (future perfective plural second-person)
заду́мають (future perfective plural third-person)
заду́маймо (first-person imperative plural)
заду́май (imperative second-person singular)
заду́майте (imperative plural second-person)
заду́мав (masculine past singular)
заду́мали (masculine past plural)
заду́мала (feminine past singular)
заду́мали (feminine past plural)
заду́мало (neuter past singular)
заду́мали (neuter past plural)

Uk-задумати.ogg

From за- (za-) + ду́мати (dúmaty). Compare Russian заду́мать (zadúmatʹ), Belarusian заду́маць (zadúmacʹ).


роздумати

розду́мувати

розду́мати • (rozdúmaty) pf (imperfective розду́мувати)

розду́мати (canonical)
rozdúmaty (romanization)
розду́мувати (imperfective)
розду́мати (infinitive perfective)
розду́мать (infinitive perfective)
розду́мавши (adverbial past perfective)
розду́маю (first-person future perfective singular)
розду́маєш (future perfective second-person singular)
розду́має (future perfective singular third-person)
розду́маєм (first-person future perfective plural)
розду́маємо (first-person future perfective plural)
розду́маєте (future perfective plural second-person)
розду́мають (future perfective plural third-person)
розду́маймо (first-person imperative plural)
розду́май (imperative second-person singular)
розду́майте (imperative plural second-person)
розду́мав (masculine past singular)
розду́мали (masculine past plural)
розду́мала (feminine past singular)
розду́мали (feminine past plural)
розду́мало (neuter past singular)
розду́мали (neuter past plural)

From роз- (roz-) + ду́мати (dúmaty). Compare Russian разду́мать (razdúmatʹ), Belarusian разду́маць (razdúmacʹ).

(transitive or intransitive) to think over (on/over — над + instrumental; about — про + accusative)

(intransitive) to change one's mind, to decide not


втрутитися

втру́титися • (vtrútytysja) pf (imperfective втруча́тися)

втру́титися (canonical)
vtrútytysja (romanization)
втруча́тися (imperfective)
втру́титися (infinitive perfective)
втру́титись (infinitive perfective)
втру́титься (infinitive perfective)
втру́тившись (adverbial past perfective)
втру́чуся (first-person future perfective singular)
втру́чусь (first-person future perfective singular)
втру́тишся (future perfective second-person singular)
втру́титься (future perfective singular third-person)
втру́тимся (first-person future perfective plural)
втру́тимося (first-person future perfective plural)
втру́тимось (first-person future perfective plural)
втру́титеся (future perfective plural second-person)
втру́титесь (future perfective plural second-person)
втру́тяться (future perfective plural third-person)
втру́тьмося (first-person imperative plural)
втру́тьмось (first-person imperative plural)
втру́ться (imperative second-person singular)
втру́тьтеся (imperative plural second-person)
втру́тьтесь (imperative plural second-person)
втру́тився (masculine past singular)
втру́тивсь (masculine past singular)
втру́тилися (masculine past plural)
втру́тились (masculine past plural)
втру́тилася (feminine past singular)
втру́тилась (feminine past singular)
втру́тилися (feminine past plural)
втру́тились (feminine past plural)
втру́тилося (neuter past singular)
втру́тилось (neuter past singular)
втру́тилися (neuter past plural)
втру́тились (neuter past plural)

uk-conj

втру́титися<4a.pf>

to intervene, to step in, to get involved


вдертися

uk-verb

вде́ртися • (vdértysja) pf (imperfective вдира́тися)

вде́ртися (canonical)
vdértysja (romanization)
вдира́тися (imperfective)
вде́ртися (infinitive perfective)
вде́ртись (infinitive perfective)
вде́ршись (adverbial past perfective)
вдеру́ся (first-person future perfective singular)
вдеру́сь (first-person future perfective singular)
вдере́шся (future perfective second-person singular)
вдере́ться (future perfective singular third-person)
вдере́мся (first-person future perfective plural)
вдеремо́ся (first-person future perfective plural)
вдеремо́сь (first-person future perfective plural)
вдерете́ся (future perfective plural second-person)
вдерете́сь (future perfective plural second-person)
вдеру́ться (future perfective plural third-person)
вдері́мся (first-person imperative plural)
вдері́мося (first-person imperative plural)
вдері́мось (first-person imperative plural)
вдери́ся (imperative second-person singular)
вдери́сь (imperative second-person singular)
вдері́ться (imperative plural second-person)
вде́рся (masculine past singular)
вде́рлися (masculine past plural)
вде́рлись (masculine past plural)
вде́рлася (feminine past singular)
вде́рлась (feminine past singular)
вде́рлися (feminine past plural)
вде́рлись (feminine past plural)
вде́рлося (neuter past singular)
вде́рлось (neuter past singular)
вде́рлися (neuter past plural)
вде́рлись (neuter past plural)

uk-conj

вде́ртися<9b.pf.pres:вде́р>

to barge in, to break in, to burst in, to force entry, to force one's way in, to intrude


роздумувати

uk-verb

розду́мувати

розду́мувати • (rozdúmuvaty) impf (perfective розду́мати)

