тріпати

uk-verb

тріпа́ти • (tripáty) impf (perfective тріпну́ти)

тріпа́ти (canonical)
tripáty (romanization)
тріпну́ти (perfective)
тріпа́ти (imperfective infinitive)
тріпа́ть (imperfective infinitive)
трі́паний (imperfective passive past)
impersonal: трі́пано (imperfective passive past)
тріпа́ючи (adverbial imperfective present)
тріпа́вши (adverbial imperfective past)
тріпа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду тріпа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду тріпа́ть (first-person future imperfective singular)
тріпа́тиму (first-person future imperfective singular)
тріпа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш тріпа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш тріпа́ть (future imperfective second-person singular)
тріпа́тимеш (future imperfective second-person singular)
тріпа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де тріпа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де тріпа́ть (future imperfective singular third-person)
тріпа́тиме (future imperfective singular third-person)
тріпа́єм (first-person imperfective plural present)
тріпа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо тріпа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо тріпа́ть (first-person future imperfective plural)
тріпа́тимемо (first-person future imperfective plural)
тріпа́тимем (first-person future imperfective plural)
тріпа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете тріпа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете тріпа́ть (future imperfective plural second-person)
тріпа́тимете (future imperfective plural second-person)
тріпа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть тріпа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть тріпа́ть (future imperfective plural third-person)
тріпа́тимуть (future imperfective plural third-person)
тріпа́ймо (first-person imperative plural)
тріпа́й (imperative second-person singular)
тріпа́йте (imperative plural second-person)
тріпа́в (masculine past singular)
тріпа́ли (masculine past plural)
тріпа́ла (feminine past singular)
тріпа́ли (feminine past plural)
тріпа́ло (neuter past singular)
тріпа́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian трепати (trepati), from Old East Slavic трепати (trepati), from Proto-Slavic *trepati. The unexpected "і" in the root might come from the iterative forms such as трі́пати (trípaty) (See etymology 2) or -трі́пувати (-trípuvaty), where it is expected. Compare клепа́ти, клі́пати (klepáty, klípaty).

inh+

Тріпа́ти не́рви.

Тріпа́ти і́м'я́.

to meantion someone's name too often (usually in bad light).

Тріпа́ти язико́м. ― Tripáty jazykóm. ― to blab, to blabber, to prattle

(transitive) to ruffle, to tousle, to whiplash, to blow/toss around

(transitive, figuratively) to make shiver (of disease, fever, etc.)

Його́ тріпа́є

(transitive) to rub, to pat (someone's cheek, shoulder), to ruffle (someone's hair)

(transitive) to scutch, to comb, to hackle (flax)

Тріпа́ти за воло́сся.

(transitive, uncommon) to jerk, to yank, to pull

(intransitive, low colloquial, rare) to go

(transitive, low colloquial, rare) to eat up


тріпати

uk-verb

трі́пати • (trípaty) impf (perfective трі́пнути)

трі́пати (canonical)
trípaty (romanization)
трі́пнути (perfective)
трі́пати (imperfective infinitive)
трі́пать (imperfective infinitive)
трі́паний (imperfective passive past)
impersonal: трі́пано (imperfective passive past)
трі́паючи (adverbial imperfective present)
трі́павши (adverbial imperfective past)
трі́паю (first-person imperfective present singular)
бу́ду трі́пати (first-person future imperfective singular)
бу́ду трі́пать (first-person future imperfective singular)
трі́патиму (first-person future imperfective singular)
трі́паєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш трі́пати (future imperfective second-person singular)
бу́деш трі́пать (future imperfective second-person singular)
трі́патимеш (future imperfective second-person singular)
трі́пає (imperfective present singular third-person)
бу́де трі́пати (future imperfective singular third-person)
бу́де трі́пать (future imperfective singular third-person)
трі́патиме (future imperfective singular third-person)
трі́паєм (first-person imperfective plural present)
трі́паємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо трі́пати (first-person future imperfective plural)
бу́демо трі́пать (first-person future imperfective plural)
трі́патимемо (first-person future imperfective plural)
трі́патимем (first-person future imperfective plural)
трі́паєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете трі́пати (future imperfective plural second-person)
бу́дете трі́пать (future imperfective plural second-person)
трі́патимете (future imperfective plural second-person)
трі́пають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть трі́пати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть трі́пать (future imperfective plural third-person)
трі́патимуть (future imperfective plural third-person)
трі́паймо (first-person imperative plural)
трі́пай (imperative second-person singular)
трі́пайте (imperative plural second-person)
трі́пав (masculine past singular)
трі́пали (masculine past plural)
трі́пала (feminine past singular)
трі́пали (feminine past plural)
трі́пало (neuter past singular)
трі́пали (neuter past plural)

Uk-тріпати.ogg

Possibly from Proto-Slavic *trěpati, the iterative form of *trepati (See etymology 1).

(intransitive) to flap, to jerk, to shake

(transitive) to shake out (to agitate a piece of cloth or other flexible material in order to remove dust)


ревуть

head

реву́ть • (revútʹ)

реву́ть (canonical)
revútʹ (romanization)

реві́ти ревіти#Ukrainian

ревти́ ревти#Ukrainian

third-person plural present indicative of реві́ти impf (revíty) and ревти́ impf (revtý)


ревете

ревете́ • (reveté)

ревете́ (canonical)
reveté (romanization)

реві́ти ревіти#Ukrainian

ревти́ ревти#Ukrainian

second-person plural present indicative of реві́ти impf (revíty) and ревти́ impf (revtý)


ревів

реві́в • (revív)

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

реві́ти ревіти#Ukrainian

ревти́ ревти#Ukrainian

masculine singular past indicative of реві́ти impf (revíty) and ревти́ impf (revtý)


ревти

ревти́ (canonical)
revtý (romanization)
ревти́ (imperfective infinitive)
ревучи́ (adverbial imperfective present)
реві́вши (adverbial imperfective past)
реву́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду ревти́ (first-person future imperfective singular)
ревти́му (first-person future imperfective singular)
реве́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ревти́ (future imperfective second-person singular)
ревти́меш (future imperfective second-person singular)
реве́ (imperfective present singular third-person)
бу́де ревти́ (future imperfective singular third-person)
ревти́ме (future imperfective singular third-person)
реве́м (first-person imperfective plural present)
ревемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо ревти́ (first-person future imperfective plural)
ревти́мемо (first-person future imperfective plural)
ревти́мем (first-person future imperfective plural)
ревете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете ревти́ (future imperfective plural second-person)
ревти́мете (future imperfective plural second-person)
реву́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ревти́ (future imperfective plural third-person)
ревти́муть (future imperfective plural third-person)
реві́м (first-person imperative plural)
реві́мо (first-person imperative plural)
реви́ (imperative second-person singular)
реві́ть (imperative plural second-person)
реві́в (masculine past singular)
ревли́ (masculine past plural)
ревла́ (feminine past singular)
ревли́ (feminine past plural)
ревло́ (neuter past singular)
ревли́ (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic рюти (rjuti), from Proto-Slavic *řuti.

inh+

реві́ти ревіти#Ukrainian

(intransitive) Alternative form of реві́ти impf (revíty).


ревіти

реві́ти (canonical)
revíty (romanization)
реві́ти (imperfective infinitive)
реві́ть (imperfective infinitive)
ревучий (active imperfective present)
ревучи́ (adverbial imperfective present)
реві́вши (adverbial imperfective past)
реву́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду реві́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду реві́ть (first-person future imperfective singular)
реві́тиму (first-person future imperfective singular)
реве́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш реві́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш реві́ть (future imperfective second-person singular)
реві́тимеш (future imperfective second-person singular)
реве́ (imperfective present singular third-person)
бу́де реві́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де реві́ть (future imperfective singular third-person)
реві́тиме (future imperfective singular third-person)
реве́м (first-person imperfective plural present)
ревемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо реві́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо реві́ть (first-person future imperfective plural)
реві́тимемо (first-person future imperfective plural)
реві́тимем (first-person future imperfective plural)
ревете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете реві́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете реві́ть (future imperfective plural second-person)
реві́тимете (future imperfective plural second-person)
реву́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть реві́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть реві́ть (future imperfective plural third-person)
реві́тимуть (future imperfective plural third-person)
реві́м (first-person imperative plural)
реві́мо (first-person imperative plural)
реви́ (imperative second-person singular)
реві́ть (imperative plural second-person)
реві́в (masculine past singular)
реві́ли (masculine past plural)
реві́ла (feminine past singular)
реві́ли (feminine past plural)
реві́ло (neuter past singular)
реві́ли (neuter past plural)

(of animals) to roar (to make a loud deep noise)

(of animals) to bellow (to make a loud, deep, hollow noise like the roar of an angry bull)

(of people) to roar (to make a loud, deep cry, especially from pain, anger, or other strong emotion)

(of people) to bellow (to shout in a deep voice)

(of inanimates) to roar (to make a loud resounding noise)

(colloquial) to bawl, to blubber, to howl (to weep loudly; to cry aloud and mournfully)


