постаріти

uk-verb

поста́ріти or постарі́ти • (postárity or postaríty) pf (imperfective ста́ріти or старі́ти)

поста́ріти (canonical)
постарі́ти (canonical)
postárity (romanization)
postaríty (romanization)
ста́ріти (imperfective)
старі́ти (imperfective)
поста́ріти (infinitive perfective)
поста́ріть (infinitive perfective)
постарі́ти (infinitive perfective)
постарі́ть (infinitive perfective)
поста́рілий (active past perfective)
постарі́лий (active past perfective)
поста́рівши (adverbial past perfective)
постарі́вши (adverbial past perfective)
поста́рію (first-person future perfective singular)
постарі́ю (first-person future perfective singular)
поста́рієш (future perfective second-person singular)
постарі́єш (future perfective second-person singular)
поста́ріє (future perfective singular third-person)
постарі́є (future perfective singular third-person)
поста́рієм (first-person future perfective plural)
поста́ріємо (first-person future perfective plural)
постарі́єм (first-person future perfective plural)
постарі́ємо (first-person future perfective plural)
поста́рієте (future perfective plural second-person)
постарі́єте (future perfective plural second-person)
поста́ріють (future perfective plural third-person)
постарі́ють (future perfective plural third-person)
поста́ріймо (first-person imperative plural)
постарі́ймо (first-person imperative plural)
поста́рій (imperative second-person singular)
постарі́й (imperative second-person singular)
поста́рійте (imperative plural second-person)
постарі́йте (imperative plural second-person)
поста́рів (masculine past singular)
постарі́в (masculine past singular)
поста́ріли (masculine past plural)
постарі́ли (masculine past plural)
поста́ріла (feminine past singular)
постарі́ла (feminine past singular)
поста́ріли (feminine past plural)
постарі́ли (feminine past plural)
поста́ріло (neuter past singular)
постарі́ло (neuter past singular)
поста́ріли (neuter past plural)
постарі́ли (neuter past plural)

uk-conj

((поста́ріти<1a.pf.intr>,постарі́ти<1a.pf.intr>))

поста́рілий,постарі́лий

Uk-постаріти.ogg

From по- (po-) + ста́рі́ти (stáríty). Compare Russian постаре́ть (postarétʹ), Belarusian пастарэ́ць (pastarécʹ), Polish postarzeć.


добріти

uk-verb

добрі́ти • (dobríty) impf (perfective подобрі́ти or роздобрі́ти)

добрі́ти (canonical)
dobríty (romanization)
подобрі́ти (perfective)
роздобрі́ти (perfective)
добрі́ти (imperfective infinitive)
добрі́ть (imperfective infinitive)
добрі́ючи (adverbial imperfective present)
добрі́вши (adverbial imperfective past)
добрі́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду добрі́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду добрі́ть (first-person future imperfective singular)
добрі́тиму (first-person future imperfective singular)
добрі́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш добрі́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш добрі́ть (future imperfective second-person singular)
добрі́тимеш (future imperfective second-person singular)
добрі́є (imperfective present singular third-person)
бу́де добрі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де добрі́ть (future imperfective singular third-person)
добрі́тиме (future imperfective singular third-person)
добрі́єм (first-person imperfective plural present)
добрі́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо добрі́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо добрі́ть (first-person future imperfective plural)
добрі́тимемо (first-person future imperfective plural)
добрі́тимем (first-person future imperfective plural)
добрі́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете добрі́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете добрі́ть (future imperfective plural second-person)
добрі́тимете (future imperfective plural second-person)
добрі́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть добрі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть добрі́ть (future imperfective plural third-person)
добрі́тимуть (future imperfective plural third-person)
добрі́ймо (first-person imperative plural)
добрі́й (imperative second-person singular)
добрі́йте (imperative plural second-person)
добрі́в (masculine past singular)
добрі́ли (masculine past plural)
добрі́ла (feminine past singular)
добрі́ли (feminine past plural)
добрі́ло (neuter past singular)
добрі́ли (neuter past plural)

From до́брий (dóbryj) + -іти (-ity). Compare Russian добре́ть (dobrétʹ), Belarusian дабрэ́ць (dabrécʹ), Polish dobrzeć.


розбагатіти

розбагаті́ти

розбагаті́ти • (rozbahatíty) pf (imperfective багаті́ти)

розбагаті́ти (canonical)
rozbahatíty (romanization)
багаті́ти (imperfective)
розбагаті́ти (infinitive perfective)
розбагаті́ть (infinitive perfective)
розбагаті́вши (adverbial past perfective)
розбагаті́ю (first-person future perfective singular)
розбагаті́єш (future perfective second-person singular)
розбагаті́є (future perfective singular third-person)
розбагаті́єм (first-person future perfective plural)
розбагаті́ємо (first-person future perfective plural)
розбагаті́єте (future perfective plural second-person)
розбагаті́ють (future perfective plural third-person)
розбагаті́ймо (first-person imperative plural)
розбагаті́й (imperative second-person singular)
розбагаті́йте (imperative plural second-person)
розбагаті́в (masculine past singular)
розбагаті́ли (masculine past plural)
розбагаті́ла (feminine past singular)
розбагаті́ли (feminine past plural)
розбагаті́ло (neuter past singular)
розбагаті́ли (neuter past plural)

uk-conj

розбагаті́ти<1a.pf.intr>

Uk-розбагатіти.ogg

From роз- (roz-) + багаті́ти (bahatíty). Compare Russian разбогате́ть (razbogatétʹ), Belarusian разбагаце́ць (razbahacjécʹ).

cog

разбогате́ть

разбагаце́ць

(intransitive) to become rich, to get rich, to grow rich


спантеличити

uk-verb

спантели́чити

спантели́чувати

спантели́чити • (spantelýčyty) pf (imperfective спантели́чувати)

спантели́чити (canonical)
spantelýčyty (romanization)
спантели́чувати (imperfective)
спантели́чити (infinitive perfective)
спантели́чить (infinitive perfective)
спантели́чений (passive past perfective)
impersonal: спантели́чено (passive past perfective)
спантели́чивши (adverbial past perfective)
спантели́чу (first-person future perfective singular)
спантели́чиш (future perfective second-person singular)
спантели́чить (future perfective singular third-person)
спантели́чим (first-person future perfective plural)
спантели́чимо (first-person future perfective plural)
спантели́чите (future perfective plural second-person)
спантели́чать (future perfective plural third-person)
спантели́чмо (first-person imperative plural)
спантели́ч (imperative second-person singular)
спантели́чте (imperative plural second-person)
спантели́чив (masculine past singular)
спантели́чили (masculine past plural)
спантели́чила (feminine past singular)
спантели́чили (feminine past plural)
спантели́чило (neuter past singular)
спантели́чили (neuter past plural)

Uk-спантеличити.ogg

From с- (s-) + пантели́к (pantelýk) + -ити (-yty).

af

to baffle, to confuse, to perplex, to puzzle (cause confusion in the mind of)

to befuddle, to bewilder, to flummox, to nonplus (confuse so as to cause loss of train of thought)


перегороджувати

uk-verb

перегоро́джувати

перегороди́ти

перегоро́джувати • (perehoródžuvaty) impf (perfective перегороди́ти)

перегоро́джувати (canonical)
perehoródžuvaty (romanization)
перегороди́ти (perfective)
перегоро́джувати (imperfective infinitive)
перегоро́джувать (imperfective infinitive)
перегоро́джуючи (adverbial imperfective present)
перегоро́джувавши (adverbial imperfective past)
перегоро́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду перегоро́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду перегоро́джувать (first-person future imperfective singular)
перегоро́джуватиму (first-person future imperfective singular)
перегоро́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш перегоро́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш перегоро́джувать (future imperfective second-person singular)
перегоро́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
перегоро́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де перегоро́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де перегоро́джувать (future imperfective singular third-person)
перегоро́джуватиме (future imperfective singular third-person)
перегоро́джуєм (first-person imperfective plural present)
перегоро́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо перегоро́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо перегоро́джувать (first-person future imperfective plural)
перегоро́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
перегоро́джуватимем (first-person future imperfective plural)
перегоро́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете перегоро́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете перегоро́джувать (future imperfective plural second-person)
перегоро́джуватимете (future imperfective plural second-person)
перегоро́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перегоро́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перегоро́джувать (future imperfective plural third-person)
перегоро́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
перегоро́джуймо (first-person imperative plural)
перегоро́джуй (imperative second-person singular)
перегоро́джуйте (imperative plural second-person)
перегоро́джував (masculine past singular)
перегоро́джували (masculine past plural)
перегоро́джувала (feminine past singular)
перегоро́джували (feminine past plural)
перегоро́джувало (neuter past singular)
перегоро́джували (neuter past plural)

Uk-перегороджувати.ogg

From the перегоро́дж- (perehoródž-) stem of перегороди́ти (perehorodýty) + -увати (-uvaty). Compare Russian перегора́живать (peregoráživatʹ), Belarusian перагаро́джваць (pjeraharódžvacʹ), Polish przegradzać.

af

перегороди́ти

cog

перегора́живать

перагаро́джваць

to bar, to block, to block off, to obstruct (:path, way, etc.)


спантеличувати

uk-verb

спантели́чувати

спантели́чити

спантели́чувати • (spantelýčuvaty) impf (perfective спантели́чити)

спантели́чувати (canonical)
spantelýčuvaty (romanization)
спантели́чити (perfective)
спантели́чувати (imperfective infinitive)
спантели́чувать (imperfective infinitive)
спантели́чуючи (adverbial imperfective present)
спантели́чувавши (adverbial imperfective past)
спантели́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду спантели́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду спантели́чувать (first-person future imperfective singular)
спантели́чуватиму (first-person future imperfective singular)
спантели́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш спантели́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш спантели́чувать (future imperfective second-person singular)
спантели́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
спантели́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де спантели́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де спантели́чувать (future imperfective singular third-person)
спантели́чуватиме (future imperfective singular third-person)
спантели́чуєм (first-person imperfective plural present)
спантели́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо спантели́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо спантели́чувать (first-person future imperfective plural)
спантели́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
спантели́чуватимем (first-person future imperfective plural)
спантели́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете спантели́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете спантели́чувать (future imperfective plural second-person)
спантели́чуватимете (future imperfective plural second-person)
спантели́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спантели́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спантели́чувать (future imperfective plural third-person)
спантели́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
спантели́чуймо (first-person imperative plural)
спантели́чуй (imperative second-person singular)
спантели́чуйте (imperative plural second-person)
спантели́чував (masculine past singular)
спантели́чували (masculine past plural)
спантели́чувала (feminine past singular)
спантели́чували (feminine past plural)
спантели́чувало (neuter past singular)
спантели́чували (neuter past plural)

From спантели́чити (spantelýčyty) + -увати (-uvaty).

af

спантели́чити


добрішати

uk-verb

подобрі́шати

добрі́шати • (dobríšaty) impf (perfective подобрі́шати)