розду́мувати (canonical)
rozdúmuvaty (romanization)
розду́мати (perfective)
розду́мувати (imperfective infinitive)
розду́мувать (imperfective infinitive)
розду́муваний (imperfective passive past)
impersonal: розду́мувано (imperfective passive past)
розду́муючи (adverbial imperfective present)
розду́мувавши (adverbial imperfective past)
розду́мую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розду́мувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розду́мувать (first-person future imperfective singular)
розду́муватиму (first-person future imperfective singular)
розду́муєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розду́мувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розду́мувать (future imperfective second-person singular)
розду́муватимеш (future imperfective second-person singular)
розду́мує (imperfective present singular third-person)
бу́де розду́мувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розду́мувать (future imperfective singular third-person)
розду́муватиме (future imperfective singular third-person)
розду́муєм (first-person imperfective plural present)
розду́муємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розду́мувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розду́мувать (first-person future imperfective plural)
розду́муватимемо (first-person future imperfective plural)
розду́муватимем (first-person future imperfective plural)
розду́муєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розду́мувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розду́мувать (future imperfective plural second-person)
розду́муватимете (future imperfective plural second-person)
розду́мують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розду́мувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розду́мувать (future imperfective plural third-person)
розду́муватимуть (future imperfective plural third-person)
розду́муймо (first-person imperative plural)
розду́муй (imperative second-person singular)
розду́муйте (imperative plural second-person)
розду́мував (masculine past singular)
розду́мували (masculine past plural)
розду́мувала (feminine past singular)
розду́мували (feminine past plural)
розду́мувало (neuter past singular)
розду́мували (neuter past plural)

Uk-роздумувати.ogg

From розду́мати (rozdúmaty) + -увати (-uvaty). Compare Russian разду́мывать (razdúmyvatʹ), Belarusian разду́мваць (razdúmvacʹ).

cog

разду́мывать

(intransitive) to think, to deliberate, to brood, to muse, to ponder, to ruminate (on/over — над + instrumental; about — про + accusative)


заступитися

uk-verb

заступи́тися

заступа́тися

заступи́тися • (zastupýtysja) pf (imperfective заступа́тися)

заступи́тися (canonical)
zastupýtysja (romanization)
заступа́тися (imperfective)
заступи́тися (infinitive perfective)
заступи́тись (infinitive perfective)
заступи́ться (infinitive perfective)
заступи́вшись (adverbial past perfective)
заступлю́ся (first-person future perfective singular)
заступлю́сь (first-person future perfective singular)
засту́пишся (future perfective second-person singular)
засту́питься (future perfective singular third-person)
засту́пимся (first-person future perfective plural)
засту́пимося (first-person future perfective plural)
засту́пимось (first-person future perfective plural)
засту́питеся (future perfective plural second-person)
засту́питесь (future perfective plural second-person)
засту́пляться (future perfective plural third-person)
заступі́мся (first-person imperative plural)
заступі́мося (first-person imperative plural)
заступі́мось (first-person imperative plural)
заступи́ся (imperative second-person singular)
заступи́сь (imperative second-person singular)
заступі́ться (imperative plural second-person)
заступи́вся (masculine past singular)
заступи́всь (masculine past singular)
заступи́лися (masculine past plural)
заступи́лись (masculine past plural)
заступи́лася (feminine past singular)
заступи́лась (feminine past singular)
заступи́лися (feminine past plural)
заступи́лись (feminine past plural)
заступи́лося (neuter past singular)
заступи́лось (neuter past singular)
заступи́лися (neuter past plural)
заступи́лись (neuter past plural)

uk-conj

заступи́тися<4c.pf>

From заступи́ти (zastupýty) + -ся (-sja). Compare Russian заступи́ться (zastupítʹsja), Belarusian заступі́цца (zastupícca).

cog

заступи́ться

to intercede, to plead, to stand up, to stick up, to take up the cudgels (for/on behalf of — за + accusative)

запо́внитися заповнитися#Ukrainian

(third person only, dialectal) Synonym of запо́внитися pf (zapóvnytysja, “to fill up”)

заступи́ти заступити#Ukrainian


втручатися

uk-verb

втруча́тися • (vtručátysja) impf (perfective втру́титися)

втруча́тися (canonical)
vtručátysja (romanization)
втру́титися (perfective)
втруча́тися (imperfective infinitive)
втруча́тись (imperfective infinitive)
втруча́ться (imperfective infinitive)
втруча́ючись (adverbial imperfective present)
втруча́вшись (adverbial imperfective past)
втруча́юся (first-person imperfective present singular)
втруча́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду втруча́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду втруча́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду втруча́ться (first-person future imperfective singular)
втруча́тимусь (first-person future imperfective singular)
втруча́тимуся (first-person future imperfective singular)
втруча́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш утруча́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш утруча́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш утруча́ться (future imperfective second-person singular)
втруча́тимешся (future imperfective second-person singular)
втруча́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де втруча́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де втруча́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де втруча́ться (future imperfective singular third-person)
втруча́тиметься (future imperfective singular third-person)
втруча́ємся (first-person imperfective plural present)
втруча́ємося (first-person imperfective plural present)
втруча́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо втруча́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо втруча́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо втруча́ться (first-person future imperfective plural)
втруча́тимемось (first-person future imperfective plural)
втруча́тимемося (first-person future imperfective plural)
втруча́тимемся (first-person future imperfective plural)
втруча́єтеся (imperfective plural present second-person)
втруча́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете втруча́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете втруча́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете втруча́ться (future imperfective plural second-person)
втруча́тиметесь (future imperfective plural second-person)
втруча́тиметеся (future imperfective plural second-person)
втруча́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть утруча́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть утруча́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть утруча́ться (future imperfective plural third-person)
втруча́тимуться (future imperfective plural third-person)
втруча́ймося (first-person imperative plural)
втруча́ймось (first-person imperative plural)
втруча́йся (imperative second-person singular)
втруча́йсь (imperative second-person singular)
втруча́йтеся (imperative plural second-person)
втруча́йтесь (imperative plural second-person)
втруча́вся (masculine past singular)
втруча́всь (masculine past singular)
втруча́лися (masculine past plural)
втруча́лись (masculine past plural)
втруча́лася (feminine past singular)
втруча́лась (feminine past singular)
втруча́лися (feminine past plural)
втруча́лись (feminine past plural)
втруча́лося (neuter past singular)
втруча́лось (neuter past singular)
втруча́лися (neuter past plural)
втруча́лись (neuter past plural)

uk-conj

втруча́тися<1a.impf>

Uk-втручатися.ogg


вдиратися

uk-verb

вдира́тися • (vdyrátysja) impf (perfective вде́ртися)