паяти

пая́ти (canonical)
pajáty (romanization)
пая́ти (imperfective infinitive)
пая́ть (imperfective infinitive)
па́яний (imperfective passive past)
impersonal: па́яно (imperfective passive past)
пая́ючи (adverbial imperfective present)
пая́вши (adverbial imperfective past)
пая́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду пая́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду пая́ть (first-person future imperfective singular)
пая́тиму (first-person future imperfective singular)
пая́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пая́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш пая́ть (future imperfective second-person singular)
пая́тимеш (future imperfective second-person singular)
пая́є (imperfective present singular third-person)
бу́де пая́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де пая́ть (future imperfective singular third-person)
пая́тиме (future imperfective singular third-person)
пая́єм (first-person imperfective plural present)
пая́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пая́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо пая́ть (first-person future imperfective plural)
пая́тимемо (first-person future imperfective plural)
пая́тимем (first-person future imperfective plural)
пая́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пая́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете пая́ть (future imperfective plural second-person)
пая́тимете (future imperfective plural second-person)
пая́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пая́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пая́ть (future imperfective plural third-person)
пая́тимуть (future imperfective plural third-person)
пая́ймо (first-person imperative plural)
пая́й (imperative second-person singular)
пая́йте (imperative plural second-person)
пая́в (masculine past singular)
пая́ли (masculine past plural)
пая́ла (feminine past singular)
пая́ли (feminine past plural)
пая́ло (neuter past singular)
пая́ли (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic паꙗти (pajati, “to forge”). Cognate with Russian пая́ть (pajátʹ), Belarusian пая́ць (pajácʹ), Czech pájet. Probably related to пої́ти (pojíty) (from Proto-Slavic *pojiti) and thereby to Old Church Slavonic съпоити (sŭpoiti), Serbo-Croatian спо̀јити/spòjiti, Slovene spojíti, Polish spoić.

inh+

uk:Мельничук Олександр Савич


задушити

uk-verb

задуши́ти • (zadušýty) pf (imperfective заду́шувати)

задуши́ти (canonical)
zadušýty (romanization)
заду́шувати (imperfective)
задуши́ти (infinitive perfective)
задуши́ть (infinitive perfective)
заду́шений (passive past perfective)
impersonal: заду́шено (passive past perfective)
задуши́вши (adverbial past perfective)
задушу́ (first-person future perfective singular)
задуши́ш (future perfective second-person singular)
задуши́ть (future perfective singular third-person)
задуши́м (first-person future perfective plural)
задушимо́ (first-person future perfective plural)
задушите́ (future perfective plural second-person)
задуша́ть (future perfective plural third-person)
задуші́м (first-person imperative plural)
задуші́мо (first-person imperative plural)
задуши́ (imperative second-person singular)
задуші́ть (imperative plural second-person)
задуши́в (masculine past singular)
задуши́ли (masculine past plural)
задуши́ла (feminine past singular)
задуши́ли (feminine past plural)
задуши́ло (neuter past singular)
задуши́ли (neuter past plural)

Uk-задушити.ogg

From за- (za-) + души́ти (dušýty). Compare Russian задуши́ть (zadušítʹ), Belarusian задушы́ць (zadušýcʹ), Polish zadusić.

to strangle, to throttle (to kill by squeezing the throat so as to cut off the oxygen supply)

to suffocate, to asphyxiate, to choke, to smother, to stifle (to cause to suffer severely reduced oxygen supply; to obstruct the respiration of)

(figuratively) to suffocate (to overwhelm)

(figuratively) to smother, to stifle (to reduce to a low degree of vigour or activity; to hold back, or repress)


гайте

head

га́йте • (hájte)

га́яти гаяти#Ukrainian

second-person plural imperative of га́яти impf (hájaty)


гають

га́ють • (hájutʹ)

га́ють (canonical)
hájutʹ (romanization)

га́яти гаяти#Ukrainian

third-person plural present indicative of га́яти impf (hájaty)


гає

га́є • (háje)

га́яти гаяти#Ukrainian

third-person singular present indicative of га́яти impf (hájaty)


гаєш

га́єш • (háješ)

га́яти гаяти#Ukrainian

second-person singular present indicative of га́яти impf (hájaty)


гаєте

га́єте • (hájete)

га́єте (canonical)
hájete (romanization)

га́яти гаяти#Ukrainian

second-person plural present indicative of га́яти impf (hájaty)


гаємо

га́ємо • (hájemo)

га́ємо (canonical)
hájemo (romanization)

Alternative form: га́єм (hájem)

га́яти гаяти#Ukrainian

first-person plural present indicative of га́яти impf (hájaty)


гаєм

га́єм • (hájem)

Alternative form: га́ємо (hájemo)

га́яти гаяти#Ukrainian


стрягнути

uk-verb

застря́гнути

стря́гнути • (strjáhnuty) impf (perfective застря́ти or застря́нути or застря́гти or застря́гнути)

стря́гнути (canonical)
strjáhnuty (romanization)
застря́ти (perfective)
застря́нути (perfective)
застря́гти (perfective)
застря́гнути (perfective)
стря́гнути (imperfective infinitive)
стря́гнуть (imperfective infinitive)
стря́гнучи (adverbial imperfective present)
стря́гнувши (adverbial imperfective past)
стря́гши (adverbial imperfective past)
стря́гну (first-person imperfective present singular)
бу́ду стря́гнути (first-person future imperfective singular)
бу́ду стря́гнуть (first-person future imperfective singular)
стря́гнутиму (first-person future imperfective singular)
стря́гнеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш стря́гнути (future imperfective second-person singular)
бу́деш стря́гнуть (future imperfective second-person singular)
стря́гнутимеш (future imperfective second-person singular)
стря́гне (imperfective present singular third-person)
бу́де стря́гнути (future imperfective singular third-person)
бу́де стря́гнуть (future imperfective singular third-person)
стря́гнутиме (future imperfective singular third-person)
стря́гнем (first-person imperfective plural present)
стря́гнемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо стря́гнути (first-person future imperfective plural)
бу́демо стря́гнуть (first-person future imperfective plural)
стря́гнутимемо (first-person future imperfective plural)
стря́гнутимем (first-person future imperfective plural)
стря́гнете (imperfective plural present second-person)
бу́дете стря́гнути (future imperfective plural second-person)
бу́дете стря́гнуть (future imperfective plural second-person)
стря́гнутимете (future imperfective plural second-person)
стря́гнуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть стря́гнути (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стря́гнуть (future imperfective plural third-person)
стря́гнутимуть (future imperfective plural third-person)
стря́гнім (first-person imperative plural)
стря́гнімо (first-person imperative plural)
стря́гни (imperative second-person singular)
стря́гніть (imperative plural second-person)
стря́гнув (masculine past singular)
стряг (masculine past singular)
стря́гли (masculine past plural)
стря́гнули (masculine past plural)
стря́гла (feminine past singular)
стря́гнула (feminine past singular)
стря́гли (feminine past plural)
стря́гнули (feminine past plural)
стря́гло (neuter past singular)
стря́гнуло (neuter past singular)
стря́гли (neuter past plural)
стря́гнули (neuter past plural)

(intransitive, uncommon) to get stuck, to stick, to get bogged down (in)


бракувати

бракува́ти (canonical)
brakuváty (romanization)
бракува́ти (imperfective infinitive)
бракува́ть (imperfective infinitive)
браку́є (imperfective present singular third-person)
бу́де бракува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де бракува́ть (future imperfective singular third-person)
бракува́тиме (future imperfective singular third-person)
бракува́ло (neuter past singular)

Uk-бракувати.ogg

be:Віктар Уладзіміравіч Мартынаў

Borrowed from Polish brakować (“to lack, to be lacking”). By surface analysis, брак (brak) + -ува́ти (-uváty). The sense "to consider defective" may be a semantic loan from Russian бракова́ть (brakovátʹ), a cognate. Compare also Belarusian бракава́ць (brakavácʹ).

semantic loan

Їм нічо́го не бракува́ло.

They lacked nothing. They wanted for nothing.

Нам браку́є електроене́ргії.

Тут браку́є компете́нтних люде́й.

There is a lack of competent people here.

У цій кни́зі браку́є де́кількох сторіно́к.

Several pages are missing from this book. This book is lacking/missing several pages.

Говорить до Нього юнак: „Це я виконав все. Чого ще бракує мені?"

1962, Ivan Ivanovitch Ohienko, Біблія або книги Святого Письма Старого і Нового Заповіту [Bible or books of Holy Scripture of the Old and New Testaments], Matthew 19:20, page 1213:

“All these I have kept,” the young man said. “What do I still lack?”

Hovorytʹ do Nʹoho junak: „Ce ja vykonav vse. Čoho šče brakuje meni?"

