визнає

визнає́ • (vyznajé)

визнає́ (canonical)
vyznajé (romanization)

визнава́ти визнавати#Ukrainian

third-person singular present of визнава́ти impf (vyznaváty)


визнає

head

ви́знає • (význaje)

ви́знає (canonical)
význaje (romanization)

ви́знати визнати#Ukrainian

third-person singular future of ви́знати pf (význaty)


визнаєш

визнає́ш • (vyznajéš)

визнає́ш (canonical)
vyznajéš (romanization)

визнава́ти визнавати#Ukrainian

second-person singular present of визнава́ти impf (vyznaváty)


визнаєш

ви́знаєш • (význaješ)

ви́знаєш (canonical)
význaješ (romanization)

ви́знати визнати#Ukrainian

second-person singular future of ви́знати pf (význaty)


визнаєте

визнаєте́ • (vyznajeté)

визнаєте́ (canonical)
vyznajeté (romanization)

визнава́ти визнавати#Ukrainian

second-person plural present of визнава́ти impf (vyznaváty)


визнаєте

ви́знаєте • (význajete)

ви́знаєте (canonical)
význajete (romanization)

ви́знати визнати#Ukrainian

second-person plural future of ви́знати pf (význaty)


визнають

визнаю́ть • (vyznajútʹ)

визнаю́ть (canonical)
vyznajútʹ (romanization)

[ˈʋɪznɐjʊtʲ]

визнава́ти визнавати#Ukrainian

third-person plural present of визнава́ти impf (vyznaváty)


визнають

ви́знають • (význajutʹ)

ви́знають (canonical)
význajutʹ (romanization)

[ˈʋɪznɐjʊtʲ]

ви́знати визнати#Ukrainian

third-person plural future of ви́знати pf (význaty)


визнаємо

визнаємо́ • (vyznajemó)

визнаємо́ (canonical)
vyznajemó (romanization)

визнава́ти визнавати#Ukrainian

first-person plural present of визнава́ти impf (vyznaváty)


визнаємо

ви́знаємо • (význajemo)

ви́знаємо (canonical)
význajemo (romanization)

ви́знати визнати#Ukrainian

first-person plural future of ви́знати pf (význaty)


відносити

uk-verb

відно́сити • (vidnósyty) impf (perfective віднести́)

відно́сити (canonical)
vidnósyty (romanization)
віднести́ (perfective)
відно́сити (imperfective infinitive)
відно́сить (imperfective infinitive)
відно́сячи (adverbial imperfective present)
відно́сивши (adverbial imperfective past)
відно́шу (first-person imperfective present singular)
бу́ду відно́сити (first-person future imperfective singular)
бу́ду відно́сить (first-person future imperfective singular)
відно́ситиму (first-person future imperfective singular)
відно́сиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відно́сити (future imperfective second-person singular)
бу́деш відно́сить (future imperfective second-person singular)
відно́ситимеш (future imperfective second-person singular)
відно́сить (imperfective present singular third-person)
бу́де відно́сити (future imperfective singular third-person)
бу́де відно́сить (future imperfective singular third-person)
відно́ситиме (future imperfective singular third-person)
відно́сим (first-person imperfective plural present)
відно́симо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відно́сити (first-person future imperfective plural)
бу́демо відно́сить (first-person future imperfective plural)
відно́ситимемо (first-person future imperfective plural)
відно́ситимем (first-person future imperfective plural)
відно́сите (imperfective plural present second-person)
бу́дете відно́сити (future imperfective plural second-person)
бу́дете відно́сить (future imperfective plural second-person)
відно́ситимете (future imperfective plural second-person)
відно́сять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відно́сити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відно́сить (future imperfective plural third-person)
відно́ситимуть (future imperfective plural third-person)
відно́сьмо (first-person imperative plural)
відно́сь (imperative second-person singular)
відно́сьте (imperative plural second-person)
відно́сив (masculine past singular)
відно́сили (masculine past plural)
відно́сила (feminine past singular)
відно́сили (feminine past plural)
відно́сило (neuter past singular)
відно́сили (neuter past plural)

Uk-відносити.ogg

From від (vid) + носи́ти (nosýty). Compare Russian относи́ть (otnosítʹ), Belarusian адно́сіць (adnósicʹ), Polish odnosić.

to bear away, to carry away, to take away

(figuratively) to ascribe, to attribute, to impute, to refer (to: до + genitive) (place in or under by a mental or rational process; to assign to, as a class, a cause, source, a motive, reason, or ground of explanation)


відносити

відноси́ти • (vidnosýty) pf

відноси́ти (canonical)
vidnosýty (romanization)
відноси́ти (infinitive perfective)
відноси́ть (infinitive perfective)
відноси́вши (adverbial past perfective)
відношу́ (first-person future perfective singular)
відно́сиш (future perfective second-person singular)
відно́сить (future perfective singular third-person)
відно́сим (first-person future perfective plural)
відно́симо (first-person future perfective plural)
відно́сите (future perfective plural second-person)
відно́сять (future perfective plural third-person)
відносі́м (first-person imperative plural)
відносі́мо (first-person imperative plural)
відноси́ (imperative second-person singular)
відносі́ть (imperative plural second-person)
відноси́в (masculine past singular)
відноси́ли (masculine past plural)
відноси́ла (feminine past singular)
відноси́ли (feminine past plural)
відноси́ло (neuter past singular)
відноси́ли (neuter past plural)

Uk-відносити.ogg


сподіваться

head

сподіва́ться

сподіва́ться • (spodivátʹsja)

сподіва́ться (canonical)
spodivátʹsja (romanization)

сподіва́тися сподіватися#Ukrainian

infinitive of сподіва́тися (spodivátysja)


зеленіти

uk-verb

зелені́ти • (zeleníty) impf (perfective позелені́ти)

зелені́ти (canonical)
zeleníty (romanization)
позелені́ти (perfective)
зелені́ти (imperfective infinitive)
зелені́ть (imperfective infinitive)
зелені́ючи (adverbial imperfective present)
зелені́вши (adverbial imperfective past)
зелені́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зелені́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зелені́ть (first-person future imperfective singular)
зелені́тиму (first-person future imperfective singular)
зелені́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зелені́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зелені́ть (future imperfective second-person singular)
зелені́тимеш (future imperfective second-person singular)
зелені́є (imperfective present singular third-person)
бу́де зелені́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зелені́ть (future imperfective singular third-person)
зелені́тиме (future imperfective singular third-person)
зелені́єм (first-person imperfective plural present)
зелені́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зелені́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зелені́ть (first-person future imperfective plural)
зелені́тимемо (first-person future imperfective plural)
зелені́тимем (first-person future imperfective plural)
зелені́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зелені́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зелені́ть (future imperfective plural second-person)
зелені́тимете (future imperfective plural second-person)
зелені́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зелені́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зелені́ть (future imperfective plural third-person)
зелені́тимуть (future imperfective plural third-person)
зелені́ймо (first-person imperative plural)
зелені́й (imperative second-person singular)
зелені́йте (imperative plural second-person)
зелені́в (masculine past singular)
зелені́ли (masculine past plural)
зелені́ла (feminine past singular)
зелені́ли (feminine past plural)
зелені́ло (neuter past singular)
зелені́ли (neuter past plural)

Uk-зеленіти.ogg

From зеле́ний (zelényj, “green”) + -іти (-ity). Compare Russian зелене́ть (zelenétʹ), Belarusian зеляне́ць (zjeljanjécʹ), Polish zielenić.

af

(third person only) to become green, to go green, to turn green

green about the gills
green about the gills

(colloquial) to go green, to go green about the gills, to turn green (obtain a pallid complexion due to illness, fright, envy etc.)


вигнати

uk-verb

ви́гнати • (výhnaty) pf (imperfective виганя́ти or виго́нити)

ви́гнати (canonical)
výhnaty (romanization)
виганя́ти (imperfective)
виго́нити (imperfective)
ви́гнати (infinitive perfective)
ви́гнать (infinitive perfective)
ви́гнаний (passive past perfective)
impersonal: ви́гнано (passive past perfective)
ви́гнавши (adverbial past perfective)
ви́жену (first-person future perfective singular)
ви́женеш (future perfective second-person singular)
ви́жене (future perfective singular third-person)
ви́женем (first-person future perfective plural)
ви́женемо (first-person future perfective plural)
ви́женете (future perfective plural second-person)
ви́женуть (future perfective plural third-person)
ви́женім (first-person imperative plural)
ви́женімо (first-person imperative plural)
ви́жени (imperative second-person singular)
ви́женіть (imperative plural second-person)
ви́гнав (masculine past singular)
ви́гнали (masculine past plural)
ви́гнала (feminine past singular)
ви́гнали (feminine past plural)
ви́гнало (neuter past singular)
ви́гнали (neuter past plural)

Uk-вигнати.ogg

From ви́- (vý-) + гна́ти (hnáty). Compare Russian вы́гнать (výgnatʹ), Belarusian вы́гнаць (výhnacʹ), Polish wygnać.

to banish, to cast out, to expel, to oust

to extrude, to push out (:outgrowth etc.)


переміщена

head

перемі́щена • (peremíščena)

перемі́щена (canonical)
peremíščena (romanization)

перемі́щений переміщений#Ukrainian

nominative feminine singular of перемі́щений (peremíščenyj)


приїзди

приїзди́ • (pryjizdý)

приїзди́ (canonical)
pryjizdý (romanization)

приїзди́ти приїздити#Ukrainian

second-person singular imperative of приїзди́ти impf (pryjizdýty)


приїздити

uk-verb

приїзди́ти • (pryjizdýty) impf (perfective приї́хати)

приїзди́ти (canonical)
pryjizdýty (romanization)
приї́хати (perfective)
приїзди́ти (imperfective infinitive)
приїзди́ть (imperfective infinitive)
приїздячи́ (adverbial imperfective present)
приїзди́вши (adverbial imperfective past)
приїжджу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду приїзди́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду приїзди́ть (first-person future imperfective singular)
приїзди́тиму (first-person future imperfective singular)
приїзди́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш приїзди́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш приїзди́ть (future imperfective second-person singular)
приїзди́тимеш (future imperfective second-person singular)
приїзди́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де приїзди́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де приїзди́ть (future imperfective singular third-person)
приїзди́тиме (future imperfective singular third-person)
приїзди́м (first-person imperfective plural present)
приїздимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо приїзди́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо приїзди́ть (first-person future imperfective plural)
приїзди́тимемо (first-person future imperfective plural)
приїзди́тимем (first-person future imperfective plural)
приїздите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете приїзди́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете приїзди́ть (future imperfective plural second-person)
приїзди́тимете (future imperfective plural second-person)
приїздя́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть приїзди́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть приїзди́ть (future imperfective plural third-person)
приїзди́тимуть (future imperfective plural third-person)
приїзді́м (first-person imperative plural)
приїзді́мо (first-person imperative plural)
приїзди́ (imperative second-person singular)
приїзді́ть (imperative plural second-person)
приїзди́в (masculine past singular)
приїзди́ли (masculine past plural)
приїзди́ла (feminine past singular)
приїзди́ли (feminine past plural)
приїзди́ло (neuter past singular)
приїзди́ли (neuter past plural)

Uk-приїздити.ogg

to arrive, to come (by vehicle or horse)


привернути

приверну́ти • (pryvernúty) pf (imperfective приверта́ти)