вдира́тися (canonical)
vdyrátysja (romanization)
вде́ртися (perfective)
вдира́тися (imperfective infinitive)
вдира́тись (imperfective infinitive)
вдира́ться (imperfective infinitive)
вдира́ючись (adverbial imperfective present)
вдира́вшись (adverbial imperfective past)
вдира́юся (first-person imperfective present singular)
вдира́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду вдира́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду вдира́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду вдира́ться (first-person future imperfective singular)
вдира́тимусь (first-person future imperfective singular)
вдира́тимуся (first-person future imperfective singular)
вдира́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш удира́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш удира́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш удира́ться (future imperfective second-person singular)
вдира́тимешся (future imperfective second-person singular)
вдира́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де вдира́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де вдира́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де вдира́ться (future imperfective singular third-person)
вдира́тиметься (future imperfective singular third-person)
вдира́ємся (first-person imperfective plural present)
вдира́ємося (first-person imperfective plural present)
вдира́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо вдира́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо вдира́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо вдира́ться (first-person future imperfective plural)
вдира́тимемось (first-person future imperfective plural)
вдира́тимемося (first-person future imperfective plural)
вдира́тимемся (first-person future imperfective plural)
вдира́єтеся (imperfective plural present second-person)
вдира́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете вдира́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете вдира́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете вдира́ться (future imperfective plural second-person)
вдира́тиметесь (future imperfective plural second-person)
вдира́тиметеся (future imperfective plural second-person)
вдира́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть удира́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть удира́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть удира́ться (future imperfective plural third-person)
вдира́тимуться (future imperfective plural third-person)
вдира́ймося (first-person imperative plural)
вдира́ймось (first-person imperative plural)
вдира́йся (imperative second-person singular)
вдира́йсь (imperative second-person singular)
вдира́йтеся (imperative plural second-person)
вдира́йтесь (imperative plural second-person)
вдира́вся (masculine past singular)
вдира́всь (masculine past singular)
вдира́лися (masculine past plural)
вдира́лись (masculine past plural)
вдира́лася (feminine past singular)
вдира́лась (feminine past singular)
вдира́лися (feminine past plural)
вдира́лись (feminine past plural)
вдира́лося (neuter past singular)
вдира́лось (neuter past singular)
вдира́лися (neuter past plural)
вдира́лись (neuter past plural)

uk-conj

вдира́тися<1a.impf>

From вде́ртися (vdértysja) + -а́ти (-áty).


заступатися

uk-verb

заступа́тися

заступи́тися

заступа́тися • (zastupátysja) impf (perfective заступи́тися)

заступа́тися (canonical)
zastupátysja (romanization)
заступи́тися (perfective)
заступа́тися (imperfective infinitive)
заступа́тись (imperfective infinitive)
заступа́ться (imperfective infinitive)
заступа́ючись (adverbial imperfective present)
заступа́вшись (adverbial imperfective past)
заступа́юся (first-person imperfective present singular)
заступа́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду заступа́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду заступа́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду заступа́ться (first-person future imperfective singular)
заступа́тимусь (first-person future imperfective singular)
заступа́тимуся (first-person future imperfective singular)
заступа́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш заступа́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш заступа́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш заступа́ться (future imperfective second-person singular)
заступа́тимешся (future imperfective second-person singular)
заступа́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де заступа́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де заступа́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де заступа́ться (future imperfective singular third-person)
заступа́тиметься (future imperfective singular third-person)
заступа́ємся (first-person imperfective plural present)
заступа́ємося (first-person imperfective plural present)
заступа́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо заступа́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо заступа́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо заступа́ться (first-person future imperfective plural)
заступа́тимемось (first-person future imperfective plural)
заступа́тимемося (first-person future imperfective plural)
заступа́тимемся (first-person future imperfective plural)
заступа́єтеся (imperfective plural present second-person)
заступа́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете заступа́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете заступа́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете заступа́ться (future imperfective plural second-person)
заступа́тиметесь (future imperfective plural second-person)
заступа́тиметеся (future imperfective plural second-person)
заступа́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заступа́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заступа́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заступа́ться (future imperfective plural third-person)
заступа́тимуться (future imperfective plural third-person)
заступа́ймося (first-person imperative plural)
заступа́ймось (first-person imperative plural)
заступа́йся (imperative second-person singular)
заступа́йсь (imperative second-person singular)
заступа́йтеся (imperative plural second-person)
заступа́йтесь (imperative plural second-person)
заступа́вся (masculine past singular)
заступа́всь (masculine past singular)
заступа́лися (masculine past plural)
заступа́лись (masculine past plural)
заступа́лася (feminine past singular)
заступа́лась (feminine past singular)
заступа́лися (feminine past plural)
заступа́лись (feminine past plural)
заступа́лося (neuter past singular)
заступа́лось (neuter past singular)
заступа́лися (neuter past plural)
заступа́лись (neuter past plural)

uk-conj

заступа́тися<1a.impf>

From заступа́ти (zastupáty) + -ся (-sja). Compare Russian заступа́ться (zastupátʹsja), Belarusian заступа́цца (zastupácca).