(impersonal) to lack, to be lacking, to be without, to be missing [with dative ‘to whom’], [with genitive ‘what’]


бракувати

бракува́ти (canonical)
brakuváty (romanization)
бракува́ти (imperfective infinitive)
бракува́ть (imperfective infinitive)
брако́ваний (imperfective passive past)
impersonal: брако́вано (imperfective passive past)
браку́ючи (adverbial imperfective present)
бракува́вши (adverbial imperfective past)
браку́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду бракува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду бракува́ть (first-person future imperfective singular)
бракува́тиму (first-person future imperfective singular)
браку́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш бракува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш бракува́ть (future imperfective second-person singular)
бракува́тимеш (future imperfective second-person singular)
браку́є (imperfective present singular third-person)
бу́де бракува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де бракува́ть (future imperfective singular third-person)
бракува́тиме (future imperfective singular third-person)
браку́єм (first-person imperfective plural present)
браку́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо бракува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо бракува́ть (first-person future imperfective plural)
бракува́тимемо (first-person future imperfective plural)
бракува́тимем (first-person future imperfective plural)
браку́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете бракува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете бракува́ть (future imperfective plural second-person)
бракува́тимете (future imperfective plural second-person)
браку́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бракува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бракува́ть (future imperfective plural third-person)
бракува́тимуть (future imperfective plural third-person)
браку́ймо (first-person imperative plural)
браку́й (imperative second-person singular)
браку́йте (imperative plural second-person)
бракува́в (masculine past singular)
бракува́ли (masculine past plural)
бракува́ла (feminine past singular)
бракува́ли (feminine past plural)
бракува́ло (neuter past singular)
бракува́ли (neuter past plural)

Uk-бракувати.ogg

be:Віктар Уладзіміравіч Мартынаў

(transitive) to consider defective, to reject (as defective)


сіяти

сі́яти (canonical)
síjaty (romanization)
сі́яти (imperfective infinitive)
сі́ять (imperfective infinitive)
сі́яний (imperfective passive past)
impersonal: сі́яно (imperfective passive past)
сі́ючи (adverbial imperfective present)
сі́явши (adverbial imperfective past)
сі́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду сі́яти (first-person future imperfective singular)
бу́ду сі́ять (first-person future imperfective singular)
сі́ятиму (first-person future imperfective singular)
сі́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сі́яти (future imperfective second-person singular)
бу́деш сі́ять (future imperfective second-person singular)
сі́ятимеш (future imperfective second-person singular)
сі́є (imperfective present singular third-person)
бу́де сі́яти (future imperfective singular third-person)
бу́де сі́ять (future imperfective singular third-person)
сі́ятиме (future imperfective singular third-person)
сі́єм (first-person imperfective plural present)
сі́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо сі́яти (first-person future imperfective plural)
бу́демо сі́ять (first-person future imperfective plural)
сі́ятимемо (first-person future imperfective plural)
сі́ятимем (first-person future imperfective plural)
сі́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете сі́яти (future imperfective plural second-person)
бу́дете сі́ять (future imperfective plural second-person)
сі́ятимете (future imperfective plural second-person)
сі́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сі́яти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сі́ять (future imperfective plural third-person)
сі́ятимуть (future imperfective plural third-person)
сі́ймо (first-person imperative plural)
сій (imperative second-person singular)
сі́йте (imperative plural second-person)
сі́яв (masculine past singular)
сі́яли (masculine past plural)
сі́яла (feminine past singular)
сі́яли (feminine past plural)
сі́яло (neuter past singular)
сі́яли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian сѣꙗти (sějati, “to sow”), from Old East Slavic сѣꙗти (sějati, “to sow”), from Proto-Slavic *sějati (“to sow”).

inh

(figuratively) to sow, to spread, to propagate

(transitive, figuratively) to drizzle (of clouds)

(intransitive, figuratively) to drizzle, to fall (of precipitation)

(transitive, figuratively) to shed (light)


сіяти

Inherited from Old Ruthenian *сѣꙗти (*sějati, “to sift, to sieve”) (attested as сеять (sejatʹ) in 1689), from Proto-Slavic *sějati (“to sift, to sieve”).

i

attested as <i class="Cyrs mention" lang="zle-ort">сеять</i> (sejatʹ) in 1689


сіяти

uk-verb

сі́яти • (síjaty) impf (perfective засія́ти)

сі́яти (canonical)
síjaty (romanization)
засія́ти (perfective)
сія́ти (imperfective infinitive)
сія́ть (imperfective infinitive)
сія́ючи (adverbial imperfective present)
сія́вши (adverbial imperfective past)
сія́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду сія́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду сія́ть (first-person future imperfective singular)
сія́тиму (first-person future imperfective singular)
сія́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сія́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш сія́ть (future imperfective second-person singular)
сія́тимеш (future imperfective second-person singular)
сія́є (imperfective present singular third-person)
бу́де сія́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де сія́ть (future imperfective singular third-person)
сія́тиме (future imperfective singular third-person)
сія́єм (first-person imperfective plural present)
сія́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо сія́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо сія́ть (first-person future imperfective plural)
сія́тимемо (first-person future imperfective plural)
сія́тимем (first-person future imperfective plural)
сія́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете сія́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете сія́ть (future imperfective plural second-person)
сія́тимете (future imperfective plural second-person)
сія́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сія́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сія́ть (future imperfective plural third-person)
сія́тимуть (future imperfective plural third-person)
сія́ймо (first-person imperative plural)
сія́й (imperative second-person singular)
сія́йте (imperative plural second-person)
сія́в (masculine past singular)
сія́ли (masculine past plural)
сія́ла (feminine past singular)
сія́ли (feminine past plural)
сія́ло (neuter past singular)
сія́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian сиꙗти (sijati, “to shine”), from Old East Slavic сиꙗти (sijati, “to shine”), from Proto-Slavic *sijati (“to shine”).

inh

ся́яти сяяти#Ukrainian

(intransitive) Alternative form of ся́яти (sjájaty)


посилює

head

поси́лює • (posýljuje)

поси́лює (canonical)
posýljuje (romanization)

поси́лювати посилювати#Ukrainian

third-person singular present indicative of поси́лювати impf (posýljuvaty)


посилюєш

поси́люєш • (posýljuješ)

поси́люєш (canonical)
posýljuješ (romanization)

поси́лювати посилювати#Ukrainian

second-person singular present indicative of поси́лювати impf (posýljuvaty)


посилював

поси́лював • (posýljuvav)

поси́лював (canonical)
posýljuvav (romanization)

[pɔˈsɪlʲʊʋɐu̯]

поси́лювати посилювати#Ukrainian

masculine singular past indicative of поси́лювати impf (posýljuvaty)


посилювали

поси́лювали • (posýljuvaly)

поси́лювали (canonical)
posýljuvaly (romanization)

[pɔˈsɪlʲʊʋɐɫe]

поси́лювати посилювати#Ukrainian

plural past indicative of поси́лювати impf (posýljuvaty)


посилювало

поси́лювало • (posýljuvalo)

поси́лювало (canonical)
posýljuvalo (romanization)

[pɔˈsɪlʲʊʋɐɫɔ]

поси́лювати посилювати#Ukrainian

neuter singular past indicative of поси́лювати impf (posýljuvaty)


посилюй

поси́люй • (posýljuj)

поси́люй (canonical)
posýljuj (romanization)

[pɔˈsɪlʲʊi̯]

поси́лювати посилювати#Ukrainian

second-person singular imperative of поси́лювати impf (posýljuvaty)


посилювала

поси́лювала • (posýljuvala)

поси́лювала (canonical)
posýljuvala (romanization)

[pɔˈsɪlʲʊʋɐɫɐ]

поси́лювати посилювати#Ukrainian

feminine singular past indicative of поси́лювати impf (posýljuvaty)


посилюємо

поси́люємо • (posýljujemo)

поси́люємо (canonical)
posýljujemo (romanization)

Alternative form: поси́люєм (posýljujem)

поси́лювати посилювати#Ukrainian

first-person plural present indicative of поси́лювати impf (posýljuvaty)


посилюватиме

поси́люватиме

поси́люватиме • (posýljuvatyme)

поси́люватиме (canonical)
posýljuvatyme (romanization)

поси́лювати посилювати#Ukrainian

third-person singular synthetic future indicative of поси́лювати impf (posýljuvaty)


посилюєте

поси́люєте • (posýljujete)

поси́люєте (canonical)
posýljujete (romanization)

поси́лювати посилювати#Ukrainian

second-person plural present indicative of поси́лювати impf (posýljuvaty)


посилюю

поси́люю • (posýljuju)

поси́люю (canonical)
posýljuju (romanization)

[pɔˈsɪlʲʊjʊ]

поси́лювати посилювати#Ukrainian

first-person singular present indicative of поси́лювати impf (posýljuvaty)


посилюйте

поси́люйте • (posýljujte)

поси́люйте (canonical)
posýljujte (romanization)

поси́лювати посилювати#Ukrainian

second-person plural imperative of поси́лювати impf (posýljuvaty)


посилюватимуть

поси́люватимуть

поси́люватимуть • (posýljuvatymutʹ)

поси́люватимуть (canonical)
posýljuvatymutʹ (romanization)

[pɔˈsɪlʲʊʋɐtemʊtʲ]

поси́лювати посилювати#Ukrainian

third-person plural synthetic future indicative of поси́лювати impf (posýljuvaty)


брешеш

бре́шеш • (bréšeš)

бре́шеш (canonical)
bréšeš (romanization)

бреха́ти брехати#Ukrainian

second-person singular present indicative imperfective of бреха́ти (brexáty)


бреше

бре́ше • (bréše)

бреха́ти брехати#Ukrainian

third-person singular present indicative imperfective of бреха́ти (brexáty)


посилюють

поси́люють • (posýljujutʹ)

поси́люють (canonical)
posýljujutʹ (romanization)

[pɔˈsɪlʲʊjʊtʲ]

поси́лювати посилювати#Ukrainian

third-person plural present indicative of поси́лювати impf (posýljuvaty)


клацнуть

кла́цнуть • (klácnutʹ)

кла́цнуть (canonical)
klácnutʹ (romanization)

кла́цнути клацнути#Ukrainian

third-person plural future indicative of кла́цнути pf (klácnuty)


базаримо

база́римо • (bazárymo)

база́римо (canonical)
bazárymo (romanization)

база́рити базарити#Ukrainian

first-person plural present indicative imperfective of база́рити (bazáryty)


присвячена

присвя́чена • (prysvjáčena)

присвя́чена (canonical)
prysvjáčena (romanization)

присвя́чений присвячений#Ukrainian

feminine nominative singular of присвя́чений (prysvjáčenyj)


присвяченими

присвя́ченими

присвя́ченими • (prysvjáčenymy)