добрі́шати (canonical)
dobríšaty (romanization)
подобрі́шати (perfective)
добрі́шати (imperfective infinitive)
добрі́шать (imperfective infinitive)
добрі́шаючи (adverbial imperfective present)
добрі́шавши (adverbial imperfective past)
добрі́шаю (first-person imperfective present singular)
бу́ду добрі́шати (first-person future imperfective singular)
бу́ду добрі́шать (first-person future imperfective singular)
добрі́шатиму (first-person future imperfective singular)
добрі́шаєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш добрі́шати (future imperfective second-person singular)
бу́деш добрі́шать (future imperfective second-person singular)
добрі́шатимеш (future imperfective second-person singular)
добрі́шає (imperfective present singular third-person)
бу́де добрі́шати (future imperfective singular third-person)
бу́де добрі́шать (future imperfective singular third-person)
добрі́шатиме (future imperfective singular third-person)
добрі́шаєм (first-person imperfective plural present)
добрі́шаємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо добрі́шати (first-person future imperfective plural)
бу́демо добрі́шать (first-person future imperfective plural)
добрі́шатимемо (first-person future imperfective plural)
добрі́шатимем (first-person future imperfective plural)
добрі́шаєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете добрі́шати (future imperfective plural second-person)
бу́дете добрі́шать (future imperfective plural second-person)
добрі́шатимете (future imperfective plural second-person)
добрі́шають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть добрі́шати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть добрі́шать (future imperfective plural third-person)
добрі́шатимуть (future imperfective plural third-person)
добрі́шаймо (first-person imperative plural)
добрі́шай (imperative second-person singular)
добрі́шайте (imperative plural second-person)
добрі́шав (masculine past singular)
добрі́шали (masculine past plural)
добрі́шала (feminine past singular)
добрі́шали (feminine past plural)
добрі́шало (neuter past singular)
добрі́шали (neuter past plural)

Uk-добрішати.ogg

From добрі́ший (dobríšyj) + -ати (-aty).

(intransitive) to become kinder, to become kindlier, to become gentler


омолодити

омоло́джувати

омолоди́ти • (omolodýty) pf (imperfective омоло́джувати)

омолоди́ти (canonical)
omolodýty (romanization)
омоло́джувати (imperfective)
омолоди́ти (infinitive perfective)
омолоди́ть (infinitive perfective)
омоло́джений (passive past perfective)
impersonal: омоло́джено (passive past perfective)
омолоди́вши (adverbial past perfective)
омолоджу́ (first-person future perfective singular)
омоло́диш (future perfective second-person singular)
омоло́дить (future perfective singular third-person)
омоло́дим (first-person future perfective plural)
омоло́димо (first-person future perfective plural)
омоло́дите (future perfective plural second-person)
омоло́дять (future perfective plural third-person)
омолоді́м (first-person imperative plural)
омолоді́мо (first-person imperative plural)
омолоди́ (imperative second-person singular)
омолоді́ть (imperative plural second-person)
омолоди́в (masculine past singular)
омолоди́ли (masculine past plural)
омолоди́ла (feminine past singular)
омолоди́ли (feminine past plural)
омолоди́ло (neuter past singular)
омолоди́ли (neuter past plural)

[ɔmɔɫɔˈdɪte]

From о- (o-) + молоди́ти (molodýty) or perhaps from о- (o-) + молоди́й (molodýj) + -и́ти (-ýty). Compare Russian омолоди́ть (omolodítʹ), Belarusian амаладзі́ць (amaladzícʹ).


омолоджувати

uk-verb

омоло́джувати

омоло́джувати • (omolódžuvaty) impf (perfective омолоди́ти)

омоло́джувати (canonical)
omolódžuvaty (romanization)
омолоди́ти (perfective)
омоло́джувати (imperfective infinitive)
омоло́джувать (imperfective infinitive)
омоло́джуваний (imperfective passive past)
impersonal: омоло́джувано (imperfective passive past)
омоло́джуючи (adverbial imperfective present)
омоло́джувавши (adverbial imperfective past)
омоло́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду омоло́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду омоло́джувать (first-person future imperfective singular)
омоло́джуватиму (first-person future imperfective singular)
омоло́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш омоло́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш омоло́джувать (future imperfective second-person singular)
омоло́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
омоло́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де омоло́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де омоло́джувать (future imperfective singular third-person)
омоло́джуватиме (future imperfective singular third-person)
омоло́джуєм (first-person imperfective plural present)
омоло́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо омоло́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо омоло́джувать (first-person future imperfective plural)
омоло́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
омоло́джуватимем (first-person future imperfective plural)
омоло́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете омоло́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете омоло́джувать (future imperfective plural second-person)
омоло́джуватимете (future imperfective plural second-person)
омоло́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть омоло́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть омоло́джувать (future imperfective plural third-person)
омоло́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
омоло́джуймо (first-person imperative plural)
омоло́джуй (imperative second-person singular)
омоло́джуйте (imperative plural second-person)
омоло́джував (masculine past singular)
омоло́джували (masculine past plural)
омоло́джувала (feminine past singular)
омоло́джували (feminine past plural)
омоло́джувало (neuter past singular)
омоло́джували (neuter past plural)

[ɔmɔˈɫɔd͡ʒʊʋɐte]

From the омоло́дж- (omolódž-) stem of омолоди́ти (omolodýty) + -увати (-uvaty). Compare Russian омола́живать (omoláživatʹ), Belarusian амало́джваць (amalódžvacʹ).

cog

омола́живать

амало́джваць


обожнити

uk-verb

обо́жнити • (obóžnyty) pf (imperfective обо́жнювати)

обо́жнити (canonical)
obóžnyty (romanization)
обо́жнювати (imperfective)
обо́жнити (infinitive perfective)
обо́жнить (infinitive perfective)
обо́жнений (passive past perfective)
impersonal: обо́жнено (passive past perfective)
обо́жнивши (adverbial past perfective)
обо́жню (first-person future perfective singular)
обо́жниш (future perfective second-person singular)
обо́жнить (future perfective singular third-person)
обо́жним (first-person future perfective plural)
обо́жнимо (first-person future perfective plural)
обо́жните (future perfective plural second-person)
обо́жнять (future perfective plural third-person)
обо́жнім (first-person imperative plural)
обо́жнімо (first-person imperative plural)
обо́жни (imperative second-person singular)
обо́жніть (imperative plural second-person)
обо́жнив (masculine past singular)
обо́жнили (masculine past plural)
обо́жнила (feminine past singular)
обо́жнили (feminine past plural)
обо́жнило (neuter past singular)
обо́жнили (neuter past plural)

(transitive, figuratively) to adore, to love, to worship


помилитися

помили́тися • (pomylýtysja) pf (imperfective помиля́тися)

помили́тися (canonical)
pomylýtysja (romanization)
помиля́тися (imperfective)
помили́тися (infinitive perfective)
помили́тись (infinitive perfective)
помили́ться (infinitive perfective)
помили́вшись (adverbial past perfective)
помилю́ся (first-person future perfective singular)
помилю́сь (first-person future perfective singular)
поми́лишся (future perfective second-person singular)
поми́литься (future perfective singular third-person)
поми́лимся (first-person future perfective plural)
поми́лимося (first-person future perfective plural)
поми́лимось (first-person future perfective plural)
поми́литеся (future perfective plural second-person)
поми́литесь (future perfective plural second-person)
поми́ляться (future perfective plural third-person)
помилі́мся (first-person imperative plural)
помилі́мося (first-person imperative plural)
помилі́мось (first-person imperative plural)
помили́ся (imperative second-person singular)
помили́сь (imperative second-person singular)
помилі́ться (imperative plural second-person)
помили́вся (masculine past singular)
помили́всь (masculine past singular)
помили́лися (masculine past plural)
помили́лись (masculine past plural)
помили́лася (feminine past singular)
помили́лась (feminine past singular)
помили́лися (feminine past plural)
помили́лись (feminine past plural)
помили́лося (neuter past singular)
помили́лось (neuter past singular)
помили́лися (neuter past plural)
помили́лись (neuter past plural)

uk-conj

помили́тися<4c.pf>

Uk-помилитися.ogg

From по- (po-) + ми́ли́тися (mýlýtysja). Compare Belarusian памылі́цца (pamylícca), Polish pomylić się.

помили́тися в раху́нку

to miscount (literally, “to err in counting”)

помили́тися в розраху́нках

to miscalculate (literally, “to err in calculations”)

to err, to be mistaken, to make a mistake


активізувати

uk-verb

активізува́ти

активізо́вувати

активізува́ти • (aktyvizuváty) impf or pf (imperfective активізо́вувати)

активізува́ти (canonical)
aktyvizuváty (romanization)
активізо́вувати (imperfective)
активізува́ти (infinitive)
активізува́ть (infinitive)
активізо́ваний (passive past)
impersonal: активізо́вано (passive past)
активізу́ючи (adverbial present)
активізува́вши (adverbial past)
активізу́ю (first-person future singular)
бу́ду активізува́ти (first-person singular)
бу́ду активізува́ть (first-person singular)
активізува́тиму (first-person singular)
активізу́єш (future second-person singular)
бу́деш активізува́ти (second-person singular)
бу́деш активізува́ть (second-person singular)
активізува́тимеш (second-person singular)
активізу́є (future singular third-person)
бу́де активізува́ти (singular third-person)
бу́де активізува́ть (singular third-person)
активізува́тиме (singular third-person)
активізу́єм (first-person future plural)
активізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо активізува́ти (first-person plural)
бу́демо активізува́ть (first-person plural)
активізува́тимемо (first-person plural)
активізува́тимем (first-person plural)
активізу́єте (future plural second-person)
бу́дете активізува́ти (plural second-person)
бу́дете активізува́ть (plural second-person)
активізува́тимете (plural second-person)
активізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть активізува́ти (plural third-person)
бу́дуть активізува́ть (plural third-person)
активізува́тимуть (plural third-person)
активізу́ймо (first-person imperative plural)
активізу́й (imperative second-person singular)
активізу́йте (imperative plural second-person)
активізува́в (masculine past singular)
активізува́ли (masculine past plural)
активізува́ла (feminine past singular)
активізува́ли (feminine past plural)
активізува́ло (neuter past singular)
активізува́ли (neuter past plural)

From активіз(а́ція) (aktyviz(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian активизи́ровать (aktivizírovatʹ), Belarusian актывізава́ць (aktyvizavácʹ), Polish aktywizować.

af

активіза́ція

активіз(а́ція)

cog

активизи́ровать

актывізава́ць

(transitive) to activate, to brisk up, to intensify, to step up (to encourage development or induce increased activity; to stimulate)


помилятися

uk-verb

помиля́тися • (pomyljátysja) impf (perfective помили́тися)