приверну́ти (canonical)
pryvernúty (romanization)
приверта́ти (imperfective)
приверну́ти (infinitive perfective)
приверну́ть (infinitive perfective)
приве́рнений (passive past perfective)
приве́рнутий (passive past perfective)
pryvérnenyj (passive past perfective)
pryvérnutyj (passive past perfective)
impersonal: приве́рнено (passive past perfective)
приве́рнуто (passive past perfective)
pryvérneno (passive past perfective)
pryvérnuto (passive past perfective)
приверну́вши (adverbial past perfective)
приверну́ (first-person future perfective singular)
приве́рнеш (future perfective second-person singular)
приве́рне (future perfective singular third-person)
приве́рнем (first-person future perfective plural)
приве́рнемо (first-person future perfective plural)
приве́рнете (future perfective plural second-person)
приве́рнуть (future perfective plural third-person)
приверні́м (first-person imperative plural)
приверні́мо (first-person imperative plural)
приверни́ (imperative second-person singular)
приверні́ть (imperative plural second-person)
приверну́в (masculine past singular)
приверну́ли (masculine past plural)
приверну́ла (feminine past singular)
приверну́ли (feminine past plural)
приверну́ло (neuter past singular)
приверну́ли (neuter past plural)

Uk-привернути.ogg

приверну́ти ува́гу (+genitive)

to attract / draw (somebody's) attention


переміщений

head

перемі́щений

перемі́щений • (peremíščenyj)

перемі́щений (canonical)
peremíščenyj (romanization)
перемі́щений (masculine nominative)
перемі́щене (neuter nominative)
перемі́щена (feminine nominative)
перемі́щені (nominative plural)
перемі́щеного (genitive masculine neuter)
перемі́щеної (feminine genitive)
перемі́щених (genitive plural)
перемі́щеному (dative masculine neuter)
перемі́щеній (dative feminine)
перемі́щеним (dative plural)
перемі́щеного (accusative animate masculine)
перемі́щене (accusative neuter)
перемі́щену (accusative feminine)
перемі́щених (accusative animate plural)
перемі́щений (accusative inanimate masculine)
перемі́щені (accusative inanimate plural)
перемі́щеним (instrumental masculine neuter)
перемі́щеною (feminine instrumental)
перемі́щеними (instrumental plural)
перемі́щеному (locative masculine neuter)
перемі́щенім (locative masculine neuter)
перемі́щеній (feminine locative)
перемі́щених (locative plural)

uk-adecl

перемі́щений

перемісти́ти перемістити#Ukrainian

passive adjectival past participle of перемісти́ти pf (peremistýty)


екстраполювати

uk-verb

екстраполюва́ти

екстраполюва́ти • (ekstrapoljuváty) impf or pf

екстраполюва́ти (canonical)
ekstrapoljuváty (romanization)
екстраполюва́ти (infinitive)
екстраполюва́ть (infinitive)
екстрапольо́ваний (passive past)
impersonal: екстрапольо́вано (passive past)
екстраполю́ючи (adverbial present)
екстраполюва́вши (adverbial past)
екстраполю́ю (first-person future singular)
бу́ду екстраполюва́ти (first-person singular)
бу́ду екстраполюва́ть (first-person singular)
екстраполюва́тиму (first-person singular)
екстраполю́єш (future second-person singular)
бу́деш екстраполюва́ти (second-person singular)
бу́деш екстраполюва́ть (second-person singular)
екстраполюва́тимеш (second-person singular)
екстраполю́є (future singular third-person)
бу́де екстраполюва́ти (singular third-person)
бу́де екстраполюва́ть (singular third-person)
екстраполюва́тиме (singular third-person)
екстраполю́єм (first-person future plural)
екстраполю́ємо (first-person future plural)
бу́демо екстраполюва́ти (first-person plural)
бу́демо екстраполюва́ть (first-person plural)
екстраполюва́тимемо (first-person plural)
екстраполюва́тимем (first-person plural)
екстраполю́єте (future plural second-person)
бу́дете екстраполюва́ти (plural second-person)
бу́дете екстраполюва́ть (plural second-person)
екстраполюва́тимете (plural second-person)
екстраполю́ють (future plural third-person)
бу́дуть екстраполюва́ти (plural third-person)
бу́дуть екстраполюва́ть (plural third-person)
екстраполюва́тимуть (plural third-person)
екстраполю́ймо (first-person imperative plural)
екстраполю́й (imperative second-person singular)
екстраполю́йте (imperative plural second-person)
екстраполюва́в (masculine past singular)
екстраполюва́ли (masculine past plural)
екстраполюва́ла (feminine past singular)
екстраполюва́ли (feminine past plural)
екстраполюва́ло (neuter past singular)
екстраполюва́ли (neuter past plural)

From екстрапол(я́ція) (ekstrapol(jácija)) + -ювати (-juvaty) suffix. Compare Russian экстраполи́ровать (ekstrapolírovatʹ), Belarusian экстрапалі́раваць (ekstrapalíravacʹ), Polish ekstrapolować.

af

екстраполя́ція

екстрапол(я́ція)

cog

экстраполи́ровать

экстрапалі́раваць


розмістити

uk-verb

розмі́щувати

розмісти́ти • (rozmistýty) pf (imperfective розмі́щувати or розміща́ти)

розмісти́ти (canonical)
rozmistýty (romanization)
розмі́щувати (imperfective)
розміща́ти (imperfective)
розмісти́ти (infinitive perfective)
розмісти́ть (infinitive perfective)
розмі́щений (passive past perfective)
impersonal: розмі́щено (passive past perfective)
розмісти́вши (adverbial past perfective)
розміщу́ (first-person future perfective singular)
розмі́стиш (future perfective second-person singular)
розмі́стить (future perfective singular third-person)
розмі́стим (first-person future perfective plural)
розмі́стимо (first-person future perfective plural)
розмі́стите (future perfective plural second-person)
розмі́стять (future perfective plural third-person)
розмісті́м (first-person imperative plural)
розмісті́мо (first-person imperative plural)
розмісти́ (imperative second-person singular)
розмісті́ть (imperative plural second-person)
розмісти́в (masculine past singular)
розмісти́ли (masculine past plural)
розмісти́ла (feminine past singular)
розмісти́ли (feminine past plural)
розмісти́ло (neuter past singular)
розмісти́ли (neuter past plural)

Uk-розмістити.ogg

From роз- (roz-) + місти́ти (mistýty). Compare Russian размести́ть (razmestítʹ), Belarusian размясці́ць (razmjascícʹ), Polish rozmieścić.

to accommodate, to put up, to house, to quarter, to billet

(military) to deploy, to station (put in place to perform military duty)


розміщувати

розмі́щувати

розмі́щувати • (rozmíščuvaty) impf (perfective розмісти́ти)

розмі́щувати (canonical)
rozmíščuvaty (romanization)
розмісти́ти (perfective)
розмі́щувати (imperfective infinitive)
розмі́щувать (imperfective infinitive)
розмі́щуючи (adverbial imperfective present)
розмі́щувавши (adverbial imperfective past)
розмі́щую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розмі́щувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розмі́щувать (first-person future imperfective singular)
розмі́щуватиму (first-person future imperfective singular)
розмі́щуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розмі́щувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розмі́щувать (future imperfective second-person singular)
розмі́щуватимеш (future imperfective second-person singular)
розмі́щує (imperfective present singular third-person)
бу́де розмі́щувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розмі́щувать (future imperfective singular third-person)
розмі́щуватиме (future imperfective singular third-person)
розмі́щуєм (first-person imperfective plural present)
розмі́щуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розмі́щувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розмі́щувать (first-person future imperfective plural)
розмі́щуватимемо (first-person future imperfective plural)
розмі́щуватимем (first-person future imperfective plural)
розмі́щуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розмі́щувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розмі́щувать (future imperfective plural second-person)
розмі́щуватимете (future imperfective plural second-person)
розмі́щують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розмі́щувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розмі́щувать (future imperfective plural third-person)
розмі́щуватимуть (future imperfective plural third-person)
розмі́щуймо (first-person imperative plural)
розмі́щуй (imperative second-person singular)
розмі́щуйте (imperative plural second-person)
розмі́щував (masculine past singular)
розмі́щували (masculine past plural)
розмі́щувала (feminine past singular)
розмі́щували (feminine past plural)
розмі́щувало (neuter past singular)
розмі́щували (neuter past plural)

Uk-розміщувати.ogg

From the розмі́щ- (rozmíšč-) stem of розмісти́ти (rozmistýty) + -увати (-uvaty).


привертати

uk-verb

приверта́ти • (pryvertáty) impf (perfective приверну́ти)

приверта́ти (canonical)
pryvertáty (romanization)
приверну́ти (perfective)
приверта́ти (imperfective infinitive)
приверта́ть (imperfective infinitive)
приверта́ючи (adverbial imperfective present)
приверта́вши (adverbial imperfective past)
приверта́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду приверта́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду приверта́ть (first-person future imperfective singular)
приверта́тиму (first-person future imperfective singular)
приверта́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш приверта́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш приверта́ть (future imperfective second-person singular)
приверта́тимеш (future imperfective second-person singular)
приверта́є (imperfective present singular third-person)
бу́де приверта́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де приверта́ть (future imperfective singular third-person)
приверта́тиме (future imperfective singular third-person)
приверта́єм (first-person imperfective plural present)
приверта́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо приверта́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо приверта́ть (first-person future imperfective plural)
приверта́тимемо (first-person future imperfective plural)
приверта́тимем (first-person future imperfective plural)
приверта́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете приверта́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете приверта́ть (future imperfective plural second-person)
приверта́тимете (future imperfective plural second-person)
приверта́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть приверта́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть приверта́ть (future imperfective plural third-person)
приверта́тимуть (future imperfective plural third-person)
приверта́ймо (first-person imperative plural)
приверта́й (imperative second-person singular)
приверта́йте (imperative plural second-person)
приверта́в (masculine past singular)
приверта́ли (masculine past plural)
приверта́ла (feminine past singular)
приверта́ли (feminine past plural)
приверта́ло (neuter past singular)
приверта́ли (neuter past plural)

Uk-привертати.ogg

приверта́ти ува́гу (+genitive)


забутий

head

забу́тий • (zabútyj)

забу́тий (canonical)
zabútyj (romanization)
забу́тий (masculine nominative)
забу́те (neuter nominative)
забу́та (feminine nominative)
забу́ті (nominative plural)
забу́того (genitive masculine neuter)
забу́тої (feminine genitive)
забу́тих (genitive plural)
забу́тому (dative masculine neuter)
забу́тій (dative feminine)
забу́тим (dative plural)
забу́того (accusative animate masculine)
забу́те (accusative neuter)
забу́ту (accusative feminine)
забу́тих (accusative animate plural)
забу́тий (accusative inanimate masculine)
забу́ті (accusative inanimate plural)
забу́тим (instrumental masculine neuter)
забу́тою (feminine instrumental)
забу́тими (instrumental plural)
забу́тому (locative masculine neuter)
забу́тім (locative masculine neuter)
забу́тій (feminine locative)
забу́тих (locative plural)

Uk-забутий.ogg

забу́ти забути#Ukrainian

passive adjectival past participle of забу́ти pf (zabúty)


подолати

uk-verb

подола́ти • (podoláty) pf (imperfective дола́ти or подо́лувати)

подола́ти (canonical)
podoláty (romanization)
дола́ти (imperfective)
подо́лувати (imperfective)
подола́ти (infinitive perfective)
подола́ть (infinitive perfective)
подо́ланий (passive past perfective)
impersonal: подо́лано (passive past perfective)
подола́вши (adverbial past perfective)
подола́ю (first-person future perfective singular)
подола́єш (future perfective second-person singular)
подола́є (future perfective singular third-person)
подола́єм (first-person future perfective plural)
подола́ємо (first-person future perfective plural)
подола́єте (future perfective plural second-person)
подола́ють (future perfective plural third-person)
подола́ймо (first-person imperative plural)
подола́й (imperative second-person singular)
подола́йте (imperative plural second-person)
подола́в (masculine past singular)
подола́ли (masculine past plural)
подола́ла (feminine past singular)
подола́ли (feminine past plural)
подола́ло (neuter past singular)
подола́ли (neuter past plural)

Uk-подолати.ogg

From по- (po-) + дола́ти (doláty). Compare Polish podołać.

