передбачати

передбача́ти

передба́чити

передбача́ти • (peredbačáty) impf (perfective передба́чити)

передбача́ти (canonical)
peredbačáty (romanization)
передба́чити (perfective)
передбача́ти (imperfective infinitive)
передбача́ть (imperfective infinitive)
передбача́ючи (adverbial imperfective present)
передбача́вши (adverbial imperfective past)
передбача́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду передбача́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду передбача́ть (first-person future imperfective singular)
передбача́тиму (first-person future imperfective singular)
передбача́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш передбача́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш передбача́ть (future imperfective second-person singular)
передбача́тимеш (future imperfective second-person singular)
передбача́є (imperfective present singular third-person)
бу́де передбача́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де передбача́ть (future imperfective singular third-person)
передбача́тиме (future imperfective singular third-person)
передбача́єм (first-person imperfective plural present)
передбача́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо передбача́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо передбача́ть (first-person future imperfective plural)
передбача́тимемо (first-person future imperfective plural)
передбача́тимем (first-person future imperfective plural)
передбача́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете передбача́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете передбача́ть (future imperfective plural second-person)
передбача́тимете (future imperfective plural second-person)
передбача́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть передбача́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть передбача́ть (future imperfective plural third-person)
передбача́тимуть (future imperfective plural third-person)
передбача́ймо (first-person imperative plural)
передбача́й (imperative second-person singular)
передбача́йте (imperative plural second-person)
передбача́в (masculine past singular)
передбача́ли (masculine past plural)
передбача́ла (feminine past singular)
передбача́ли (feminine past plural)
передбача́ло (neuter past singular)
передбача́ли (neuter past plural)

Uk-передбачати.ogg

передба́чити (peredbáčyty) + -а́ти (-áty)

af

передба́чити

to provide (for/that), to stipulate (establish as a previous condition)


прогнозувати

uk-verb

прогнозува́ти

спрогнозува́ти

прогнозува́ти • (prohnozuváty) impf (perfective спрогнозува́ти)

прогнозува́ти (canonical)
prohnozuváty (romanization)
спрогнозува́ти (perfective)
прогнозува́ти (imperfective infinitive)
прогнозува́ть (imperfective infinitive)
прогнозо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: прогнозо́вано (imperfective passive past)
прогнозу́ючи (adverbial imperfective present)
прогнозува́вши (adverbial imperfective past)
прогнозу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду прогнозува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду прогнозува́ть (first-person future imperfective singular)
прогнозува́тиму (first-person future imperfective singular)
прогнозу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прогнозува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш прогнозува́ть (future imperfective second-person singular)
прогнозува́тимеш (future imperfective second-person singular)
прогнозу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де прогнозува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де прогнозува́ть (future imperfective singular third-person)
прогнозува́тиме (future imperfective singular third-person)
прогнозу́єм (first-person imperfective plural present)
прогнозу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прогнозува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо прогнозува́ть (first-person future imperfective plural)
прогнозува́тимемо (first-person future imperfective plural)
прогнозува́тимем (first-person future imperfective plural)
прогнозу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прогнозува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете прогнозува́ть (future imperfective plural second-person)
прогнозува́тимете (future imperfective plural second-person)
прогнозу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прогнозува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прогнозува́ть (future imperfective plural third-person)
прогнозува́тимуть (future imperfective plural third-person)
прогнозу́ймо (first-person imperative plural)
прогнозу́й (imperative second-person singular)
прогнозу́йте (imperative plural second-person)
прогнозува́в (masculine past singular)
прогнозува́ли (masculine past plural)
прогнозува́ла (feminine past singular)
прогнозува́ли (feminine past plural)
прогнозува́ло (neuter past singular)
прогнозува́ли (neuter past plural)

From прогно́з (prohnóz) + -увати (-uvaty). Compare Russian прогнози́ровать (prognozírovatʹ), Belarusian прагназава́ць (prahnazavácʹ), Polish prognozować.

cog

прогнози́ровать

прагназава́ць


стабілізувати

uk-verb

стабілізува́ти

стабілізува́ти • (stabilizuváty) impf or pf

стабілізува́ти (canonical)
stabilizuváty (romanization)
стабілізува́ти (infinitive)
стабілізува́ть (infinitive)
стабілізо́ваний (passive past)
impersonal: стабілізо́вано (passive past)
стабілізу́ючи (adverbial present)
стабілізува́вши (adverbial past)
стабілізу́ю (first-person future singular)
бу́ду стабілізува́ти (first-person singular)
бу́ду стабілізува́ть (first-person singular)
стабілізува́тиму (first-person singular)
стабілізу́єш (future second-person singular)
бу́деш стабілізува́ти (second-person singular)
бу́деш стабілізува́ть (second-person singular)
стабілізува́тимеш (second-person singular)
стабілізу́є (future singular third-person)
бу́де стабілізува́ти (singular third-person)
бу́де стабілізува́ть (singular third-person)
стабілізува́тиме (singular third-person)
стабілізу́єм (first-person future plural)
стабілізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо стабілізува́ти (first-person plural)
бу́демо стабілізува́ть (first-person plural)
стабілізува́тимемо (first-person plural)
стабілізува́тимем (first-person plural)
стабілізу́єте (future plural second-person)
бу́дете стабілізува́ти (plural second-person)
бу́дете стабілізува́ть (plural second-person)
стабілізува́тимете (plural second-person)
стабілізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть стабілізува́ти (plural third-person)
бу́дуть стабілізува́ть (plural third-person)
стабілізува́тимуть (plural third-person)
стабілізу́ймо (first-person imperative plural)
стабілізу́й (imperative second-person singular)
стабілізу́йте (imperative plural second-person)
стабілізува́в (masculine past singular)
стабілізува́ли (masculine past plural)
стабілізува́ла (feminine past singular)
стабілізува́ли (feminine past plural)
стабілізува́ло (neuter past singular)
стабілізува́ли (neuter past plural)

From Latin stabilis + -ува́ти (-uváty). Compare Russian стабилизи́ровать (stabilizírovatʹ), Belarusian стабілізава́ць (stabilizavácʹ), Polish stabilizować.

cog

стабилизи́ровать

стабілізава́ць


аналізувати

uk-verb

аналізува́ти

аналізува́ти (canonical)
analizuváty (romanization)
аналізува́ти (infinitive)
аналізува́ть (infinitive)
аналізо́ваний (passive past)
impersonal: аналізо́вано (passive past)
аналізу́ючи (adverbial present)
аналізува́вши (adverbial past)
аналізу́ю (first-person future singular)
бу́ду аналізува́ти (first-person singular)
бу́ду аналізува́ть (first-person singular)
аналізува́тиму (first-person singular)
аналізу́єш (future second-person singular)
бу́деш аналізува́ти (second-person singular)
бу́деш аналізува́ть (second-person singular)
аналізува́тимеш (second-person singular)
аналізу́є (future singular third-person)
бу́де аналізува́ти (singular third-person)
бу́де аналізува́ть (singular third-person)
аналізува́тиме (singular third-person)
аналізу́єм (first-person future plural)
аналізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо аналізува́ти (first-person plural)
бу́демо аналізува́ть (first-person plural)
аналізува́тимемо (first-person plural)
аналізува́тимем (first-person plural)
аналізу́єте (future plural second-person)
бу́дете аналізува́ти (plural second-person)
бу́дете аналізува́ть (plural second-person)
аналізува́тимете (plural second-person)
аналізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть аналізува́ти (plural third-person)
бу́дуть аналізува́ть (plural third-person)
аналізува́тимуть (plural third-person)
аналізу́ймо (first-person imperative plural)
аналізу́й (imperative second-person singular)
аналізу́йте (imperative plural second-person)
аналізува́в (masculine past singular)
аналізува́ли (masculine past plural)
аналізува́ла (feminine past singular)
аналізува́ли (feminine past plural)
аналізува́ло (neuter past singular)
аналізува́ли (neuter past plural)

From ана́ліз (análiz) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian анализи́ровать (analizírovatʹ), Belarusian аналізава́ць (analizavácʹ), Polish analizować.

cog

анализи́ровать

аналізава́ць


реабілітувати

uk-verb

реабілітува́ти

реабілітува́ти • (reabilituváty) impf or pf

реабілітува́ти (canonical)
reabilituváty (romanization)
реабілітува́ти (infinitive)
реабілітува́ть (infinitive)
реабіліто́ваний (passive past)
impersonal: реабіліто́вано (passive past)
реабіліту́ючи (adverbial present)
реабілітува́вши (adverbial past)
реабіліту́ю (first-person future singular)
бу́ду реабілітува́ти (first-person singular)
бу́ду реабілітува́ть (first-person singular)
реабілітува́тиму (first-person singular)
реабіліту́єш (future second-person singular)
бу́деш реабілітува́ти (second-person singular)
бу́деш реабілітува́ть (second-person singular)
реабілітува́тимеш (second-person singular)
реабіліту́є (future singular third-person)
бу́де реабілітува́ти (singular third-person)
бу́де реабілітува́ть (singular third-person)
реабілітува́тиме (singular third-person)
реабіліту́єм (first-person future plural)
реабіліту́ємо (first-person future plural)
бу́демо реабілітува́ти (first-person plural)
бу́демо реабілітува́ть (first-person plural)
реабілітува́тимемо (first-person plural)
реабілітува́тимем (first-person plural)
реабіліту́єте (future plural second-person)
бу́дете реабілітува́ти (plural second-person)
бу́дете реабілітува́ть (plural second-person)
реабілітува́тимете (plural second-person)
реабіліту́ють (future plural third-person)
бу́дуть реабілітува́ти (plural third-person)
бу́дуть реабілітува́ть (plural third-person)
реабілітува́тимуть (plural third-person)
реабіліту́ймо (first-person imperative plural)
реабіліту́й (imperative second-person singular)
реабіліту́йте (imperative plural second-person)
реабілітува́в (masculine past singular)
реабілітува́ли (masculine past plural)
реабілітува́ла (feminine past singular)
реабілітува́ли (feminine past plural)
реабілітува́ло (neuter past singular)
реабілітува́ли (neuter past plural)

Uk-реабілітувати.ogg

From Latin rehabilitāre, featuring -ува́ти (-uváty) ending. Compare Russian реабилити́ровать (reabilitírovatʹ), Belarusian рэабілітава́ць (reabilitavácʹ), Polish rehabilitować.

cog

реабилити́ровать

рэабілітава́ць

(transitive) to rehabilitate (restore (someone) to their former state, reputation, possessions, status etc.)


спитати

uk-verb

спита́ти • (spytáty) pf (imperfective пита́ти)

спита́ти (canonical)
spytáty (romanization)
пита́ти (imperfective)
спита́ти (infinitive perfective)
спита́ть (infinitive perfective)
спита́вши (adverbial past perfective)
спита́ю (first-person future perfective singular)
спита́єш (future perfective second-person singular)
спита́є (future perfective singular third-person)
спита́єм (first-person future perfective plural)
спита́ємо (first-person future perfective plural)
спита́єте (future perfective plural second-person)
спита́ють (future perfective plural third-person)
спита́ймо (first-person imperative plural)
спита́й (imperative second-person singular)
спита́йте (imperative plural second-person)
спита́в (masculine past singular)
спита́ли (masculine past plural)
спита́ла (feminine past singular)
спита́ли (feminine past plural)
спита́ло (neuter past singular)
спита́ли (neuter past plural)

Uk-спитати.ogg

с- (s-) + пита́ти (pytáty). Compare Belarusian спыта́ць (spytácʹ), Polish spytać.