помиля́тися (canonical)
pomyljátysja (romanization)
помили́тися (perfective)
помиля́тися (imperfective infinitive)
помиля́тись (imperfective infinitive)
помиля́ться (imperfective infinitive)
помиля́ючись (adverbial imperfective present)
помиля́вшись (adverbial imperfective past)
помиля́юся (first-person imperfective present singular)
помиля́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду помиля́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду помиля́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду помиля́ться (first-person future imperfective singular)
помиля́тимусь (first-person future imperfective singular)
помиля́тимуся (first-person future imperfective singular)
помиля́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш помиля́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш помиля́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш помиля́ться (future imperfective second-person singular)
помиля́тимешся (future imperfective second-person singular)
помиля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де помиля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де помиля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де помиля́ться (future imperfective singular third-person)
помиля́тиметься (future imperfective singular third-person)
помиля́ємся (first-person imperfective plural present)
помиля́ємося (first-person imperfective plural present)
помиля́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо помиля́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо помиля́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо помиля́ться (first-person future imperfective plural)
помиля́тимемось (first-person future imperfective plural)
помиля́тимемося (first-person future imperfective plural)
помиля́тимемся (first-person future imperfective plural)
помиля́єтеся (imperfective plural present second-person)
помиля́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете помиля́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете помиля́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете помиля́ться (future imperfective plural second-person)
помиля́тиметесь (future imperfective plural second-person)
помиля́тиметеся (future imperfective plural second-person)
помиля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть помиля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть помиля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть помиля́ться (future imperfective plural third-person)
помиля́тимуться (future imperfective plural third-person)
помиля́ймося (first-person imperative plural)
помиля́ймось (first-person imperative plural)
помиля́йся (imperative second-person singular)
помиля́йсь (imperative second-person singular)
помиля́йтеся (imperative plural second-person)
помиля́йтесь (imperative plural second-person)
помиля́вся (masculine past singular)
помиля́всь (masculine past singular)
помиля́лися (masculine past plural)
помиля́лись (masculine past plural)
помиля́лася (feminine past singular)
помиля́лась (feminine past singular)
помиля́лися (feminine past plural)
помиля́лись (feminine past plural)
помиля́лося (neuter past singular)
помиля́лось (neuter past singular)
помиля́лися (neuter past plural)
помиля́лись (neuter past plural)

uk-conj

помиля́тися<1a.impf>

Uk-помилятися.ogg

From поми́литися (pomýlytysja) + -я́ти (-játy). Compare Belarusian памыля́цца (pamyljácca).

af

помиля́тися в раху́нку

помиля́тися в розраху́нках


застудити

uk-verb

засту́джувати

застуди́ти • (zastudýty) pf (imperfective засту́джувати)

застуди́ти (canonical)
zastudýty (romanization)
засту́джувати (imperfective)
застуди́ти (infinitive perfective)
застуди́ть (infinitive perfective)
засту́джений (passive past perfective)
impersonal: засту́джено (passive past perfective)
застуди́вши (adverbial past perfective)
застуджу́ (first-person future perfective singular)
засту́диш (future perfective second-person singular)
засту́дить (future perfective singular third-person)
засту́дим (first-person future perfective plural)
засту́димо (first-person future perfective plural)
засту́дите (future perfective plural second-person)
засту́дять (future perfective plural third-person)
застуді́м (first-person imperative plural)
застуді́мо (first-person imperative plural)
застуди́ (imperative second-person singular)
застуді́ть (imperative plural second-person)
застуди́в (masculine past singular)
застуди́ли (masculine past plural)
застуди́ла (feminine past singular)
застуди́ли (feminine past plural)
застуди́ло (neuter past singular)
застуди́ли (neuter past plural)

From за- (za-) + студи́ти (studýty). Compare Russian застуди́ть (zastudítʹ), Belarusian застудзі́ць (zastudzícʹ).

to let catch a cold, to let catch a chill


застуджувати

засту́джувати

засту́джувати • (zastúdžuvaty) impf (perfective застуди́ти)

засту́джувати (canonical)
zastúdžuvaty (romanization)
застуди́ти (perfective)
засту́джувати (imperfective infinitive)
засту́джувать (imperfective infinitive)
засту́джуючи (adverbial imperfective present)
засту́джувавши (adverbial imperfective past)
засту́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду засту́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду засту́джувать (first-person future imperfective singular)
засту́джуватиму (first-person future imperfective singular)
засту́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш засту́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш засту́джувать (future imperfective second-person singular)
засту́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
засту́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де засту́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де засту́джувать (future imperfective singular third-person)
засту́джуватиме (future imperfective singular third-person)
засту́джуєм (first-person imperfective plural present)
засту́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо засту́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо засту́джувать (first-person future imperfective plural)
засту́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
засту́джуватимем (first-person future imperfective plural)
засту́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете засту́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете засту́джувать (future imperfective plural second-person)
засту́джуватимете (future imperfective plural second-person)
засту́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть засту́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть засту́джувать (future imperfective plural third-person)
засту́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
засту́джуймо (first-person imperative plural)
засту́джуй (imperative second-person singular)
засту́джуйте (imperative plural second-person)
засту́джував (masculine past singular)
засту́джували (masculine past plural)
засту́джувала (feminine past singular)
засту́джували (feminine past plural)
засту́джувало (neuter past singular)
засту́джували (neuter past plural)

From the засту́дж- (zastúdž-) stem of застуди́ти (zastudýty) + -увати (-uvaty).


охолодити

uk-verb

охоло́джувати

охолоди́ти • (oxolodýty) pf (imperfective охоло́джувати)

охолоди́ти (canonical)
oxolodýty (romanization)
охоло́джувати (imperfective)
охолоди́ти (infinitive perfective)
охолоди́ть (infinitive perfective)
охоло́джений (passive past perfective)
impersonal: охоло́джено (passive past perfective)
охолоди́вши (adverbial past perfective)
охолоджу́ (first-person future perfective singular)
охоло́диш (future perfective second-person singular)
охолоди́ш (future perfective second-person singular)
охоло́дить (future perfective singular third-person)
охолоди́ть (future perfective singular third-person)
охоло́дим (first-person future perfective plural)
охоло́димо (first-person future perfective plural)
охолоди́м (first-person future perfective plural)
охолодимо́ (first-person future perfective plural)
охоло́дите (future perfective plural second-person)
охолодите́ (future perfective plural second-person)
охоло́дять (future perfective plural third-person)
охолодя́ть (future perfective plural third-person)
охолоді́м (first-person imperative plural)
охолоді́мо (first-person imperative plural)
охолоди́ (imperative second-person singular)
охолоді́ть (imperative plural second-person)
охолоди́в (masculine past singular)
охолоди́ли (masculine past plural)
охолоди́ла (feminine past singular)
охолоди́ли (feminine past plural)
охолоди́ло (neuter past singular)
охолоди́ли (neuter past plural)

[ɔxɔɫɔˈdɪte]

Uk-охолодити.ogg

From о- (o-) + холоди́ти (xolodýty). Compare Russian охлади́ть (oxladítʹ), Belarusian ахаладзі́ць (axaladzícʹ), Polish ochłodzić.

(literally) to cool, to cool down, to chill, to refrigerate (make cooler)

(figurative) to cool, to cool down (make less intense; cause to become less agitated)


охолоджувати

охоло́джувати

охоло́джувати • (oxolódžuvaty) impf (perfective охолоди́ти)

охоло́джувати (canonical)
oxolódžuvaty (romanization)
охолоди́ти (perfective)
охоло́джувати (imperfective infinitive)
охоло́джувать (imperfective infinitive)
охоло́джуючи (adverbial imperfective present)
охоло́джувавши (adverbial imperfective past)
охоло́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду охоло́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду охоло́джувать (first-person future imperfective singular)
охоло́джуватиму (first-person future imperfective singular)
охоло́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш охоло́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш охоло́джувать (future imperfective second-person singular)
охоло́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
охоло́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де охоло́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де охоло́джувать (future imperfective singular third-person)
охоло́джуватиме (future imperfective singular third-person)
охоло́джуєм (first-person imperfective plural present)
охоло́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо охоло́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо охоло́джувать (first-person future imperfective plural)
охоло́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
охоло́джуватимем (first-person future imperfective plural)
охоло́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете охоло́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете охоло́джувать (future imperfective plural second-person)
охоло́джуватимете (future imperfective plural second-person)
охоло́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть охоло́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть охоло́джувать (future imperfective plural third-person)
охоло́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
охоло́джуймо (first-person imperative plural)
охоло́джуй (imperative second-person singular)
охоло́джуйте (imperative plural second-person)
охоло́джував (masculine past singular)
охоло́джували (masculine past plural)
охоло́джувала (feminine past singular)
охоло́джували (feminine past plural)
охоло́джувало (neuter past singular)
охоло́джували (neuter past plural)

[ɔxɔˈɫɔd͡ʒʊʋɐte]

Uk-охолоджувати.ogg

From the охоло́дж- (oxolódž-) stem of охолоди́ти (oxolodýty) + -увати (-uvaty). Compare Russian охола́живать (oxoláživatʹ), Belarusian ахало́джваць (axalódžvacʹ).

cog

охола́живать

ахало́джваць


студити

студи́ти (canonical)
studýty (romanization)
студи́ти (imperfective infinitive)
студи́ть (imperfective infinitive)
сту́дячи (adverbial imperfective present)
студи́вши (adverbial imperfective past)
студжу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду студи́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду студи́ть (first-person future imperfective singular)
студи́тиму (first-person future imperfective singular)
сту́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш студи́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш студи́ть (future imperfective second-person singular)
студи́тимеш (future imperfective second-person singular)
сту́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де студи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де студи́ть (future imperfective singular third-person)
студи́тиме (future imperfective singular third-person)
сту́дим (first-person imperfective plural present)
сту́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо студи́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо студи́ть (first-person future imperfective plural)
студи́тимемо (first-person future imperfective plural)
студи́тимем (first-person future imperfective plural)
сту́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете студи́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете студи́ть (future imperfective plural second-person)
студи́тимете (future imperfective plural second-person)
сту́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть студи́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть студи́ть (future imperfective plural third-person)
студи́тимуть (future imperfective plural third-person)
студі́м (first-person imperative plural)
студі́мо (first-person imperative plural)
студи́ (imperative second-person singular)
студі́ть (imperative plural second-person)
студи́в (masculine past singular)
студи́ли (masculine past plural)
студи́ла (feminine past singular)
студи́ли (feminine past plural)
студи́ло (neuter past singular)
студи́ли (neuter past plural)


запікати

uk-verb

запіка́ти • (zapikáty) impf (perfective запекти́)

запіка́ти (canonical)
zapikáty (romanization)
запекти́ (perfective)
запіка́ти (imperfective infinitive)
запіка́ть (imperfective infinitive)
запіка́ючи (adverbial imperfective present)
запіка́вши (adverbial imperfective past)
запіка́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду запіка́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду запіка́ть (first-person future imperfective singular)
запіка́тиму (first-person future imperfective singular)
запіка́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш запіка́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш запіка́ть (future imperfective second-person singular)
запіка́тимеш (future imperfective second-person singular)
запіка́є (imperfective present singular third-person)
бу́де запіка́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де запіка́ть (future imperfective singular third-person)
запіка́тиме (future imperfective singular third-person)
запіка́єм (first-person imperfective plural present)
запіка́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо запіка́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо запіка́ть (first-person future imperfective plural)
запіка́тимемо (first-person future imperfective plural)
запіка́тимем (first-person future imperfective plural)
запіка́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете запіка́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете запіка́ть (future imperfective plural second-person)
запіка́тимете (future imperfective plural second-person)
запіка́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запіка́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запіка́ть (future imperfective plural third-person)
запіка́тимуть (future imperfective plural third-person)
запіка́ймо (first-person imperative plural)
запіка́й (imperative second-person singular)
запіка́йте (imperative plural second-person)
запіка́в (masculine past singular)
запіка́ли (masculine past plural)
запіка́ла (feminine past singular)
запіка́ли (feminine past plural)
запіка́ло (neuter past singular)
запіка́ли (neuter past plural)

From запекти́ (zapektý) + -ати (-aty). Compare Russian запека́ть (zapekátʹ), Belarusian запяка́ць (zapjakácʹ), Polish zapiekać.