(transitive) to overcome, to get the better of


знаймо

head

зна́ймо • (znájmo)

зна́ймо (canonical)
znájmo (romanization)

зна́ти знати#Ukrainian

first-person plural imperative of зна́ти impf (znáty)


знано

зна́но • (znáno)

зна́ти знати#Ukrainian

past passive impersonal participle of зна́ти impf (znáty)


знаєм

зна́єм • (znájem)

зна́єм (canonical)
znájem (romanization)

Alternative form: зна́ємо (znájemo)

зна́ти знати#Ukrainian

first-person plural present of зна́ти impf (znáty)


знаєш

зна́єш • (znáješ)

зна́єш (canonical)
znáješ (romanization)

зна́ти знати#Ukrainian

second-person singular present of зна́ти impf (znáty)


знають

зна́ють • (znájutʹ)

зна́ють (canonical)
znájutʹ (romanization)

зна́ти знати#Ukrainian

third-person plural present of зна́ти impf (znáty)


зовучи

зовучи́ • (zovučý)

зовучи́ (canonical)
zovučý (romanization)

зва́ти звати#Ukrainian

present adverbial participle of зва́ти (zváty)


знаємо

зна́ємо • (znájemo)

зна́ємо (canonical)
znájemo (romanization)

Alternative form: зна́єм (znájem)

зна́ти знати#Ukrainian


зви

зва́ти звати#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of зва́ти (zváty)


звано

зва́но • (zváno)

зва́ти звати#Ukrainian

past passive impersonal participle of зва́ти (zváty)


звім

зва́ти звати#Ukrainian

first-person plural imperative imperfective of зва́ти (zváty)


зовіть

зові́ть • (zovítʹ)

зові́ть (canonical)
zovítʹ (romanization)

зва́ти звати#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of зва́ти (zváty)


звіть

звіть • (zvitʹ)

зва́ти звати#Ukrainian


зве

зва́ти звати#Ukrainian

third-person singular present imperfective of зва́ти (zváty)


зовім

зові́м • (zovím)

зва́ти звати#Ukrainian


зовімо

зові́мо • (zovímo)

зові́мо (canonical)
zovímo (romanization)

зва́ти звати#Ukrainian


звеш

звеш • (zveš)

зва́ти звати#Ukrainian

second-person singular present imperfective of зва́ти (zváty)


звем

зва́ти звати#Ukrainian

first-person plural present imperfective of зва́ти (zváty)


зву

зва́ти звати#Ukrainian

first-person singular present imperfective of зва́ти (zváty)


звімо

зві́мо • (zvímo)

зва́ти звати#Ukrainian


звете

звете́ • (zveté)

зва́ти звати#Ukrainian

second-person plural present imperfective of зва́ти (zváty)


звемо

звемо́ • (zvemó)

зва́ти звати#Ukrainian


вибачиш

ви́бачиш • (výbačyš)

ви́бачиш (canonical)
výbačyš (romanization)

[ˈʋɪbɐt͡ʃeʃ]

ви́бачити вибачити#Ukrainian

second-person singular future perfective of ви́бачити (výbačyty)


даси

даси́ • (dasý)

second-person singular future perfective of да́ти (dáty)


дасте

дасте́ • (dasté)

second-person plural future perfective of да́ти (dáty)


дадуть

даду́ть • (dadútʹ)

даду́ть (canonical)
dadútʹ (romanization)

third-person plural future perfective of да́ти (dáty)


вибачить

ви́бачить • (výbačytʹ)

ви́бачить (canonical)
výbačytʹ (romanization)

[ˈʋɪbɐt͡ʃetʲ]

ви́бачити вибачити#Ukrainian

third-person singular future perfective of ви́бачити (výbačyty)


вибачим

ви́бачим • (výbačym)

ви́бачим (canonical)
výbačym (romanization)

[ˈʋɪbɐt͡ʃem]

ви́бачити вибачити#Ukrainian

first-person plural future perfective of ви́бачити (výbačyty)


дасть

дасть • (dastʹ)

third-person singular future perfective of да́ти (dáty)


дамо

дамо́ • (damó)

first-person plural future perfective of да́ти (dáty)


вибачили

ви́бачили • (výbačyly)

ви́бачили (canonical)
výbačyly (romanization)

[ˈʋɪbɐt͡ʃeɫe]

ви́бачити вибачити#Ukrainian

plural past perfective of ви́бачити (výbačyty)


вибачмо

ви́бачмо • (výbačmo)

ви́бачмо (canonical)
výbačmo (romanization)

[ˈʋɪbɐt͡ʃmɔ]

ви́бачити вибачити#Ukrainian

first-person plural imperative perfective of ви́бачити (výbačyty)


вибачила

ви́бачила • (výbačyla)

ви́бачила (canonical)
výbačyla (romanization)

[ˈʋɪbɐt͡ʃeɫɐ]

ви́бачити вибачити#Ukrainian

feminine singular past perfective of ви́бачити (výbačyty)


вибачите

ви́бачите • (výbačyte)

ви́бачите (canonical)
výbačyte (romanization)

ви́бачити вибачити#Ukrainian

second-person plural future perfective of ви́бачити (výbačyty)


вибач

ви́бач • (výbač)

ви́бачити вибачити#Ukrainian

second-person singular imperative perfective of ви́бачити (výbačyty)


вибачу

ви́бачу • (výbaču)

ви́бачу (canonical)
výbaču (romanization)

ви́бачити вибачити#Ukrainian

first-person singular future perfective of ви́бачити (výbačyty)


вибачено

ви́бачено • (výbačeno)

ви́бачено (canonical)
výbačeno (romanization)

[ˈʋɪbɐt͡ʃenɔ]

ви́бачити вибачити#Ukrainian

past passive impersonal participle of ви́бачити pf (výbačyty)


вибачив

ви́бачив • (výbačyv)

ви́бачив (canonical)
výbačyv (romanization)

[ˈʋɪbɐt͡ʃeu̯]

ви́бачити вибачити#Ukrainian

masculine singular past perfective of ви́бачити (výbačyty)


вибачивши

ви́бачивши • (výbačyvšy)

ви́бачивши (canonical)
výbačyvšy (romanization)

[ˈʋɪbɐt͡ʃeu̯ʃe]

ви́бачити вибачити#Ukrainian

past adverbial participle of ви́бачити pf (výbačyty)


вибачимо

ви́бачимо • (výbačymo)

ви́бачимо (canonical)
výbačymo (romanization)

[ˈʋɪbɐt͡ʃemɔ]

ви́бачити вибачити#Ukrainian


вибачило

ви́бачило • (výbačylo)

ви́бачило (canonical)
výbačylo (romanization)

[ˈʋɪbɐt͡ʃeɫɔ]

ви́бачити вибачити#Ukrainian

neuter singular past perfective of ви́бачити (výbačyty)


вибачать

ви́бачать • (výbačatʹ)

ви́бачать (canonical)
výbačatʹ (romanization)

[ˈʋɪbɐt͡ʃɐtʲ]

ви́бачити вибачити#Ukrainian

third-person plural future perfective of ви́бачити (výbačyty)


не йняти віри

uk-verb

не йня́ти ві́ри

не йня́ти ві́ри • (ne jnjáty víry) impf

не йня́ти ві́ри (canonical)
ne jnjáty víry (romanization)

не йня́ти ві́ру
не йняти віру#Ukrainian

Alternative form of не йня́ти ві́ру (ne jnjáty víru)


відказати

відка́зувати

відказа́ти • (vidkazáty) pf (imperfective відка́зувати)

відказа́ти (canonical)
vidkazáty (romanization)
відка́зувати (imperfective)
відказа́ти (infinitive perfective)
відказа́ть (infinitive perfective)
відка́заний (passive past perfective)
impersonal: відка́зано (passive past perfective)
відказа́вши (adverbial past perfective)
відкажу́ (first-person future perfective singular)
відка́жеш (future perfective second-person singular)
відка́же (future perfective singular third-person)
відка́жем (first-person future perfective plural)
відка́жемо (first-person future perfective plural)
відка́жете (future perfective plural second-person)
відка́жуть (future perfective plural third-person)
відкажі́м (first-person imperative plural)
відкажі́мо (first-person imperative plural)
відкажи́ (imperative second-person singular)
відкажі́ть (imperative plural second-person)
відказа́в (masculine past singular)
відказа́ли (masculine past plural)
відказа́ла (feminine past singular)
відказа́ли (feminine past plural)
відказа́ло (neuter past singular)
відказа́ли (neuter past plural)

від- (vid-) + каза́ти (kazáty). Cognate with Belarusian адказа́ць (adkazácʹ). Sense of "to refuse" was an influence of Russian отказа́ть (otkazátʹ, “to deny, to refuse, to decline”), otherwise a false friend.


зовуть

head

зову́ть • (zovútʹ)

зову́ть (canonical)
zovútʹ (romanization)

Alternative form: звуть (zvutʹ)

зва́ти звати#Ukrainian

third-person plural present of зва́ти impf (zváty)


вибачений

ви́бачений • (výbačenyj) pf

ви́бачений (canonical)
výbačenyj (romanization)
ви́бачений (masculine nominative)
ви́бачене (neuter nominative)
ви́бачена (feminine nominative)
ви́бачені (nominative plural)
ви́баченого (genitive masculine neuter)
ви́баченої (feminine genitive)
ви́бачених (genitive plural)
ви́баченому (dative masculine neuter)
ви́баченій (dative feminine)
ви́баченим (dative plural)
ви́баченого (accusative animate masculine)
ви́бачене (accusative neuter)
ви́бачену (accusative feminine)
ви́бачених (accusative animate plural)
ви́бачений (accusative inanimate masculine)
ви́бачені (accusative inanimate plural)
ви́баченим (instrumental masculine neuter)
ви́баченою (feminine instrumental)
ви́баченими (instrumental plural)
ви́баченому (locative masculine neuter)
ви́баченім (locative masculine neuter)
ви́баченій (feminine locative)
ви́бачених (locative plural)

ви́бачити вибачити#Ukrainian

past passive participle of ви́бачити (výbačyty)


не йняти віру

uk-verb

не йня́ти ві́ру

не йня́ти ві́ру • (ne jnjáty víru) impf

не йня́ти ві́ру (canonical)
ne jnjáty víru (romanization)

Inherited from Old Ruthenian не инѧти вѣру (ne injati věru), не ѧти вѣру (ne jati věru), вѣры имати (věry imati), with regular reanalysis of я́ти (játy) as йня́ти (jnjáty).

inh

не инѧти вѣру

inh+

не инѧти вѣру


пожаліти

uk-verb

пожалі́ти • (požalíty) pf (imperfective жалі́ти)

пожалі́ти (canonical)
požalíty (romanization)
жалі́ти (imperfective)
пожалі́ти (infinitive perfective)
пожалі́ть (infinitive perfective)
пожалі́вши (adverbial past perfective)
пожалі́ю (first-person future perfective singular)
пожалі́єш (future perfective second-person singular)
пожалі́є (future perfective singular third-person)
пожалі́єм (first-person future perfective plural)
пожалі́ємо (first-person future perfective plural)
пожалі́єте (future perfective plural second-person)
пожалі́ють (future perfective plural third-person)
пожалі́ймо (first-person imperative plural)
пожалі́й (imperative second-person singular)
пожалі́йте (imperative plural second-person)
пожалі́в (masculine past singular)
пожалі́ли (masculine past plural)
пожалі́ла (feminine past singular)
пожалі́ли (feminine past plural)
пожалі́ло (neuter past singular)
пожалі́ли (neuter past plural)

Uk-пожаліти.ogg

From по- (po-) + жалі́ти (žalíty). Compare Russian пожале́ть (požalétʹ).