присвя́ченими (canonical)
prysvjáčenymy (romanization)

присвя́чений присвячений#Ukrainian

instrumental plural of присвя́чений (prysvjáčenyj)


присвяченій

присвя́ченій

присвя́ченій • (prysvjáčenij)

присвя́ченій (canonical)
prysvjáčenij (romanization)

присвя́чений присвячений#Ukrainian

feminine dative/locative singular of присвя́чений (prysvjáčenyj)


присвячену

присвя́чену • (prysvjáčenu)

присвя́чену (canonical)
prysvjáčenu (romanization)

присвя́чений присвячений#Ukrainian

feminine accusative singular of присвя́чений (prysvjáčenyj)


присвячені

присвя́чені • (prysvjáčeni)

присвя́чені (canonical)
prysvjáčeni (romanization)

присвя́чений присвячений#Ukrainian

inflection of присвя́чений (prysvjáčenyj):

присвя́чений присвячений#Ukrainian


присвяченою

присвя́ченою

присвя́ченою • (prysvjáčenoju)

присвя́ченою (canonical)
prysvjáčenoju (romanization)

присвя́чений присвячений#Ukrainian

feminine instrumental singular of присвя́чений (prysvjáčenyj)


присвяченої

присвя́ченої

присвя́ченої • (prysvjáčenoji)

присвя́ченої (canonical)
prysvjáčenoji (romanization)

присвя́чений присвячений#Ukrainian

feminine genitive singular of присвя́чений (prysvjáčenyj)


присвяченого

присвя́ченого

присвя́ченого • (prysvjáčenoho)

присвя́ченого (canonical)
prysvjáčenoho (romanization)

присвя́чений присвячений#Ukrainian

присвя́чений присвячений#Ukrainian


присвяченим

присвя́ченим

присвя́ченим • (prysvjáčenym)

присвя́ченим (canonical)
prysvjáčenym (romanization)

присвя́чений присвячений#Ukrainian

присвя́чений присвячений#Ukrainian


розженуть

розжену́ть • (rozženútʹ)

розжену́ть (canonical)
rozženútʹ (romanization)

розігна́ти розігнати#Ukrainian

third-person plural future indicative of розігна́ти pf (rozihnáty)


розігнала

розігна́ла • (rozihnála)

розігна́ла (canonical)
rozihnála (romanization)

розігна́ти розігнати#Ukrainian

feminine singular past indicative of розігна́ти pf (rozihnáty)


присвячених

присвя́чених

присвя́чених • (prysvjáčenyx)

присвя́чених (canonical)
prysvjáčenyx (romanization)

присвя́чений присвячений#Ukrainian

присвя́чений присвячений#Ukrainian

присвя́чений присвячений#Ukrainian


розжене

розжене́ • (rozžené)

розжене́ (canonical)
rozžené (romanization)

розігна́ти розігнати#Ukrainian

third-person singular future indicative of розігна́ти pf (rozihnáty)


розігнало

розігна́ло • (rozihnálo)

розігна́ло (canonical)
rozihnálo (romanization)

розігна́ти розігнати#Ukrainian

neuter singular past indicative of розігна́ти pf (rozihnáty)


присвяченім

присвя́ченім

присвя́ченім • (prysvjáčenim)

присвя́ченім (canonical)
prysvjáčenim (romanization)

Alternative form: присвя́ченому (prysvjáčenomu)

присвя́чений присвячений#Ukrainian

masculine/neuter locative singular of присвя́чений (prysvjáčenyj)


розігнав

розігна́в • (rozihnáv)

розігна́в (canonical)
rozihnáv (romanization)

розігна́ти розігнати#Ukrainian

masculine singular past indicative of розігна́ти pf (rozihnáty)


розігнали

розігна́ли • (rozihnály)

розігна́ли (canonical)
rozihnály (romanization)

розігна́ти розігнати#Ukrainian

plural past indicative of розігна́ти pf (rozihnáty)


присвячене

присвя́чене • (prysvjáčene)

присвя́чене (canonical)
prysvjáčene (romanization)

присвя́чений присвячений#Ukrainian

neuter nominative/accusative singular of присвя́чений (prysvjáčenyj)


присвяченому

присвя́ченому

присвя́ченому • (prysvjáčenomu)

присвя́ченому (canonical)
prysvjáčenomu (romanization)

присвя́чений присвячений#Ukrainian

присвя́чений присвячений#Ukrainian


присвячений

присвя́чений

присвя́чений • (prysvjáčenyj)

присвя́чений (canonical)
prysvjáčenyj (romanization)
присвя́чений (masculine nominative)
присвя́чене (neuter nominative)
присвя́чена (feminine nominative)
присвя́чені (nominative plural)
присвя́ченого (genitive masculine neuter)
присвя́ченої (feminine genitive)
присвя́чених (genitive plural)
присвя́ченому (dative masculine neuter)
присвя́ченій (dative feminine)
присвя́ченим (dative plural)
присвя́ченого (accusative animate masculine)
присвя́чене (accusative neuter)
присвя́чену (accusative feminine)
присвя́чених (accusative animate plural)
присвя́чений (accusative inanimate masculine)
присвя́чені (accusative inanimate plural)
присвя́ченим (instrumental masculine neuter)
присвя́ченою (feminine instrumental)
присвя́ченими (instrumental plural)
присвя́ченому (locative masculine neuter)
присвя́ченім (locative masculine neuter)
присвя́ченій (feminine locative)
присвя́чених (locative plural)

uk-adecl

присвя́чений

Uk-присвячений.ogg

присвяти́ти присвятити#Ukrainian

adjectival past passive participle of присвяти́ти pf (prysvjatýty)


розігнаний

head

розі́гнаний • (rozíhnanyj)

розі́гнаний (canonical)
rozíhnanyj (romanization)
розі́гнаний (masculine nominative)
розі́гнане (neuter nominative)
розі́гнана (feminine nominative)
розі́гнані (nominative plural)
розі́гнаного (genitive masculine neuter)
розі́гнаної (feminine genitive)
розі́гнаних (genitive plural)
розі́гнаному (dative masculine neuter)
розі́гнаній (dative feminine)
розі́гнаним (dative plural)
розі́гнаного (accusative animate masculine)
розі́гнане (accusative neuter)
розі́гнану (accusative feminine)
розі́гнаних (accusative animate plural)
розі́гнаний (accusative inanimate masculine)
розі́гнані (accusative inanimate plural)
розі́гнаним (instrumental masculine neuter)
розі́гнаною (feminine instrumental)
розі́гнаними (instrumental plural)
розі́гнаному (locative masculine neuter)
розі́гнанім (locative masculine neuter)
розі́гнаній (feminine locative)
розі́гнаних (locative plural)

розігна́ти розігнати#Ukrainian

adjectival past passive participle of розігна́ти pf (rozihnáty)


рясніти

рясні́ти (canonical)
rjasníty (romanization)
рясні́ти (imperfective infinitive)
рясні́ть (imperfective infinitive)
рясні́ючи (adverbial imperfective present)
рясні́вши (adverbial imperfective past)
рясні́є (imperfective present singular third-person)
бу́де рясні́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де рясні́ть (future imperfective singular third-person)
рясні́тиме (future imperfective singular third-person)
рясні́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть рясні́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть рясні́ть (future imperfective plural third-person)
рясні́тимуть (future imperfective plural third-person)
рясні́в (masculine past singular)
рясні́ли (masculine past plural)
рясні́ла (feminine past singular)
рясні́ли (feminine past plural)
рясні́ло (neuter past singular)
рясні́ли (neuter past plural)

to abound, to be replete (with: + instrumental case) (to be full; to contain in profusion)

to abound (to be present or available in large numbers or quantities; to be plentiful)


згладити

uk-verb

згла́джувати

згла́дити • (zhládyty) pf (imperfective згла́джувати)

згла́дити (canonical)
zhládyty (romanization)
згла́джувати (imperfective)
згла́дити (infinitive perfective)
згла́дить (infinitive perfective)
згла́джений (passive past perfective)
impersonal: згла́джено (passive past perfective)
згла́дивши (adverbial past perfective)
згла́джу (first-person future perfective singular)
згла́диш (future perfective second-person singular)
згла́дить (future perfective singular third-person)
згла́дим (first-person future perfective plural)
згла́димо (first-person future perfective plural)
згла́дите (future perfective plural second-person)
згла́дять (future perfective plural third-person)
згла́дьмо (first-person imperative plural)
згладь (imperative second-person singular)
згла́дьте (imperative plural second-person)
згла́див (masculine past singular)
згла́дили (masculine past plural)
згла́дила (feminine past singular)
згла́дили (feminine past plural)
згла́дило (neuter past singular)
згла́дили (neuter past plural)

From з- (z-) + гла́дити (hládyty). Compare Russian сгла́дить (sgláditʹ), Belarusian згла́дзіць (zhládzicʹ).

(literally) to smooth, to smooth out, to smooth over (to make smooth or even; to remove roughness or unevenness)

згла́дити го́стрі кути́ (idiomatic)
zhládyty hóstri kutý
to smooth over the rough edges, to smooth over differences
(literally, “to smooth the sharp corners”)

згла́дити зі сві́ту
zhládyty zi svítu
to erase from the world, to wipe out
(literally, “to smooth out from the world”)

(figuratively) to smooth out, to smooth over (:problem, unpleasantness, etc.)