запекти

запекти́ • (zapektý) pf (imperfective запіка́ти)

запекти́ (canonical)
zapektý (romanization)
запіка́ти (imperfective)
запекти́ (infinitive perfective)
запе́чений (passive past perfective)
impersonal: запе́чено (passive past perfective)
запі́кши (adverbial past perfective)
запечу́ (first-person future perfective singular)
запече́ш (future perfective second-person singular)
запече́ (future perfective singular third-person)
запече́м (first-person future perfective plural)
запечемо́ (first-person future perfective plural)
запечете́ (future perfective plural second-person)
запечу́ть (future perfective plural third-person)
запечі́м (first-person imperative plural)
запечі́мо (first-person imperative plural)
запечи́ (imperative second-person singular)
запечі́ть (imperative plural second-person)
запі́к (masculine past singular)
запекли́ (masculine past plural)
запекла́ (feminine past singular)
запекли́ (feminine past plural)
запекло́ (neuter past singular)
запекли́ (neuter past plural)

Uk-запекти.ogg

Inherited from Proto-Slavic *zapeťi. By surface analysis, за- (za-) + пекти́ (pektý). Compare Russian запе́чь (zapéčʹ), Belarusian запячы́ (zapjačý), Polish zapiec.


надіслати

uk-verb

надісла́ти • (nadisláty) pf (imperfective надсила́ти)

надісла́ти (canonical)
nadisláty (romanization)
надсила́ти (imperfective)
надісла́ти (infinitive perfective)
надісла́ть (infinitive perfective)
наді́сланий (passive past perfective)
impersonal: наді́слано (passive past perfective)
надісла́вши (adverbial past perfective)
надішлю́ (first-person future perfective singular)
надішле́ш (future perfective second-person singular)
надішле́ (future perfective singular third-person)
надішле́м (first-person future perfective plural)
надішлемо́ (first-person future perfective plural)
надішлете́ (future perfective plural second-person)
надішлю́ть (future perfective plural third-person)
надішлі́м (first-person imperative plural)
надішлі́мо (first-person imperative plural)
надішли́ (imperative second-person singular)
надішлі́ть (imperative plural second-person)
надісла́в (masculine past singular)
надісла́ли (masculine past plural)
надісла́ла (feminine past singular)
надісла́ли (feminine past plural)
надісла́ло (neuter past singular)
надісла́ли (neuter past plural)

Uk-надіслати.ogg

From наді- (nadi-) + сла́ти (sláty). Compare Belarusian надасла́ць (nadaslácʹ), Polish nadesłać.

надісла́ти по́штою

to mail, to post (literally, “to send by mail/post”)


надсилати

надсила́ти • (nadsyláty) impf (perfective надісла́ти)

надсила́ти (canonical)
nadsyláty (romanization)
надісла́ти (perfective)
надсила́ти (imperfective infinitive)
надсила́ть (imperfective infinitive)
надсила́ючи (adverbial imperfective present)
надсила́вши (adverbial imperfective past)
надсила́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду надсила́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду надсила́ть (first-person future imperfective singular)
надсила́тиму (first-person future imperfective singular)
надсила́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш надсила́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш надсила́ть (future imperfective second-person singular)
надсила́тимеш (future imperfective second-person singular)
надсила́є (imperfective present singular third-person)
бу́де надсила́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де надсила́ть (future imperfective singular third-person)
надсила́тиме (future imperfective singular third-person)
надсила́єм (first-person imperfective plural present)
надсила́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо надсила́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо надсила́ть (first-person future imperfective plural)
надсила́тимемо (first-person future imperfective plural)
надсила́тимем (first-person future imperfective plural)
надсила́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете надсила́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете надсила́ть (future imperfective plural second-person)
надсила́тимете (future imperfective plural second-person)
надсила́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть надсила́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть надсила́ть (future imperfective plural third-person)
надсила́тимуть (future imperfective plural third-person)
надсила́ймо (first-person imperative plural)
надсила́й (imperative second-person singular)
надсила́йте (imperative plural second-person)
надсила́в (masculine past singular)
надсила́ли (masculine past plural)
надсила́ла (feminine past singular)
надсила́ли (feminine past plural)
надсила́ло (neuter past singular)
надсила́ли (neuter past plural)

Uk-надсилати.ogg

From над- (nad-) + -сила́ти (-syláty). Compare Belarusian надсыла́ць (nadsylácʹ), Polish nadsyłać.

надсила́ти по́штою


примирити

примири́ти • (prymyrýty) pf (imperfective примиря́ти)

примири́ти (canonical)
prymyrýty (romanization)
примиря́ти (imperfective)
примири́ти (infinitive perfective)
примири́ть (infinitive perfective)
прими́рений (passive past perfective)
impersonal: прими́рено (passive past perfective)
примири́вши (adverbial past perfective)
примирю́ (first-person future perfective singular)
прими́риш (future perfective second-person singular)
прими́рить (future perfective singular third-person)
прими́рим (first-person future perfective plural)
прими́римо (first-person future perfective plural)
прими́рите (future perfective plural second-person)
прими́рять (future perfective plural third-person)
примирі́м (first-person imperative plural)
примирі́мо (first-person imperative plural)
примири́ (imperative second-person singular)
примирі́ть (imperative plural second-person)
примири́в (masculine past singular)
примири́ли (masculine past plural)
примири́ла (feminine past singular)
примири́ли (feminine past plural)
примири́ло (neuter past singular)
примири́ли (neuter past plural)

From при- (pry-) + мири́ти (myrýty). Compare Russian примири́ть (primirítʹ), Belarusian прыміры́ць (prymirýcʹ).

to reconcile (restore a friendly relationship; bring back to harmony)

to reconcile (make compatible or consistent; smooth out contradictions)


упертий

head

упе́ртий • (upértyj)

упе́ртий (canonical)
upértyj (romanization)
упе́ртий (masculine nominative)
упе́рте (neuter nominative)
упе́рта (feminine nominative)
упе́рті (nominative plural)
упе́ртого (genitive masculine neuter)
упе́ртої (feminine genitive)
упе́ртих (genitive plural)
упе́ртому (dative masculine neuter)
упе́ртій (dative feminine)
упе́ртим (dative plural)
упе́ртого (accusative animate masculine)
упе́рте (accusative neuter)
упе́рту (accusative feminine)
упе́ртих (accusative animate plural)
упе́ртий (accusative inanimate masculine)
упе́рті (accusative inanimate plural)
упе́ртим (instrumental masculine neuter)
упе́ртою (feminine instrumental)
упе́ртими (instrumental plural)
упе́ртому (locative masculine neuter)
упе́ртім (locative masculine neuter)
упе́ртій (feminine locative)
упе́ртих (locative plural)

Uk-упертий.ogg

упе́рти уперти#Ukrainian

past passive participle of упе́рти pf (upérty)


впертий

впе́ртий • (vpértyj)

впе́ртий (canonical)
vpértyj (romanization)
впе́ртий (masculine nominative)
впе́рте (neuter nominative)
впе́рта (feminine nominative)
впе́рті (nominative plural)
впе́ртого (genitive masculine neuter)
впе́ртої (feminine genitive)
впе́ртих (genitive plural)
впе́ртому (dative masculine neuter)
впе́ртій (dative feminine)
впе́ртим (dative plural)
впе́ртого (accusative animate masculine)
впе́рте (accusative neuter)
впе́рту (accusative feminine)
впе́ртих (accusative animate plural)
впе́ртий (accusative inanimate masculine)
впе́рті (accusative inanimate plural)
впе́ртим (instrumental masculine neuter)
впе́ртою (feminine instrumental)
впе́ртими (instrumental plural)
впе́ртому (locative masculine neuter)
впе́ртім (locative masculine neuter)
впе́ртій (feminine locative)
впе́ртих (locative plural)

Uk-впертий.ogg

впе́рти вперти#Ukrainian

past passive participle of впе́рти pf (vpérty)


ампутований

ампуто́ваний

ампуто́ваний • (amputóvanyj)

ампуто́ваний (canonical)
amputóvanyj (romanization)
ампуто́ваний (masculine nominative)
ампуто́ване (neuter nominative)
ампуто́вана (feminine nominative)
ампуто́вані (nominative plural)
ампуто́ваного (genitive masculine neuter)
ампуто́ваної (feminine genitive)
ампуто́ваних (genitive plural)
ампуто́ваному (dative masculine neuter)
ампуто́ваній (dative feminine)
ампуто́ваним (dative plural)
ампуто́ваного (accusative animate masculine)
ампуто́ване (accusative neuter)
ампуто́вану (accusative feminine)
ампуто́ваних (accusative animate plural)
ампуто́ваний (accusative inanimate masculine)
ампуто́вані (accusative inanimate plural)
ампуто́ваним (instrumental masculine neuter)
ампуто́ваною (feminine instrumental)
ампуто́ваними (instrumental plural)
ампуто́ваному (locative masculine neuter)
ампуто́ванім (locative masculine neuter)
ампуто́ваній (feminine locative)
ампуто́ваних (locative plural)

uk-adecl

ампуто́ваний

ампутува́ти ампутувати#Ukrainian

past passive participle of ампутува́ти impf or pf (amputuváty)