запрограмувати

запрограмува́ти

програмува́ти

запрограмува́ти • (zaprohramuváty) pf (imperfective програмува́ти)

запрограмува́ти (canonical)
zaprohramuváty (romanization)
програмува́ти (imperfective)
запрограмува́ти (infinitive perfective)
запрограмува́ть (infinitive perfective)
запрограмо́ваний (passive past perfective)
impersonal: запрограмо́вано (passive past perfective)
запрограмува́вши (adverbial past perfective)
запрограму́ю (first-person future perfective singular)
запрограму́єш (future perfective second-person singular)
запрограму́є (future perfective singular third-person)
запрограму́єм (first-person future perfective plural)
запрограму́ємо (first-person future perfective plural)
запрограму́єте (future perfective plural second-person)
запрограму́ють (future perfective plural third-person)
запрограму́ймо (first-person imperative plural)
запрограму́й (imperative second-person singular)
запрограму́йте (imperative plural second-person)
запрограмува́в (masculine past singular)
запрограмува́ли (masculine past plural)
запрограмува́ла (feminine past singular)
запрограмува́ли (feminine past plural)
запрограмува́ло (neuter past singular)
запрограмува́ли (neuter past plural)

uk-conj

запрограмува́ти<2a.pf.tr.ppp>

за- (za-) + програмува́ти (prohramuváty). Compare Russian запрограмми́ровать (zaprogrammírovatʹ), Belarusian запраграмава́ць (zaprahramavácʹ), Polish zaprogramować.

af

програмува́ти

cog

запрограмми́ровать

запраграмава́ць


програмувати

uk-verb

програмува́ти

запрограмува́ти

програмува́ти • (prohramuváty) impf (perfective запрограмува́ти)

програмува́ти (canonical)
prohramuváty (romanization)
запрограмува́ти (perfective)
програмува́ти (imperfective infinitive)
програмува́ть (imperfective infinitive)
програмо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: програмо́вано (imperfective passive past)
програму́ючи (adverbial imperfective present)
програмува́вши (adverbial imperfective past)
програму́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду програмува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду програмува́ть (first-person future imperfective singular)
програмува́тиму (first-person future imperfective singular)
програму́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш програмува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш програмува́ть (future imperfective second-person singular)
програмува́тимеш (future imperfective second-person singular)
програму́є (imperfective present singular third-person)
бу́де програмува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де програмува́ть (future imperfective singular third-person)
програмува́тиме (future imperfective singular third-person)
програму́єм (first-person imperfective plural present)
програму́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо програмува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо програмува́ть (first-person future imperfective plural)
програмува́тимемо (first-person future imperfective plural)
програмува́тимем (first-person future imperfective plural)
програму́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете програмува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете програмува́ть (future imperfective plural second-person)
програмува́тимете (future imperfective plural second-person)
програму́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть програмува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть програмува́ть (future imperfective plural third-person)
програмува́тимуть (future imperfective plural third-person)
програму́ймо (first-person imperative plural)
програму́й (imperative second-person singular)
програму́йте (imperative plural second-person)
програмува́в (masculine past singular)
програмува́ли (masculine past plural)
програмува́ла (feminine past singular)
програмува́ли (feminine past plural)
програмува́ло (neuter past singular)
програмува́ли (neuter past plural)

From програ́ма (prohráma, “program”) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian праграмава́ць (prahramavácʹ), Polish programować.

cog

праграмава́ць


подобати

подоба́ти (canonical)
podobáty (romanization)
подоба́ти (imperfective infinitive)
подоба́ть (imperfective infinitive)
подоба́ючи (adverbial imperfective present)
подоба́вши (adverbial imperfective past)
подоба́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду подоба́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду подоба́ть (first-person future imperfective singular)
подоба́тиму (first-person future imperfective singular)
подоба́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш подоба́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш подоба́ть (future imperfective second-person singular)
подоба́тимеш (future imperfective second-person singular)
подоба́є (imperfective present singular third-person)
бу́де подоба́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де подоба́ть (future imperfective singular third-person)
подоба́тиме (future imperfective singular third-person)
подоба́єм (first-person imperfective plural present)
подоба́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо подоба́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо подоба́ть (first-person future imperfective plural)
подоба́тимемо (first-person future imperfective plural)
подоба́тимем (first-person future imperfective plural)
подоба́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете подоба́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете подоба́ть (future imperfective plural second-person)
подоба́тимете (future imperfective plural second-person)
подоба́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть подоба́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть подоба́ть (future imperfective plural third-person)
подоба́тимуть (future imperfective plural third-person)
подоба́ймо (first-person imperative plural)
подоба́й (imperative second-person singular)
подоба́йте (imperative plural second-person)
подоба́в (masculine past singular)
подоба́ли (masculine past plural)
подоба́ла (feminine past singular)
подоба́ли (feminine past plural)
подоба́ло (neuter past singular)
подоба́ли (neuter past plural)

(impersonal) to befit, to beseem, to suit


простити

uk-verb

прости́ти • (prostýty) pf (imperfective проща́ти)

прости́ти (canonical)
prostýty (romanization)
проща́ти (imperfective)
прости́ти (infinitive perfective)
прости́ть (infinitive perfective)
про́щений (passive past perfective)
impersonal: про́щено (passive past perfective)
прости́вши (adverbial past perfective)
прощу́ (first-person future perfective singular)
прости́ш (future perfective second-person singular)
прости́ть (future perfective singular third-person)
прости́м (first-person future perfective plural)
простимо́ (first-person future perfective plural)
простите́ (future perfective plural second-person)
простя́ть (future perfective plural third-person)
прості́м (first-person imperative plural)
прості́мо (first-person imperative plural)
прости́ (imperative second-person singular)
прості́ть (imperative plural second-person)
прости́в (masculine past singular)
прости́ли (masculine past plural)
прости́ла (feminine past singular)
прости́ли (feminine past plural)
прости́ло (neuter past singular)
прости́ли (neuter past plural)

Uk-простити.ogg

Inherited from Old East Slavic простити (prostiti), from Proto-Slavic *prostiti. Compare Russian прости́ть (prostítʹ).


процвітати

процвіта́ти • (procvitáty) impf (perfective процвісти́)

процвіта́ти (canonical)
procvitáty (romanization)
процвісти́ (perfective)
процвіта́ти (imperfective infinitive)
процвіта́ть (imperfective infinitive)
процвіта́ючий (active imperfective present)
процвіта́ючи (adverbial imperfective present)
процвіта́вши (adverbial imperfective past)
процвіта́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду процвіта́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду процвіта́ть (first-person future imperfective singular)
процвіта́тиму (first-person future imperfective singular)
процвіта́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш процвіта́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш процвіта́ть (future imperfective second-person singular)
процвіта́тимеш (future imperfective second-person singular)
процвіта́є (imperfective present singular third-person)
бу́де процвіта́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де процвіта́ть (future imperfective singular third-person)
процвіта́тиме (future imperfective singular third-person)
процвіта́єм (first-person imperfective plural present)
процвіта́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо процвіта́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо процвіта́ть (first-person future imperfective plural)
процвіта́тимемо (first-person future imperfective plural)
процвіта́тимем (first-person future imperfective plural)
процвіта́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете процвіта́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете процвіта́ть (future imperfective plural second-person)
процвіта́тимете (future imperfective plural second-person)
процвіта́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть процвіта́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть процвіта́ть (future imperfective plural third-person)
процвіта́тимуть (future imperfective plural third-person)
процвіта́ймо (first-person imperative plural)
процвіта́й (imperative second-person singular)
процвіта́йте (imperative plural second-person)
процвіта́в (masculine past singular)
процвіта́ли (masculine past plural)
процвіта́ла (feminine past singular)
процвіта́ли (feminine past plural)
процвіта́ло (neuter past singular)
процвіта́ли (neuter past plural)

uk-conj

процвіта́ючий

Uk-процвітати.ogg

From the процвіт- (procvit-) stem of процвісти́ (procvistý) + -а́ти (-áty). Compare Russian процвета́ть (procvetátʹ), Belarusian працвіта́ць (pracvitácʹ).

(intransitive) to prosper, to flourish, to thrive


процвітаючий

head

процвіта́ючий

процвіта́ючий • (procvitájučyj)

процвіта́ючий (canonical)
procvitájučyj (romanization)
процвіта́ючий (masculine nominative)
процвіта́юче (neuter nominative)
процвіта́юча (feminine nominative)
процвіта́ючі (nominative plural)
процвіта́ючого (genitive masculine neuter)
процвіта́ючої (feminine genitive)
процвіта́ючих (genitive plural)
процвіта́ючому (dative masculine neuter)
процвіта́ючій (dative feminine)
процвіта́ючим (dative plural)
процвіта́ючого (accusative animate masculine)
процвіта́юче (accusative neuter)
процвіта́ючу (accusative feminine)
процвіта́ючих (accusative animate plural)
процвіта́ючий (accusative inanimate masculine)
процвіта́ючі (accusative inanimate plural)
процвіта́ючим (instrumental masculine neuter)
процвіта́ючою (feminine instrumental)
процвіта́ючими (instrumental plural)
процвіта́ючому (locative masculine neuter)
процвіта́ючім (locative masculine neuter)
процвіта́ючій (feminine locative)
процвіта́ючих (locative plural)

uk-adecl

процвіта́ючий

Uk-процвітаючий.ogg

процвіта́ти процвітати#Ukrainian

present active imperfective participle of процвіта́ти (procvitáty)


спростити

uk-verb

спрости́ти • (sprostýty) pf (imperfective спро́щувати)

спрости́ти (canonical)
sprostýty (romanization)
спро́щувати (imperfective)
спрости́ти (infinitive perfective)
спрости́ть (infinitive perfective)
спро́щений (passive past perfective)
impersonal: спро́щено (passive past perfective)
спрости́вши (adverbial past perfective)
спрощу́ (first-person future perfective singular)
спро́стиш (future perfective second-person singular)
спро́стить (future perfective singular third-person)
спро́стим (first-person future perfective plural)
спро́стимо (first-person future perfective plural)
спро́стите (future perfective plural second-person)
спро́стять (future perfective plural third-person)
спрості́м (first-person imperative plural)
спрості́мо (first-person imperative plural)
спрости́ (imperative second-person singular)
спрості́ть (imperative plural second-person)
спрости́в (masculine past singular)
спрости́ли (masculine past plural)
спрости́ла (feminine past singular)
спрости́ли (feminine past plural)
спрости́ло (neuter past singular)
спрости́ли (neuter past plural)

Uk-спростити.ogg

с- (s-) + прости́й (prostýj, “simple”) + -и́ти (-ýty)


уможливити

uk-verb

уможли́влювати

уможли́вити • (umožlývyty) pf (imperfective уможли́влювати)