(transitive) to feel sorry for, to pity, to feel pity for

(intransitive) to regret, to feel regret (за + instrumental, про + accusative)

(transitive) to save, to spare (:energy, life, money, resource)


проковтнути

проковтну́ти

проко́втувати

проковтну́ти • (prokovtnúty) pf (imperfective проко́втувати)

проковтну́ти (canonical)
prokovtnúty (romanization)
проко́втувати (imperfective)
проковтну́ти (infinitive perfective)
проковтну́ть (infinitive perfective)
проко́втнутий (passive past perfective)
impersonal: проко́втнуто (passive past perfective)
проковтну́вши (adverbial past perfective)
проковтну́ (first-person future perfective singular)
проковтне́ш (future perfective second-person singular)
проковтне́ (future perfective singular third-person)
проковтне́м (first-person future perfective plural)
проковтнемо́ (first-person future perfective plural)
проковтнете́ (future perfective plural second-person)
проковтну́ть (future perfective plural third-person)
проковтні́м (first-person imperative plural)
проковтні́мо (first-person imperative plural)
проковтни́ (imperative second-person singular)
проковтні́ть (imperative plural second-person)
проковтну́в (masculine past singular)
проковтну́ли (masculine past plural)
проковтну́ла (feminine past singular)
проковтну́ли (feminine past plural)
проковтну́ло (neuter past singular)
проковтну́ли (neuter past plural)

uk-conj

проко́втнутий

проко́втнуто

Uk-проковтнути.ogg

From про- (pro-) + ковтну́ти (kovtnúty).

(figurative, colloquial) to swallow (take something in so that it disappears; to consume, absorb)

(figurative, colloquial) to swallow (to put up with; to bear patiently or without retaliation)

(figurative, colloquial) to devour (to take in avidly with the intellect or with one's gaze)


проковтувати

uk-verb

проко́втувати

проковтну́ти

проко́втувати • (prokóvtuvaty) impf (perfective проковтну́ти)

проко́втувати (canonical)
prokóvtuvaty (romanization)
проковтну́ти (perfective)
проко́втувати (imperfective infinitive)
проко́втувать (imperfective infinitive)
проко́втуючи (adverbial imperfective present)
проко́втувавши (adverbial imperfective past)
проко́втую (first-person imperfective present singular)
бу́ду проко́втувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду проко́втувать (first-person future imperfective singular)
проко́втуватиму (first-person future imperfective singular)
проко́втуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш проко́втувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш проко́втувать (future imperfective second-person singular)
проко́втуватимеш (future imperfective second-person singular)
проко́втує (imperfective present singular third-person)
бу́де проко́втувати (future imperfective singular third-person)
бу́де проко́втувать (future imperfective singular third-person)
проко́втуватиме (future imperfective singular third-person)
проко́втуєм (first-person imperfective plural present)
проко́втуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо проко́втувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо проко́втувать (first-person future imperfective plural)
проко́втуватимемо (first-person future imperfective plural)
проко́втуватимем (first-person future imperfective plural)
проко́втуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете проко́втувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете проко́втувать (future imperfective plural second-person)
проко́втуватимете (future imperfective plural second-person)
проко́втують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть проко́втувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть проко́втувать (future imperfective plural third-person)
проко́втуватимуть (future imperfective plural third-person)
проко́втуймо (first-person imperative plural)
проко́втуй (imperative second-person singular)
проко́втуйте (imperative plural second-person)
проко́втував (masculine past singular)
проко́втували (masculine past plural)
проко́втувала (feminine past singular)
проко́втували (feminine past plural)
проко́втувало (neuter past singular)
проко́втували (neuter past plural)

From проковт(ну́ти) (prokovt(núty)) + -увати (-uvaty).

af

проковтну́ти

проковт(ну́ти)


жаліти

uk-verb

жалі́ти • (žalíty) impf (perfective пожалі́ти)

жалі́ти (canonical)
žalíty (romanization)
пожалі́ти (perfective)
жалі́ти (imperfective infinitive)
жалі́ть (imperfective infinitive)
жалі́ючи (adverbial imperfective present)
жалі́вши (adverbial imperfective past)
жалі́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду жалі́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду жалі́ть (first-person future imperfective singular)
жалі́тиму (first-person future imperfective singular)
жалі́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш жалі́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш жалі́ть (future imperfective second-person singular)
жалі́тимеш (future imperfective second-person singular)
жалі́є (imperfective present singular third-person)
бу́де жалі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де жалі́ть (future imperfective singular third-person)
жалі́тиме (future imperfective singular third-person)
жалі́єм (first-person imperfective plural present)
жалі́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо жалі́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо жалі́ть (first-person future imperfective plural)
жалі́тимемо (first-person future imperfective plural)
жалі́тимем (first-person future imperfective plural)
жалі́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете жалі́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете жалі́ть (future imperfective plural second-person)
жалі́тимете (future imperfective plural second-person)
жалі́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть жалі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть жалі́ть (future imperfective plural third-person)
жалі́тимуть (future imperfective plural third-person)
жалі́ймо (first-person imperative plural)
жалі́й (imperative second-person singular)
жалі́йте (imperative plural second-person)
жалі́в (masculine past singular)
жалі́ли (masculine past plural)
жалі́ла (feminine past singular)
жалі́ли (feminine past plural)
жалі́ло (neuter past singular)
жалі́ли (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *želěti (“to regret”).

inh+

жалі́ти себе́

(intransitive) to regret, to feel regret (за + instrumental, про + accusative, що + clause)


відвоювати

uk-verb

відвойо́вувати

відвоюва́ти • (vidvojuváty) pf (imperfective відвойо́вувати)

відвоюва́ти (canonical)
vidvojuváty (romanization)
відвойо́вувати (imperfective)
відвоюва́ти (infinitive perfective)
відвоюва́ть (infinitive perfective)
відвойо́ваний (passive past perfective)
impersonal: відвойо́вано (passive past perfective)
відвоюва́вши (adverbial past perfective)
відвою́ю (first-person future perfective singular)
відвою́єш (future perfective second-person singular)
відвою́є (future perfective singular third-person)
відвою́єм (first-person future perfective plural)
відвою́ємо (first-person future perfective plural)
відвою́єте (future perfective plural second-person)
відвою́ють (future perfective plural third-person)
відвою́ймо (first-person imperative plural)
відвою́й (imperative second-person singular)
відвою́йте (imperative plural second-person)
відвоюва́в (masculine past singular)
відвоюва́ли (masculine past plural)
відвоюва́ла (feminine past singular)
відвоюва́ли (feminine past plural)
відвоюва́ло (neuter past singular)
відвоюва́ли (neuter past plural)

From від- (vid-) + воюва́ти (vojuváty). Compare Russian отвоева́ть (otvojevátʹ), Belarusian адваява́ць (advajavácʹ), Polish odwojować.

(transitive, military, also figuratively) to reconquer, to regain, to win back

(intransitive) to finish fighting, to stop fighting, to be through with fighting

(colloquial) to fight (for a certain time)


познущатися

познуща́тися

познуща́тися • (poznuščátysja) pf (imperfective знуща́тися)

познуща́тися (canonical)
poznuščátysja (romanization)
знуща́тися (imperfective)
познуща́тися (infinitive perfective)
познуща́тись (infinitive perfective)
познуща́ться (infinitive perfective)
познуща́вшись (adverbial past perfective)
познуща́юся (first-person future perfective singular)
познуща́юсь (first-person future perfective singular)
познуща́єшся (future perfective second-person singular)
познуща́ється (future perfective singular third-person)
познуща́ємся (first-person future perfective plural)
познуща́ємося (first-person future perfective plural)
познуща́ємось (first-person future perfective plural)
познуща́єтеся (future perfective plural second-person)
познуща́єтесь (future perfective plural second-person)
познуща́ються (future perfective plural third-person)
познуща́ймося (first-person imperative plural)
познуща́ймось (first-person imperative plural)
познуща́йся (imperative second-person singular)
познуща́йсь (imperative second-person singular)
познуща́йтеся (imperative plural second-person)
познуща́йтесь (imperative plural second-person)
познуща́вся (masculine past singular)
познуща́всь (masculine past singular)
познуща́лися (masculine past plural)
познуща́лись (masculine past plural)
познуща́лася (feminine past singular)
познуща́лась (feminine past singular)
познуща́лися (feminine past plural)
познуща́лись (feminine past plural)
познуща́лося (neuter past singular)
познуща́лось (neuter past singular)
познуща́лися (neuter past plural)
познуща́лись (neuter past plural)

uk-conj

познуща́тися<1a.pf>

From по- (po-) + знуща́тися (znuščátysja).

to abuse, to brutalize, to maltreat, to mistreat (to treat badly, roughly, cruelly)


відвойовувати

uk-verb

відвойо́вувати

відвойо́вувати • (vidvojóvuvaty) impf (perfective відвоюва́ти)

відвойо́вувати (canonical)
vidvojóvuvaty (romanization)
відвоюва́ти (perfective)
відвойо́вувати (imperfective infinitive)
відвойо́вувать (imperfective infinitive)
відвойо́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: відвойо́вувано (imperfective passive past)
відвойо́вуючи (adverbial imperfective present)
відвойо́вувавши (adverbial imperfective past)
відвойо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відвойо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відвойо́вувать (first-person future imperfective singular)
відвойо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
відвойо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відвойо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відвойо́вувать (future imperfective second-person singular)
відвойо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
відвойо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де відвойо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відвойо́вувать (future imperfective singular third-person)
відвойо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
відвойо́вуєм (first-person imperfective plural present)
відвойо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відвойо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відвойо́вувать (first-person future imperfective plural)
відвойо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
відвойо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
відвойо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відвойо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відвойо́вувать (future imperfective plural second-person)
відвойо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
відвойо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відвойо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відвойо́вувать (future imperfective plural third-person)
відвойо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
відвойо́вуймо (first-person imperative plural)
відвойо́вуй (imperative second-person singular)
відвойо́вуйте (imperative plural second-person)
відвойо́вував (masculine past singular)
відвойо́вували (masculine past plural)
відвойо́вувала (feminine past singular)
відвойо́вували (feminine past plural)
відвойо́вувало (neuter past singular)
відвойо́вували (neuter past plural)

From the відвойо́в- (vidvojóv-) stem of відвоюва́ти (vidvojuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian отвоёвывать (otvojóvyvatʹ), Belarusian адваёўваць (advajóŭvacʹ), Polish odwojowywać.


знущатися

uk-verb

познуща́тися

знуща́тися • (znuščátysja) impf (perfective познуща́тися)

знуща́тися (canonical)
znuščátysja (romanization)
познуща́тися (perfective)
знуща́тися (imperfective infinitive)
знуща́тись (imperfective infinitive)
знуща́ться (imperfective infinitive)
знуща́ючись (adverbial imperfective present)
знуща́вшись (adverbial imperfective past)
знуща́юся (first-person imperfective present singular)
знуща́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду знуща́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду знуща́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду знуща́ться (first-person future imperfective singular)
знуща́тимусь (first-person future imperfective singular)
знуща́тимуся (first-person future imperfective singular)
знуща́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш знуща́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш знуща́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш знуща́ться (future imperfective second-person singular)
знуща́тимешся (future imperfective second-person singular)
знуща́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де знуща́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де знуща́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де знуща́ться (future imperfective singular third-person)
знуща́тиметься (future imperfective singular third-person)
знуща́ємся (first-person imperfective plural present)
знуща́ємося (first-person imperfective plural present)
знуща́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо знуща́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо знуща́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо знуща́ться (first-person future imperfective plural)
знуща́тимемось (first-person future imperfective plural)
знуща́тимемося (first-person future imperfective plural)
знуща́тимемся (first-person future imperfective plural)
знуща́єтеся (imperfective plural present second-person)
знуща́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете знуща́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете знуща́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете знуща́ться (future imperfective plural second-person)
знуща́тиметесь (future imperfective plural second-person)
знуща́тиметеся (future imperfective plural second-person)
знуща́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть знуща́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть знуща́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть знуща́ться (future imperfective plural third-person)
знуща́тимуться (future imperfective plural third-person)
знуща́ймося (first-person imperative plural)
знуща́ймось (first-person imperative plural)
знуща́йся (imperative second-person singular)
знуща́йсь (imperative second-person singular)
знуща́йтеся (imperative plural second-person)
знуща́йтесь (imperative plural second-person)
знуща́вся (masculine past singular)
знуща́всь (masculine past singular)
знуща́лися (masculine past plural)
знуща́лись (masculine past plural)
знуща́лася (feminine past singular)
знуща́лась (feminine past singular)
знуща́лися (feminine past plural)
знуща́лись (feminine past plural)
знуща́лося (neuter past singular)
знуща́лось (neuter past singular)
знуща́лися (neuter past plural)
знуща́лись (neuter past plural)

uk-conj

знуща́тися<1a.impf>

Uk-знущатися.ogg

uk:Мельничук Олександр Савич

Probably from з- (z-) + Old East Slavic гнушатися (gnušatisja), from Old Church Slavonic гнѫшати сѧ, from Proto-Slavic *gnušati (see also *gnusъ, *gnǫsъ). Compare Russian гнуша́ться (gnušátʹsja).