ампутувати

ампутува́ти (canonical)
amputuváty (romanization)
ампутува́ти (infinitive)
ампутува́ть (infinitive)
ампуто́ваний (passive past)
impersonal: ампуто́вано (passive past)
ампуту́ючи (adverbial present)
ампутува́вши (adverbial past)
ампуту́ю (first-person future singular)
бу́ду ампутува́ти (first-person singular)
бу́ду ампутува́ть (first-person singular)
ампутува́тиму (first-person singular)
ампуту́єш (future second-person singular)
бу́деш ампутува́ти (second-person singular)
бу́деш ампутува́ть (second-person singular)
ампутува́тимеш (second-person singular)
ампуту́є (future singular third-person)
бу́де ампутува́ти (singular third-person)
бу́де ампутува́ть (singular third-person)
ампутува́тиме (singular third-person)
ампуту́єм (first-person future plural)
ампуту́ємо (first-person future plural)
бу́демо ампутува́ти (first-person plural)
бу́демо ампутува́ть (first-person plural)
ампутува́тимемо (first-person plural)
ампутува́тимем (first-person plural)
ампуту́єте (future plural second-person)
бу́дете ампутува́ти (plural second-person)
бу́дете ампутува́ть (plural second-person)
ампутува́тимете (plural second-person)
ампуту́ють (future plural third-person)
бу́дуть ампутува́ти (plural third-person)
бу́дуть ампутува́ть (plural third-person)
ампутува́тимуть (plural third-person)
ампуту́ймо (first-person imperative plural)
ампуту́й (imperative second-person singular)
ампуту́йте (imperative plural second-person)
ампутува́в (masculine past singular)
ампутува́ли (masculine past plural)
ампутува́ла (feminine past singular)
ампутува́ли (feminine past plural)
ампутува́ло (neuter past singular)
ампутува́ли (neuter past plural)

From German amputieren + -ува́ти (-uváty), from Latin amputō. Compare Russian ампути́ровать (amputírovatʹ), Belarusian ампутава́ць (amputavácʹ), Polish amputować.

cog

ампути́ровать


рухатися

ру́хатися (canonical)
rúxatysja (romanization)
ру́хатися (imperfective infinitive)
ру́хатись (imperfective infinitive)
ру́хаться (imperfective infinitive)
ру́хаючись (adverbial imperfective present)
ру́хавшись (adverbial imperfective past)
ру́хаюся (first-person imperfective present singular)
ру́хаюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду ру́хатися (first-person future imperfective singular)
бу́ду ру́хатись (first-person future imperfective singular)
бу́ду ру́хаться (first-person future imperfective singular)
ру́хатимусь (first-person future imperfective singular)
ру́хатимуся (first-person future imperfective singular)
ру́хаєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш ру́хатися (future imperfective second-person singular)
бу́деш ру́хатись (future imperfective second-person singular)
бу́деш ру́хаться (future imperfective second-person singular)
ру́хатимешся (future imperfective second-person singular)
ру́хається (imperfective present singular third-person)
бу́де ру́хатися (future imperfective singular third-person)
бу́де ру́хатись (future imperfective singular third-person)
бу́де ру́хаться (future imperfective singular third-person)
ру́хатиметься (future imperfective singular third-person)
ру́хаємся (first-person imperfective plural present)
ру́хаємося (first-person imperfective plural present)
ру́хаємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо ру́хатися (first-person future imperfective plural)
бу́демо ру́хатись (first-person future imperfective plural)
бу́демо ру́хаться (first-person future imperfective plural)
ру́хатимемось (first-person future imperfective plural)
ру́хатимемося (first-person future imperfective plural)
ру́хатимемся (first-person future imperfective plural)
ру́хаєтеся (imperfective plural present second-person)
ру́хаєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете ру́хатися (future imperfective plural second-person)
бу́дете ру́хатись (future imperfective plural second-person)
бу́дете ру́хаться (future imperfective plural second-person)
ру́хатиметесь (future imperfective plural second-person)
ру́хатиметеся (future imperfective plural second-person)
ру́хаються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ру́хатися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ру́хатись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ру́хаться (future imperfective plural third-person)
ру́хатимуться (future imperfective plural third-person)
ру́хаймося (first-person imperative plural)
ру́хаймось (first-person imperative plural)
ру́хайся (imperative second-person singular)
ру́хайсь (imperative second-person singular)
ру́хайтеся (imperative plural second-person)
ру́хайтесь (imperative plural second-person)
ру́хався (masculine past singular)
ру́хавсь (masculine past singular)
ру́халися (masculine past plural)
ру́хались (masculine past plural)
ру́халася (feminine past singular)
ру́халась (feminine past singular)
ру́халися (feminine past plural)
ру́хались (feminine past plural)
ру́халося (neuter past singular)
ру́халось (neuter past singular)
ру́халися (neuter past plural)
ру́хались (neuter past plural)

uk-conj

ру́хатися<1a.impf>

Uk-рухатися.ogg

ру́хатися впере́д

ру́хатися наза́д


консолідувати

uk-verb

консолідува́ти

консолідо́вувати

консолідува́ти • (konsoliduváty) impf or pf (imperfective консолідо́вувати)

консолідува́ти (canonical)
konsoliduváty (romanization)
консолідо́вувати (imperfective)
консолідува́ти (infinitive)
консолідува́ть (infinitive)
консолідо́ваний (passive past)
impersonal: консолідо́вано (passive past)
консоліду́ючи (adverbial present)
консолідува́вши (adverbial past)
консоліду́ю (first-person future singular)
бу́ду консолідува́ти (first-person singular)
бу́ду консолідува́ть (first-person singular)
консолідува́тиму (first-person singular)
консоліду́єш (future second-person singular)
бу́деш консолідува́ти (second-person singular)
бу́деш консолідува́ть (second-person singular)
консолідува́тимеш (second-person singular)
консоліду́є (future singular third-person)
бу́де консолідува́ти (singular third-person)
бу́де консолідува́ть (singular third-person)
консолідува́тиме (singular third-person)
консоліду́єм (first-person future plural)
консоліду́ємо (first-person future plural)
бу́демо консолідува́ти (first-person plural)
бу́демо консолідува́ть (first-person plural)
консолідува́тимемо (first-person plural)
консолідува́тимем (first-person plural)
консоліду́єте (future plural second-person)
бу́дете консолідува́ти (plural second-person)
бу́дете консолідува́ть (plural second-person)
консолідува́тимете (plural second-person)
консоліду́ють (future plural third-person)
бу́дуть консолідува́ти (plural third-person)
бу́дуть консолідува́ть (plural third-person)
консолідува́тимуть (plural third-person)
консоліду́ймо (first-person imperative plural)
консоліду́й (imperative second-person singular)
консоліду́йте (imperative plural second-person)
консолідува́в (masculine past singular)
консолідува́ли (masculine past plural)
консолідува́ла (feminine past singular)
консолідува́ли (feminine past plural)
консолідува́ло (neuter past singular)
консолідува́ли (neuter past plural)

Uk-консолідувати.ogg

Derived via Western European languages from Latin cōnsolidō + -ува́ти (-uváty). Compare Russian консолиди́ровать (konsolidírovatʹ), Belarusian кансалідава́ць (kansalidavácʹ), Polish konsolidować.

cog

консолиди́ровать

кансалідава́ць

to consolidate (combine into a single unit; to group together or join)


наважитися

uk-verb

нава́жуватися

наважа́тися^(􂀿rare􂁀)

нава́житися • (navážytysja) pf (imperfective нава́жуватися or наважа́тися^([rare]))

нава́житися (canonical)
navážytysja (romanization)
нава́жуватися (imperfective)
наважа́тися^ (imperfective)
нава́житися (infinitive perfective)
нава́житись (infinitive perfective)
нава́житься (infinitive perfective)
нава́жившись (adverbial past perfective)
нава́жуся (first-person future perfective singular)
нава́жусь (first-person future perfective singular)
нава́жишся (future perfective second-person singular)
нава́житься (future perfective singular third-person)
нава́жимся (first-person future perfective plural)
нава́жимося (first-person future perfective plural)
нава́жимось (first-person future perfective plural)
нава́житеся (future perfective plural second-person)
нава́житесь (future perfective plural second-person)
нава́жаться (future perfective plural third-person)
нава́жмося (first-person imperative plural)
нава́жмось (first-person imperative plural)
нава́жся (imperative second-person singular)
нава́жтеся (imperative plural second-person)
нава́жтесь (imperative plural second-person)
нава́жився (masculine past singular)
нава́живсь (masculine past singular)
нава́жилися (masculine past plural)
нава́жились (masculine past plural)
нава́жилася (feminine past singular)
нава́жилась (feminine past singular)
нава́жилися (feminine past plural)
нава́жились (feminine past plural)
нава́жилося (neuter past singular)
нава́жилось (neuter past singular)
нава́жилися (neuter past plural)
нава́жились (neuter past plural)

uk-conj

нава́житися<4a.pf>

to dare, to venture (+ infinitive / на + accusative)

(rare) to intend, to make up one's mind (+ infinitive)

(dialectal) to make an attempt (on (e.g. somebody's life): + на + accusative)


примиряти

uk-verb

примиря́ти • (prymyrjáty) impf (perfective примири́ти)

примиря́ти (canonical)
prymyrjáty (romanization)
примири́ти (perfective)
примиря́ти (imperfective infinitive)
примиря́ть (imperfective infinitive)
примиря́ючи (adverbial imperfective present)
примиря́вши (adverbial imperfective past)
примиря́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду примиря́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду примиря́ть (first-person future imperfective singular)
примиря́тиму (first-person future imperfective singular)
примиря́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш примиря́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш примиря́ть (future imperfective second-person singular)
примиря́тимеш (future imperfective second-person singular)
примиря́є (imperfective present singular third-person)
бу́де примиря́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де примиря́ть (future imperfective singular third-person)
примиря́тиме (future imperfective singular third-person)
примиря́єм (first-person imperfective plural present)
примиря́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо примиря́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо примиря́ть (first-person future imperfective plural)
примиря́тимемо (first-person future imperfective plural)
примиря́тимем (first-person future imperfective plural)
примиря́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете примиря́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете примиря́ть (future imperfective plural second-person)
примиря́тимете (future imperfective plural second-person)
примиря́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть примиря́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть примиря́ть (future imperfective plural third-person)
примиря́тимуть (future imperfective plural third-person)
примиря́ймо (first-person imperative plural)
примиря́й (imperative second-person singular)
примиря́йте (imperative plural second-person)
примиря́в (masculine past singular)
примиря́ли (masculine past plural)
примиря́ла (feminine past singular)
примиря́ли (feminine past plural)
примиря́ло (neuter past singular)
примиря́ли (neuter past plural)

From примири́ти (prymyrýty) + -я́ти (-játy). Compare Russian примиря́ть (primirjátʹ), Belarusian прыміра́ць (prymirácʹ).