уможли́вити (canonical)
umožlývyty (romanization)
уможли́влювати (imperfective)
уможли́вити (infinitive perfective)
уможли́вить (infinitive perfective)
уможли́влений (passive past perfective)
impersonal: уможли́влено (passive past perfective)
уможли́вивши (adverbial past perfective)
уможли́влю (first-person future perfective singular)
уможли́виш (future perfective second-person singular)
уможли́вить (future perfective singular third-person)
уможли́вим (first-person future perfective plural)
уможли́вимо (first-person future perfective plural)
уможли́вите (future perfective plural second-person)
уможли́влять (future perfective plural third-person)
уможли́вмо (first-person imperative plural)
уможли́в (imperative second-person singular)
уможли́вте (imperative plural second-person)
уможли́вив (masculine past singular)
уможли́вили (masculine past plural)
уможли́вила (feminine past singular)
уможли́вили (feminine past plural)
уможли́вило (neuter past singular)
уможли́вили (neuter past plural)

[ʊmɔʒˈɫɪʋete]

у- (u-) + можли́вий (možlývyj, “possible”) + -ити (-yty)

af

(transitive) to make possible, to enable


зменшити

uk-verb

зме́ншити • (zménšyty) pf (imperfective зме́ншувати)

зме́ншити (canonical)
zménšyty (romanization)
зме́ншувати (imperfective)
зме́ншити (infinitive perfective)
зме́ншить (infinitive perfective)
зме́ншений (passive past perfective)
impersonal: зме́ншено (passive past perfective)
зме́ншивши (adverbial past perfective)
зме́ншу (first-person future perfective singular)
зме́ншиш (future perfective second-person singular)
зме́ншить (future perfective singular third-person)
зме́ншим (first-person future perfective plural)
зме́ншимо (first-person future perfective plural)
зме́ншите (future perfective plural second-person)
зме́ншать (future perfective plural third-person)
зме́ншмо (first-person imperative plural)
зменш (imperative second-person singular)
зме́нште (imperative plural second-person)
зме́ншив (masculine past singular)
зме́ншили (masculine past plural)
зме́ншила (feminine past singular)
зме́ншили (feminine past plural)
зме́ншило (neuter past singular)
зме́ншили (neuter past plural)

Uk-зменшити.ogg

з- (z-) + ме́нший (ménšyj, “smaller, lesser”) + -ити (-yty)

af

(transitive) to reduce, to lessen, to decrease, to diminish


спрощувати

uk-verb

спро́щувати • (spróščuvaty) impf (perfective спрости́ти)

спро́щувати (canonical)
spróščuvaty (romanization)
спрости́ти (perfective)
спро́щувати (imperfective infinitive)
спро́щувать (imperfective infinitive)
спро́щуваний (imperfective passive past)
impersonal: спро́щувано (imperfective passive past)
спро́щуючи (adverbial imperfective present)
спро́щувавши (adverbial imperfective past)
спро́щую (first-person imperfective present singular)
бу́ду спро́щувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду спро́щувать (first-person future imperfective singular)
спро́щуватиму (first-person future imperfective singular)
спро́щуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш спро́щувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш спро́щувать (future imperfective second-person singular)
спро́щуватимеш (future imperfective second-person singular)
спро́щує (imperfective present singular third-person)
бу́де спро́щувати (future imperfective singular third-person)
бу́де спро́щувать (future imperfective singular third-person)
спро́щуватиме (future imperfective singular third-person)
спро́щуєм (first-person imperfective plural present)
спро́щуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо спро́щувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо спро́щувать (first-person future imperfective plural)
спро́щуватимемо (first-person future imperfective plural)
спро́щуватимем (first-person future imperfective plural)
спро́щуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете спро́щувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете спро́щувать (future imperfective plural second-person)
спро́щуватимете (future imperfective plural second-person)
спро́щують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спро́щувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спро́щувать (future imperfective plural third-person)
спро́щуватимуть (future imperfective plural third-person)
спро́щуймо (first-person imperative plural)
спро́щуй (imperative second-person singular)
спро́щуйте (imperative plural second-person)
спро́щував (masculine past singular)
спро́щували (masculine past plural)
спро́щувала (feminine past singular)
спро́щували (feminine past plural)
спро́щувало (neuter past singular)
спро́щували (neuter past plural)

[ˈsprɔʃt͡ʃʊʋɐte]

Uk-спрощувати.ogg

From the спро́щ- (spróšč-) stem of спрости́ти pf (sprostýty) + -увати (-uvaty).


збільшити

uk-verb

збі́льшувати

збі́льшити • (zbílʹšyty) pf (imperfective збі́льшувати)

збі́льшити (canonical)
zbílʹšyty (romanization)
збі́льшувати (imperfective)
збі́льшити (infinitive perfective)
збі́льшить (infinitive perfective)
збі́льшений (passive past perfective)
impersonal: збі́льшено (passive past perfective)
збі́льшивши (adverbial past perfective)
збі́льшу (first-person future perfective singular)
збі́льшиш (future perfective second-person singular)
збі́льшить (future perfective singular third-person)
збі́льшим (first-person future perfective plural)
збі́льшимо (first-person future perfective plural)
збі́льшите (future perfective plural second-person)
збі́льшать (future perfective plural third-person)
збі́льшмо (first-person imperative plural)
збільш (imperative second-person singular)
збі́льште (imperative plural second-person)
збі́льшив (masculine past singular)
збі́льшили (masculine past plural)
збі́льшила (feminine past singular)
збі́льшили (feminine past plural)
збі́льшило (neuter past singular)
збі́льшили (neuter past plural)

Uk-збільшити.ogg

з- (z-) + бі́льший (bílʹšyj, “bigger, larger”) + -ити (-yty)


уникнути

uk-verb

уни́кнути • (unýknuty) pf (imperfective уника́ти)

уни́кнути (canonical)
unýknuty (romanization)
уника́ти (imperfective)
уни́кнути (infinitive perfective)
уни́кнуть (infinitive perfective)
уни́кнувши (adverbial past perfective)
уни́кши (adverbial past perfective)
уни́кну (first-person future perfective singular)
уни́кнеш (future perfective second-person singular)
уни́кне (future perfective singular third-person)
уни́кнем (first-person future perfective plural)
уни́кнемо (first-person future perfective plural)
уни́кнете (future perfective plural second-person)
уни́кнуть (future perfective plural third-person)
уни́кнім (first-person imperative plural)
уни́кнімо (first-person imperative plural)
уни́кни (imperative second-person singular)
уни́кніть (imperative plural second-person)
уни́кнув (masculine past singular)
уни́к (masculine past singular)
уни́кли (masculine past plural)
уни́кнули (masculine past plural)
уни́кла (feminine past singular)
уни́кнула (feminine past singular)
уни́кли (feminine past plural)
уни́кнули (feminine past plural)
уни́кло (neuter past singular)
уни́кнуло (neuter past singular)
уни́кли (neuter past plural)
уни́кнули (neuter past plural)

Uk-уникнути.ogg

Cognate with Polish uniknąć, Belarusian уні́кнуць (uníknucʹ).


уможливлювати

уможли́влювати

уможли́влювати • (umožlývljuvaty) impf (perfective уможли́вити)

уможли́влювати (canonical)
umožlývljuvaty (romanization)
уможли́вити (perfective)
уможли́влювати (imperfective infinitive)
уможли́влювать (imperfective infinitive)
уможли́влюваний (imperfective passive past)
impersonal: уможли́влювано (imperfective passive past)
уможли́влюючи (adverbial imperfective present)
уможли́влювавши (adverbial imperfective past)
уможли́влюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вможли́влювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вможли́влювать (first-person future imperfective singular)
уможли́влюватиму (first-person future imperfective singular)
уможли́влюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш уможли́влювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш уможли́влювать (future imperfective second-person singular)
уможли́влюватимеш (future imperfective second-person singular)
уможли́влює (imperfective present singular third-person)
бу́де вможли́влювати (future imperfective singular third-person)
бу́де вможли́влювать (future imperfective singular third-person)
уможли́влюватиме (future imperfective singular third-person)
уможли́влюєм (first-person imperfective plural present)
уможли́влюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вможли́влювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вможли́влювать (first-person future imperfective plural)
уможли́влюватимемо (first-person future imperfective plural)
уможли́влюватимем (first-person future imperfective plural)
уможли́влюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вможли́влювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вможли́влювать (future imperfective plural second-person)
уможли́влюватимете (future imperfective plural second-person)
уможли́влюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уможли́влювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уможли́влювать (future imperfective plural third-person)
уможли́влюватимуть (future imperfective plural third-person)
уможли́влюймо (first-person imperative plural)
уможли́влюй (imperative second-person singular)
уможли́влюйте (imperative plural second-person)
уможли́влював (masculine past singular)
уможли́влювали (masculine past plural)
уможли́влювала (feminine past singular)
уможли́влювали (feminine past plural)
уможли́влювало (neuter past singular)
уможли́влювали (neuter past plural)

[ʊmɔʒˈɫɪu̯lʲʊʋɐte]

From the уможли́вл- (umožlývl-) stem of уможли́вити (umožlývyty) + -ювати (-juvaty).


підвищити

uk-verb

підви́щувати

підви́щити • (pidvýščyty) pf (imperfective підви́щувати)

підви́щити (canonical)
pidvýščyty (romanization)
підви́щувати (imperfective)
підви́щити (infinitive perfective)
підви́щить (infinitive perfective)
підви́щений (passive past perfective)
impersonal: підви́щено (passive past perfective)
підви́щивши (adverbial past perfective)
підви́щу (first-person future perfective singular)
підви́щиш (future perfective second-person singular)
підви́щить (future perfective singular third-person)
підви́щим (first-person future perfective plural)
підви́щимо (first-person future perfective plural)
підви́щите (future perfective plural second-person)
підви́щать (future perfective plural third-person)
підви́щмо (first-person imperative plural)
підви́щ (imperative second-person singular)
підви́щте (imperative plural second-person)
підви́щив (masculine past singular)
підви́щили (masculine past plural)
підви́щила (feminine past singular)
підви́щили (feminine past plural)
підви́щило (neuter past singular)
підви́щили (neuter past plural)

Uk-підвищити.ogg

під- (pid-) + ви́щий (výščyj, “higher”) + -ити (-yty)

af

(literally) to raise (make higher, elevate)

(figurative) to promote, to elevate (raise to a higher rank)


збільшувати

uk-verb

збі́льшувати

збі́льшувати • (zbílʹšuvaty) impf (perfective збі́льшити)