сякнути

uk-verb

сякну́ти • (sjaknúty) pf (imperfective сяка́ти)

сякну́ти (canonical)
sjaknúty (romanization)
сяка́ти (imperfective)
сякну́ти (infinitive perfective)
сякну́ть (infinitive perfective)
сякну́вши (adverbial past perfective)
сякну́ (first-person future perfective singular)
сякне́ш (future perfective second-person singular)
сякне́ (future perfective singular third-person)
сякне́м (first-person future perfective plural)
сякнемо́ (first-person future perfective plural)
сякнете́ (future perfective plural second-person)
сякну́ть (future perfective plural third-person)
сякні́м (first-person imperative plural)
сякні́мо (first-person imperative plural)
сякни́ (imperative second-person singular)
сякні́ть (imperative plural second-person)
сякну́в (masculine past singular)
сякну́ли (masculine past plural)
сякну́ла (feminine past singular)
сякну́ли (feminine past plural)
сякну́ло (neuter past singular)
сякну́ли (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *sęknǫti. Compare Macedonian секне (sekne), Polish siąknąć.


шмаркати

шма́ркати • (šmárkaty) impf (perfective шма́ркнути)

шма́ркати (canonical)
šmárkaty (romanization)
шма́ркнути (perfective)
шма́ркати (imperfective infinitive)
шма́ркать (imperfective infinitive)
шма́ркаючи (adverbial imperfective present)
шма́ркавши (adverbial imperfective past)
шма́ркаю (first-person imperfective present singular)
бу́ду шма́ркати (first-person future imperfective singular)
бу́ду шма́ркать (first-person future imperfective singular)
шма́ркатиму (first-person future imperfective singular)
шма́ркаєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш шма́ркати (future imperfective second-person singular)
бу́деш шма́ркать (future imperfective second-person singular)
шма́ркатимеш (future imperfective second-person singular)
шма́ркає (imperfective present singular third-person)
бу́де шма́ркати (future imperfective singular third-person)
бу́де шма́ркать (future imperfective singular third-person)
шма́ркатиме (future imperfective singular third-person)
шма́ркаєм (first-person imperfective plural present)
шма́ркаємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо шма́ркати (first-person future imperfective plural)
бу́демо шма́ркать (first-person future imperfective plural)
шма́ркатимемо (first-person future imperfective plural)
шма́ркатимем (first-person future imperfective plural)
шма́ркаєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете шма́ркати (future imperfective plural second-person)
бу́дете шма́ркать (future imperfective plural second-person)
шма́ркатимете (future imperfective plural second-person)
шма́ркають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть шма́ркати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть шма́ркать (future imperfective plural third-person)
шма́ркатимуть (future imperfective plural third-person)
шма́ркаймо (first-person imperative plural)
шма́ркай (imperative second-person singular)
шма́ркайте (imperative plural second-person)
шма́ркав (masculine past singular)
шма́ркали (masculine past plural)
шма́ркала (feminine past singular)
шма́ркали (feminine past plural)
шма́ркало (neuter past singular)
шма́ркали (neuter past plural)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-шмаркати.wav

Likely from earlier *шморкати (*šmorkaty), from Proto-Slavic *smъrkati. The "а" in the first syllable could've been formed by analogy with Polish smark (“snot”).

(intransitive, colloquial) to blow one's nose


мужній

head

мужні́й • (mužníj)

мужні́й (canonical)
mužníj (romanization)

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

мужні́ти мужніти#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of мужні́ти (mužníty)


притягнутий

head

притя́гнутий

притя́гнутий • (prytjáhnutyj)

притя́гнутий (canonical)
prytjáhnutyj (romanization)
притя́гнутий (masculine nominative)
притя́гнуте (neuter nominative)
притя́гнута (feminine nominative)
притя́гнуті (nominative plural)
притя́гнутого (genitive masculine neuter)
притя́гнутої (feminine genitive)
притя́гнутих (genitive plural)
притя́гнутому (dative masculine neuter)
притя́гнутій (dative feminine)
притя́гнутим (dative plural)
притя́гнутого (accusative animate masculine)
притя́гнуте (accusative neuter)
притя́гнуту (accusative feminine)
притя́гнутих (accusative animate plural)
притя́гнутий (accusative inanimate masculine)
притя́гнуті (accusative inanimate plural)
притя́гнутим (instrumental masculine neuter)
притя́гнутою (feminine instrumental)
притя́гнутими (instrumental plural)
притя́гнутому (locative masculine neuter)
притя́гнутім (locative masculine neuter)
притя́гнутій (feminine locative)
притя́гнутих (locative plural)

uk-adecl

притя́гнутий

притягну́ти притягнути#Ukrainian

passive adjectival past participle of притягну́ти pf (prytjahnúty)


змужнілий

head

змужні́лий • (zmužnílyj)

змужні́лий (canonical)
zmužnílyj (romanization)
змужні́лий (masculine nominative)
змужні́ле (neuter nominative)
змужні́ла (feminine nominative)
змужні́лі (nominative plural)
змужні́лого (genitive masculine neuter)
змужні́лої (feminine genitive)
змужні́лих (genitive plural)
змужні́лому (dative masculine neuter)
змужні́лій (dative feminine)
змужні́лим (dative plural)
змужні́лого (accusative animate masculine)
змужні́ле (accusative neuter)
змужні́лу (accusative feminine)
змужні́лих (accusative animate plural)
змужні́лий (accusative inanimate masculine)
змужні́лі (accusative inanimate plural)
змужні́лим (instrumental masculine neuter)
змужні́лою (feminine instrumental)
змужні́лими (instrumental plural)
змужні́лому (locative masculine neuter)
змужні́лім (locative masculine neuter)
змужні́лій (feminine locative)
змужні́лих (locative plural)

Uk-змужнілий.ogg

змужні́ти змужніти#Ukrainian

past active participle of змужні́ти pf (zmužníty)


притягнути

uk-verb

притя́гувати

притягну́ти • (prytjahnúty) pf (imperfective притя́гувати or притяга́ти)

притягну́ти (canonical)
prytjahnúty (romanization)
притя́гувати (imperfective)
притяга́ти (imperfective)
притягну́ти (infinitive perfective)
притягну́ть (infinitive perfective)
притя́гнений (passive past perfective)
притя́гнутий (passive past perfective)
prytjáhnenyj (passive past perfective)
prytjáhnutyj (passive past perfective)
impersonal: притя́гнено (passive past perfective)
притя́гнуто (passive past perfective)
prytjáhneno (passive past perfective)
prytjáhnuto (passive past perfective)
притя́гши (adverbial past perfective)
притягну́вши (adverbial past perfective)
притягну́ (first-person future perfective singular)
притя́гнеш (future perfective second-person singular)
притя́гне (future perfective singular third-person)
притя́гнем (first-person future perfective plural)
притя́гнемо (first-person future perfective plural)
притя́гнете (future perfective plural second-person)
притя́гнуть (future perfective plural third-person)
притягні́м (first-person imperative plural)
притягні́мо (first-person imperative plural)
притягни́ (imperative second-person singular)
притягні́ть (imperative plural second-person)
притя́г (masculine past singular)
притягну́в (masculine past singular)
притягли́ (masculine past plural)
притягну́ли (masculine past plural)
притягла́ (feminine past singular)
притягну́ла (feminine past singular)
притягли́ (feminine past plural)
притягну́ли (feminine past plural)
притягло́ (neuter past singular)
притягну́ло (neuter past singular)
притягли́ (neuter past plural)
притягну́ли (neuter past plural)

uk-conj

((притягну́ти<3°c/b.pf.tr.ppp>,притягну́ти<3c.pf.tr.ppp>))

Uk-притягнути.ogg

From при- (pry-) + тягну́ти (tjahnúty). Compare Russian притяну́ть (pritjanútʹ), Belarusian прыцягну́ць (prycjahnúcʹ), Polish przyciągnąć.

to attract, to draw, to draw in, to pull

притягну́ти до відповіда́льності

to bring to book, to bring to justice, to call to account

притягну́ти до криміна́льної відповіда́льності

prytjahnúty do kryminálʹnoji vidpovidálʹnosti

притягну́ти до су́ду

to bring to trial, to prosecute, to arraign

(law, in expressions) to bring, to summon


притягувати

uk-verb

притя́гувати

притя́гувати • (prytjáhuvaty) impf (perfective притягну́ти or притягти́)

притя́гувати (canonical)
prytjáhuvaty (romanization)
притягну́ти (perfective)
притягти́ (perfective)
притя́гувати (imperfective infinitive)
притя́гувать (imperfective infinitive)
притя́гуваний (imperfective passive past)
impersonal: притя́гувано (imperfective passive past)
притя́гуючи (adverbial imperfective present)
притя́гувавши (adverbial imperfective past)
притя́гую (first-person imperfective present singular)
бу́ду притя́гувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду притя́гувать (first-person future imperfective singular)
притя́гуватиму (first-person future imperfective singular)
притя́гуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш притя́гувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш притя́гувать (future imperfective second-person singular)
притя́гуватимеш (future imperfective second-person singular)
притя́гує (imperfective present singular third-person)
бу́де притя́гувати (future imperfective singular third-person)
бу́де притя́гувать (future imperfective singular third-person)
притя́гуватиме (future imperfective singular third-person)
притя́гуєм (first-person imperfective plural present)
притя́гуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо притя́гувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо притя́гувать (first-person future imperfective plural)
притя́гуватимемо (first-person future imperfective plural)
притя́гуватимем (first-person future imperfective plural)
притя́гуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете притя́гувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете притя́гувать (future imperfective plural second-person)
притя́гуватимете (future imperfective plural second-person)
притя́гують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть притя́гувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть притя́гувать (future imperfective plural third-person)
притя́гуватимуть (future imperfective plural third-person)
притя́гуймо (first-person imperative plural)
притя́гуй (imperative second-person singular)
притя́гуйте (imperative plural second-person)
притя́гував (masculine past singular)
притя́гували (masculine past plural)
притя́гувала (feminine past singular)
притя́гували (feminine past plural)
притя́гувало (neuter past singular)
притя́гували (neuter past plural)

Uk-притягувати.ogg

From притягну́ти (prytjahnúty) + -увати (-uvaty). Compare Russian притя́гивать (pritjágivatʹ), Belarusian прыця́гваць (prycjáhvacʹ).

cog

притя́гивать

притя́гувати до відповіда́льності

притя́гувати до криміна́льної відповіда́льності

prytjáhuvaty do kryminálʹnoji vidpovidálʹnosti

притя́гувати до су́ду


притягти

uk-verb

притя́гувати

притягти́ • (prytjahtý) pf (imperfective притя́гувати or притяга́ти)