cog

заступа́ться

запо́внюватися заповнюватися#Ukrainian

(third person only, dialectal) Synonym of запо́внюватися impf (zapóvnjuvatysja, “to fill up”)

заступа́ти заступати#Ukrainian


задумувати

uk-verb

заду́мувати • (zadúmuvaty) impf (perfective заду́мати)

заду́мувати (canonical)
zadúmuvaty (romanization)
заду́мати (perfective)
заду́мувати (imperfective infinitive)
заду́мувать (imperfective infinitive)
заду́муючи (adverbial imperfective present)
заду́мувавши (adverbial imperfective past)
заду́мую (first-person imperfective present singular)
бу́ду заду́мувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заду́мувать (first-person future imperfective singular)
заду́муватиму (first-person future imperfective singular)
заду́муєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заду́мувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заду́мувать (future imperfective second-person singular)
заду́муватимеш (future imperfective second-person singular)
заду́мує (imperfective present singular third-person)
бу́де заду́мувати (future imperfective singular third-person)
бу́де заду́мувать (future imperfective singular third-person)
заду́муватиме (future imperfective singular third-person)
заду́муєм (first-person imperfective plural present)
заду́муємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заду́мувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заду́мувать (first-person future imperfective plural)
заду́муватимемо (first-person future imperfective plural)
заду́муватимем (first-person future imperfective plural)
заду́муєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заду́мувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заду́мувать (future imperfective plural second-person)
заду́муватимете (future imperfective plural second-person)
заду́мують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заду́мувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заду́мувать (future imperfective plural third-person)
заду́муватимуть (future imperfective plural third-person)
заду́муймо (first-person imperative plural)
заду́муй (imperative second-person singular)
заду́муйте (imperative plural second-person)
заду́мував (masculine past singular)
заду́мували (masculine past plural)
заду́мувала (feminine past singular)
заду́мували (feminine past plural)
заду́мувало (neuter past singular)
заду́мували (neuter past plural)

From заду́мати (zadúmaty) + -увати (-uvaty). Compare Russian заду́мывать (zadúmyvatʹ), Belarusian заду́мваць (zadúmvacʹ).


майданити

майда́нити (canonical)
majdányty (romanization)
майда́нити (imperfective infinitive)
майда́нить (imperfective infinitive)
майда́нячи (adverbial imperfective present)
майда́нивши (adverbial imperfective past)
майда́ню (first-person imperfective present singular)
бу́ду майда́нити (first-person future imperfective singular)
бу́ду майда́нить (first-person future imperfective singular)
майда́нитиму (first-person future imperfective singular)
майда́ниш (imperfective present second-person singular)
бу́деш майда́нити (future imperfective second-person singular)
бу́деш майда́нить (future imperfective second-person singular)
майда́нитимеш (future imperfective second-person singular)
майда́нить (imperfective present singular third-person)
бу́де майда́нити (future imperfective singular third-person)
бу́де майда́нить (future imperfective singular third-person)
майда́нитиме (future imperfective singular third-person)
майда́ним (first-person imperfective plural present)
майда́нимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо майда́нити (first-person future imperfective plural)
бу́демо майда́нить (first-person future imperfective plural)
майда́нитимемо (first-person future imperfective plural)
майда́нитимем (first-person future imperfective plural)
майда́ните (imperfective plural present second-person)
бу́дете майда́нити (future imperfective plural second-person)
бу́дете майда́нить (future imperfective plural second-person)
майда́нитимете (future imperfective plural second-person)
майда́нять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть майда́нити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть майда́нить (future imperfective plural third-person)
майда́нитимуть (future imperfective plural third-person)
майда́ньмо (first-person imperative plural)
майда́нь (imperative second-person singular)
майда́ньте (imperative plural second-person)
майда́нив (masculine past singular)
майда́нили (masculine past plural)
майда́нила (feminine past singular)
майда́нили (feminine past plural)
майда́нило (neuter past singular)
майда́нили (neuter past plural)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-майданити.wav

майда́н (majdán) + -ити (-yty), because large-scale protests often occurred on the Maidan Nezalezhnosti.

(intransitive, informal) to protest against actions of a government


християнізувати

християнізува́ти

християнізува́ти • (xrystyjanizuváty) impf or pf

християнізува́ти (canonical)
xrystyjanizuváty (romanization)
християнізува́ти (infinitive)
християнізува́ть (infinitive)
християнізо́ваний (passive past)
impersonal: християнізо́вано (passive past)
християнізу́ючи (adverbial present)
християнізува́вши (adverbial past)
християнізу́ю (first-person future singular)
бу́ду християнізува́ти (first-person singular)
бу́ду християнізува́ть (first-person singular)
християнізува́тиму (first-person singular)
християнізу́єш (future second-person singular)
бу́деш християнізува́ти (second-person singular)
бу́деш християнізува́ть (second-person singular)
християнізува́тимеш (second-person singular)
християнізу́є (future singular third-person)
бу́де християнізува́ти (singular third-person)
бу́де християнізува́ть (singular third-person)
християнізува́тиме (singular third-person)
християнізу́єм (first-person future plural)
християнізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо християнізува́ти (first-person plural)
бу́демо християнізува́ть (first-person plural)
християнізува́тимемо (first-person plural)
християнізува́тимем (first-person plural)
християнізу́єте (future plural second-person)
бу́дете християнізува́ти (plural second-person)
бу́дете християнізува́ть (plural second-person)
християнізува́тимете (plural second-person)
християнізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть християнізува́ти (plural third-person)
бу́дуть християнізува́ть (plural third-person)
християнізува́тимуть (plural third-person)
християнізу́ймо (first-person imperative plural)
християнізу́й (imperative second-person singular)
християнізу́йте (imperative plural second-person)
християнізува́в (masculine past singular)
християнізува́ли (masculine past plural)
християнізува́ла (feminine past singular)
християнізува́ли (feminine past plural)
християнізува́ло (neuter past singular)
християнізува́ли (neuter past plural)