збі́льшувати (canonical)
zbílʹšuvaty (romanization)
збі́льшити (perfective)
збі́льшувати (imperfective infinitive)
збі́льшувать (imperfective infinitive)
збі́льшуваний (imperfective passive past)
impersonal: збі́льшувано (imperfective passive past)
збі́льшуючи (adverbial imperfective present)
збі́льшувавши (adverbial imperfective past)
збі́льшую (first-person imperfective present singular)
бу́ду збі́льшувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду збі́льшувать (first-person future imperfective singular)
збі́льшуватиму (first-person future imperfective singular)
збі́льшуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш збі́льшувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш збі́льшувать (future imperfective second-person singular)
збі́льшуватимеш (future imperfective second-person singular)
збі́льшує (imperfective present singular third-person)
бу́де збі́льшувати (future imperfective singular third-person)
бу́де збі́льшувать (future imperfective singular third-person)
збі́льшуватиме (future imperfective singular third-person)
збі́льшуєм (first-person imperfective plural present)
збі́льшуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо збі́льшувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо збі́льшувать (first-person future imperfective plural)
збі́льшуватимемо (first-person future imperfective plural)
збі́льшуватимем (first-person future imperfective plural)
збі́льшуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете збі́льшувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете збі́льшувать (future imperfective plural second-person)
збі́льшуватимете (future imperfective plural second-person)
збі́льшують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть збі́льшувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть збі́льшувать (future imperfective plural third-person)
збі́льшуватимуть (future imperfective plural third-person)
збі́льшуймо (first-person imperative plural)
збі́льшуй (imperative second-person singular)
збі́льшуйте (imperative plural second-person)
збі́льшував (masculine past singular)
збі́льшували (masculine past plural)
збі́льшувала (feminine past singular)
збі́льшували (feminine past plural)
збі́льшувало (neuter past singular)
збі́льшували (neuter past plural)

[ˈzʲbʲilʲʃʊʋɐte]

Uk-збільшувати.ogg

з- (z-) + бі́льший (bílʹšyj, “bigger, larger”) + -увати (-uvaty)


зменшувати

uk-verb

зме́ншувати • (zménšuvaty) impf (perfective зме́ншити)

зме́ншувати (canonical)
zménšuvaty (romanization)
зме́ншити (perfective)
зме́ншувати (imperfective infinitive)
зме́ншувать (imperfective infinitive)
зме́ншуваний (imperfective passive past)
impersonal: зме́ншувано (imperfective passive past)
зме́ншуючи (adverbial imperfective present)
зме́ншувавши (adverbial imperfective past)
зме́ншую (first-person imperfective present singular)
бу́ду зме́ншувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду зме́ншувать (first-person future imperfective singular)
зме́ншуватиму (first-person future imperfective singular)
зме́ншуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зме́ншувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш зме́ншувать (future imperfective second-person singular)
зме́ншуватимеш (future imperfective second-person singular)
зме́ншує (imperfective present singular third-person)
бу́де зме́ншувати (future imperfective singular third-person)
бу́де зме́ншувать (future imperfective singular third-person)
зме́ншуватиме (future imperfective singular third-person)
зме́ншуєм (first-person imperfective plural present)
зме́ншуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зме́ншувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо зме́ншувать (first-person future imperfective plural)
зме́ншуватимемо (first-person future imperfective plural)
зме́ншуватимем (first-person future imperfective plural)
зме́ншуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зме́ншувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете зме́ншувать (future imperfective plural second-person)
зме́ншуватимете (future imperfective plural second-person)
зме́ншують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зме́ншувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зме́ншувать (future imperfective plural third-person)
зме́ншуватимуть (future imperfective plural third-person)
зме́ншуймо (first-person imperative plural)
зме́ншуй (imperative second-person singular)
зме́ншуйте (imperative plural second-person)
зме́ншував (masculine past singular)
зме́ншували (masculine past plural)
зме́ншувала (feminine past singular)
зме́ншували (feminine past plural)
зме́ншувало (neuter past singular)
зме́ншували (neuter past plural)

Uk-зменшувати.ogg

з- (z-) + ме́нший (ménšyj, “smaller, lesser”) + -увати (-uvaty)


зникати

uk-verb

зника́ти • (znykáty) impf (perfective зни́кнути or зни́кти)

зника́ти (canonical)
znykáty (romanization)
зни́кнути (perfective)
зни́кти (perfective)
зника́ти (imperfective infinitive)
зника́ть (imperfective infinitive)
зника́ючи (adverbial imperfective present)
зника́вши (adverbial imperfective past)
зника́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зника́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зника́ть (first-person future imperfective singular)
зника́тиму (first-person future imperfective singular)
зника́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зника́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зника́ть (future imperfective second-person singular)
зника́тимеш (future imperfective second-person singular)
зника́є (imperfective present singular third-person)
бу́де зника́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зника́ть (future imperfective singular third-person)
зника́тиме (future imperfective singular third-person)
зника́єм (first-person imperfective plural present)
зника́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зника́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зника́ть (first-person future imperfective plural)
зника́тимемо (first-person future imperfective plural)
зника́тимем (first-person future imperfective plural)
зника́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зника́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зника́ть (future imperfective plural second-person)
зника́тимете (future imperfective plural second-person)
зника́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зника́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зника́ть (future imperfective plural third-person)
зника́тимуть (future imperfective plural third-person)
зника́ймо (first-person imperative plural)
зника́й (imperative second-person singular)
зника́йте (imperative plural second-person)
зника́в (masculine past singular)
зника́ли (masculine past plural)
зника́ла (feminine past singular)
зника́ли (feminine past plural)
зника́ло (neuter past singular)
зника́ли (neuter past plural)

Uk-зникати.ogg

Cognate with Polish znikać, Belarusian зніка́ць (znikácʹ).


уникати

уника́ти • (unykáty) impf (perfective уни́кнути)

уника́ти (canonical)
unykáty (romanization)
уни́кнути (perfective)
уника́ти (imperfective infinitive)
уника́ть (imperfective infinitive)
уника́ючи (adverbial imperfective present)
уника́вши (adverbial imperfective past)
уника́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вника́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вника́ть (first-person future imperfective singular)
уника́тиму (first-person future imperfective singular)
уника́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш уника́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш уника́ть (future imperfective second-person singular)
уника́тимеш (future imperfective second-person singular)
уника́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вника́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вника́ть (future imperfective singular third-person)
уника́тиме (future imperfective singular third-person)
уника́єм (first-person imperfective plural present)
уника́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вника́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вника́ть (first-person future imperfective plural)
уника́тимемо (first-person future imperfective plural)
уника́тимем (first-person future imperfective plural)
уника́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вника́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вника́ть (future imperfective plural second-person)
уника́тимете (future imperfective plural second-person)
уника́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уника́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уника́ть (future imperfective plural third-person)
уника́тимуть (future imperfective plural third-person)
уника́ймо (first-person imperative plural)
уника́й (imperative second-person singular)
уника́йте (imperative plural second-person)
уника́в (masculine past singular)
уника́ли (masculine past plural)
уника́ла (feminine past singular)
уника́ли (feminine past plural)
уника́ло (neuter past singular)
уника́ли (neuter past plural)

Uk-уникати.ogg

Cognate with Polish unikać, Belarusian уніка́ць (unikácʹ).


підвищувати

підви́щувати

підви́щувати • (pidvýščuvaty) impf (perfective підви́щити)

підви́щувати (canonical)
pidvýščuvaty (romanization)
підви́щити (perfective)
підви́щувати (imperfective infinitive)
підви́щувать (imperfective infinitive)
підви́щуваний (imperfective passive past)
impersonal: підви́щувано (imperfective passive past)
підви́щуючи (adverbial imperfective present)
підви́щувавши (adverbial imperfective past)
підви́щую (first-person imperfective present singular)
бу́ду підви́щувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду підви́щувать (first-person future imperfective singular)
підви́щуватиму (first-person future imperfective singular)
підви́щуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш підви́щувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш підви́щувать (future imperfective second-person singular)
підви́щуватимеш (future imperfective second-person singular)
підви́щує (imperfective present singular third-person)
бу́де підви́щувати (future imperfective singular third-person)
бу́де підви́щувать (future imperfective singular third-person)
підви́щуватиме (future imperfective singular third-person)
підви́щуєм (first-person imperfective plural present)
підви́щуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо підви́щувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо підви́щувать (first-person future imperfective plural)
підви́щуватимемо (first-person future imperfective plural)
підви́щуватимем (first-person future imperfective plural)
підви́щуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете підви́щувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете підви́щувать (future imperfective plural second-person)
підви́щуватимете (future imperfective plural second-person)
підви́щують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підви́щувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підви́щувать (future imperfective plural third-person)
підви́щуватимуть (future imperfective plural third-person)
підви́щуймо (first-person imperative plural)
підви́щуй (imperative second-person singular)
підви́щуйте (imperative plural second-person)
підви́щував (masculine past singular)
підви́щували (masculine past plural)
підви́щувала (feminine past singular)
підви́щували (feminine past plural)
підви́щувало (neuter past singular)
підви́щували (neuter past plural)

[pʲidˈʋɪʃt͡ʃʊʋɐte]

Uk-підвищувати.ogg

під- (pid-) + ви́щий (výščyj, “higher”) + -увати (-uvaty)


документувати

uk-verb

документува́ти

документува́ти • (dokumentuváty) impf or pf

документува́ти (canonical)
dokumentuváty (romanization)
документува́ти (infinitive)
документува́ть (infinitive)
документо́ваний (passive past)
impersonal: документо́вано (passive past)
документу́ючи (adverbial present)
документува́вши (adverbial past)
документу́ю (first-person future singular)
бу́ду документува́ти (first-person singular)
бу́ду документува́ть (first-person singular)
документува́тиму (first-person singular)
документу́єш (future second-person singular)
бу́деш документува́ти (second-person singular)
бу́деш документува́ть (second-person singular)
документува́тимеш (second-person singular)
документу́є (future singular third-person)
бу́де документува́ти (singular third-person)
бу́де документува́ть (singular third-person)
документува́тиме (singular third-person)
документу́єм (first-person future plural)
документу́ємо (first-person future plural)
бу́демо документува́ти (first-person plural)
бу́демо документува́ть (first-person plural)
документува́тимемо (first-person plural)
документува́тимем (first-person plural)
документу́єте (future plural second-person)
бу́дете документува́ти (plural second-person)
бу́дете документува́ть (plural second-person)
документува́тимете (plural second-person)
документу́ють (future plural third-person)
бу́дуть документува́ти (plural third-person)
бу́дуть документува́ть (plural third-person)
документува́тимуть (plural third-person)
документу́ймо (first-person imperative plural)
документу́й (imperative second-person singular)
документу́йте (imperative plural second-person)
документува́в (masculine past singular)
документува́ли (masculine past plural)
документува́ла (feminine past singular)
документува́ли (feminine past plural)
документува́ло (neuter past singular)
документува́ли (neuter past plural)

From докуме́нт (dokumént, “document”, noun) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian документи́ровать (dokumentírovatʹ), Belarusian дакументава́ць (dakumjentavácʹ), Polish dokumentować.

cog

документи́ровать

дакументава́ць


порівняти

uk-verb

порі́внювати

порівня́ти • (porivnjáty) pf (imperfective порі́внювати)

порівня́ти (canonical)
porivnjáty (romanization)
порі́внювати (imperfective)
порівня́ти (infinitive perfective)
порівня́ть (infinitive perfective)
порі́вняний (passive past perfective)
impersonal: порі́вняно (passive past perfective)
порівня́вши (adverbial past perfective)
порівня́ю (first-person future perfective singular)
порівня́єш (future perfective second-person singular)
порівня́є (future perfective singular third-person)
порівня́єм (first-person future perfective plural)
порівня́ємо (first-person future perfective plural)
порівня́єте (future perfective plural second-person)
порівня́ють (future perfective plural third-person)
порівня́ймо (first-person imperative plural)
порівня́й (imperative second-person singular)
порівня́йте (imperative plural second-person)
порівня́в (masculine past singular)
порівня́ли (masculine past plural)
порівня́ла (feminine past singular)
порівня́ли (feminine past plural)
порівня́ло (neuter past singular)
порівня́ли (neuter past plural)

по- (po-) + рівня́ти (rivnjáty). Compare Belarusian параўна́ць (paraŭnácʹ), Polish porównać.