притягти́ (canonical)
prytjahtý (romanization)
притя́гувати (imperfective)
притяга́ти (imperfective)
притягти́ (infinitive perfective)
притя́гши (adverbial past perfective)
притягну́ (first-person future perfective singular)
притя́гнеш (future perfective second-person singular)
притя́гне (future perfective singular third-person)
притя́гнем (first-person future perfective plural)
притя́гнемо (first-person future perfective plural)
притя́гнете (future perfective plural second-person)
притя́гнуть (future perfective plural third-person)
притягні́м (first-person imperative plural)
притягні́мо (first-person imperative plural)
притягни́ (imperative second-person singular)
притягні́ть (imperative plural second-person)
притя́г (masculine past singular)
притягли́ (masculine past plural)
притягла́ (feminine past singular)
притягли́ (feminine past plural)
притягло́ (neuter past singular)
притягли́ (neuter past plural)

Uk-притягти.ogg

притягти́ до відповіда́льності

притягти́ до криміна́льної відповіда́льності

prytjahtý do kryminálʹnoji vidpovidálʹnosti

притягти́ до су́ду


спустошити

спусто́шувати

спусто́шити • (spustóšyty) pf (imperfective спусто́шувати)

спусто́шити (canonical)
spustóšyty (romanization)
спусто́шувати (imperfective)
спусто́шити (infinitive perfective)
спусто́шить (infinitive perfective)
спусто́шений (passive past perfective)
impersonal: спусто́шено (passive past perfective)
спусто́шивши (adverbial past perfective)
спусто́шу (first-person future perfective singular)
спусто́шиш (future perfective second-person singular)
спусто́шить (future perfective singular third-person)
спусто́шим (first-person future perfective plural)
спусто́шимо (first-person future perfective plural)
спусто́шите (future perfective plural second-person)
спусто́шать (future perfective plural third-person)
спусто́шмо (first-person imperative plural)
спусто́ш (imperative second-person singular)
спусто́ште (imperative plural second-person)
спусто́шив (masculine past singular)
спусто́шили (masculine past plural)
спусто́шила (feminine past singular)
спусто́шили (feminine past plural)
спусто́шило (neuter past singular)
спусто́шили (neuter past plural)

Uk-спустошити.ogg

From с- (s-) + пусто́шити (pustóšyty). Compare Belarusian спусто́шыць (spustóšycʹ), Polish spustoszyć.

to desolate, to devastate, to harry, to lay waste, to ravage, to waste

(often humorous) to empty, to raid (take all the contents of, leaving nothing)

(figurative) to drain (someone's) spirit, to have a devastating effect (on)


фотографувати

фотографува́ти

сфотографува́ти

фотографува́ти • (fotohrafuváty) impf (perfective сфотографува́ти)

фотографува́ти (canonical)
fotohrafuváty (romanization)
сфотографува́ти (perfective)
фотографува́ти (imperfective infinitive)
фотографува́ть (imperfective infinitive)
фотографо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: фотографо́вано (imperfective passive past)
фотографу́ючи (adverbial imperfective present)
фотографува́вши (adverbial imperfective past)
фотографу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду фотографува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду фотографува́ть (first-person future imperfective singular)
фотографува́тиму (first-person future imperfective singular)
фотографу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш фотографува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш фотографува́ть (future imperfective second-person singular)
фотографува́тимеш (future imperfective second-person singular)
фотографу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де фотографува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де фотографува́ть (future imperfective singular third-person)
фотографува́тиме (future imperfective singular third-person)
фотографу́єм (first-person imperfective plural present)
фотографу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо фотографува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо фотографува́ть (first-person future imperfective plural)
фотографува́тимемо (first-person future imperfective plural)
фотографува́тимем (first-person future imperfective plural)
фотографу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете фотографува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете фотографува́ть (future imperfective plural second-person)
фотографува́тимете (future imperfective plural second-person)
фотографу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть фотографува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть фотографува́ть (future imperfective plural third-person)
фотографува́тимуть (future imperfective plural third-person)
фотографу́ймо (first-person imperative plural)
фотографу́й (imperative second-person singular)
фотографу́йте (imperative plural second-person)
фотографува́в (masculine past singular)
фотографува́ли (masculine past plural)
фотографува́ла (feminine past singular)
фотографува́ли (feminine past plural)
фотографува́ло (neuter past singular)
фотографува́ли (neuter past plural)

Uk-фотографувати.ogg

Analyzable as фотогра́фія (fotohráfija) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian фотографи́ровать (fotografírovatʹ), Belarusian фатаграфава́ць (fatahrafavácʹ), Polish fotografować.

cog

фотографи́ровать

фатаграфава́ць


сфотографувати

uk-verb

сфотографува́ти

фотографува́ти

сфотографува́ти • (sfotohrafuváty) pf (imperfective фотографува́ти)

сфотографува́ти (canonical)
sfotohrafuváty (romanization)
фотографува́ти (imperfective)
сфотографува́ти (infinitive perfective)
сфотографува́ть (infinitive perfective)
сфотографо́ваний (passive past perfective)
impersonal: сфотографо́вано (passive past perfective)
сфотографува́вши (adverbial past perfective)
сфотографу́ю (first-person future perfective singular)
сфотографу́єш (future perfective second-person singular)
сфотографу́є (future perfective singular third-person)
сфотографу́єм (first-person future perfective plural)
сфотографу́ємо (first-person future perfective plural)
сфотографу́єте (future perfective plural second-person)
сфотографу́ють (future perfective plural third-person)
сфотографу́ймо (first-person imperative plural)
сфотографу́й (imperative second-person singular)
сфотографу́йте (imperative plural second-person)
сфотографува́в (masculine past singular)
сфотографува́ли (masculine past plural)
сфотографува́ла (feminine past singular)
сфотографува́ли (feminine past plural)
сфотографува́ло (neuter past singular)
сфотографува́ли (neuter past plural)

uk-conj

сфотографува́ти<2a.pf.tr.ppp>

Uk-сфотографувати.ogg

сфо‧то‧гра‧фу‧ва‧ти

From с- (s-) + фотографува́ти (fotohrafuváty). Compare Russian сфотографи́ровать (sfotografírovatʹ), Belarusian сфатаграфава́ць (sfatahrafavácʹ), Polish sfotografować.

af

фотографува́ти

cog

сфотографи́ровать

сфатаграфава́ць


відкладене

head

відкла́дене • (vidkládene)

відкла́дене (canonical)
vidkládene (romanization)

відкла́дений відкладений#Ukrainian

neuter nominative/accusative singular of відкла́дений (vidkládenyj)


відкладений

відкла́дений

відкла́дений • (vidkládenyj)

відкла́дений (canonical)
vidkládenyj (romanization)
відкла́дений (masculine nominative)
відкла́дене (neuter nominative)
відкла́дена (feminine nominative)
відкла́дені (nominative plural)
відкла́деного (genitive masculine neuter)
відкла́деної (feminine genitive)
відкла́дених (genitive plural)
відкла́деному (dative masculine neuter)
відкла́деній (dative feminine)
відкла́деним (dative plural)
відкла́деного (accusative animate masculine)
відкла́дене (accusative neuter)
відкла́дену (accusative feminine)
відкла́дених (accusative animate plural)
відкла́дений (accusative inanimate masculine)
відкла́дені (accusative inanimate plural)
відкла́деним (instrumental masculine neuter)
відкла́деною (feminine instrumental)
відкла́деними (instrumental plural)
відкла́деному (locative masculine neuter)
відкла́денім (locative masculine neuter)
відкла́деній (feminine locative)
відкла́дених (locative plural)

uk-adecl

відкла́дений

відкла́сти відкласти#Ukrainian

passive adjectival past participle of відкла́сти pf (vidklásty)


спустошувати

uk-verb

спусто́шувати

спусто́шувати • (spustóšuvaty) impf (perfective спусто́шити)

спусто́шувати (canonical)
spustóšuvaty (romanization)
спусто́шити (perfective)
спусто́шувати (imperfective infinitive)
спусто́шувать (imperfective infinitive)
спусто́шуваний (imperfective passive past)
impersonal: спусто́шувано (imperfective passive past)
спусто́шуючи (adverbial imperfective present)
спусто́шувавши (adverbial imperfective past)
спусто́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду спусто́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду спусто́шувать (first-person future imperfective singular)
спусто́шуватиму (first-person future imperfective singular)
спусто́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш спусто́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш спусто́шувать (future imperfective second-person singular)
спусто́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
спусто́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де спусто́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де спусто́шувать (future imperfective singular third-person)
спусто́шуватиме (future imperfective singular third-person)
спусто́шуєм (first-person imperfective plural present)
спусто́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо спусто́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо спусто́шувать (first-person future imperfective plural)
спусто́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
спусто́шуватимем (first-person future imperfective plural)
спусто́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете спусто́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете спусто́шувать (future imperfective plural second-person)
спусто́шуватимете (future imperfective plural second-person)
спусто́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спусто́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спусто́шувать (future imperfective plural third-person)
спусто́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
спусто́шуймо (first-person imperative plural)
спусто́шуй (imperative second-person singular)
спусто́шуйте (imperative plural second-person)
спусто́шував (masculine past singular)
спусто́шували (masculine past plural)
спусто́шувала (feminine past singular)
спусто́шували (feminine past plural)
спусто́шувало (neuter past singular)
спусто́шували (neuter past plural)

From спусто́шити (spustóšyty) + -увати (-uvaty).


фотографуючи

head

фотографу́ючи

фотографу́ючи (canonical)
fotohrafújučy (romanization)

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian

present adverbial participle of фотографува́ти (fotohrafuváty)


фотографувавши

фотографува́вши

фотографува́вши • (fotohrafuvávšy) impf

фотографува́вши (canonical)
fotohrafuvávšy (romanization)

[fɔtɔɦrɐfʊˈʋau̯ʃe]

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian

past adverbial participle of фотографува́ти (fotohrafuváty)


фотографували

фотографува́ли

фотографува́ли • (fotohrafuvály)

фотографува́ли (canonical)
fotohrafuvály (romanization)

[fɔtɔɦrɐfʊˈʋaɫe]

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian

plural past imperfective of фотографува́ти (fotohrafuváty)


фотографувала

фотографува́ла

фотографува́ла • (fotohrafuvála)

фотографува́ла (canonical)
fotohrafuvála (romanization)

[fɔtɔɦrɐfʊˈʋaɫɐ]

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian

feminine singular past imperfective of фотографува́ти (fotohrafuváty)


фотографував

фотографува́в

фотографува́в • (fotohrafuváv)

фотографува́в (canonical)
fotohrafuváv (romanization)

[fɔtɔɦrɐfʊˈʋau̯]

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian

masculine singular past imperfective of фотографува́ти (fotohrafuváty)


фотографувало

фотографува́ло

фотографува́ло • (fotohrafuválo)

фотографува́ло (canonical)
fotohrafuválo (romanization)

[fɔtɔɦrɐfʊˈʋaɫɔ]

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian

neuter singular past imperfective of фотографува́ти (fotohrafuváty)


фотографовано

фотографо́вано

фотографо́вано (canonical)
fotohrafóvano (romanization)

[fɔtɔɦrɐˈfɔʋɐnɔ]

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian

past passive impersonal participle of фотографува́ти (fotohrafuváty)


фотографуйте

фотографу́йте

фотографу́йте • (fotohrafújte)

фотографу́йте (canonical)
fotohrafújte (romanization)

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of фотографува́ти (fotohrafuváty)


фотографуймо

фотографу́ймо

фотографу́ймо • (fotohrafújmo)

фотографу́ймо (canonical)
fotohrafújmo (romanization)

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian

first-person plural imperative imperfective of фотографува́ти (fotohrafuváty)


фотографуй

фотографу́й • (fotohrafúj)

фотографу́й (canonical)
fotohrafúj (romanization)

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of фотографува́ти (fotohrafuváty)


фотографуєш

фотографу́єш

фотографу́єш • (fotohrafúješ)

фотографу́єш (canonical)
fotohrafúješ (romanization)

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian

second-person singular present imperfective of фотографува́ти (fotohrafuváty)


фотографуєте

фотографу́єте

фотографу́єте • (fotohrafújete)

фотографу́єте (canonical)
fotohrafújete (romanization)

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian

second-person plural present imperfective of фотографува́ти (fotohrafuváty)