прокричати

прокрича́ти • (prokryčáty) pf

прокрича́ти (canonical)
prokryčáty (romanization)
прокрича́ти (infinitive perfective)
прокрича́ть (infinitive perfective)
прокрича́вши (adverbial past perfective)
прокричу́ (first-person future perfective singular)
прокричи́ш (future perfective second-person singular)
прокричи́ть (future perfective singular third-person)
прокричи́м (first-person future perfective plural)
прокричимо́ (first-person future perfective plural)
прокричите́ (future perfective plural second-person)
прокрича́ть (future perfective plural third-person)
прокричі́м (first-person imperative plural)
прокричі́мо (first-person imperative plural)
прокричи́ (imperative second-person singular)
прокричі́ть (imperative plural second-person)
прокрича́в (masculine past singular)
прокрича́ли (masculine past plural)
прокрича́ла (feminine past singular)
прокрича́ли (feminine past plural)
прокрича́ло (neuter past singular)
прокрича́ли (neuter past plural)

Uk-прокричати.ogg

From про- (pro-) + крича́ти (kryčáty). Compare Russian прокрича́ть (prokričátʹ).

прокрича́ти ву́ха кому́сь про щось (idiomatic)

to give somebody earache about something, to din something into somebody's ears

(figuratively) to trumpet (to proclaim loudly)

to shout, to scream (for a certain time)


виростало

head

вироста́ло • (vyrostálo)

вироста́ло (canonical)
vyrostálo (romanization)

вироста́ти виростати#Ukrainian

neuter singular past indicative of вироста́ти impf (vyrostáty)


виростають

вироста́ють • (vyrostájutʹ)

вироста́ють (canonical)
vyrostájutʹ (romanization)

вироста́ти виростати#Ukrainian

third-person plural present indicative of вироста́ти impf (vyrostáty)


виростаючи

вироста́ючи • (vyrostájučy)

вироста́ючи (canonical)
vyrostájučy (romanization)

вироста́ти виростати#Ukrainian

present adverbial participle of вироста́ти impf (vyrostáty)


виростав

вироста́в • (vyrostáv)

вироста́в (canonical)
vyrostáv (romanization)

вироста́ти виростати#Ukrainian

masculine singular past indicative of вироста́ти impf (vyrostáty)


виростає

вироста́є • (vyrostáje)

вироста́є (canonical)
vyrostáje (romanization)

вироста́ти виростати#Ukrainian

third-person singular present indicative of вироста́ти impf (vyrostáty)


виростали

вироста́ли • (vyrostály)

вироста́ли (canonical)
vyrostály (romanization)

вироста́ти виростати#Ukrainian

plural past indicative of вироста́ти impf (vyrostáty)


виростаю

вироста́ю • (vyrostáju)

вироста́ю (canonical)
vyrostáju (romanization)

вироста́ти виростати#Ukrainian

first-person singular present indicative of вироста́ти impf (vyrostáty)


виростаєте

вироста́єте • (vyrostájete)

вироста́єте (canonical)
vyrostájete (romanization)

вироста́ти виростати#Ukrainian

second-person plural present indicative of вироста́ти impf (vyrostáty)


виростатимуть

вироста́тимуть

вироста́тимуть • (vyrostátymutʹ)

вироста́тимуть (canonical)
vyrostátymutʹ (romanization)

вироста́ти виростати#Ukrainian

third-person plural synthetic future indicative of вироста́ти impf (vyrostáty)


виростаємо

вироста́ємо • (vyrostájemo)

вироста́ємо (canonical)
vyrostájemo (romanization)

Alternative form: вироста́єм (vyrostájem)

вироста́ти виростати#Ukrainian

first-person plural present indicative of вироста́ти impf (vyrostáty)


виростала

вироста́ла • (vyrostála)

вироста́ла (canonical)
vyrostála (romanization)

вироста́ти виростати#Ukrainian

feminine singular past indicative of вироста́ти impf (vyrostáty)


виростаєм

вироста́єм • (vyrostájem)

вироста́єм (canonical)
vyrostájem (romanization)

Alternative form: вироста́ємо (vyrostájemo)

вироста́ти виростати#Ukrainian


виростаєш

вироста́єш • (vyrostáješ)

вироста́єш (canonical)
vyrostáješ (romanization)

вироста́ти виростати#Ukrainian

second-person singular present indicative of вироста́ти impf (vyrostáty)


згладжувати

uk-verb

згла́джувати

згла́джувати • (zhládžuvaty) impf (perfective згла́дити)

згла́джувати (canonical)
zhládžuvaty (romanization)
згла́дити (perfective)
згла́джувати (imperfective infinitive)
згла́джувать (imperfective infinitive)
згла́джуваний (imperfective passive past)
impersonal: згла́джувано (imperfective passive past)
згла́джуючи (adverbial imperfective present)
згла́джувавши (adverbial imperfective past)
згла́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду згла́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду згла́джувать (first-person future imperfective singular)
згла́джуватиму (first-person future imperfective singular)
згла́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш згла́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш згла́джувать (future imperfective second-person singular)
згла́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
згла́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де згла́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де згла́джувать (future imperfective singular third-person)
згла́джуватиме (future imperfective singular third-person)
згла́джуєм (first-person imperfective plural present)
згла́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо згла́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо згла́джувать (first-person future imperfective plural)
згла́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
згла́джуватимем (first-person future imperfective plural)
згла́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете згла́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете згла́джувать (future imperfective plural second-person)
згла́джуватимете (future imperfective plural second-person)
згла́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть згла́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть згла́джувать (future imperfective plural third-person)
згла́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
згла́джуймо (first-person imperative plural)
згла́джуй (imperative second-person singular)
згла́джуйте (imperative plural second-person)
згла́джував (masculine past singular)
згла́джували (masculine past plural)
згла́джувала (feminine past singular)
згла́джували (feminine past plural)
згла́джувало (neuter past singular)
згла́джували (neuter past plural)

[ˈzɦɫad͡ʒʊʋɐte]

From the згла́дж- (zhládž-) stem of згла́дити (zhládyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian сгла́живать (sgláživatʹ), Belarusian згла́джваць (zhládžvacʹ).

згла́джувати го́стрі кути́ (idiomatic)
zhládžuvaty hóstri kutý
to smooth over the rough edges, to smooth over differences
(literally, “to smooth the sharp corners”)

згла́джувати зі сві́ту
zhládžuvaty zi svítu
to erase from the world, to wipe out
(literally, “to smooth out from the world”)


оповитий

head

опови́тий • (opovýtyj)

опови́тий (canonical)
opovýtyj (romanization)
опови́тий (masculine nominative)
опови́те (neuter nominative)
опови́та (feminine nominative)
опови́ті (nominative plural)
опови́того (genitive masculine neuter)
опови́тої (feminine genitive)
опови́тих (genitive plural)
опови́тому (dative masculine neuter)
опови́тій (dative feminine)
опови́тим (dative plural)
опови́того (accusative animate masculine)
опови́те (accusative neuter)
опови́ту (accusative feminine)
опови́тих (accusative animate plural)
опови́тий (accusative inanimate masculine)
опови́ті (accusative inanimate plural)
опови́тим (instrumental masculine neuter)
опови́тою (feminine instrumental)
опови́тими (instrumental plural)
опови́тому (locative masculine neuter)
опови́тім (locative masculine neuter)
опови́тій (feminine locative)
опови́тих (locative plural)

[ɔpɔˈʋɪtei̯]

опови́ти оповити#Ukrainian

adjectival past passive participle of опови́ти pf (opovýty)


кишіти

uk-verb

киші́ти • (kyšíty) impf

киші́ти (canonical)
kyšíty (romanization)
киші́ти (imperfective infinitive)
киші́ть (imperfective infinitive)
кишачи́ (adverbial imperfective present)
киші́вши (adverbial imperfective past)
киши́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де киші́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де киші́ть (future imperfective singular third-person)
киші́тиме (future imperfective singular third-person)
киша́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть киші́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть киші́ть (future imperfective plural third-person)
киші́тимуть (future imperfective plural third-person)
киші́в (masculine past singular)
киші́ли (masculine past plural)
киші́ла (feminine past singular)
киші́ли (feminine past plural)
киші́ло (neuter past singular)
киші́ли (neuter past plural)

be:Віктар Уладзіміравіч Мартынаў
uk:Мельничук Олександр Савич

Possibly inherited from Proto-Slavic *kyšěti. Compare Russian кише́ть (kišétʹ), Belarusian кішэ́ць (kišécʹ). Related to Lithuanian kušė́ti (“to move”) and to Latvian kustēt and kušņāt (“to move”).

(of animals, people) to swarm, to teem (to move as a swarm; to be rife)

(of places, sometimes impersonal) to swarm, to teem (with: + instrumental case) (to be overrun)


виростатиме

head

вироста́тиме

вироста́тиме • (vyrostátyme)

вироста́тиме (canonical)
vyrostátyme (romanization)

вироста́ти виростати#Ukrainian

third-person singular synthetic future indicative of вироста́ти impf (vyrostáty)


оповити

uk-verb

опови́ти • (opovýty) pf (imperfective оповива́ти)

опови́ти (canonical)
opovýty (romanization)
оповива́ти (imperfective)
опови́ти (infinitive perfective)
опови́ть (infinitive perfective)
опови́тий (passive past perfective)
impersonal: опови́то (passive past perfective)
опови́вши (adverbial past perfective)
опов'ю́ (first-person future perfective singular)
опови́ю (first-person future perfective singular)
опов'є́ш (future perfective second-person singular)
опови́єш (future perfective second-person singular)
опов'є́ (future perfective singular third-person)
опови́є (future perfective singular third-person)
опов'є́м (first-person future perfective plural)
опов'ємо́ (first-person future perfective plural)
опови́єм (first-person future perfective plural)
опови́ємо (first-person future perfective plural)
опов'єте́ (future perfective plural second-person)
опови́єте (future perfective plural second-person)
опов'ю́ть (future perfective plural third-person)
опови́ють (future perfective plural third-person)
опови́ймо (first-person imperative plural)
опови́й (imperative second-person singular)
опови́йте (imperative plural second-person)
опови́в (masculine past singular)
оповили́ (masculine past plural)
оповила́ (feminine past singular)
оповили́ (feminine past plural)
оповило́ (neuter past singular)
оповили́ (neuter past plural)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-оповити.wav

Вене́ра опови́та густо́ю атмосфе́рою.