створювати

ство́рювати • (stvórjuvaty) impf (perfective створи́ти)

ство́рювати (canonical)
stvórjuvaty (romanization)
створи́ти (perfective)
ство́рювати (imperfective infinitive)
ство́рювать (imperfective infinitive)
ство́рюваний (imperfective passive past)
impersonal: ство́рювано (imperfective passive past)
ство́рюючи (adverbial imperfective present)
ство́рювавши (adverbial imperfective past)
ство́рюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ство́рювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ство́рювать (first-person future imperfective singular)
ство́рюватиму (first-person future imperfective singular)
ство́рюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ство́рювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ство́рювать (future imperfective second-person singular)
ство́рюватимеш (future imperfective second-person singular)
ство́рює (imperfective present singular third-person)
бу́де ство́рювати (future imperfective singular third-person)
бу́де ство́рювать (future imperfective singular third-person)
ство́рюватиме (future imperfective singular third-person)
ство́рюєм (first-person imperfective plural present)
ство́рюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ство́рювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ство́рювать (first-person future imperfective plural)
ство́рюватимемо (first-person future imperfective plural)
ство́рюватимем (first-person future imperfective plural)
ство́рюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ство́рювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ство́рювать (future imperfective plural second-person)
ство́рюватимете (future imperfective plural second-person)
ство́рюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ство́рювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ство́рювать (future imperfective plural third-person)
ство́рюватимуть (future imperfective plural third-person)
ство́рюймо (first-person imperative plural)
ство́рюй (imperative second-person singular)
ство́рюйте (imperative plural second-person)
ство́рював (masculine past singular)
ство́рювали (masculine past plural)
ство́рювала (feminine past singular)
ство́рювали (feminine past plural)
ство́рювало (neuter past singular)
ство́рювали (neuter past plural)

Uk-створювати.ogg


порівнювати

порі́внювати

порі́внювати • (porívnjuvaty) impf (perfective порівня́ти)

порі́внювати (canonical)
porívnjuvaty (romanization)
порівня́ти (perfective)
порі́внювати (imperfective infinitive)
порі́внювать (imperfective infinitive)
порі́внюваний (imperfective passive past)
impersonal: порі́внювано (imperfective passive past)
порі́внюючи (adverbial imperfective present)
порі́внювавши (adverbial imperfective past)
порі́внюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду порі́внювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду порі́внювать (first-person future imperfective singular)
порі́внюватиму (first-person future imperfective singular)
порі́внюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш порі́внювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш порі́внювать (future imperfective second-person singular)
порі́внюватимеш (future imperfective second-person singular)
порі́внює (imperfective present singular third-person)
бу́де порі́внювати (future imperfective singular third-person)
бу́де порі́внювать (future imperfective singular third-person)
порі́внюватиме (future imperfective singular third-person)
порі́внюєм (first-person imperfective plural present)
порі́внюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо порі́внювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо порі́внювать (first-person future imperfective plural)
порі́внюватимемо (first-person future imperfective plural)
порі́внюватимем (first-person future imperfective plural)
порі́внюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете порі́внювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете порі́внювать (future imperfective plural second-person)
порі́внюватимете (future imperfective plural second-person)
порі́внюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть порі́внювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть порі́внювать (future imperfective plural third-person)
порі́внюватимуть (future imperfective plural third-person)
порі́внюймо (first-person imperative plural)
порі́внюй (imperative second-person singular)
порі́внюйте (imperative plural second-person)
порі́внював (masculine past singular)
порі́внювали (masculine past plural)
порі́внювала (feminine past singular)
порі́внювали (feminine past plural)
порі́внювало (neuter past singular)
порі́внювали (neuter past plural)

Uk-порівнювати.ogg

порівня́ти (porivnjáty) + -ювати (-juvaty). Compare Belarusian параўно́ўваць (paraŭnóŭvacʹ), Polish porównywać.

cog

параўно́ўваць

Не порі́внюй себе́ з і́ншими.


опублікувати

uk-verb

опублікува́ти

опубліко́вувати

опублікува́ти • (opublikuváty) pf (imperfective опубліко́вувати)

опублікува́ти (canonical)
opublikuváty (romanization)
опубліко́вувати (imperfective)
опублікува́ти (infinitive perfective)
опублікува́ть (infinitive perfective)
опубліко́ваний (passive past perfective)
impersonal: опубліко́вано (passive past perfective)
опублікува́вши (adverbial past perfective)
опубліку́ю (first-person future perfective singular)
опубліку́єш (future perfective second-person singular)
опубліку́є (future perfective singular third-person)
опубліку́єм (first-person future perfective plural)
опубліку́ємо (first-person future perfective plural)
опубліку́єте (future perfective plural second-person)
опубліку́ють (future perfective plural third-person)
опубліку́ймо (first-person imperative plural)
опубліку́й (imperative second-person singular)
опубліку́йте (imperative plural second-person)
опублікува́в (masculine past singular)
опублікува́ли (masculine past plural)
опублікува́ла (feminine past singular)
опублікува́ли (feminine past plural)
опублікува́ло (neuter past singular)
опублікува́ли (neuter past plural)

Uk-опублікувати.ogg

о- (o-) + публікува́ти (publikuváty). Compare Russian опубликова́ть (opublikovátʹ), Belarusian апублікава́ць (apublikavácʹ), Polish opublikować.

af

публікува́ти

cog

опубликова́ть

апублікава́ць


опубліковувати

uk-verb

опубліко́вувати

опублікува́ти

опубліко́вувати • (opublikóvuvaty) impf (perfective опублікува́ти)

опубліко́вувати (canonical)
opublikóvuvaty (romanization)
опублікува́ти (perfective)
опубліко́вувати (imperfective infinitive)
опубліко́вувать (imperfective infinitive)
опубліко́вуючи (adverbial imperfective present)
опубліко́вувавши (adverbial imperfective past)
опубліко́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду опубліко́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду опубліко́вувать (first-person future imperfective singular)
опубліко́вуватиму (first-person future imperfective singular)
опубліко́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш опубліко́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш опубліко́вувать (future imperfective second-person singular)
опубліко́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
опубліко́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де опубліко́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де опубліко́вувать (future imperfective singular third-person)
опубліко́вуватиме (future imperfective singular third-person)
опубліко́вуєм (first-person imperfective plural present)
опубліко́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо опубліко́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо опубліко́вувать (first-person future imperfective plural)
опубліко́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
опубліко́вуватимем (first-person future imperfective plural)
опубліко́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете опубліко́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете опубліко́вувать (future imperfective plural second-person)
опубліко́вуватимете (future imperfective plural second-person)
опубліко́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть опубліко́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть опубліко́вувать (future imperfective plural third-person)
опубліко́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
опубліко́вуймо (first-person imperative plural)
опубліко́вуй (imperative second-person singular)
опубліко́вуйте (imperative plural second-person)
опубліко́вував (masculine past singular)
опубліко́вували (masculine past plural)
опубліко́вувала (feminine past singular)
опубліко́вували (feminine past plural)
опубліко́вувало (neuter past singular)
опубліко́вували (neuter past plural)

From the опубліко́в- (opublikóv-) stem of опублікува́ти (opublikuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian опублико́вывать (opublikóvyvatʹ), Belarusian апубліко́ўваць (apublikóŭvacʹ).

af

опублікува́ти

cog

опублико́вывать

апубліко́ўваць


друкувати

uk-verb

надрукува́ти

друкува́ти • (drukuváty) impf (perfective надрукува́ти)

друкува́ти (canonical)
drukuváty (romanization)
надрукува́ти (perfective)
друкува́ти (imperfective infinitive)
друкува́ть (imperfective infinitive)
друко́ваний (imperfective passive past)
impersonal: друко́вано (imperfective passive past)
друку́ючи (adverbial imperfective present)
друкува́вши (adverbial imperfective past)
друку́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду друкува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду друкува́ть (first-person future imperfective singular)
друкува́тиму (first-person future imperfective singular)
друку́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш друкува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш друкува́ть (future imperfective second-person singular)
друкува́тимеш (future imperfective second-person singular)
друку́є (imperfective present singular third-person)
бу́де друкува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де друкува́ть (future imperfective singular third-person)
друкува́тиме (future imperfective singular third-person)
друку́єм (first-person imperfective plural present)
друку́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо друкува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо друкува́ть (first-person future imperfective plural)
друкува́тимемо (first-person future imperfective plural)
друкува́тимем (first-person future imperfective plural)
друку́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете друкува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете друкува́ть (future imperfective plural second-person)
друкува́тимете (future imperfective plural second-person)
друку́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть друкува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть друкува́ть (future imperfective plural third-person)
друкува́тимуть (future imperfective plural third-person)
друку́ймо (first-person imperative plural)
друку́й (imperative second-person singular)
друку́йте (imperative plural second-person)
друкува́в (masculine past singular)
друкува́ли (masculine past plural)
друкува́ла (feminine past singular)
друкува́ли (feminine past plural)
друкува́ло (neuter past singular)
друкува́ли (neuter past plural)

Uk-друкувати.ogg

Borrowed from Polish drukować, from German drucken. Also analyzable as друк (druk, “print, printing”, noun) + -ува́ти (-uváty).