увічнити

уві́чнити • (uvíčnyty) pf (imperfective уві́чнювати)

уві́чнити (canonical)
uvíčnyty (romanization)
уві́чнювати (imperfective)
уві́чнити (infinitive perfective)
уві́чнить (infinitive perfective)
уві́чнений (passive past perfective)
impersonal: уві́чнено (passive past perfective)
уві́чнивши (adverbial past perfective)
уві́чню (first-person future perfective singular)
уві́чниш (future perfective second-person singular)
уві́чнить (future perfective singular third-person)
уві́чним (first-person future perfective plural)
уві́чнимо (first-person future perfective plural)
уві́чните (future perfective plural second-person)
уві́чнять (future perfective plural third-person)
уві́чнім (first-person imperative plural)
уві́чнімо (first-person imperative plural)
уві́чни (imperative second-person singular)
уві́чніть (imperative plural second-person)
уві́чнив (masculine past singular)
уві́чнили (masculine past plural)
уві́чнила (feminine past singular)
уві́чнили (feminine past plural)
уві́чнило (neuter past singular)
уві́чнили (neuter past plural)

Uk-увічнити.ogg

From у- (u-) + ві́чний (víčnyj) + -ити (-yty). Compare Polish uwiecznić.

af

to eternalize, to eternize, to perpetuate


загрузнути

uk-verb

загру́знути • (zahrúznuty) pf (imperfective загруза́ти)

загру́знути (canonical)
zahrúznuty (romanization)
загруза́ти (imperfective)
загру́знути (infinitive perfective)
загру́знуть (infinitive perfective)
загру́злий (active past perfective)
загру́зши (adverbial past perfective)
загру́знувши (adverbial past perfective)
загру́зну (first-person future perfective singular)
загру́знеш (future perfective second-person singular)
загру́зне (future perfective singular third-person)
загру́знем (first-person future perfective plural)
загру́знемо (first-person future perfective plural)
загру́знете (future perfective plural second-person)
загру́знуть (future perfective plural third-person)
загру́знім (first-person imperative plural)
загру́знімо (first-person imperative plural)
загру́зни (imperative second-person singular)
загру́зніть (imperative plural second-person)
загру́з (masculine past singular)
загру́знув (masculine past singular)
загру́зли (masculine past plural)
загру́знули (masculine past plural)
загру́зла (feminine past singular)
загру́знула (feminine past singular)
загру́зли (feminine past plural)
загру́знули (feminine past plural)
загру́зло (neuter past singular)
загру́знуло (neuter past singular)
загру́зли (neuter past plural)
загру́знули (neuter past plural)

uk-conj

загру́знути<3􂀿°􂁀a.pf.intr>

Uk-загрузнути.ogg

загру́знути в борга́х

(literally, figuratively) to stick, to get stuck, to become mired, to get bogged down (in)

(figurative, colloquial) to become engrossed, to get caught up (in)


наважуватися

uk-verb

нава́жуватися

нава́жуватися • (navážuvatysja) impf (perfective нава́житися)

нава́жуватися (canonical)
navážuvatysja (romanization)
нава́житися (perfective)
нава́жуватися (imperfective infinitive)
нава́жуватись (imperfective infinitive)
нава́жуваться (imperfective infinitive)
нава́жуючись (adverbial imperfective present)
нава́жувавшись (adverbial imperfective past)
нава́жуюся (first-person imperfective present singular)
нава́жуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду нава́жуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду нава́жуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду нава́жуваться (first-person future imperfective singular)
нава́жуватимусь (first-person future imperfective singular)
нава́жуватимуся (first-person future imperfective singular)
нава́жуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш нава́жуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш нава́жуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш нава́жуваться (future imperfective second-person singular)
нава́жуватимешся (future imperfective second-person singular)
нава́жується (imperfective present singular third-person)
бу́де нава́жуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де нава́жуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де нава́жуваться (future imperfective singular third-person)
нава́жуватиметься (future imperfective singular third-person)
нава́жуємся (first-person imperfective plural present)
нава́жуємося (first-person imperfective plural present)
нава́жуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо нава́жуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо нава́жуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо нава́жуваться (first-person future imperfective plural)
нава́жуватимемось (first-person future imperfective plural)
нава́жуватимемося (first-person future imperfective plural)
нава́жуватимемся (first-person future imperfective plural)
нава́жуєтеся (imperfective plural present second-person)
нава́жуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете нава́жуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете нава́жуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете нава́жуваться (future imperfective plural second-person)
нава́жуватиметесь (future imperfective plural second-person)
нава́жуватиметеся (future imperfective plural second-person)
нава́жуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть нава́жуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть нава́жуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть нава́жуваться (future imperfective plural third-person)
нава́жуватимуться (future imperfective plural third-person)
нава́жуймося (first-person imperative plural)
нава́жуймось (first-person imperative plural)
нава́жуйся (imperative second-person singular)
нава́жуйсь (imperative second-person singular)
нава́жуйтеся (imperative plural second-person)
нава́жуйтесь (imperative plural second-person)
нава́жувався (masculine past singular)
нава́жувавсь (masculine past singular)
нава́жувалися (masculine past plural)
нава́жувались (masculine past plural)
нава́жувалася (feminine past singular)
нава́жувалась (feminine past singular)
нава́жувалися (feminine past plural)
нава́жувались (feminine past plural)
нава́жувалося (neuter past singular)
нава́жувалось (neuter past singular)
нава́жувалися (neuter past plural)
нава́жувались (neuter past plural)

uk-conj

нава́жуватися<2a.impf>

[nɐˈʋaʒʊʋɐtesʲɐ]

From нава́жувати (navážuvaty) + -ся (-sja).


увічнювати

uk-verb

уві́чнювати • (uvíčnjuvaty) impf (perfective уві́чнити)

уві́чнювати (canonical)
uvíčnjuvaty (romanization)
уві́чнити (perfective)
уві́чнювати (imperfective infinitive)
уві́чнювать (imperfective infinitive)
уві́чнюваний (imperfective passive past)
impersonal: уві́чнювано (imperfective passive past)
уві́чнюючи (adverbial imperfective present)
уві́чнювавши (adverbial imperfective past)
уві́чнюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вві́чнювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вві́чнювать (first-person future imperfective singular)
уві́чнюватиму (first-person future imperfective singular)
уві́чнюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш уві́чнювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш уві́чнювать (future imperfective second-person singular)
уві́чнюватимеш (future imperfective second-person singular)
уві́чнює (imperfective present singular third-person)
бу́де вві́чнювати (future imperfective singular third-person)
бу́де вві́чнювать (future imperfective singular third-person)
уві́чнюватиме (future imperfective singular third-person)
уві́чнюєм (first-person imperfective plural present)
уві́чнюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вві́чнювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вві́чнювать (first-person future imperfective plural)
уві́чнюватимемо (first-person future imperfective plural)
уві́чнюватимем (first-person future imperfective plural)
уві́чнюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вві́чнювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вві́чнювать (future imperfective plural second-person)
уві́чнюватимете (future imperfective plural second-person)
уві́чнюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уві́чнювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уві́чнювать (future imperfective plural third-person)
уві́чнюватимуть (future imperfective plural third-person)
уві́чнюймо (first-person imperative plural)
уві́чнюй (imperative second-person singular)
уві́чнюйте (imperative plural second-person)
уві́чнював (masculine past singular)
уві́чнювали (masculine past plural)
уві́чнювала (feminine past singular)
уві́чнювали (feminine past plural)
уві́чнювало (neuter past singular)
уві́чнювали (neuter past plural)

[ʊˈʋʲit͡ʃnʲʊʋɐte]

Uk-увічнювати.ogg

From уві́чнити (uvíčnyty) + -ювати (-juvaty). Compare Polish uwieczniać.


загрузати

загру́зти^(􂀿rare􂁀)

загруза́ти • (zahruzáty) impf (perfective загру́знути or загру́зти^([rare]))

загруза́ти (canonical)
zahruzáty (romanization)
загру́знути (perfective)
загру́зти^ (perfective)
загруза́ти (imperfective infinitive)
загруза́ть (imperfective infinitive)
загруза́ючи (adverbial imperfective present)
загруза́вши (adverbial imperfective past)
загруза́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду загруза́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду загруза́ть (first-person future imperfective singular)
загруза́тиму (first-person future imperfective singular)
загруза́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш загруза́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш загруза́ть (future imperfective second-person singular)
загруза́тимеш (future imperfective second-person singular)
загруза́є (imperfective present singular third-person)
бу́де загруза́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де загруза́ть (future imperfective singular third-person)
загруза́тиме (future imperfective singular third-person)
загруза́єм (first-person imperfective plural present)
загруза́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо загруза́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо загруза́ть (first-person future imperfective plural)
загруза́тимемо (first-person future imperfective plural)
загруза́тимем (first-person future imperfective plural)
загруза́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете загруза́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете загруза́ть (future imperfective plural second-person)
загруза́тимете (future imperfective plural second-person)
загруза́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть загруза́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть загруза́ть (future imperfective plural third-person)
загруза́тимуть (future imperfective plural third-person)
загруза́ймо (first-person imperative plural)
загруза́й (imperative second-person singular)
загруза́йте (imperative plural second-person)
загруза́в (masculine past singular)
загруза́ли (masculine past plural)
загруза́ла (feminine past singular)
загруза́ли (feminine past plural)
загруза́ло (neuter past singular)
загруза́ли (neuter past plural)

From загру́з(нути) (zahrúz(nuty)) + -а́ти (-áty).

af

загру́з(нути)

загруза́ти в борга́х

(figurative, colloquial) to become engrossed, to get caught up, to wallow (in)


аплодувати

аплодува́ти (canonical)
aploduváty (romanization)
аплодува́ти (imperfective infinitive)
аплодува́ть (imperfective infinitive)
аплоду́ючи (adverbial imperfective present)
аплодува́вши (adverbial imperfective past)
аплоду́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду аплодува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду аплодува́ть (first-person future imperfective singular)
аплодува́тиму (first-person future imperfective singular)
аплоду́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш аплодува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш аплодува́ть (future imperfective second-person singular)
аплодува́тимеш (future imperfective second-person singular)
аплоду́є (imperfective present singular third-person)
бу́де аплодува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де аплодува́ть (future imperfective singular third-person)
аплодува́тиме (future imperfective singular third-person)
аплоду́єм (first-person imperfective plural present)
аплоду́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо аплодува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо аплодува́ть (first-person future imperfective plural)
аплодува́тимемо (first-person future imperfective plural)
аплодува́тимем (first-person future imperfective plural)
аплоду́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете аплодува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете аплодува́ть (future imperfective plural second-person)
аплодува́тимете (future imperfective plural second-person)
аплоду́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть аплодува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть аплодува́ть (future imperfective plural third-person)
аплодува́тимуть (future imperfective plural third-person)
аплоду́ймо (first-person imperative plural)
аплоду́й (imperative second-person singular)
аплоду́йте (imperative plural second-person)
аплодува́в (masculine past singular)
аплодува́ли (masculine past plural)
аплодува́ла (feminine past singular)
аплодува́ли (feminine past plural)
аплодува́ло (neuter past singular)
аплодува́ли (neuter past plural)

Uk-аплодувати.ogg

From French applaudir + -ува́ти (-uváty), from Latin applaudō. Compare Russian аплоди́ровать (aplodírovatʹ), Belarusian апладзі́раваць (apladzíravacʹ).

cog

аплоди́ровать

апладзі́раваць

to applaud, to clap (express approval by clapping the hands)

uk:Мельничук Олександр Савич


придушити

uk-verb

приду́шувати

придуши́ти • (prydušýty) pf (imperfective приду́шувати)

придуши́ти (canonical)
prydušýty (romanization)
приду́шувати (imperfective)
придуши́ти (infinitive perfective)
придуши́ть (infinitive perfective)
приду́шений (passive past perfective)
impersonal: приду́шено (passive past perfective)
придуши́вши (adverbial past perfective)
придушу́ (first-person future perfective singular)
приду́шиш (future perfective second-person singular)
приду́шить (future perfective singular third-person)
приду́шим (first-person future perfective plural)
приду́шимо (first-person future perfective plural)
приду́шите (future perfective plural second-person)
приду́шать (future perfective plural third-person)
придуші́м (first-person imperative plural)
придуші́мо (first-person imperative plural)
придуши́ (imperative second-person singular)
придуші́ть (imperative plural second-person)
придуши́в (masculine past singular)
придуши́ли (masculine past plural)
придуши́ла (feminine past singular)
придуши́ли (feminine past plural)
придуши́ло (neuter past singular)
придуши́ли (neuter past plural)

Uk-придушити.ogg

From при- (pry-) + души́ти (dušýty). Compare Polish przydusić.