uk-conj

християнізува́ти<2a.both.tr.ppp>

From християніз(а́ція) (xrystyjaniz(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian христианизи́ровать (xristianizírovatʹ), Belarusian хрысціянізава́ць (xryscijanizavácʹ), Polish chrystianizować.

af

християніза́ція

християніз(а́ція)

cog

христианизи́ровать

хрысціянізава́ць


оголений

head

ого́лений • (ohólenyj)

ого́лений (canonical)
ohólenyj (romanization)
ого́лений (masculine nominative)
ого́лене (neuter nominative)
ого́лена (feminine nominative)
ого́лені (nominative plural)
ого́леного (genitive masculine neuter)
ого́леної (feminine genitive)
ого́лених (genitive plural)
ого́леному (dative masculine neuter)
ого́леній (dative feminine)
ого́леним (dative plural)
ого́леного (accusative animate masculine)
ого́лене (accusative neuter)
ого́лену (accusative feminine)
ого́лених (accusative animate plural)
ого́лений (accusative inanimate masculine)
ого́лені (accusative inanimate plural)
ого́леним (instrumental masculine neuter)
ого́леною (feminine instrumental)
ого́леними (instrumental plural)
ого́леному (locative masculine neuter)
ого́ленім (locative masculine neuter)
ого́леній (feminine locative)
ого́лених (locative plural)

[ɔˈɦɔɫenei̯]

оголи́ти оголити#Ukrainian

past adjectival passive participle of оголи́ти pf (oholýty)


створиш

ство́риш • (stvóryš)

ство́риш (canonical)
stvóryš (romanization)

створи́ти створити#Ukrainian

second-person singular future indicative of створи́ти pf (stvorýty)


створимо

ство́римо • (stvórymo)

ство́римо (canonical)
stvórymo (romanization)

Alternative form: ство́рим (stvórym)

створи́ти створити#Ukrainian

first-person plural future indicative of створи́ти pf (stvorýty)


зєть

uk-noun

зєть • (zjetʹ) m pers (genitive зє́тя, nominative plural зє́ті, genitive plural зє́тів)

zjetʹ (romanization)
зє́тя (genitive)
зє́ті (nominative plural)
зє́тів (genitive plural)
зєть (nominative singular)
зє́ті (nominative plural)
зє́тя (genitive singular)
зє́тів (genitive plural)
зє́теві (dative singular)
зє́тю (dative singular)
зє́тям (dative plural)
зє́тя (accusative singular)
зє́тів (accusative plural)
зє́тем (instrumental singular)
зє́тями (instrumental plural)
зє́теві (locative singular)
зє́тю (locative singular)
зє́ті (locative singular)
зє́тях (locative plural)
зє́тю (singular vocative)
зє́ті (plural vocative)

Inherited from Proto-Slavic *zętь, from Proto-Indo-European *ǵenh₁-.

(dialectal) Alternative form of зять (zjatʹ)


розкритикувати

uk-verb

розкритикува́ти

розкритико́вувати

розкритикува́ти • (rozkrytykuváty) pf (imperfective розкритико́вувати)

розкритикува́ти (canonical)
rozkrytykuváty (romanization)
розкритико́вувати (imperfective)
розкритикува́ти (infinitive perfective)
розкритикува́ть (infinitive perfective)
розкритико́ваний (passive past perfective)
impersonal: розкритико́вано (passive past perfective)
розкритикува́вши (adverbial past perfective)
розкритику́ю (first-person future perfective singular)
розкритику́єш (future perfective second-person singular)
розкритику́є (future perfective singular third-person)
розкритику́єм (first-person future perfective plural)
розкритику́ємо (first-person future perfective plural)
розкритику́єте (future perfective plural second-person)
розкритику́ють (future perfective plural third-person)
розкритику́ймо (first-person imperative plural)
розкритику́й (imperative second-person singular)
розкритику́йте (imperative plural second-person)
розкритикува́в (masculine past singular)
розкритикува́ли (masculine past plural)
розкритикува́ла (feminine past singular)
розкритикува́ли (feminine past plural)
розкритикува́ло (neuter past singular)
розкритикува́ли (neuter past plural)

uk-conj

розкритикува́ти<2a.pf.tr.ppp>

Uk-розкритикувати.ogg

From роз- (roz-) + критикува́ти (krytykuváty). Compare Russian раскритикова́ть (raskritikovátʹ), Belarusian раскрытыкава́ць (raskrytykavácʹ).