оштрафувати

uk-verb

оштрафува́ти

оштрафува́ти • (oštrafuváty) pf (imperfective штрафува́ти)

оштрафува́ти (canonical)
oštrafuváty (romanization)
штрафува́ти (imperfective)
оштрафува́ти (infinitive perfective)
оштрафува́ть (infinitive perfective)
оштрафо́ваний (passive past perfective)
impersonal: оштрафо́вано (passive past perfective)
оштрафува́вши (adverbial past perfective)
оштрафу́ю (first-person future perfective singular)
оштрафу́єш (future perfective second-person singular)
оштрафу́є (future perfective singular third-person)
оштрафу́єм (first-person future perfective plural)
оштрафу́ємо (first-person future perfective plural)
оштрафу́єте (future perfective plural second-person)
оштрафу́ють (future perfective plural third-person)
оштрафу́ймо (first-person imperative plural)
оштрафу́й (imperative second-person singular)
оштрафу́йте (imperative plural second-person)
оштрафува́в (masculine past singular)
оштрафува́ли (masculine past plural)
оштрафува́ла (feminine past singular)
оштрафува́ли (feminine past plural)
оштрафува́ло (neuter past singular)
оштрафува́ли (neuter past plural)

Uk-оштрафувати.ogg

о- (o-) + штрафува́ти (štrafuváty). Compare Russian оштрафова́ть (oštrafovátʹ), Belarusian аштрафава́ць (aštrafavácʹ).

cog

оштрафова́ть

аштрафава́ць

(transitive) to fine (impose a financial penalty on)


штрафувати

uk-verb

оштрафува́ти

штрафува́ти • (štrafuváty) impf (perfective оштрафува́ти)

штрафува́ти (canonical)
štrafuváty (romanization)
оштрафува́ти (perfective)
штрафува́ти (imperfective infinitive)
штрафува́ть (imperfective infinitive)
штрафу́ючи (adverbial imperfective present)
штрафува́вши (adverbial imperfective past)
штрафу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду штрафува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду штрафува́ть (first-person future imperfective singular)
штрафува́тиму (first-person future imperfective singular)
штрафу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш штрафува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш штрафува́ть (future imperfective second-person singular)
штрафува́тимеш (future imperfective second-person singular)
штрафу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де штрафува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де штрафува́ть (future imperfective singular third-person)
штрафува́тиме (future imperfective singular third-person)
штрафу́єм (first-person imperfective plural present)
штрафу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо штрафува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо штрафува́ть (first-person future imperfective plural)
штрафува́тимемо (first-person future imperfective plural)
штрафува́тимем (first-person future imperfective plural)
штрафу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете штрафува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете штрафува́ть (future imperfective plural second-person)
штрафува́тимете (future imperfective plural second-person)
штрафу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть штрафува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть штрафува́ть (future imperfective plural third-person)
штрафува́тимуть (future imperfective plural third-person)
штрафу́ймо (first-person imperative plural)
штрафу́й (imperative second-person singular)
штрафу́йте (imperative plural second-person)
штрафува́в (masculine past singular)
штрафува́ли (masculine past plural)
штрафува́ла (feminine past singular)
штрафува́ли (feminine past plural)
штрафува́ло (neuter past singular)
штрафува́ли (neuter past plural)

Uk-штрафувати.ogg

штраф (štraf, “fine”, noun) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian штрафова́ть (štrafovátʹ), Belarusian штрафава́ць (štrafavácʹ).


публікувати

uk-verb

публікува́ти

публікува́ти (canonical)
publikuváty (romanization)
публікува́ти (imperfective infinitive)
публікува́ть (imperfective infinitive)
публіко́ваний (imperfective passive past)
impersonal: публіко́вано (imperfective passive past)
публіку́ючи (adverbial imperfective present)
публікува́вши (adverbial imperfective past)
публіку́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду публікува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду публікува́ть (first-person future imperfective singular)
публікува́тиму (first-person future imperfective singular)
публіку́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш публікува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш публікува́ть (future imperfective second-person singular)
публікува́тимеш (future imperfective second-person singular)
публіку́є (imperfective present singular third-person)
бу́де публікува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де публікува́ть (future imperfective singular third-person)
публікува́тиме (future imperfective singular third-person)
публіку́єм (first-person imperfective plural present)
публіку́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо публікува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо публікува́ть (first-person future imperfective plural)
публікува́тимемо (first-person future imperfective plural)
публікува́тимем (first-person future imperfective plural)
публіку́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете публікува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете публікува́ть (future imperfective plural second-person)
публікува́тимете (future imperfective plural second-person)
публіку́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть публікува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть публікува́ть (future imperfective plural third-person)
публікува́тимуть (future imperfective plural third-person)
публіку́ймо (first-person imperative plural)
публіку́й (imperative second-person singular)
публіку́йте (imperative plural second-person)
публікува́в (masculine past singular)
публікува́ли (masculine past plural)
публікува́ла (feminine past singular)
публікува́ли (feminine past plural)
публікува́ло (neuter past singular)
публікува́ли (neuter past plural)

Uk-публікувати.ogg

пу́бліка (públika, “public”, noun) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian публикова́ть (publikovátʹ), Belarusian публікава́ць (publikavácʹ), Polish publikować.

cog

публикова́ть

публікава́ць


ідентифікувати

uk-verb

ідентифікува́ти

ідентифікува́ти • (identyfikuváty) impf or pf

ідентифікува́ти (canonical)
identyfikuváty (romanization)
ідентифікува́ти (infinitive)
ідентифікува́ть (infinitive)
ідентифіко́ваний (passive past)
impersonal: ідентифіко́вано (passive past)
ідентифіку́ючи (adverbial present)
ідентифікува́вши (adverbial past)
ідентифіку́ю (first-person future singular)
бу́ду йдентифікува́ти (first-person singular)
бу́ду йдентифікува́ть (first-person singular)
ідентифікува́тиму (first-person singular)
ідентифіку́єш (future second-person singular)
бу́деш ідентифікува́ти (second-person singular)
бу́деш ідентифікува́ть (second-person singular)
ідентифікува́тимеш (second-person singular)
ідентифіку́є (future singular third-person)
бу́де йдентифікува́ти (singular third-person)
бу́де йдентифікува́ть (singular third-person)
ідентифікува́тиме (singular third-person)
ідентифіку́єм (first-person future plural)
ідентифіку́ємо (first-person future plural)
бу́демо йдентифікува́ти (first-person plural)
бу́демо йдентифікува́ть (first-person plural)
ідентифікува́тимемо (first-person plural)
ідентифікува́тимем (first-person plural)
ідентифіку́єте (future plural second-person)
бу́дете йдентифікува́ти (plural second-person)
бу́дете йдентифікува́ть (plural second-person)
ідентифікува́тимете (plural second-person)
ідентифіку́ють (future plural third-person)
бу́дуть ідентифікува́ти (plural third-person)
бу́дуть ідентифікува́ть (plural third-person)
ідентифікува́тимуть (plural third-person)
ідентифіку́ймо (first-person imperative plural)
ідентифіку́й (imperative second-person singular)
ідентифіку́йте (imperative plural second-person)
ідентифікува́в (masculine past singular)
ідентифікува́ли (masculine past plural)
ідентифікува́ла (feminine past singular)
ідентифікува́ли (feminine past plural)
ідентифікува́ло (neuter past singular)
ідентифікува́ли (neuter past plural)

Perhaps from German identifizieren, with -ува́ти (-uváty) ending. Compare Russian идентифици́ровать (identificírovatʹ), Belarusian ідэнтыфікава́ць (identyfikavácʹ), Polish identyfikować.

cog

идентифици́ровать

ідэнтыфікава́ць


досвідчений

head

досві́дчений

досві́дчений • (dosvídčenyj)

досві́дчений (canonical)
dosvídčenyj (romanization)
досві́дчений (masculine nominative)
досві́дчене (neuter nominative)
досві́дчена (feminine nominative)
досві́дчені (nominative plural)
досві́дченого (genitive masculine neuter)
досві́дченої (feminine genitive)
досві́дчених (genitive plural)
досві́дченому (dative masculine neuter)
досві́дченій (dative feminine)
досві́дченим (dative plural)
досві́дченого (accusative animate masculine)
досві́дчене (accusative neuter)
досві́дчену (accusative feminine)
досві́дчених (accusative animate plural)
досві́дчений (accusative inanimate masculine)
досві́дчені (accusative inanimate plural)
досві́дченим (instrumental masculine neuter)
досві́дченою (feminine instrumental)
досві́дченими (instrumental plural)
досві́дченому (locative masculine neuter)
досві́дченім (locative masculine neuter)
досві́дченій (feminine locative)
досві́дчених (locative plural)

uk-adecl

досві́дчений

Uk-досвідчений.ogg

Past participle of досві́дчити (dosvídčyty). Compare Polish doświadczony.

досві́дчити досвідчити#Ukrainian

passive adjectival past participle of досві́дчити (dosvídčyty)


реконструювати

uk-verb

реконструюва́ти

реконструюва́ти • (rekonstrujuváty) impf or pf

реконструюва́ти (canonical)
rekonstrujuváty (romanization)
реконструюва́ти (infinitive)
реконструюва́ть (infinitive)
реконструйо́ваний (passive past)
impersonal: реконструйо́вано (passive past)
реконструю́ючи (adverbial present)
реконструюва́вши (adverbial past)
реконструю́ю (first-person future singular)
бу́ду реконструюва́ти (first-person singular)
бу́ду реконструюва́ть (first-person singular)
реконструюва́тиму (first-person singular)
реконструю́єш (future second-person singular)
бу́деш реконструюва́ти (second-person singular)
бу́деш реконструюва́ть (second-person singular)
реконструюва́тимеш (second-person singular)
реконструю́є (future singular third-person)
бу́де реконструюва́ти (singular third-person)
бу́де реконструюва́ть (singular third-person)
реконструюва́тиме (singular third-person)
реконструю́єм (first-person future plural)
реконструю́ємо (first-person future plural)
бу́демо реконструюва́ти (first-person plural)
бу́демо реконструюва́ть (first-person plural)
реконструюва́тимемо (first-person plural)
реконструюва́тимем (first-person plural)
реконструю́єте (future plural second-person)
бу́дете реконструюва́ти (plural second-person)
бу́дете реконструюва́ть (plural second-person)
реконструюва́тимете (plural second-person)
реконструю́ють (future plural third-person)
бу́дуть реконструюва́ти (plural third-person)
бу́дуть реконструюва́ть (plural third-person)
реконструюва́тимуть (plural third-person)
реконструю́ймо (first-person imperative plural)
реконструю́й (imperative second-person singular)
реконструю́йте (imperative plural second-person)
реконструюва́в (masculine past singular)
реконструюва́ли (masculine past plural)
реконструюва́ла (feminine past singular)
реконструюва́ли (feminine past plural)
реконструюва́ло (neuter past singular)
реконструюва́ли (neuter past plural)

Uk-реконструювати.ogg

Perhaps from German rekonstruieren, with -ювати (-juvaty) ending. Compare Russian реконструи́ровать (rekonstruírovatʹ), Belarusian рэканструява́ць (rekanstrujavácʹ), Polish rekonstruować.

cog

реконструи́ровать

рэканструява́ць


пробачити

uk-verb

проба́чити • (probáčyty) pf (imperfective пробача́ти)

проба́чити (canonical)
probáčyty (romanization)
пробача́ти (imperfective)
проба́чити (infinitive perfective)
проба́чить (infinitive perfective)
проба́чений (passive past perfective)
impersonal: проба́чено (passive past perfective)
проба́чивши (adverbial past perfective)
проба́чу (first-person future perfective singular)
проба́чиш (future perfective second-person singular)
проба́чить (future perfective singular third-person)
проба́чим (first-person future perfective plural)
проба́чимо (first-person future perfective plural)
проба́чите (future perfective plural second-person)
проба́чать (future perfective plural third-person)
проба́чмо (first-person imperative plural)
проба́ч (imperative second-person singular)
проба́чте (imperative plural second-person)
проба́чив (masculine past singular)
проба́чили (masculine past plural)
проба́чила (feminine past singular)
проба́чили (feminine past plural)
проба́чило (neuter past singular)
проба́чили (neuter past plural)

Uk-пробачити.ogg

проба́чите (probáčyte)

про‧ба‧чи‧ти

Borrowed from Polish przebaczyć. Also analyzable as про- (pro-) + ба́чити (báčyty).

Проба́чте за за́пізнення.

Проба́ч мені́, будь ла́ска!

Проба́чте мені́ мою́ ціка́вість.