(by extension) to suppress, to crush, to quell, to put down, to repress, to smother, to stifle, to strangle (opposition, revolt, unrest, etc.)


озирнутися

озирну́тися • (ozyrnútysja) pf (imperfective озира́тися)

озирну́тися (canonical)
ozyrnútysja (romanization)
озира́тися (imperfective)
озирну́тися (infinitive perfective)
озирну́тись (infinitive perfective)
озирну́ться (infinitive perfective)
озирну́вшись (adverbial past perfective)
озирну́ся (first-person future perfective singular)
озирну́сь (first-person future perfective singular)
озирне́шся (future perfective second-person singular)
озирне́ться (future perfective singular third-person)
озирне́мся (first-person future perfective plural)
озирнемо́ся (first-person future perfective plural)
озирнемо́сь (first-person future perfective plural)
озирнете́ся (future perfective plural second-person)
озирнете́сь (future perfective plural second-person)
озирну́ться (future perfective plural third-person)
озирні́мся (first-person imperative plural)
озирні́мося (first-person imperative plural)
озирні́мось (first-person imperative plural)
озирни́ся (imperative second-person singular)
озирни́сь (imperative second-person singular)
озирні́ться (imperative plural second-person)
озирну́вся (masculine past singular)
озирну́всь (masculine past singular)
озирну́лися (masculine past plural)
озирну́лись (masculine past plural)
озирну́лася (feminine past singular)
озирну́лась (feminine past singular)
озирну́лися (feminine past plural)
озирну́лись (feminine past plural)
озирну́лося (neuter past singular)
озирну́лось (neuter past singular)
озирну́лися (neuter past plural)
озирну́лись (neuter past plural)

uk-conj

озирну́тися<3b.pf>

озирну́тися наза́д

to look about, to look around, to look round


придушувати

uk-verb

приду́шувати

приду́шувати • (prydúšuvaty) impf (perfective придуши́ти)

приду́шувати (canonical)
prydúšuvaty (romanization)
придуши́ти (perfective)
приду́шувати (imperfective infinitive)
приду́шувать (imperfective infinitive)
приду́шуваний (imperfective passive past)
impersonal: приду́шувано (imperfective passive past)
приду́шуючи (adverbial imperfective present)
приду́шувавши (adverbial imperfective past)
приду́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду приду́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду приду́шувать (first-person future imperfective singular)
приду́шуватиму (first-person future imperfective singular)
приду́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш приду́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш приду́шувать (future imperfective second-person singular)
приду́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
приду́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де приду́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де приду́шувать (future imperfective singular third-person)
приду́шуватиме (future imperfective singular third-person)
приду́шуєм (first-person imperfective plural present)
приду́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо приду́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо приду́шувать (first-person future imperfective plural)
приду́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
приду́шуватимем (first-person future imperfective plural)
приду́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете приду́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете приду́шувать (future imperfective plural second-person)
приду́шуватимете (future imperfective plural second-person)
приду́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть приду́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть приду́шувать (future imperfective plural third-person)
приду́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
приду́шуймо (first-person imperative plural)
приду́шуй (imperative second-person singular)
приду́шуйте (imperative plural second-person)
приду́шував (masculine past singular)
приду́шували (masculine past plural)
приду́шувала (feminine past singular)
приду́шували (feminine past plural)
приду́шувало (neuter past singular)
приду́шували (neuter past plural)

Uk-придушувати.ogg

From придуши́ти (prydušýty) + -увати (-uvaty). Compare Polish przyduszać.


озиратися

uk-verb

озира́тися • (ozyrátysja) impf (perfective озирну́тися)

озира́тися (canonical)
ozyrátysja (romanization)
озирну́тися (perfective)
озира́тися (imperfective infinitive)
озира́тись (imperfective infinitive)
озира́ться (imperfective infinitive)
озира́ючись (adverbial imperfective present)
озира́вшись (adverbial imperfective past)
озира́юся (first-person imperfective present singular)
озира́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду озира́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду озира́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду озира́ться (first-person future imperfective singular)
озира́тимусь (first-person future imperfective singular)
озира́тимуся (first-person future imperfective singular)
озира́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш озира́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш озира́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш озира́ться (future imperfective second-person singular)
озира́тимешся (future imperfective second-person singular)
озира́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де озира́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де озира́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де озира́ться (future imperfective singular third-person)
озира́тиметься (future imperfective singular third-person)
озира́ємся (first-person imperfective plural present)
озира́ємося (first-person imperfective plural present)
озира́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо озира́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо озира́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо озира́ться (first-person future imperfective plural)
озира́тимемось (first-person future imperfective plural)
озира́тимемося (first-person future imperfective plural)
озира́тимемся (first-person future imperfective plural)
озира́єтеся (imperfective plural present second-person)
озира́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете озира́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете озира́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете озира́ться (future imperfective plural second-person)
озира́тиметесь (future imperfective plural second-person)
озира́тиметеся (future imperfective plural second-person)
озира́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть озира́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть озира́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть озира́ться (future imperfective plural third-person)
озира́тимуться (future imperfective plural third-person)
озира́ймося (first-person imperative plural)
озира́ймось (first-person imperative plural)
озира́йся (imperative second-person singular)
озира́йсь (imperative second-person singular)
озира́йтеся (imperative plural second-person)
озира́йтесь (imperative plural second-person)
озира́вся (masculine past singular)
озира́всь (masculine past singular)
озира́лися (masculine past plural)
озира́лись (masculine past plural)
озира́лася (feminine past singular)
озира́лась (feminine past singular)
озира́лися (feminine past plural)
озира́лись (feminine past plural)
озира́лося (neuter past singular)
озира́лось (neuter past singular)
озира́лися (neuter past plural)
озира́лись (neuter past plural)

uk-conj

озира́тися<1a.impf>

From озира́ти (ozyráty) + -ся (-sja). Compare Russian озира́ться (ozirátʹsja).

озира́тися наза́д


приректи

uk-verb

приректи́ • (pryrektý) pf (imperfective приріка́ти)

приректи́ (canonical)
pryrektý (romanization)
приріка́ти (imperfective)
приректи́ (infinitive perfective)
прире́чений (passive past perfective)
impersonal: прире́чено (passive past perfective)
прирі́кши (adverbial past perfective)
приречу́ (first-person future perfective singular)
прирече́ш (future perfective second-person singular)
прирече́ (future perfective singular third-person)
прирече́м (first-person future perfective plural)
приречемо́ (first-person future perfective plural)
приречете́ (future perfective plural second-person)
приречу́ть (future perfective plural third-person)
приречі́м (first-person imperative plural)
приречі́мо (first-person imperative plural)
приречи́ (imperative second-person singular)
приречі́ть (imperative plural second-person)
прирі́к (masculine past singular)
прирекли́ (masculine past plural)
прирекла́ (feminine past singular)
прирекли́ (feminine past plural)
прирекло́ (neuter past singular)
прирекли́ (neuter past plural)

to condemn, to destine, to doom, to fate, to predoom (to something: на + accusative / до + genitive) (fix irrevocably the ill fate of)

промо́вити промовити#Ukrainian

(rare) Synonym of промо́вити pf (promóvyty).


прирікати

приріка́ти • (pryrikáty) impf (perfective приректи́)

приріка́ти (canonical)
pryrikáty (romanization)
приректи́ (perfective)
приріка́ти (imperfective infinitive)
приріка́ть (imperfective infinitive)
приріка́ючи (adverbial imperfective present)
приріка́вши (adverbial imperfective past)
приріка́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду приріка́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду приріка́ть (first-person future imperfective singular)
приріка́тиму (first-person future imperfective singular)
приріка́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш приріка́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш приріка́ть (future imperfective second-person singular)
приріка́тимеш (future imperfective second-person singular)
приріка́є (imperfective present singular third-person)
бу́де приріка́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де приріка́ть (future imperfective singular third-person)
приріка́тиме (future imperfective singular third-person)
приріка́єм (first-person imperfective plural present)
приріка́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо приріка́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо приріка́ть (first-person future imperfective plural)
приріка́тимемо (first-person future imperfective plural)
приріка́тимем (first-person future imperfective plural)
приріка́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете приріка́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете приріка́ть (future imperfective plural second-person)
приріка́тимете (future imperfective plural second-person)
приріка́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть приріка́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть приріка́ть (future imperfective plural third-person)
приріка́тимуть (future imperfective plural third-person)
приріка́ймо (first-person imperative plural)
приріка́й (imperative second-person singular)
приріка́йте (imperative plural second-person)
приріка́в (masculine past singular)
приріка́ли (masculine past plural)
приріка́ла (feminine past singular)
приріка́ли (feminine past plural)
приріка́ло (neuter past singular)
приріка́ли (neuter past plural)

From the прирік- (pryrik-) stem of приректи́ (pryrektý) + -а́ти (-áty).

промовля́ти промовляти#Ukrainian

(rare) Synonym of промовля́ти impf (promovljáty).