af

критикува́ти

cog

раскритикова́ть

раскрытыкава́ць

(transitive) to criticize severely, to pan, to slam, to slate, to tear apart


символізувати

uk-verb

символізува́ти

символізува́ти • (symvolizuváty) impf or pf

символізува́ти (canonical)
symvolizuváty (romanization)
символізува́ти (infinitive)
символізува́ть (infinitive)
символізо́ваний (passive past)
impersonal: символізо́вано (passive past)
символізу́ючи (adverbial present)
символізува́вши (adverbial past)
символізу́ю (first-person future singular)
бу́ду символізува́ти (first-person singular)
бу́ду символізува́ть (first-person singular)
символізува́тиму (first-person singular)
символізу́єш (future second-person singular)
бу́деш символізува́ти (second-person singular)
бу́деш символізува́ть (second-person singular)
символізува́тимеш (second-person singular)
символізу́є (future singular third-person)
бу́де символізува́ти (singular third-person)
бу́де символізува́ть (singular third-person)
символізува́тиме (singular third-person)
символізу́єм (first-person future plural)
символізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо символізува́ти (first-person plural)
бу́демо символізува́ть (first-person plural)
символізува́тимемо (first-person plural)
символізува́тимем (first-person plural)
символізу́єте (future plural second-person)
бу́дете символізува́ти (plural second-person)
бу́дете символізува́ть (plural second-person)
символізува́тимете (plural second-person)
символізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть символізува́ти (plural third-person)
бу́дуть символізува́ть (plural third-person)
символізува́тимуть (plural third-person)
символізу́ймо (first-person imperative plural)
символізу́й (imperative second-person singular)
символізу́йте (imperative plural second-person)
символізува́в (masculine past singular)
символізува́ли (masculine past plural)
символізува́ла (feminine past singular)
символізува́ли (feminine past plural)
символізува́ло (neuter past singular)
символізува́ли (neuter past plural)

Uk-символізувати.ogg

From символіз(а́ція) (symvoliz(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian символизи́ровать (simvolizírovatʹ), Belarusian сімвалізава́ць (simvalizavácʹ), Polish symbolizować.

af

символіза́ція

символіз(а́ція)

cog

символизи́ровать

сімвалізава́ць


американізувати

uk-verb

американізува́ти

американізува́ти • (amerykanizuváty) impf or pf

американізува́ти (canonical)
amerykanizuváty (romanization)
американізува́ти (infinitive)
американізува́ть (infinitive)
американізо́ваний (passive past)
impersonal: американізо́вано (passive past)
американізу́ючи (adverbial present)
американізува́вши (adverbial past)
американізу́ю (first-person future singular)
бу́ду американізува́ти (first-person singular)
бу́ду американізува́ть (first-person singular)
американізува́тиму (first-person singular)
американізу́єш (future second-person singular)
бу́деш американізува́ти (second-person singular)
бу́деш американізува́ть (second-person singular)
американізува́тимеш (second-person singular)
американізу́є (future singular third-person)
бу́де американізува́ти (singular third-person)
бу́де американізува́ть (singular third-person)
американізува́тиме (singular third-person)
американізу́єм (first-person future plural)
американізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо американізува́ти (first-person plural)
бу́демо американізува́ть (first-person plural)
американізува́тимемо (first-person plural)
американізува́тимем (first-person plural)
американізу́єте (future plural second-person)
бу́дете американізува́ти (plural second-person)
бу́дете американізува́ть (plural second-person)
американізува́тимете (plural second-person)
американізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть американізува́ти (plural third-person)
бу́дуть американізува́ть (plural third-person)
американізува́тимуть (plural third-person)
американізу́ймо (first-person imperative plural)
американізу́й (imperative second-person singular)
американізу́йте (imperative plural second-person)
американізува́в (masculine past singular)
американізува́ли (masculine past plural)
американізува́ла (feminine past singular)
американізува́ли (feminine past plural)
американізува́ло (neuter past singular)
американізува́ли (neuter past plural)

uk-conj

американізува́ти<2a.both.tr.ppp>

From американіз(а́ція) (amerykaniz(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian американизи́ровать (amerikanizírovatʹ), Belarusian амерыканізава́ць (amjerykanizavácʹ), Polish amerykanizować.

af

американіза́ція

американіз(а́ція)

cog

американизи́ровать

амерыканізава́ць


розкритиковувати

uk-verb

розкритико́вувати

розкритикува́ти

розкритико́вувати • (rozkrytykóvuvaty) impf (perfective розкритикува́ти)

розкритико́вувати (canonical)
rozkrytykóvuvaty (romanization)
розкритикува́ти (perfective)
розкритико́вувати (imperfective infinitive)
розкритико́вувать (imperfective infinitive)
розкритико́вуючи (adverbial imperfective present)
розкритико́вувавши (adverbial imperfective past)
розкритико́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розкритико́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розкритико́вувать (first-person future imperfective singular)
розкритико́вуватиму (first-person future imperfective singular)
розкритико́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розкритико́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розкритико́вувать (future imperfective second-person singular)
розкритико́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
розкритико́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де розкритико́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розкритико́вувать (future imperfective singular third-person)
розкритико́вуватиме (future imperfective singular third-person)
розкритико́вуєм (first-person imperfective plural present)
розкритико́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розкритико́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розкритико́вувать (first-person future imperfective plural)
розкритико́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
розкритико́вуватимем (first-person future imperfective plural)
розкритико́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розкритико́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розкритико́вувать (future imperfective plural second-person)
розкритико́вуватимете (future imperfective plural second-person)
розкритико́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розкритико́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розкритико́вувать (future imperfective plural third-person)
розкритико́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
розкритико́вуймо (first-person imperative plural)
розкритико́вуй (imperative second-person singular)
розкритико́вуйте (imperative plural second-person)
розкритико́вував (masculine past singular)
розкритико́вували (masculine past plural)
розкритико́вувала (feminine past singular)
розкритико́вували (feminine past plural)
розкритико́вувало (neuter past singular)
розкритико́вували (neuter past plural)

uk-conj

розкритико́вувати<2a.impf.tr.-ppp>

From the розкритико́в- (rozkrytykóv-) stem of розкритикува́ти (rozkrytykuváty) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian раскритико́вывать (raskritikóvyvatʹ), Belarusian раскрытыко́ўваць (raskrytykóŭvacʹ).