Venus is enveloped/shrouded by a thick atmosphere.

to shroud, to enshroud, to envelop (of gas, mist, smoke, etc.: to conceal or hide from view, as if by a shroud)


привчає

head

привча́є • (pryvčáje)

привча́є (canonical)
pryvčáje (romanization)

привча́ти привчати#Ukrainian

third-person singular present indicative of привча́ти impf (pryvčáty)


привчають

привча́ють • (pryvčájutʹ)

привча́ють (canonical)
pryvčájutʹ (romanization)

привча́ти привчати#Ukrainian

third-person plural present indicative of привча́ти impf (pryvčáty)


оповивати

uk-verb

оповива́ти • (opovyváty) impf (perfective опови́ти)

оповива́ти (canonical)
opovyváty (romanization)
опови́ти (perfective)
оповива́ти (imperfective infinitive)
оповива́ть (imperfective infinitive)
оповива́ючи (adverbial imperfective present)
оповива́вши (adverbial imperfective past)
оповива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду оповива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду оповива́ть (first-person future imperfective singular)
оповива́тиму (first-person future imperfective singular)
оповива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш оповива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш оповива́ть (future imperfective second-person singular)
оповива́тимеш (future imperfective second-person singular)
оповива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де оповива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де оповива́ть (future imperfective singular third-person)
оповива́тиме (future imperfective singular third-person)
оповива́єм (first-person imperfective plural present)
оповива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо оповива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо оповива́ть (first-person future imperfective plural)
оповива́тимемо (first-person future imperfective plural)
оповива́тимем (first-person future imperfective plural)
оповива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете оповива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете оповива́ть (future imperfective plural second-person)
оповива́тимете (future imperfective plural second-person)
оповива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть оповива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть оповива́ть (future imperfective plural third-person)
оповива́тимуть (future imperfective plural third-person)
оповива́ймо (first-person imperative plural)
оповива́й (imperative second-person singular)
оповива́йте (imperative plural second-person)
оповива́в (masculine past singular)
оповива́ли (masculine past plural)
оповива́ла (feminine past singular)
оповива́ли (feminine past plural)
оповива́ло (neuter past singular)
оповива́ли (neuter past plural)

From опови́ти (opovýty) + -ва́ти (-váty).

А G2 зараз перебуває саме у процесі розширення, і газ довкола неї нагрівається до надвисоких температур, створюючи хмару, що оповиває зірку.

2014 November 5, “Науковці розпізнали таємничий об'єкт G2 в центрі галактики”, in BBC News Ukraine, archived from the original on 2022-02-24:

And G2 is currently in the process of expansion, and the gas around it is heated to extremely high temperatures, creating a cloud that envelops the star.

A G2 zaraz perebuvaje same u procesi rozšyrennja, i haz dovkola neji nahrivajetʹsja do nadvysokyx temperatur, stvorjujučy xmaru, ščo opovyvaje zirku.


тулитися

тули́тися (canonical)
tulýtysja (romanization)
тули́тися (imperfective infinitive)
тули́тись (imperfective infinitive)
тули́ться (imperfective infinitive)
ту́лячись (adverbial imperfective present)
тули́вшись (adverbial imperfective past)
тулю́ся (first-person imperfective present singular)
тулю́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду тули́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду тули́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду тули́ться (first-person future imperfective singular)
тули́тимусь (first-person future imperfective singular)
тули́тимуся (first-person future imperfective singular)
ту́лишся (imperfective present second-person singular)
бу́деш тули́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш тули́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш тули́ться (future imperfective second-person singular)
тули́тимешся (future imperfective second-person singular)
ту́литься (imperfective present singular third-person)
бу́де тули́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де тули́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де тули́ться (future imperfective singular third-person)
тули́тиметься (future imperfective singular third-person)
ту́лимся (first-person imperfective plural present)
ту́лимося (first-person imperfective plural present)
ту́лимось (first-person imperfective plural present)
бу́демо тули́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо тули́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо тули́ться (first-person future imperfective plural)
тули́тимемось (first-person future imperfective plural)
тули́тимемося (first-person future imperfective plural)
тули́тимемся (first-person future imperfective plural)
ту́литеся (imperfective plural present second-person)
ту́литесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете тули́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете тули́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете тули́ться (future imperfective plural second-person)
тули́тиметесь (future imperfective plural second-person)
тули́тиметеся (future imperfective plural second-person)
ту́ляться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть тули́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть тули́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть тули́ться (future imperfective plural third-person)
тули́тимуться (future imperfective plural third-person)
тулі́мся (first-person imperative plural)
тулі́мося (first-person imperative plural)
тулі́мось (first-person imperative plural)
тули́ся (imperative second-person singular)
тули́сь (imperative second-person singular)
тулі́ться (imperative plural second-person)
тули́вся (masculine past singular)
тули́всь (masculine past singular)
тули́лися (masculine past plural)
тули́лись (masculine past plural)
тули́лася (feminine past singular)
тули́лась (feminine past singular)
тули́лися (feminine past plural)
тули́лись (feminine past plural)
тули́лося (neuter past singular)
тули́лось (neuter past singular)
тули́лися (neuter past plural)
тули́лись (neuter past plural)

uk-conj

тули́тися<4c.impf>

[tʊˈɫɪtesʲɐ]

From тули́ти (tulýty) + -ся (-sja). Compare Belarusian тулі́цца (tulícca), Polish tulić się.


світило

head

світи́ло • (svitýlo)

світи́ло (canonical)
svitýlo (romanization)

nonlemma

See the etymology of the corresponding lemma form.

[sʲʋʲiˈtɪɫɔ]

світи́ти світити#Ukrainian

neuter singular past indicative of світи́ти impf (svitýty)


відвезти

uk-verb

відвезти́ • (vidveztý) pf (imperfective відво́зити)

відвезти́ (canonical)
vidveztý (romanization)
відво́зити (imperfective)
відвезти́ (infinitive perfective)
відве́зений (passive past perfective)
impersonal: відве́зено (passive past perfective)
відві́зши (adverbial past perfective)
відвезу́ (first-person future perfective singular)
відвезе́ш (future perfective second-person singular)
відвезе́ (future perfective singular third-person)
відвезе́м (first-person future perfective plural)
відвеземо́ (first-person future perfective plural)
відвезете́ (future perfective plural second-person)
відвезу́ть (future perfective plural third-person)
відвезі́м (first-person imperative plural)
відвезі́мо (first-person imperative plural)
відвези́ (imperative second-person singular)
відвезі́ть (imperative plural second-person)
відві́з (masculine past singular)
відвезли́ (masculine past plural)
відвезла́ (feminine past singular)
відвезли́ (feminine past plural)
відвезло́ (neuter past singular)
відвезли́ (neuter past plural)

Uk-відвезти.ogg

From від- (vid-) + везти́ (veztý). Compare Russian отвезти́ (otveztí), Belarusian адве́зці (advjézci), Polish odwieźć.

(transitive) to take away, to drive away, to take, to drive (by vehicle)


відігнати

відго́нити (rare)

відігна́ти • (vidihnáty) pf (imperfective відганя́ти or відго́нити (rare))

відігна́ти (canonical)
vidihnáty (romanization)
відганя́ти (imperfective)
відго́нити (imperfective rare)
відігна́ти (infinitive perfective)
відігна́ть (infinitive perfective)
віді́гнаний (passive past perfective)
impersonal: віді́гнано (passive past perfective)
відігна́вши (adverbial past perfective)
віджену́ (first-person future perfective singular)
віджене́ш (future perfective second-person singular)
віджене́ (future perfective singular third-person)
віджене́м (first-person future perfective plural)
відженемо́ (first-person future perfective plural)
відженете́ (future perfective plural second-person)
віджену́ть (future perfective plural third-person)
віджені́м (first-person imperative plural)
віджені́мо (first-person imperative plural)
віджени́ (imperative second-person singular)
віджені́ть (imperative plural second-person)
відігна́в (masculine past singular)
відігна́ли (masculine past plural)
відігна́ла (feminine past singular)
відігна́ли (feminine past plural)
відігна́ло (neuter past singular)
відігна́ли (neuter past plural)

From віді- (vidi-) + гна́ти (hnáty). Compare Russian отогна́ть (otognátʹ), Belarusian адагна́ць (adahnácʹ), Polish odegnać.

to drive away, to chase away, to drive off, to chase off (force to leave)

(figuratively) to drive away, to chase away, to banish (:thought, feeling, etc.)