+obj

dat<whom> + acc<what>/:за(acc)<for what>

dative ‘whom’ along with accusative ‘what’ за (za + accusative) ‘for what’

(transitive) to forgive [with dative ‘whom’, along with accusative ‘what’ or за (za, + accusative) ‘for what’]


почистити

uk-verb

почи́стити • (počýstyty) pf (imperfective чи́стити)

почи́стити (canonical)
počýstyty (romanization)
чи́стити (imperfective)
почи́стити (infinitive perfective)
почи́стить (infinitive perfective)
почи́щений (passive past perfective)
impersonal: почи́щено (passive past perfective)
почи́стивши (adverbial past perfective)
почи́щу (first-person future perfective singular)
почи́стиш (future perfective second-person singular)
почи́стить (future perfective singular third-person)
почи́стим (first-person future perfective plural)
почи́стимо (first-person future perfective plural)
почи́стите (future perfective plural second-person)
почи́стять (future perfective plural third-person)
почи́стьмо (first-person imperative plural)
почи́сть (imperative second-person singular)
почи́стьте (imperative plural second-person)
почи́стив (masculine past singular)
почи́стили (masculine past plural)
почи́стила (feminine past singular)
почи́стили (feminine past plural)
почи́стило (neuter past singular)
почи́стили (neuter past plural)

Uk-почистити.ogg


пробачати

пробача́ти • (probačáty) impf (perfective проба́чити)

пробача́ти (canonical)
probačáty (romanization)
проба́чити (perfective)
пробача́ти (imperfective infinitive)
пробача́ть (imperfective infinitive)
пробача́ючи (adverbial imperfective present)
пробача́вши (adverbial imperfective past)
пробача́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду пробача́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду пробача́ть (first-person future imperfective singular)
пробача́тиму (first-person future imperfective singular)
пробача́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пробача́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш пробача́ть (future imperfective second-person singular)
пробача́тимеш (future imperfective second-person singular)
пробача́є (imperfective present singular third-person)
бу́де пробача́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де пробача́ть (future imperfective singular third-person)
пробача́тиме (future imperfective singular third-person)
пробача́єм (first-person imperfective plural present)
пробача́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пробача́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо пробача́ть (first-person future imperfective plural)
пробача́тимемо (first-person future imperfective plural)
пробача́тимем (first-person future imperfective plural)
пробача́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пробача́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете пробача́ть (future imperfective plural second-person)
пробача́тимете (future imperfective plural second-person)
пробача́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пробача́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пробача́ть (future imperfective plural third-person)
пробача́тимуть (future imperfective plural third-person)
пробача́ймо (first-person imperative plural)
пробача́й (imperative second-person singular)
пробача́йте (imperative plural second-person)
пробача́в (masculine past singular)
пробача́ли (masculine past plural)
пробача́ла (feminine past singular)
пробача́ли (feminine past plural)
пробача́ло (neuter past singular)
пробача́ли (neuter past plural)

Uk-пробачати.ogg

кому́сь комусь#English

щось щось#English

(transitive) to forgive (somebody something: кому́сь (dative) щось (accusative))


цікавити

ціка́вити (canonical)
cikávyty (romanization)
ціка́вити (imperfective infinitive)
ціка́вить (imperfective infinitive)
ціка́влячи (adverbial imperfective present)
ціка́вивши (adverbial imperfective past)
ціка́влю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ціка́вити (first-person future imperfective singular)
бу́ду ціка́вить (first-person future imperfective singular)
ціка́витиму (first-person future imperfective singular)
ціка́виш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ціка́вити (future imperfective second-person singular)
бу́деш ціка́вить (future imperfective second-person singular)
ціка́витимеш (future imperfective second-person singular)
ціка́вить (imperfective present singular third-person)
бу́де ціка́вити (future imperfective singular third-person)
бу́де ціка́вить (future imperfective singular third-person)
ціка́витиме (future imperfective singular third-person)
ціка́вим (first-person imperfective plural present)
ціка́вимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ціка́вити (first-person future imperfective plural)
бу́демо ціка́вить (first-person future imperfective plural)
ціка́витимемо (first-person future imperfective plural)
ціка́витимем (first-person future imperfective plural)
ціка́вите (imperfective plural present second-person)
бу́дете ціка́вити (future imperfective plural second-person)
бу́дете ціка́вить (future imperfective plural second-person)
ціка́витимете (future imperfective plural second-person)
ціка́влять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ціка́вити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ціка́вить (future imperfective plural third-person)
ціка́витимуть (future imperfective plural third-person)
ціка́вмо (first-person imperative plural)
ціка́в (imperative second-person singular)
ціка́вте (imperative plural second-person)
ціка́вив (masculine past singular)
ціка́вили (masculine past plural)
ціка́вила (feminine past singular)
ціка́вили (feminine past plural)
ціка́вило (neuter past singular)
ціка́вили (neuter past plural)

Uk-цікавити.ogg

From ціка́вий (cikávyj) + -ити (-yty). Compare Polish ciekawić.


інтересувати

інтересува́ти

інтересува́ти (canonical)
interesuváty (romanization)
інтересува́ти (imperfective infinitive)
інтересува́ть (imperfective infinitive)
інтересу́ючи (adverbial imperfective present)
інтересува́вши (adverbial imperfective past)
інтересу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду йнтересува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду йнтересува́ть (first-person future imperfective singular)
інтересува́тиму (first-person future imperfective singular)
інтересу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш інтересува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш інтересува́ть (future imperfective second-person singular)
інтересува́тимеш (future imperfective second-person singular)
інтересу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де йнтересува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де йнтересува́ть (future imperfective singular third-person)
інтересува́тиме (future imperfective singular third-person)
інтересу́єм (first-person imperfective plural present)
інтересу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо йнтересува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо йнтересува́ть (first-person future imperfective plural)
інтересува́тимемо (first-person future imperfective plural)
інтересува́тимем (first-person future imperfective plural)
інтересу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете йнтересува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете йнтересува́ть (future imperfective plural second-person)
інтересува́тимете (future imperfective plural second-person)
інтересу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть інтересува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть інтересува́ть (future imperfective plural third-person)
інтересува́тимуть (future imperfective plural third-person)
інтересу́ймо (first-person imperative plural)
інтересу́й (imperative second-person singular)
інтересу́йте (imperative plural second-person)
інтересува́в (masculine past singular)
інтересува́ли (masculine past plural)
інтересува́ла (feminine past singular)
інтересува́ли (feminine past plural)
інтересува́ло (neuter past singular)
інтересува́ли (neuter past plural)

інтере́с (interés) + -ува́ти (-uváty). Russian интересова́ть (interesovátʹ), Polish interesować.

cog

интересова́ть


демонструвати

uk-verb

демонструва́ти

продемонструва́ти

демонструва́ти • (demonstruváty) impf or pf (perfective продемонструва́ти)

демонструва́ти (canonical)
demonstruváty (romanization)
продемонструва́ти (perfective)
демонструва́ти (infinitive)
демонструва́ть (infinitive)
демонстро́ваний (passive past)
impersonal: демонстро́вано (passive past)
демонстру́ючи (adverbial present)
демонструва́вши (adverbial past)
демонстру́ю (first-person future singular)
бу́ду демонструва́ти (first-person singular)
бу́ду демонструва́ть (first-person singular)
демонструва́тиму (first-person singular)
демонстру́єш (future second-person singular)
бу́деш демонструва́ти (second-person singular)
бу́деш демонструва́ть (second-person singular)
демонструва́тимеш (second-person singular)
демонстру́є (future singular third-person)
бу́де демонструва́ти (singular third-person)
бу́де демонструва́ть (singular third-person)
демонструва́тиме (singular third-person)
демонстру́єм (first-person future plural)
демонстру́ємо (first-person future plural)
бу́демо демонструва́ти (first-person plural)
бу́демо демонструва́ть (first-person plural)
демонструва́тимемо (first-person plural)
демонструва́тимем (first-person plural)
демонстру́єте (future plural second-person)
бу́дете демонструва́ти (plural second-person)
бу́дете демонструва́ть (plural second-person)
демонструва́тимете (plural second-person)
демонстру́ють (future plural third-person)
бу́дуть демонструва́ти (plural third-person)
бу́дуть демонструва́ть (plural third-person)
демонструва́тимуть (plural third-person)
демонстру́ймо (first-person imperative plural)
демонстру́й (imperative second-person singular)
демонстру́йте (imperative plural second-person)
демонструва́в (masculine past singular)
демонструва́ли (masculine past plural)
демонструва́ла (feminine past singular)
демонструва́ли (feminine past plural)
демонструва́ло (neuter past singular)
демонструва́ли (neuter past plural)

Uk-демонструвати.ogg

Cognate with Russian демонстри́ровать (demonstrírovatʹ), Belarusian дэманстрава́ць (demanstravácʹ), Polish demonstrować.

cog

демонстри́ровать

дэманстрава́ць


удосконалити

uk-verb

удоскона́лити

удоскона́лювати

удоскона́лити • (udoskonályty) pf (imperfective удоскона́лювати)

удоскона́лити (canonical)
udoskonályty (romanization)
удоскона́лювати (imperfective)
удоскона́лити (infinitive perfective)
удоскона́лить (infinitive perfective)
удоскона́лений (passive past perfective)
impersonal: удоскона́лено (passive past perfective)
удоскона́ливши (adverbial past perfective)
удоскона́лю (first-person future perfective singular)
удоскона́лиш (future perfective second-person singular)
удоскона́лить (future perfective singular third-person)
удоскона́лим (first-person future perfective plural)
удоскона́лимо (first-person future perfective plural)
удоскона́лите (future perfective plural second-person)
удоскона́лять (future perfective plural third-person)
удоскона́льмо (first-person imperative plural)
удоскона́ль (imperative second-person singular)
удоскона́льте (imperative plural second-person)
удоскона́лив (masculine past singular)
удоскона́лили (masculine past plural)
удоскона́лила (feminine past singular)
удоскона́лили (feminine past plural)
удоскона́лило (neuter past singular)
удоскона́лили (neuter past plural)

From у- (u-) + доскона́лий (doskonályj, “perfect”) + -ити (-yty). Compare Belarusian удаскана́ліць (udaskanálicʹ), Polish udoskonalić.

af

доскона́лий<t:perfect>

cog

удаскана́ліць


підтвердити

uk-verb

підтве́рдити

підтве́рджувати

підтве́рдити • (pidtvérdyty) pf (imperfective підтве́рджувати)

підтве́рдити (canonical)
pidtvérdyty (romanization)
підтве́рджувати (imperfective)
підтве́рдити (infinitive perfective)
підтве́рдить (infinitive perfective)
підтве́рджений (passive past perfective)
impersonal: підтве́рджено (passive past perfective)
підтве́рдивши (adverbial past perfective)
підтве́рджу (first-person future perfective singular)
підтве́рдиш (future perfective second-person singular)
підтве́рдить (future perfective singular third-person)
підтве́рдим (first-person future perfective plural)
підтве́рдимо (first-person future perfective plural)
підтве́рдите (future perfective plural second-person)
підтве́рдять (future perfective plural third-person)
підтве́рдьмо (first-person imperative plural)
підтве́рдь (imperative second-person singular)
підтве́рдьте (imperative plural second-person)
підтве́рдив (masculine past singular)
підтве́рдили (masculine past plural)
підтве́рдила (feminine past singular)
підтве́рдили (feminine past plural)
підтве́рдило (neuter past singular)
підтве́рдили (neuter past plural)