af

розкритикува́ти

cog

раскритико́вывать

раскрытыко́ўваць

(rare, transitive) to criticize severely, to pan, to slam, to slate, to tear apart


наздогнати

uk-verb

наздоганя́ти

наздогна́ти • (nazdohnáty) pf (imperfective наздоганя́ти)

наздогна́ти (canonical)
nazdohnáty (romanization)
наздоганя́ти (imperfective)
наздогна́ти (infinitive perfective)
наздогна́ть (infinitive perfective)
наздо́гнаний (passive past perfective)
impersonal: наздо́гнано (passive past perfective)
наздогна́вши (adverbial past perfective)
наздожену́ (first-person future perfective singular)
наздожене́ш (future perfective second-person singular)
наздожене́ (future perfective singular third-person)
наздожене́м (first-person future perfective plural)
наздоженемо́ (first-person future perfective plural)
наздоженете́ (future perfective plural second-person)
наздожену́ть (future perfective plural third-person)
наздожені́м (first-person imperative plural)
наздожені́мо (first-person imperative plural)
наздожени́ (imperative second-person singular)
наздожені́ть (imperative plural second-person)
наздогна́в (masculine past singular)
наздогна́ли (masculine past plural)
наздогна́ла (feminine past singular)
наздогна́ли (feminine past plural)
наздогна́ло (neuter past singular)
наздогна́ли (neuter past plural)

uk-conj

наздогна́ти<6°b.pf.tr.ppp.pres:наздожен>

Uk-наздогнати.ogg

(literally or figuratively) to catch up (with/to), to overtake (reach someone or something that had been ahead)


наздоганяти

uk-verb

наздоганя́ти

наздоганя́ти • (nazdohanjáty) impf (perfective наздогна́ти)

наздоганя́ти (canonical)
nazdohanjáty (romanization)
наздогна́ти (perfective)
наздоганя́ти (imperfective infinitive)
наздоганя́ть (imperfective infinitive)
наздоганя́ючи (adverbial imperfective present)
наздоганя́вши (adverbial imperfective past)
наздоганя́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду наздоганя́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду наздоганя́ть (first-person future imperfective singular)
наздоганя́тиму (first-person future imperfective singular)
наздоганя́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш наздоганя́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш наздоганя́ть (future imperfective second-person singular)
наздоганя́тимеш (future imperfective second-person singular)
наздоганя́є (imperfective present singular third-person)
бу́де наздоганя́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де наздоганя́ть (future imperfective singular third-person)
наздоганя́тиме (future imperfective singular third-person)
наздоганя́єм (first-person imperfective plural present)
наздоганя́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо наздоганя́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо наздоганя́ть (first-person future imperfective plural)
наздоганя́тимемо (first-person future imperfective plural)
наздоганя́тимем (first-person future imperfective plural)
наздоганя́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете наздоганя́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете наздоганя́ть (future imperfective plural second-person)
наздоганя́тимете (future imperfective plural second-person)
наздоганя́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть наздоганя́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть наздоганя́ть (future imperfective plural third-person)
наздоганя́тимуть (future imperfective plural third-person)
наздоганя́ймо (first-person imperative plural)
наздоганя́й (imperative second-person singular)
наздоганя́йте (imperative plural second-person)
наздоганя́в (masculine past singular)
наздоганя́ли (masculine past plural)
наздоганя́ла (feminine past singular)
наздоганя́ли (feminine past plural)
наздоганя́ло (neuter past singular)
наздоганя́ли (neuter past plural)

Uk-наздоганяти.ogg

From на- (na-) + здоганя́ти (zdohanjáty).


заплющувати

заплю́щувати

заплю́щувати • (zapljúščuvaty) impf (perfective заплю́щити)

заплю́щувати (canonical)
zapljúščuvaty (romanization)
заплю́щити (perfective)
заплю́щувати (imperfective infinitive)
заплю́щувать (imperfective infinitive)
заплю́щуючи (adverbial imperfective present)
заплю́щувавши (adverbial imperfective past)
заплю́щую (first-person imperfective present singular)
бу́ду заплю́щувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заплю́щувать (first-person future imperfective singular)
заплю́щуватиму (first-person future imperfective singular)
заплю́щуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заплю́щувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заплю́щувать (future imperfective second-person singular)
заплю́щуватимеш (future imperfective second-person singular)
заплю́щує (imperfective present singular third-person)
бу́де заплю́щувати (future imperfective singular third-person)
бу́де заплю́щувать (future imperfective singular third-person)
заплю́щуватиме (future imperfective singular third-person)
заплю́щуєм (first-person imperfective plural present)
заплю́щуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заплю́щувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заплю́щувать (first-person future imperfective plural)
заплю́щуватимемо (first-person future imperfective plural)
заплю́щуватимем (first-person future imperfective plural)
заплю́щуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заплю́щувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заплю́щувать (future imperfective plural second-person)
заплю́щуватимете (future imperfective plural second-person)
заплю́щують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заплю́щувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заплю́щувать (future imperfective plural third-person)
заплю́щуватимуть (future imperfective plural third-person)
заплю́щуймо (first-person imperative plural)
заплю́щуй (imperative second-person singular)
заплю́щуйте (imperative plural second-person)
заплю́щував (masculine past singular)
заплю́щували (masculine past plural)
заплю́щувала (feminine past singular)
заплю́щували (feminine past plural)
заплю́щувало (neuter past singular)
заплю́щували (neuter past plural)

[zɐˈplʲuʃt͡ʃʊʋɐte]

Uk-заплющувати.ogg

From заплю́щити (zapljúščyty) + -увати (-uvaty).