відвозити

відво́зити • (vidvózyty) impf (perfective відвезти́)

відво́зити (canonical)
vidvózyty (romanization)
відвезти́ (perfective)
відво́зити (imperfective infinitive)
відво́зить (imperfective infinitive)
відво́зячи (adverbial imperfective present)
відво́зивши (adverbial imperfective past)
відво́жу (first-person imperfective present singular)
бу́ду відво́зити (first-person future imperfective singular)
бу́ду відво́зить (first-person future imperfective singular)
відво́зитиму (first-person future imperfective singular)
відво́зиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відво́зити (future imperfective second-person singular)
бу́деш відво́зить (future imperfective second-person singular)
відво́зитимеш (future imperfective second-person singular)
відво́зить (imperfective present singular third-person)
бу́де відво́зити (future imperfective singular third-person)
бу́де відво́зить (future imperfective singular third-person)
відво́зитиме (future imperfective singular third-person)
відво́зим (first-person imperfective plural present)
відво́зимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відво́зити (first-person future imperfective plural)
бу́демо відво́зить (first-person future imperfective plural)
відво́зитимемо (first-person future imperfective plural)
відво́зитимем (first-person future imperfective plural)
відво́зите (imperfective plural present second-person)
бу́дете відво́зити (future imperfective plural second-person)
бу́дете відво́зить (future imperfective plural second-person)
відво́зитимете (future imperfective plural second-person)
відво́зять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відво́зити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відво́зить (future imperfective plural third-person)
відво́зитимуть (future imperfective plural third-person)
відво́зьмо (first-person imperative plural)
відво́зь (imperative second-person singular)
відво́зьте (imperative plural second-person)
відво́зив (masculine past singular)
відво́зили (masculine past plural)
відво́зила (feminine past singular)
відво́зили (feminine past plural)
відво́зило (neuter past singular)
відво́зили (neuter past plural)

Uk-відвозити.ogg

From від- (vid-) + вози́ти (vozýty). Compare Russian отвози́ть (otvozítʹ), Belarusian адвазі́ць (advazícʹ), Polish odwozić.


відвозити

відвози́ти • (vidvozýty) pf

відвози́ти (canonical)
vidvozýty (romanization)
відвози́ти (infinitive perfective)
відвози́ть (infinitive perfective)
відвози́вши (adverbial past perfective)
відвожу́ (first-person future perfective singular)
відво́зиш (future perfective second-person singular)
відво́зить (future perfective singular third-person)
відво́зим (first-person future perfective plural)
відво́зимо (first-person future perfective plural)
відво́зите (future perfective plural second-person)
відво́зять (future perfective plural third-person)
відвозі́м (first-person imperative plural)
відвозі́мо (first-person imperative plural)
відвози́ (imperative second-person singular)
відвозі́ть (imperative plural second-person)
відвози́в (masculine past singular)
відвози́ли (masculine past plural)
відвози́ла (feminine past singular)
відвози́ли (feminine past plural)
відвози́ло (neuter past singular)
відвози́ли (neuter past plural)

Uk-відвозити.ogg

(transitive, rare) to finish taking away, to stop taking away (by vehicle)


проганяти

проганя́ти • (prohanjáty) impf (perfective прогна́ти)

проганя́ти (canonical)
prohanjáty (romanization)
прогна́ти (perfective)
проганя́ти (imperfective infinitive)
проганя́ть (imperfective infinitive)
проганя́ючи (adverbial imperfective present)
проганя́вши (adverbial imperfective past)
проганя́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду проганя́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду проганя́ть (first-person future imperfective singular)
проганя́тиму (first-person future imperfective singular)
проганя́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш проганя́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш проганя́ть (future imperfective second-person singular)
проганя́тимеш (future imperfective second-person singular)
проганя́є (imperfective present singular third-person)
бу́де проганя́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де проганя́ть (future imperfective singular third-person)
проганя́тиме (future imperfective singular third-person)
проганя́єм (first-person imperfective plural present)
проганя́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо проганя́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо проганя́ть (first-person future imperfective plural)
проганя́тимемо (first-person future imperfective plural)
проганя́тимем (first-person future imperfective plural)
проганя́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете проганя́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете проганя́ть (future imperfective plural second-person)
проганя́тимете (future imperfective plural second-person)
проганя́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть проганя́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть проганя́ть (future imperfective plural third-person)
проганя́тимуть (future imperfective plural third-person)
проганя́ймо (first-person imperative plural)
проганя́й (imperative second-person singular)
проганя́йте (imperative plural second-person)
проганя́в (masculine past singular)
проганя́ли (masculine past plural)
проганя́ла (feminine past singular)
проганя́ли (feminine past plural)
проганя́ло (neuter past singular)
проганя́ли (neuter past plural)

From про- (pro-) + ганя́ти (hanjáty). Compare Russian прогоня́ть (progonjátʹ), Belarusian праганя́ць (prahanjácʹ), Polish przeganiać.

to drive away, to chase away (to force to leave)

(figuratively) to drive away, to chase away, to banish (:thought, hunger, pain, etc.)


відганяти

відганя́ти • (vidhanjáty) impf (perfective відігна́ти)

відганя́ти (canonical)
vidhanjáty (romanization)
відігна́ти (perfective)
відганя́ти (imperfective infinitive)
відганя́ть (imperfective infinitive)
відганя́ючи (adverbial imperfective present)
відганя́вши (adverbial imperfective past)
відганя́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відганя́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відганя́ть (first-person future imperfective singular)
відганя́тиму (first-person future imperfective singular)
відганя́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відганя́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відганя́ть (future imperfective second-person singular)
відганя́тимеш (future imperfective second-person singular)
відганя́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відганя́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відганя́ть (future imperfective singular third-person)
відганя́тиме (future imperfective singular third-person)
відганя́єм (first-person imperfective plural present)
відганя́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відганя́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відганя́ть (first-person future imperfective plural)
відганя́тимемо (first-person future imperfective plural)
відганя́тимем (first-person future imperfective plural)
відганя́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відганя́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відганя́ть (future imperfective plural second-person)
відганя́тимете (future imperfective plural second-person)
відганя́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відганя́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відганя́ть (future imperfective plural third-person)
відганя́тимуть (future imperfective plural third-person)
відганя́ймо (first-person imperative plural)
відганя́й (imperative second-person singular)
відганя́йте (imperative plural second-person)
відганя́в (masculine past singular)
відганя́ли (masculine past plural)
відганя́ла (feminine past singular)
відганя́ли (feminine past plural)
відганя́ло (neuter past singular)
відганя́ли (neuter past plural)

From від- (vid-) + ганя́ти (hanjáty). Compare Russian отгоня́ть (otgonjátʹ), Belarusian адганя́ць (adhanjácʹ), Polish odganiać.


гнутися

гну́тися (canonical)
hnútysja (romanization)
гну́тися (imperfective infinitive)
гну́тись (imperfective infinitive)
гну́ться (imperfective infinitive)
гнучи́сь (adverbial imperfective present)
гну́вшись (adverbial imperfective past)
гну́ся (first-person imperfective present singular)
гнусь (first-person imperfective present singular)
бу́ду гну́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду гну́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду гну́ться (first-person future imperfective singular)
гну́тимусь (first-person future imperfective singular)
гну́тимуся (first-person future imperfective singular)
гне́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш гну́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш гну́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш гну́ться (future imperfective second-person singular)
гну́тимешся (future imperfective second-person singular)
гне́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де гну́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де гну́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де гну́ться (future imperfective singular third-person)
гну́тиметься (future imperfective singular third-person)
гне́мся (first-person imperfective plural present)
гнемо́ся (first-person imperfective plural present)
гнемо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо гну́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо гну́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо гну́ться (first-person future imperfective plural)
гну́тимемось (first-person future imperfective plural)
гну́тимемося (first-person future imperfective plural)
гну́тимемся (first-person future imperfective plural)
гнете́ся (imperfective plural present second-person)
гнете́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете гну́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете гну́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете гну́ться (future imperfective plural second-person)
гну́тиметесь (future imperfective plural second-person)
гну́тиметеся (future imperfective plural second-person)
гну́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гну́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гну́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гну́ться (future imperfective plural third-person)
гну́тимуться (future imperfective plural third-person)
гні́мся (first-person imperative plural)
гні́мося (first-person imperative plural)
гні́мось (first-person imperative plural)
гни́ся (imperative second-person singular)
гнись (imperative second-person singular)
гні́ться (imperative plural second-person)
гну́вся (masculine past singular)
гнувсь (masculine past singular)
гну́лися (masculine past plural)
гну́лись (masculine past plural)
гну́лася (feminine past singular)
гну́лась (feminine past singular)
гну́лися (feminine past plural)
гну́лись (feminine past plural)
гну́лося (neuter past singular)
гну́лось (neuter past singular)
гну́лися (neuter past plural)
гну́лись (neuter past plural)

Uk-гнутися.ogg

From гну́ти (hnúty) + -ся (-sja). Compare Russian гну́ться (gnútʹsja), Belarusian гну́цца (hnúcca), Polish giąć się.