зазіхнути

зазіхну́ти • (zazixnúty) pf (imperfective зазіха́ти)

зазіхну́ти (canonical)
zazixnúty (romanization)
зазіха́ти (imperfective)
зазіхну́ти (infinitive perfective)
зазіхну́ть (infinitive perfective)
зазіхну́вши (adverbial past perfective)
зазіхну́ (first-person future perfective singular)
зазіхне́ш (future perfective second-person singular)
зазіхне́ (future perfective singular third-person)
зазіхне́м (first-person future perfective plural)
зазіхнемо́ (first-person future perfective plural)
зазіхнете́ (future perfective plural second-person)
зазіхну́ть (future perfective plural third-person)
зазіхні́м (first-person imperative plural)
зазіхні́мо (first-person imperative plural)
зазіхни́ (imperative second-person singular)
зазіхні́ть (imperative plural second-person)
зазіхну́в (masculine past singular)
зазіхну́ли (masculine past plural)
зазіхну́ла (feminine past singular)
зазіхну́ли (feminine past plural)
зазіхну́ло (neuter past singular)
зазіхну́ли (neuter past plural)

From зазіх(а́ти) (zazix(áty)) + -ну́ти (-núty) or за- (za-) + зіхну́ти (zixnúty, “to yawn”) (obsolete) (whence also позіхну́ти (pozixnúty)).

af

(intransitive) to encroach, to infringe, to trespass (on, upon: на + accusative)


зазіхати

uk-verb

зазіха́ти • (zazixáty) impf (perfective зазіхну́ти)

зазіха́ти (canonical)
zazixáty (romanization)
зазіхну́ти (perfective)
зазіха́ти (imperfective infinitive)
зазіха́ть (imperfective infinitive)
зазіха́ючи (adverbial imperfective present)
зазіха́вши (adverbial imperfective past)
зазіха́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зазіха́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зазіха́ть (first-person future imperfective singular)
зазіха́тиму (first-person future imperfective singular)
зазіха́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зазіха́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зазіха́ть (future imperfective second-person singular)
зазіха́тимеш (future imperfective second-person singular)
зазіха́є (imperfective present singular third-person)
бу́де зазіха́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зазіха́ть (future imperfective singular third-person)
зазіха́тиме (future imperfective singular third-person)
зазіха́єм (first-person imperfective plural present)
зазіха́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зазіха́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зазіха́ть (first-person future imperfective plural)
зазіха́тимемо (first-person future imperfective plural)
зазіха́тимем (first-person future imperfective plural)
зазіха́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зазіха́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зазіха́ть (future imperfective plural second-person)
зазіха́тимете (future imperfective plural second-person)
зазіха́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зазіха́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зазіха́ть (future imperfective plural third-person)
зазіха́тимуть (future imperfective plural third-person)
зазіха́ймо (first-person imperative plural)
зазіха́й (imperative second-person singular)
зазіха́йте (imperative plural second-person)
зазіха́в (masculine past singular)
зазіха́ли (masculine past plural)
зазіха́ла (feminine past singular)
зазіха́ли (feminine past plural)
зазіха́ло (neuter past singular)
зазіха́ли (neuter past plural)

From за- (za-) + зіха́ти (zixáty, “to yawn”) (obsolete) (whence also позіха́ти (pozixáty)), from Proto-Slavic *zěxati, related to *zěvati (“to yawn”) (whence зіва́ти (ziváty) / зівну́ти (zivnúty)). Compare Slovene zazẹ́hati.

af

uk:Мельничук Олександр Савич


відправити

uk-verb

відправля́ти

відпра́вити • (vidprávyty) pf (imperfective відправля́ти)

відпра́вити (canonical)
vidprávyty (romanization)
відправля́ти (imperfective)
відпра́вити (infinitive perfective)
відпра́вить (infinitive perfective)
відпра́влений (passive past perfective)
impersonal: відпра́влено (passive past perfective)
відпра́вивши (adverbial past perfective)
відпра́влю (first-person future perfective singular)
відпра́виш (future perfective second-person singular)
відпра́вить (future perfective singular third-person)
відпра́вим (first-person future perfective plural)
відпра́вимо (first-person future perfective plural)
відпра́вите (future perfective plural second-person)
відпра́влять (future perfective plural third-person)
відпра́вмо (first-person imperative plural)
відпра́в (imperative second-person singular)
відпра́вте (imperative plural second-person)
відпра́вив (masculine past singular)
відпра́вили (masculine past plural)
відпра́вила (feminine past singular)
відпра́вили (feminine past plural)
відпра́вило (neuter past singular)
відпра́вили (neuter past plural)

Uk-відправити.ogg

From від- (vid-) + пра́вити (právyty). Compare Russian отпра́вить (otprávitʹ), Belarusian адпра́віць (adprávicʹ), Polish odprawić.

to send, to send off, to dispatch, to forward


виїхати

ви́їхати • (výjixaty) pf (imperfective виїжджа́ти or виїзди́ти)

ви́їхати (canonical)
výjixaty (romanization)
виїжджа́ти (imperfective)
виїзди́ти (imperfective)
ви́їхати (infinitive perfective)
ви́їхать (infinitive perfective)
ви́їхавши (adverbial past perfective)
ви́їду (first-person future perfective singular)
ви́їдеш (future perfective second-person singular)
ви́їде (future perfective singular third-person)
ви́їдем (first-person future perfective plural)
ви́їдемо (first-person future perfective plural)
ви́їдете (future perfective plural second-person)
ви́їдуть (future perfective plural third-person)
ви́їдьмо (first-person imperative plural)
ви́їдь (imperative second-person singular)
ви́їдьте (imperative plural second-person)
ви́їхав (masculine past singular)
ви́їхали (masculine past plural)
ви́їхала (feminine past singular)
ви́їхали (feminine past plural)
ви́їхало (neuter past singular)
ви́їхали (neuter past plural)

Uk-виїхати.ogg

From ви́- (vý-) + їхати (jixaty). Compare Russian вы́ехать (výjexatʹ), Belarusian вы́ехаць (výjexacʹ), Polish wyjechać.

to depart, to exit, to go, to go out, to drive out, to leave, to ride out, to travel out (perform outbound movement by means of transportation)

to move out (vacate one's place of residence)

(figurative, colloquial) to exploit, to take advantage (of somebody, by shifting one's responsibilities to that person: на + locative)


відправляти

відправля́ти

відправля́ти • (vidpravljáty) impf (perfective відпра́вити)

відправля́ти (canonical)
vidpravljáty (romanization)
відпра́вити (perfective)
відправля́ти (imperfective infinitive)
відправля́ть (imperfective infinitive)
відправля́ючи (adverbial imperfective present)
відправля́вши (adverbial imperfective past)
відправля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відправля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відправля́ть (first-person future imperfective singular)
відправля́тиму (first-person future imperfective singular)
відправля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відправля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відправля́ть (future imperfective second-person singular)
відправля́тимеш (future imperfective second-person singular)
відправля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відправля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відправля́ть (future imperfective singular third-person)
відправля́тиме (future imperfective singular third-person)
відправля́єм (first-person imperfective plural present)
відправля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відправля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відправля́ть (first-person future imperfective plural)
відправля́тимемо (first-person future imperfective plural)
відправля́тимем (first-person future imperfective plural)
відправля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відправля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відправля́ть (future imperfective plural second-person)
відправля́тимете (future imperfective plural second-person)
відправля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відправля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відправля́ть (future imperfective plural third-person)
відправля́тимуть (future imperfective plural third-person)
відправля́ймо (first-person imperative plural)
відправля́й (imperative second-person singular)
відправля́йте (imperative plural second-person)
відправля́в (masculine past singular)
відправля́ли (masculine past plural)
відправля́ла (feminine past singular)
відправля́ли (feminine past plural)
відправля́ло (neuter past singular)
відправля́ли (neuter past plural)

Uk-відправляти.ogg

From відпра́вити (vidprávyty) + -я́ти (-játy). Compare Russian отправля́ть (otpravljátʹ), Belarusian адпраўля́ць (adpraŭljácʹ), Polish odprawiać.


виїжджати

uk-verb

виїжджа́ти • (vyjiždžáty) impf (perfective ви́їхати)

виїжджа́ти (canonical)
vyjiždžáty (romanization)
ви́їхати (perfective)
виїжджа́ти (imperfective infinitive)
виїжджа́ть (imperfective infinitive)
виїжджа́ючи (adverbial imperfective present)
виїжджа́вши (adverbial imperfective past)
виїжджа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду виїжджа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду виїжджа́ть (first-person future imperfective singular)
виїжджа́тиму (first-person future imperfective singular)
виїжджа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш виїжджа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш виїжджа́ть (future imperfective second-person singular)
виїжджа́тимеш (future imperfective second-person singular)
виїжджа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де виїжджа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де виїжджа́ть (future imperfective singular third-person)
виїжджа́тиме (future imperfective singular third-person)
виїжджа́єм (first-person imperfective plural present)
виїжджа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо виїжджа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо виїжджа́ть (first-person future imperfective plural)
виїжджа́тимемо (first-person future imperfective plural)
виїжджа́тимем (first-person future imperfective plural)
виїжджа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете виїжджа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете виїжджа́ть (future imperfective plural second-person)
виїжджа́тимете (future imperfective plural second-person)
виїжджа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виїжджа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виїжджа́ть (future imperfective plural third-person)
виїжджа́тимуть (future imperfective plural third-person)
виїжджа́ймо (first-person imperative plural)
виїжджа́й (imperative second-person singular)
виїжджа́йте (imperative plural second-person)
виїжджа́в (masculine past singular)
виїжджа́ли (masculine past plural)
виїжджа́ла (feminine past singular)
виїжджа́ли (feminine past plural)
виїжджа́ло (neuter past singular)
виїжджа́ли (neuter past plural)

Uk-виїжджати.ogg

From ви- (vy-) + -їжджа́ти (-jiždžáty). Compare Russian выезжа́ть (vyjezžátʹ), Belarusian выязджа́ць (vyjazdžácʹ), Polish wyjeżdżać.


ростеш

head

росте́ш • (rostéš)

росте́ш (canonical)
rostéš (romanization)

рости́ рости#Ukrainian

second-person singular present imperfective of рости́ (rostý)


ростуть

росту́ть • (rostútʹ)

росту́ть (canonical)
rostútʹ (romanization)

рости́ рости#Ukrainian

third-person plural present imperfective of рости́ (rostý)


ріс

рости́ рости#Ukrainian

masculine singular past imperfective of рости́ (rostý)


здивуватися

uk-verb

здивува́тися

здивува́тися • (zdyvuvátysja) pf (imperfective дивува́тися)

здивува́тися (canonical)
zdyvuvátysja (romanization)
дивува́тися (imperfective)
здивува́тися (infinitive perfective)
здивува́тись (infinitive perfective)
здивува́ться (infinitive perfective)
здивува́вшись (adverbial past perfective)
здиву́юся (first-person future perfective singular)
здиву́юсь (first-person future perfective singular)
здиву́єшся (future perfective second-person singular)
здиву́ється (future perfective singular third-person)
здиву́ємся (first-person future perfective plural)
здиву́ємося (first-person future perfective plural)
здиву́ємось (first-person future perfective plural)
здиву́єтеся (future perfective plural second-person)
здиву́єтесь (future perfective plural second-person)
здиву́ються (future perfective plural third-person)
здиву́ймося (first-person imperative plural)
здиву́ймось (first-person imperative plural)
здиву́йся (imperative second-person singular)
здиву́йсь (imperative second-person singular)
здиву́йтеся (imperative plural second-person)
здиву́йтесь (imperative plural second-person)
здивува́вся (masculine past singular)
здивува́всь (masculine past singular)
здивува́лися (masculine past plural)
здивува́лись (masculine past plural)
здивува́лася (feminine past singular)
здивува́лась (feminine past singular)
здивува́лися (feminine past plural)
здивува́лись (feminine past plural)
здивува́лося (neuter past singular)
здивува́лось (neuter past singular)
здивува́лися (neuter past plural)
здивува́лись (neuter past plural)

uk-conj

здивува́тися<2a.pf>

From здивува́ти (zdyvuváty) + -ся (-sja).

to marvel, to wonder, to be amazed, to be astonished, to be surprised (at: + dative / з + genitive)