наростити

uk-verb

нарости́ти • (narostýty) pf (imperfective наро́щувати)

нарости́ти (canonical)
narostýty (romanization)
наро́щувати (imperfective)
нарости́ти (infinitive perfective)
нарости́ть (infinitive perfective)
наро́щений (passive past perfective)
impersonal: наро́щено (passive past perfective)
нарости́вши (adverbial past perfective)
нарощу́ (first-person future perfective singular)
наро́стиш (future perfective second-person singular)
наро́стить (future perfective singular third-person)
наро́стим (first-person future perfective plural)
наро́стимо (first-person future perfective plural)
наро́стите (future perfective plural second-person)
наро́стять (future perfective plural third-person)
нарості́м (first-person imperative plural)
нарості́мо (first-person imperative plural)
нарости́ (imperative second-person singular)
нарості́ть (imperative plural second-person)
нарости́в (masculine past singular)
нарости́ли (masculine past plural)
нарости́ла (feminine past singular)
нарости́ли (feminine past plural)
нарости́ло (neuter past singular)
нарости́ли (neuter past plural)

Uk-наростити.ogg

From на- (na-) + рости́ти (rostýty). Compare Russian нарасти́ть (narastítʹ), Belarusian нарасці́ць (narascícʹ).

to grow (cause or allow something to become bigger)

to build up, to augment, to accrete (make bigger with additions)

(by extension) to build up, to ramp up, to boost, to increase, to strengthen


реєстрований

head

реєстро́ваний

реєстро́ваний • (rejestróvanyj)

реєстро́ваний (canonical)
rejestróvanyj (romanization)
реєстро́ваний (masculine nominative)
реєстро́ване (neuter nominative)
реєстро́вана (feminine nominative)
реєстро́вані (nominative plural)
реєстро́ваного (genitive masculine neuter)
реєстро́ваної (feminine genitive)
реєстро́ваних (genitive plural)
реєстро́ваному (dative masculine neuter)
реєстро́ваній (dative feminine)
реєстро́ваним (dative plural)
реєстро́ваного (accusative animate masculine)
реєстро́ване (accusative neuter)
реєстро́вану (accusative feminine)
реєстро́ваних (accusative animate plural)
реєстро́ваний (accusative inanimate masculine)
реєстро́вані (accusative inanimate plural)
реєстро́ваним (instrumental masculine neuter)
реєстро́ваною (feminine instrumental)
реєстро́ваними (instrumental plural)
реєстро́ваному (locative masculine neuter)
реєстро́ванім (locative masculine neuter)
реєстро́ваній (feminine locative)
реєстро́ваних (locative plural)

uk-adecl

реєстро́ваний

реєструва́ти реєструвати#Ukrainian

passive adjectival past participle of реєструва́ти impf (rejestruváty)


нарощувати

uk-verb

наро́щувати • (naróščuvaty) impf (perfective нарости́ти)

наро́щувати (canonical)
naróščuvaty (romanization)
нарости́ти (perfective)
наро́щувати (imperfective infinitive)
наро́щувать (imperfective infinitive)
наро́щуваний (imperfective passive past)
impersonal: наро́щувано (imperfective passive past)
наро́щуючи (adverbial imperfective present)
наро́щувавши (adverbial imperfective past)
наро́щую (first-person imperfective present singular)
бу́ду наро́щувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду наро́щувать (first-person future imperfective singular)
наро́щуватиму (first-person future imperfective singular)
наро́щуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш наро́щувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш наро́щувать (future imperfective second-person singular)
наро́щуватимеш (future imperfective second-person singular)
наро́щує (imperfective present singular third-person)
бу́де наро́щувати (future imperfective singular third-person)
бу́де наро́щувать (future imperfective singular third-person)
наро́щуватиме (future imperfective singular third-person)
наро́щуєм (first-person imperfective plural present)
наро́щуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо наро́щувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо наро́щувать (first-person future imperfective plural)
наро́щуватимемо (first-person future imperfective plural)
наро́щуватимем (first-person future imperfective plural)
наро́щуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете наро́щувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете наро́щувать (future imperfective plural second-person)
наро́щуватимете (future imperfective plural second-person)
наро́щують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть наро́щувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть наро́щувать (future imperfective plural third-person)
наро́щуватимуть (future imperfective plural third-person)
наро́щуймо (first-person imperative plural)
наро́щуй (imperative second-person singular)
наро́щуйте (imperative plural second-person)
наро́щував (masculine past singular)
наро́щували (masculine past plural)
наро́щувала (feminine past singular)
наро́щували (feminine past plural)
наро́щувало (neuter past singular)
наро́щували (neuter past plural)

[nɐˈrɔʃt͡ʃʊʋɐte]

Uk-нарощувати.ogg

From the наро́щ- (naróšč-) stem of нарости́ти (narostýty) + -увати (-uvaty). Compare Russian нара́щивать (naráščivatʹ), Belarusian наро́шчваць (naróščvacʹ).