фотографую

фотографу́ю • (fotohrafúju)

фотографу́ю (canonical)
fotohrafúju (romanization)

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian

first-person singular present imperfective of фотографува́ти (fotohrafuváty)


фотографуєм

фотографу́єм

фотографу́єм • (fotohrafújem)

фотографу́єм (canonical)
fotohrafújem (romanization)

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian

first-person plural present imperfective of фотографува́ти (fotohrafuváty)


фотографують

фотографу́ють

фотографу́ють • (fotohrafújutʹ)

фотографу́ють (canonical)
fotohrafújutʹ (romanization)

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian

third-person plural present imperfective of фотографува́ти (fotohrafuváty)


фотографує

фотографу́є • (fotohrafúje)

фотографу́є (canonical)
fotohrafúje (romanization)

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian

third-person singular present imperfective of фотографува́ти (fotohrafuváty)


фотографуємо

фотографу́ємо

фотографу́ємо • (fotohrafújemo)

фотографу́ємо (canonical)
fotohrafújemo (romanization)

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian


фотографований

фотографо́ваний

фотографо́ваний (canonical)
fotohrafóvanyj (romanization)
фотографо́ваний (masculine nominative)
фотографо́ване (neuter nominative)
фотографо́вана (feminine nominative)
фотографо́вані (nominative plural)
фотографо́ваного (genitive masculine neuter)
фотографо́ваної (feminine genitive)
фотографо́ваних (genitive plural)
фотографо́ваному (dative masculine neuter)
фотографо́ваній (dative feminine)
фотографо́ваним (dative plural)
фотографо́ваного (accusative animate masculine)
фотографо́ване (accusative neuter)
фотографо́вану (accusative feminine)
фотографо́ваних (accusative animate plural)
фотографо́ваний (accusative inanimate masculine)
фотографо́вані (accusative inanimate plural)
фотографо́ваним (instrumental masculine neuter)
фотографо́ваною (feminine instrumental)
фотографо́ваними (instrumental plural)
фотографо́ваному (locative masculine neuter)
фотографо́ванім (locative masculine neuter)
фотографо́ваній (feminine locative)
фотографо́ваних (locative plural)

uk-adecl

фотографо́ваний

[fɔtɔɦrɐˈfɔʋɐnei̯]

фотографува́ти фотографувати#Ukrainian

past passive participle of фотографува́ти (fotohrafuváty)


колихнути

uk-verb

колихну́ти • (kolyxnúty) pf (imperfective колиха́ти)

колихну́ти (canonical)
kolyxnúty (romanization)
колиха́ти (imperfective)
колихну́ти (infinitive perfective)
колихну́ть (infinitive perfective)
колихну́вши (adverbial past perfective)
колихну́ (first-person future perfective singular)
колихне́ш (future perfective second-person singular)
колихне́ (future perfective singular third-person)
колихне́м (first-person future perfective plural)
колихнемо́ (first-person future perfective plural)
колихнете́ (future perfective plural second-person)
колихну́ть (future perfective plural third-person)
колихні́м (first-person imperative plural)
колихні́мо (first-person imperative plural)
колихни́ (imperative second-person singular)
колихні́ть (imperative plural second-person)
колихну́в (masculine past singular)
колихну́ли (masculine past plural)
колихну́ла (feminine past singular)
колихну́ли (feminine past plural)
колихну́ло (neuter past singular)
колихну́ли (neuter past plural)

From колих(а́ти) (kolyx(áty)) + -ну́ти (-núty). Compare Russian колыхну́ть (kolyxnútʹ), Belarusian калыхну́ць (kalyxnúcʹ).

af

(transitive) to rock, to sway, to swing (move gently from side to side or backward and forward)


вимовити

uk-verb

ви́мовити • (výmovyty) pf (imperfective вимовля́ти)

ви́мовити (canonical)
výmovyty (romanization)
вимовля́ти (imperfective)
ви́мовити (infinitive perfective)
ви́мовить (infinitive perfective)
ви́мовлений (passive past perfective)
impersonal: ви́мовлено (passive past perfective)
ви́мовивши (adverbial past perfective)
ви́мовлю (first-person future perfective singular)
ви́мовиш (future perfective second-person singular)
ви́мовить (future perfective singular third-person)
ви́мовим (first-person future perfective plural)
ви́мовимо (first-person future perfective plural)
ви́мовите (future perfective plural second-person)
ви́мовлять (future perfective plural third-person)
ви́мовмо (first-person imperative plural)
ви́мов (imperative second-person singular)
ви́мовте (imperative plural second-person)
ви́мовив (masculine past singular)
ви́мовили (masculine past plural)
ви́мовила (feminine past singular)
ви́мовили (feminine past plural)
ви́мовило (neuter past singular)
ви́мовили (neuter past plural)

Uk-вимовити.ogg

From ви́ (vý) + мо́вити (móvyty). Compare Russian вы́молвить (výmolvitʹ), Belarusian вы́мавіць (výmavicʹ), Polish wymówić.

af

ви́ (vý) + мо́вити (móvyty)

to articulate, to enounce, to enunciate, to utter


намальований

head

намальо́ваний

намальо́ваний • (namalʹóvanyj)

намальо́ваний (canonical)
namalʹóvanyj (romanization)
намальо́ваний (masculine nominative)
намальо́ване (neuter nominative)
намальо́вана (feminine nominative)
намальо́вані (nominative plural)
намальо́ваного (genitive masculine neuter)
намальо́ваної (feminine genitive)
намальо́ваних (genitive plural)
намальо́ваному (dative masculine neuter)
намальо́ваній (dative feminine)
намальо́ваним (dative plural)
намальо́ваного (accusative animate masculine)
намальо́ване (accusative neuter)
намальо́вану (accusative feminine)
намальо́ваних (accusative animate plural)
намальо́ваний (accusative inanimate masculine)
намальо́вані (accusative inanimate plural)
намальо́ваним (instrumental masculine neuter)
намальо́ваною (feminine instrumental)
намальо́ваними (instrumental plural)
намальо́ваному (locative masculine neuter)
намальо́ванім (locative masculine neuter)
намальо́ваній (feminine locative)
намальо́ваних (locative plural)

uk-adecl

намальо́ваний

[nɐmɐˈlʲɔʋɐnei̯]

намалюва́ти намалювати#Ukrainian

passive adjectival past participle of намалюва́ти pf (namaljuváty)


намалювати

uk-verb

намалюва́ти • (namaljuváty) pf (imperfective малюва́ти)

намалюва́ти (canonical)
namaljuváty (romanization)
малюва́ти (imperfective)
намалюва́ти (infinitive perfective)
намалюва́ть (infinitive perfective)
намальо́ваний (passive past perfective)
impersonal: намальо́вано (passive past perfective)
намалюва́вши (adverbial past perfective)
намалю́ю (first-person future perfective singular)
намалю́єш (future perfective second-person singular)
намалю́є (future perfective singular third-person)
намалю́єм (first-person future perfective plural)
намалю́ємо (first-person future perfective plural)
намалю́єте (future perfective plural second-person)
намалю́ють (future perfective plural third-person)
намалю́ймо (first-person imperative plural)
намалю́й (imperative second-person singular)
намалю́йте (imperative plural second-person)
намалюва́в (masculine past singular)
намалюва́ли (masculine past plural)
намалюва́ла (feminine past singular)
намалюва́ли (feminine past plural)
намалюва́ло (neuter past singular)
намалюва́ли (neuter past plural)

Uk-намалювати.ogg

Borrowed from Polish namalować. Equivalent to на- (na-) + малюва́ти (maljuváty).

to paint (create (an image) with paints)


коштує

head

ко́штує • (kóštuje)

ко́штує (canonical)
kóštuje (romanization)

ко́штувати коштувати#Ukrainian

third-person singular present imperfective of ко́штувати (kóštuvaty)


коштуєш

ко́штуєш • (kóštuješ)

ко́штуєш (canonical)
kóštuješ (romanization)

ко́штувати коштувати#Ukrainian

second-person singular present imperfective of ко́штувати (kóštuvaty)


коштую

ко́штую • (kóštuju)

ко́штую (canonical)
kóštuju (romanization)

ко́штувати коштувати#Ukrainian

first-person singular present imperfective of ко́штувати (kóštuvaty)


коштуєте

ко́штуєте • (kóštujete)

ко́штуєте (canonical)
kóštujete (romanization)

ко́штувати коштувати#Ukrainian

second-person plural present imperfective of ко́штувати (kóštuvaty)


коштуєм

ко́штуєм • (kóštujem)

ко́штуєм (canonical)
kóštujem (romanization)

ко́штувати коштувати#Ukrainian

first-person plural present imperfective of ко́штувати (kóštuvaty)


коштуй

ко́штуй • (kóštuj)

ко́штуй (canonical)
kóštuj (romanization)

ко́штувати коштувати#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of ко́штувати (kóštuvaty)


коштуємо

ко́штуємо • (kóštujemo)

ко́штуємо (canonical)
kóštujemo (romanization)

ко́штувати коштувати#Ukrainian


коштував

ко́штував • (kóštuvav)

ко́штував (canonical)
kóštuvav (romanization)

[ˈkɔʃtʊʋɐu̯]

ко́штувати коштувати#Ukrainian

masculine singular past imperfective of ко́штувати (kóštuvaty)


коштувало

ко́штувало • (kóštuvalo)

ко́штувало (canonical)
kóštuvalo (romanization)

[ˈkɔʃtʊʋɐɫɔ]

ко́штувати коштувати#Ukrainian

neuter singular past imperfective of ко́штувати (kóštuvaty)


коштуйте

ко́штуйте • (kóštujte)

ко́штуйте (canonical)
kóštujte (romanization)

ко́штувати коштувати#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of ко́штувати (kóštuvaty)


коштувала

ко́штувала • (kóštuvala)

ко́штувала (canonical)
kóštuvala (romanization)

[ˈkɔʃtʊʋɐɫɐ]

ко́штувати коштувати#Ukrainian

feminine singular past imperfective of ко́штувати (kóštuvaty)


коштувавши

ко́штувавши • (kóštuvavšy) impf

ко́штувавши (canonical)
kóštuvavšy (romanization)

[ˈkɔʃtʊʋɐu̯ʃe]

ко́штувати коштувати#Ukrainian

past adverbial participle of ко́штувати (kóštuvaty)


коштуючи

ко́штуючи • (kóštujučy) impf

ко́штуючи (canonical)
kóštujučy (romanization)

[ˈkɔʃtʊjʊt͡ʃe]

ко́штувати коштувати#Ukrainian

present adverbial participle of ко́штувати (kóštuvaty)


коштуймо

ко́штуймо • (kóštujmo)

ко́штуймо (canonical)
kóštujmo (romanization)

[ˈkɔʃtʊi̯mɔ]

ко́штувати коштувати#Ukrainian

first-person plural imperative imperfective of ко́штувати (kóštuvaty)


коштували

ко́штували • (kóštuvaly)

ко́штували (canonical)
kóštuvaly (romanization)

[ˈkɔʃtʊʋɐɫe]

ко́штувати коштувати#Ukrainian

plural past imperfective of ко́штувати (kóštuvaty)


коштують

ко́штують • (kóštujutʹ)

ко́штують (canonical)
kóštujutʹ (romanization)

[ˈkɔʃtʊjʊtʲ]

ко́штувати коштувати#Ukrainian

third-person plural present imperfective of ко́штувати (kóštuvaty)


озвучити

uk-verb

озву́чити • (ozvúčyty) pf (imperfective озву́чувати)

озву́чити (canonical)
ozvúčyty (romanization)
озву́чувати (imperfective)
озву́чити (infinitive perfective)
озву́чить (infinitive perfective)
озву́чений (passive past perfective)
impersonal: озву́чено (passive past perfective)
озву́чивши (adverbial past perfective)
озву́чу (first-person future perfective singular)
озву́чиш (future perfective second-person singular)
озву́чить (future perfective singular third-person)
озву́чим (first-person future perfective plural)
озву́чимо (first-person future perfective plural)
озву́чите (future perfective plural second-person)
озву́чать (future perfective plural third-person)
озву́чмо (first-person imperative plural)
озву́ч (imperative second-person singular)
озву́чте (imperative plural second-person)
озву́чив (masculine past singular)
озву́чили (masculine past plural)
озву́чила (feminine past singular)
озву́чили (feminine past plural)
озву́чило (neuter past singular)
озву́чили (neuter past plural)

Uk-озвучити.ogg

From о- (o-) + звук (zvuk) + -ити (-yty). Compare Russian озву́чить (ozvúčitʹ).

to add sound to, to add a soundtrack to, to dub, to postsync

to voice, to give voice to, to give utterance to (express in speech: opinions, thoughts etc.)