Uk-підтвердити.ogg

From під- (pid-) + тве́рдити (tvérdyty). Compare Russian подтверди́ть (podtverdítʹ), Polish potwierdzić.

cog

подтверди́ть

(transitive) to confirm, to corroborate, to bear out


удосконалювати

uk-verb

удоскона́лювати

удоскона́лити

удоскона́лювати • (udoskonáljuvaty) impf (perfective удоскона́лити)

удоскона́лювати (canonical)
udoskonáljuvaty (romanization)
удоскона́лити (perfective)
удоскона́лювати (imperfective infinitive)
удоскона́лювать (imperfective infinitive)
удоскона́люваний (imperfective passive past)
impersonal: удоскона́лювано (imperfective passive past)
удоскона́люючи (adverbial imperfective present)
удоскона́лювавши (adverbial imperfective past)
удоскона́люю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вдоскона́лювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вдоскона́лювать (first-person future imperfective singular)
удоскона́люватиму (first-person future imperfective singular)
удоскона́люєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш удоскона́лювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш удоскона́лювать (future imperfective second-person singular)
удоскона́люватимеш (future imperfective second-person singular)
удоскона́лює (imperfective present singular third-person)
бу́де вдоскона́лювати (future imperfective singular third-person)
бу́де вдоскона́лювать (future imperfective singular third-person)
удоскона́люватиме (future imperfective singular third-person)
удоскона́люєм (first-person imperfective plural present)
удоскона́люємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вдоскона́лювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вдоскона́лювать (first-person future imperfective plural)
удоскона́люватимемо (first-person future imperfective plural)
удоскона́люватимем (first-person future imperfective plural)
удоскона́люєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вдоскона́лювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вдоскона́лювать (future imperfective plural second-person)
удоскона́люватимете (future imperfective plural second-person)
удоскона́люють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть удоскона́лювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть удоскона́лювать (future imperfective plural third-person)
удоскона́люватимуть (future imperfective plural third-person)
удоскона́люймо (first-person imperative plural)
удоскона́люй (imperative second-person singular)
удоскона́люйте (imperative plural second-person)
удоскона́лював (masculine past singular)
удоскона́лювали (masculine past plural)
удоскона́лювала (feminine past singular)
удоскона́лювали (feminine past plural)
удоскона́лювало (neuter past singular)
удоскона́лювали (neuter past plural)

Uk-удосконалювати.ogg

From удоскона́лити (udoskonályty) + -ювати (-juvaty). Compare Belarusian удаскана́льваць (udaskanálʹvacʹ), Polish udoskonalać.

af

удоскона́лити

cog

удаскана́льваць


підтверджувати

uk-verb

підтве́рджувати

підтве́рдити

підтве́рджувати • (pidtvérdžuvaty) impf (perfective підтве́рдити)

підтве́рджувати (canonical)
pidtvérdžuvaty (romanization)
підтве́рдити (perfective)
підтве́рджувати (imperfective infinitive)
підтве́рджувать (imperfective infinitive)
підтве́рджуваний (imperfective passive past)
impersonal: підтве́рджувано (imperfective passive past)
підтве́рджуючи (adverbial imperfective present)
підтве́рджувавши (adverbial imperfective past)
підтве́рджую (first-person imperfective present singular)
бу́ду підтве́рджувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду підтве́рджувать (first-person future imperfective singular)
підтве́рджуватиму (first-person future imperfective singular)
підтве́рджуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш підтве́рджувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш підтве́рджувать (future imperfective second-person singular)
підтве́рджуватимеш (future imperfective second-person singular)
підтве́рджує (imperfective present singular third-person)
бу́де підтве́рджувати (future imperfective singular third-person)
бу́де підтве́рджувать (future imperfective singular third-person)
підтве́рджуватиме (future imperfective singular third-person)
підтве́рджуєм (first-person imperfective plural present)
підтве́рджуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо підтве́рджувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо підтве́рджувать (first-person future imperfective plural)
підтве́рджуватимемо (first-person future imperfective plural)
підтве́рджуватимем (first-person future imperfective plural)
підтве́рджуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете підтве́рджувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете підтве́рджувать (future imperfective plural second-person)
підтве́рджуватимете (future imperfective plural second-person)
підтве́рджують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підтве́рджувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підтве́рджувать (future imperfective plural third-person)
підтве́рджуватимуть (future imperfective plural third-person)
підтве́рджуймо (first-person imperative plural)
підтве́рджуй (imperative second-person singular)
підтве́рджуйте (imperative plural second-person)
підтве́рджував (masculine past singular)
підтве́рджували (masculine past plural)
підтве́рджувала (feminine past singular)
підтве́рджували (feminine past plural)
підтве́рджувало (neuter past singular)
підтве́рджували (neuter past plural)

Uk-підтверджувати.ogg

підтве́рдж- (pidtvérdž-) + -увати (-uvaty). Compare Russian подтвержда́ть (podtverždátʹ), Polish potwierdzać.

af

підтве́рдити

cog

подтвержда́ть


централізувати

uk-verb

централізува́ти

централізува́ти • (centralizuváty) impf or pf

централізува́ти (canonical)
centralizuváty (romanization)
централізува́ти (infinitive)
централізува́ть (infinitive)
централізо́ваний (passive past)
impersonal: централізо́вано (passive past)
централізу́ючи (adverbial present)
централізува́вши (adverbial past)
централізу́ю (first-person future singular)
бу́ду централізува́ти (first-person singular)
бу́ду централізува́ть (first-person singular)
централізува́тиму (first-person singular)
централізу́єш (future second-person singular)
бу́деш централізува́ти (second-person singular)
бу́деш централізува́ть (second-person singular)
централізува́тимеш (second-person singular)
централізу́є (future singular third-person)
бу́де централізува́ти (singular third-person)
бу́де централізува́ть (singular third-person)
централізува́тиме (singular third-person)
централізу́єм (first-person future plural)
централізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо централізува́ти (first-person plural)
бу́демо централізува́ть (first-person plural)
централізува́тимемо (first-person plural)
централізува́тимем (first-person plural)
централізу́єте (future plural second-person)
бу́дете централізува́ти (plural second-person)
бу́дете централізува́ть (plural second-person)
централізува́тимете (plural second-person)
централізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть централізува́ти (plural third-person)
бу́дуть централізува́ть (plural third-person)
централізува́тимуть (plural third-person)
централізу́ймо (first-person imperative plural)
централізу́й (imperative second-person singular)
централізу́йте (imperative plural second-person)
централізува́в (masculine past singular)
централізува́ли (masculine past plural)
централізува́ла (feminine past singular)
централізува́ли (feminine past plural)
централізува́ло (neuter past singular)
централізува́ли (neuter past plural)

Perhaps from German zentralisieren or French centraliser, with -ува́ти (-uváty) ending. Compare Russian централизова́ть (centralizovátʹ), Polish centralizować.

cog

централизова́ть


витати

вита́ти (canonical)
vytáty (romanization)
вита́ти (imperfective infinitive)
вита́ть (imperfective infinitive)
вита́ючи (adverbial imperfective present)
вита́вши (adverbial imperfective past)
вита́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вита́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вита́ть (first-person future imperfective singular)
вита́тиму (first-person future imperfective singular)
вита́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вита́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вита́ть (future imperfective second-person singular)
вита́тимеш (future imperfective second-person singular)
вита́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вита́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вита́ть (future imperfective singular third-person)
вита́тиме (future imperfective singular third-person)
вита́єм (first-person imperfective plural present)
вита́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вита́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вита́ть (first-person future imperfective plural)
вита́тимемо (first-person future imperfective plural)
вита́тимем (first-person future imperfective plural)
вита́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вита́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вита́ть (future imperfective plural second-person)
вита́тимете (future imperfective plural second-person)
вита́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вита́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вита́ть (future imperfective plural third-person)
вита́тимуть (future imperfective plural third-person)
вита́ймо (first-person imperative plural)
вита́й (imperative second-person singular)
вита́йте (imperative plural second-person)
вита́в (masculine past singular)
вита́ли (masculine past plural)
вита́ла (feminine past singular)
вита́ли (feminine past plural)
вита́ло (neuter past singular)
вита́ли (neuter past plural)

From Proto-Slavic *vitati, from Proto-Indo-European *weyh₁- (“to chase, pursue”).


поінформувати

uk-verb

поінформува́ти

інформува́ти

поінформува́ти • (poinformuváty) pf (imperfective інформува́ти)

поінформува́ти (canonical)
poinformuváty (romanization)
інформува́ти (imperfective)
поінформува́ти (infinitive perfective)
поінформува́ть (infinitive perfective)
поінформо́ваний (passive past perfective)
impersonal: поінформо́вано (passive past perfective)
поінформува́вши (adverbial past perfective)
поінформу́ю (first-person future perfective singular)
поінформу́єш (future perfective second-person singular)
поінформу́є (future perfective singular third-person)
поінформу́єм (first-person future perfective plural)
поінформу́ємо (first-person future perfective plural)
поінформу́єте (future perfective plural second-person)
поінформу́ють (future perfective plural third-person)
поінформу́ймо (first-person imperative plural)
поінформу́й (imperative second-person singular)
поінформу́йте (imperative plural second-person)
поінформува́в (masculine past singular)
поінформува́ли (masculine past plural)
поінформува́ла (feminine past singular)
поінформува́ли (feminine past plural)
поінформува́ло (neuter past singular)
поінформува́ли (neuter past plural)

uk-conj

поінформува́ти<2a.pf.tr.ppp>

Uk-поінформувати.ogg

по- (po-) + інформува́ти (informuváty). Compare Belarusian паінфармава́ць (painfarmavácʹ), Polish poinformować.

af

інформува́ти

cog

паінфармава́ць


повідомити

uk-verb

повідомля́ти

повідо́мити • (povidómyty) pf (imperfective повідомля́ти)

повідо́мити (canonical)
povidómyty (romanization)
повідомля́ти (imperfective)
повідо́мити (infinitive perfective)
повідо́мить (infinitive perfective)
повідо́млений (passive past perfective)
impersonal: повідо́млено (passive past perfective)
повідо́мивши (adverbial past perfective)
повідо́млю (first-person future perfective singular)
повідо́миш (future perfective second-person singular)
повідо́мить (future perfective singular third-person)
повідо́мим (first-person future perfective plural)
повідо́мимо (first-person future perfective plural)
повідо́мите (future perfective plural second-person)
повідо́млять (future perfective plural third-person)
повідо́ммо (first-person imperative plural)
повідо́м (imperative second-person singular)
повідо́мте (imperative plural second-person)
повідо́мив (masculine past singular)
повідо́мили (masculine past plural)
повідо́мила (feminine past singular)
повідо́мили (feminine past plural)
повідо́мило (neuter past singular)
повідо́мили (neuter past plural)

Uk-повідомити.ogg

по- (po-) + відо́мий (vidómyj) + -ити (-yty). Compare Polish powiadomić.

af

кого́сь когось

(transitive) to inform, to notify, to advise, to apprise (somebody of something / that: кого́сь (accusative) про щось (accusative) / що)