колихати

колиха́ти • (kolyxáty) impf (perfective колихну́ти)

колиха́ти (canonical)
kolyxáty (romanization)
колихну́ти (perfective)
колиха́ти (imperfective infinitive)
колиха́ть (imperfective infinitive)
коли́ханий (imperfective passive past)
impersonal: коли́хано (imperfective passive past)
коли́шучи (adverbial imperfective present)
колиха́ючи (adverbial imperfective present)
колиха́вши (adverbial imperfective past)
колишу́ (first-person imperfective present singular)
колиха́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду колиха́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду колиха́ть (first-person future imperfective singular)
колиха́тиму (first-person future imperfective singular)
коли́шеш (imperfective present second-person singular)
колиха́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш колиха́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш колиха́ть (future imperfective second-person singular)
колиха́тимеш (future imperfective second-person singular)
коли́ше (imperfective present singular third-person)
колиха́є (imperfective present singular third-person)
бу́де колиха́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де колиха́ть (future imperfective singular third-person)
колиха́тиме (future imperfective singular third-person)
коли́шем (first-person imperfective plural present)
коли́шемо (first-person imperfective plural present)
колиха́єм (first-person imperfective plural present)
колиха́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо колиха́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо колиха́ть (first-person future imperfective plural)
колиха́тимемо (first-person future imperfective plural)
колиха́тимем (first-person future imperfective plural)
коли́шете (imperfective plural present second-person)
колиха́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете колиха́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете колиха́ть (future imperfective plural second-person)
колиха́тимете (future imperfective plural second-person)
коли́шуть (imperfective plural present third-person)
колиха́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть колиха́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть колиха́ть (future imperfective plural third-person)
колиха́тимуть (future imperfective plural third-person)
колиші́м (first-person imperative plural)
колиші́мо (first-person imperative plural)
колиха́ймо (first-person imperative plural)
колиши́ (imperative second-person singular)
колиха́й (imperative second-person singular)
колиші́ть (imperative plural second-person)
колиха́йте (imperative plural second-person)
колиха́в (masculine past singular)
колиха́ли (masculine past plural)
колиха́ла (feminine past singular)
колиха́ли (feminine past plural)
колиха́ло (neuter past singular)
колиха́ли (neuter past plural)

Uk-колихати.ogg

Inherited from Proto-Slavic *kolyxati. Compare Russian колыха́ть (kolyxátʹ), Belarusian калыха́ць (kalyxácʹ).

to rock, to sway, to swing (move gently from side to side or backward and forward)

uk:Мельничук Олександр Савич


засекретити

засекре́тити

засекре́чувати

засекре́тити • (zasekrétyty) pf (imperfective засекре́чувати)

засекре́тити (canonical)
zasekrétyty (romanization)
засекре́чувати (imperfective)
засекре́тити (infinitive perfective)
засекре́тить (infinitive perfective)
засекре́чений (passive past perfective)
impersonal: засекре́чено (passive past perfective)
засекре́тивши (adverbial past perfective)
засекре́чу (first-person future perfective singular)
засекре́тиш (future perfective second-person singular)
засекре́тить (future perfective singular third-person)
засекре́тим (first-person future perfective plural)
засекре́тимо (first-person future perfective plural)
засекре́тите (future perfective plural second-person)
засекре́тять (future perfective plural third-person)
засекре́тьмо (first-person imperative plural)
засекре́ть (imperative second-person singular)
засекре́тьте (imperative plural second-person)
засекре́тив (masculine past singular)
засекре́тили (masculine past plural)
засекре́тила (feminine past singular)
засекре́тили (feminine past plural)
засекре́тило (neuter past singular)
засекре́тили (neuter past plural)

From за- (za-) + секре́т (sekrét) + -ити (-yty). Compare Russian засекре́тить (zasekrétitʹ), Belarusian засакрэ́ціць (zasakrécicʹ).

cog

засекре́тить

засакрэ́ціць

to make secret, to classify as secret, to restrict (:information, documents etc.)

(colloquial) to admit to secret work, to give access to secret documents, to give security clearance to


озвучувати

uk-verb

озву́чувати • (ozvúčuvaty) impf (perfective озву́чити)

озву́чувати (canonical)
ozvúčuvaty (romanization)
озву́чити (perfective)
озву́чувати (imperfective infinitive)
озву́чувать (imperfective infinitive)
озву́чуючи (adverbial imperfective present)
озву́чувавши (adverbial imperfective past)
озву́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду озву́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду озву́чувать (first-person future imperfective singular)
озву́чуватиму (first-person future imperfective singular)
озву́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш озву́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш озву́чувать (future imperfective second-person singular)
озву́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
озву́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де озву́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де озву́чувать (future imperfective singular third-person)
озву́чуватиме (future imperfective singular third-person)
озву́чуєм (first-person imperfective plural present)
озву́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо озву́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо озву́чувать (first-person future imperfective plural)
озву́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
озву́чуватимем (first-person future imperfective plural)
озву́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете озву́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете озву́чувать (future imperfective plural second-person)
озву́чуватимете (future imperfective plural second-person)
озву́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть озву́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть озву́чувать (future imperfective plural third-person)
озву́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
озву́чуймо (first-person imperative plural)
озву́чуй (imperative second-person singular)
озву́чуйте (imperative plural second-person)
озву́чував (masculine past singular)
озву́чували (masculine past plural)
озву́чувала (feminine past singular)
озву́чували (feminine past plural)
озву́чувало (neuter past singular)
озву́чували (neuter past plural)

From озву́чити (ozvúčyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian озву́чивать (ozvúčivatʹ).


засекречувати

засекре́чувати

засекре́тити

засекре́чувати • (zasekréčuvaty) impf (perfective засекре́тити)

засекре́чувати (canonical)
zasekréčuvaty (romanization)
засекре́тити (perfective)
засекре́чувати (imperfective infinitive)
засекре́чувать (imperfective infinitive)
засекре́чуваний (imperfective passive past)
impersonal: засекре́чувано (imperfective passive past)
засекре́чуючи (adverbial imperfective present)
засекре́чувавши (adverbial imperfective past)
засекре́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду засекре́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду засекре́чувать (first-person future imperfective singular)
засекре́чуватиму (first-person future imperfective singular)
засекре́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш засекре́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш засекре́чувать (future imperfective second-person singular)
засекре́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
засекре́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де засекре́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де засекре́чувать (future imperfective singular third-person)
засекре́чуватиме (future imperfective singular third-person)
засекре́чуєм (first-person imperfective plural present)
засекре́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо засекре́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо засекре́чувать (first-person future imperfective plural)
засекре́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
засекре́чуватимем (first-person future imperfective plural)
засекре́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете засекре́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете засекре́чувать (future imperfective plural second-person)
засекре́чуватимете (future imperfective plural second-person)
засекре́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть засекре́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть засекре́чувать (future imperfective plural third-person)
засекре́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
засекре́чуймо (first-person imperative plural)
засекре́чуй (imperative second-person singular)
засекре́чуйте (imperative plural second-person)
засекре́чував (masculine past singular)
засекре́чували (masculine past plural)
засекре́чувала (feminine past singular)
засекре́чували (feminine past plural)
засекре́чувало (neuter past singular)
засекре́чували (neuter past plural)

From the засекре́ч- (zasekréč-) stem of засекре́тити (zasekrétyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian засекре́чивать (zasekréčivatʹ), Belarusian засакрэ́чваць (zasakréčvacʹ).

af

засекре́тити

cog

засекре́чивать

засакрэ́чваць


несучи

head

несучи́ • (nesučý)

несучи́ (canonical)
nesučý (romanization)

нести́ нести#Ukrainian

present adverbial participle of нести́ impf (nestý)


почастувавши

почастува́вши

почастува́вши • (počastuvávšy)

почастува́вши (canonical)
počastuvávšy (romanization)

[pɔt͡ʃɐstʊˈʋau̯ʃe]

почастува́ти почастувати#Ukrainian

past adverbial participle of почастува́ти pf (počastuváty)


почастувати

uk-verb

почастува́ти

почастува́ти • (počastuváty) pf (imperfective частува́ти)

почастува́ти (canonical)
počastuváty (romanization)
частува́ти (imperfective)
почастува́ти (infinitive perfective)
почастува́ть (infinitive perfective)
почасто́ваний (passive past perfective)
impersonal: почасто́вано (passive past perfective)
почастува́вши (adverbial past perfective)
почасту́ю (first-person future perfective singular)
почасту́єш (future perfective second-person singular)
почасту́є (future perfective singular third-person)
почасту́єм (first-person future perfective plural)
почасту́ємо (first-person future perfective plural)
почасту́єте (future perfective plural second-person)
почасту́ють (future perfective plural third-person)
почасту́ймо (first-person imperative plural)
почасту́й (imperative second-person singular)
почасту́йте (imperative plural second-person)
почастува́в (masculine past singular)
почастува́ли (masculine past plural)
почастува́ла (feminine past singular)
почастува́ли (feminine past plural)
почастува́ло (neuter past singular)
почастува́ли (neuter past plural)

Uk-почастувати.ogg

Borrowed from Polish poczęstować. Equivalent to по- (po-) + частува́ти (častuváty).

(transitive) to treat, to regale, to entertain, to ply (invite to enjoy food or drink; show hospitality to)


частувати

почастува́ти

частува́ти • (častuváty) impf (perfective почастува́ти)

частува́ти (canonical)
častuváty (romanization)
почастува́ти (perfective)
частува́ти (imperfective infinitive)
частува́ть (imperfective infinitive)
часту́ючи (adverbial imperfective present)
частува́вши (adverbial imperfective past)
часту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду частува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду частува́ть (first-person future imperfective singular)
частува́тиму (first-person future imperfective singular)
часту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш частува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш частува́ть (future imperfective second-person singular)
частува́тимеш (future imperfective second-person singular)
часту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де частува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де частува́ть (future imperfective singular third-person)
частува́тиме (future imperfective singular third-person)
часту́єм (first-person imperfective plural present)
часту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо частува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо частува́ть (first-person future imperfective plural)
частува́тимемо (first-person future imperfective plural)
частува́тимем (first-person future imperfective plural)
часту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете частува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете частува́ть (future imperfective plural second-person)
частува́тимете (future imperfective plural second-person)
часту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть частува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть частува́ть (future imperfective plural third-person)
частува́тимуть (future imperfective plural third-person)
часту́ймо (first-person imperative plural)
часту́й (imperative second-person singular)
часту́йте (imperative plural second-person)
частува́в (masculine past singular)
частува́ли (masculine past plural)
частува́ла (feminine past singular)
частува́ли (feminine past plural)
частува́ло (neuter past singular)
частува́ли (neuter past plural)

Uk-частувати.ogg


привізши

head

приві́зши • (pryvízšy)

приві́зши (canonical)
pryvízšy (romanization)

привезти́ привезти#Ukrainian

past adverbial participle of привезти́ pf (pryveztý)


сумуючи

суму́ючи • (sumújučy)

суму́ючи (canonical)
sumújučy (romanization)

сумува́ти сумувати#Ukrainian

present adverbial participle of сумува́ти impf (sumuváty)