Perfective: погну́тися (pohnútysja)


вибухнуло

head

ви́бухнуло • (výbuxnulo)

ви́бухнуло (canonical)
výbuxnulo (romanization)

[ˈʋɪbʊxnʊɫɔ]

Alternative form: ви́бухло (výbuxlo)

ви́бухнути вибухнути#Ukrainian

neuter singular past indicative of ви́бухнути pf (výbuxnuty)


вибухнули

ви́бухнули • (výbuxnuly)

ви́бухнули (canonical)
výbuxnuly (romanization)

[ˈʋɪbʊxnʊɫe]

Alternative form: ви́бухли (výbuxly)

ви́бухнути вибухнути#Ukrainian

plural past indicative of ви́бухнути pf (výbuxnuty)


вибухнув

ви́бухнув • (výbuxnuv)

ви́бухнув (canonical)
výbuxnuv (romanization)

[ˈʋɪbʊxnʊu̯]

Alternative form: ви́бух (výbux)

ви́бухнути вибухнути#Ukrainian

masculine singular past indicative of ви́бухнути pf (výbuxnuty)


вибухла

ви́бухла • (výbuxla)

ви́бухла (canonical)
výbuxla (romanization)

Alternative form: ви́бухнула (výbuxnula)

ви́бухнути вибухнути#Ukrainian

feminine singular past indicative of ви́бухнути pf (výbuxnuty)


вибухнула

ви́бухнула • (výbuxnula)

ви́бухнула (canonical)
výbuxnula (romanization)

[ˈʋɪbʊxnʊɫɐ]

Alternative form: ви́бухла (výbuxla)

ви́бухнути вибухнути#Ukrainian


вибухли

ви́бухли • (výbuxly)

ви́бухли (canonical)
výbuxly (romanization)

Alternative form: ви́бухнули (výbuxnuly)

ви́бухнути вибухнути#Ukrainian


вибухло

ви́бухло • (výbuxlo)

ви́бухло (canonical)
výbuxlo (romanization)

Alternative form: ви́бухнуло (výbuxnulo)

ви́бухнути вибухнути#Ukrainian


замаскувати

uk-verb

замаскува́ти

замаско́вувати

замаскува́ти • (zamaskuváty) pf (imperfective замаско́вувати)

замаскува́ти (canonical)
zamaskuváty (romanization)
замаско́вувати (imperfective)
замаскува́ти (infinitive perfective)
замаскува́ть (infinitive perfective)
замаско́ваний (passive past perfective)
impersonal: замаско́вано (passive past perfective)
замаскува́вши (adverbial past perfective)
замаску́ю (first-person future perfective singular)
замаску́єш (future perfective second-person singular)
замаску́є (future perfective singular third-person)
замаску́єм (first-person future perfective plural)
замаску́ємо (first-person future perfective plural)
замаску́єте (future perfective plural second-person)
замаску́ють (future perfective plural third-person)
замаску́ймо (first-person imperative plural)
замаску́й (imperative second-person singular)
замаску́йте (imperative plural second-person)
замаскува́в (masculine past singular)
замаскува́ли (masculine past plural)
замаскува́ла (feminine past singular)
замаскува́ли (feminine past plural)
замаскува́ло (neuter past singular)
замаскува́ли (neuter past plural)

From за- (za-) + маскува́ти (maskuváty). Compare Polish zamaskować, Russian замаскирова́ть (zamaskirovátʹ), Belarusian замаскірава́ць (zamaskiravácʹ).

cog

замаскирова́ть

замаскірава́ць


замасковувати

uk-verb

замаско́вувати

замаскува́ти

замаско́вувати • (zamaskóvuvaty) impf (perfective замаскува́ти)

замаско́вувати (canonical)
zamaskóvuvaty (romanization)
замаскува́ти (perfective)
замаско́вувати (imperfective infinitive)
замаско́вувать (imperfective infinitive)
замаско́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: замаско́вувано (imperfective passive past)
замаско́вуючи (adverbial imperfective present)
замаско́вувавши (adverbial imperfective past)
замаско́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду замаско́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду замаско́вувать (first-person future imperfective singular)
замаско́вуватиму (first-person future imperfective singular)
замаско́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш замаско́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш замаско́вувать (future imperfective second-person singular)
замаско́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
замаско́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де замаско́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де замаско́вувать (future imperfective singular third-person)
замаско́вуватиме (future imperfective singular third-person)
замаско́вуєм (first-person imperfective plural present)
замаско́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо замаско́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо замаско́вувать (first-person future imperfective plural)
замаско́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
замаско́вуватимем (first-person future imperfective plural)
замаско́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете замаско́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете замаско́вувать (future imperfective plural second-person)
замаско́вуватимете (future imperfective plural second-person)
замаско́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть замаско́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть замаско́вувать (future imperfective plural third-person)
замаско́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
замаско́вуймо (first-person imperative plural)
замаско́вуй (imperative second-person singular)
замаско́вуйте (imperative plural second-person)
замаско́вував (masculine past singular)
замаско́вували (masculine past plural)
замаско́вувала (feminine past singular)
замаско́вували (feminine past plural)
замаско́вувало (neuter past singular)
замаско́вували (neuter past plural)

From the замаско́в- (zamaskóv-) stem of замаскува́ти (zamaskuváty) + -увати (-uvaty). Compare Polish zamaskowywać, Russian замаскиро́вывать (zamaskiróvyvatʹ), Belarusian замаскіро́ўваць (zamaskiróŭvacʹ).

af

замаскува́ти

cog

замаскиро́вывать

замаскіро́ўваць


замаскований

head

замаско́ваний

замаско́ваний • (zamaskóvanyj)

замаско́ваний (canonical)
zamaskóvanyj (romanization)
замаско́ваний (masculine nominative)
замаско́ване (neuter nominative)
замаско́вана (feminine nominative)
замаско́вані (nominative plural)
замаско́ваного (genitive masculine neuter)
замаско́ваної (feminine genitive)
замаско́ваних (genitive plural)
замаско́ваному (dative masculine neuter)
замаско́ваній (dative feminine)
замаско́ваним (dative plural)
замаско́ваного (accusative animate masculine)
замаско́ване (accusative neuter)
замаско́вану (accusative feminine)
замаско́ваних (accusative animate plural)
замаско́ваний (accusative inanimate masculine)
замаско́вані (accusative inanimate plural)
замаско́ваним (instrumental masculine neuter)
замаско́ваною (feminine instrumental)
замаско́ваними (instrumental plural)
замаско́ваному (locative masculine neuter)
замаско́ванім (locative masculine neuter)
замаско́ваній (feminine locative)
замаско́ваних (locative plural)

uk-adecl

замаско́ваний<>

замаскува́ти замаскувати#Ukrainian

adjectival past passive participle of замаскува́ти pf (zamaskuváty)


відсікти

uk-verb

відсікти́ • (vidsiktý) pf (imperfective відсіка́ти)

відсікти́ (canonical)
vidsiktý (romanization)
відсіка́ти (imperfective)
відсікти́ (infinitive perfective)
відсі́чений (passive past perfective)
impersonal: відсі́чено (passive past perfective)
відсі́кши (adverbial past perfective)
відсічу́ (first-person future perfective singular)
відсіче́ш (future perfective second-person singular)
відсіче́ (future perfective singular third-person)
відсіче́м (first-person future perfective plural)
відсічемо́ (first-person future perfective plural)
відсічете́ (future perfective plural second-person)
відсічу́ть (future perfective plural third-person)
відсічі́м (first-person imperative plural)
відсічі́мо (first-person imperative plural)
відсічи́ (imperative second-person singular)
відсічі́ть (imperative plural second-person)
відсі́к (masculine past singular)
відсікли́ (masculine past plural)
відсікла́ (feminine past singular)
відсікли́ (feminine past plural)
відсікло́ (neuter past singular)
відсікли́ (neuter past plural)

Uk-відсікти.ogg

From від- (vid-) + сікти́ (siktý). Compare Russian отсе́чь (otséčʹ), Belarusian адсячы́ (adsjačý).

to cut off (to isolate or remove from contact)

to shoot back (to give an abrupt response or retort)


поділяють

head

поділя́ють • (podiljájutʹ)

поділя́ють (canonical)
podiljájutʹ (romanization)

поділя́ти поділяти#Ukrainian

third-person plural present indicative of поділя́ти impf (podiljáty)


поділяє

поділя́є • (podiljáje)

поділя́є (canonical)
podiljáje (romanization)

поділя́ти поділяти#Ukrainian

third-person singular present indicative of поділя́ти impf (podiljáty)


відсікати

uk-verb

відсіка́ти • (vidsikáty) impf (perfective відсікти́)

відсіка́ти (canonical)
vidsikáty (romanization)
відсікти́ (perfective)
відсіка́ти (imperfective infinitive)
відсіка́ть (imperfective infinitive)
відсіка́ючи (adverbial imperfective present)
відсіка́вши (adverbial imperfective past)
відсіка́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відсіка́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відсіка́ть (first-person future imperfective singular)
відсіка́тиму (first-person future imperfective singular)
відсіка́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відсіка́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відсіка́ть (future imperfective second-person singular)
відсіка́тимеш (future imperfective second-person singular)
відсіка́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відсіка́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відсіка́ть (future imperfective singular third-person)
відсіка́тиме (future imperfective singular third-person)
відсіка́єм (first-person imperfective plural present)
відсіка́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відсіка́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відсіка́ть (first-person future imperfective plural)
відсіка́тимемо (first-person future imperfective plural)
відсіка́тимем (first-person future imperfective plural)
відсіка́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відсіка́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відсіка́ть (future imperfective plural second-person)
відсіка́тимете (future imperfective plural second-person)
відсіка́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відсіка́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відсіка́ть (future imperfective plural third-person)
відсіка́тимуть (future imperfective plural third-person)
відсіка́ймо (first-person imperative plural)
відсіка́й (imperative second-person singular)
відсіка́йте (imperative plural second-person)
відсіка́в (masculine past singular)
відсіка́ли (masculine past plural)
відсіка́ла (feminine past singular)
відсіка́ли (feminine past plural)
відсіка́ло (neuter past singular)
відсіка́ли (neuter past plural)

From відсік(ти́) (vidsik(tý)) + -а́ти (-áty). Compare Russian отсека́ть (otsekátʹ), Belarusian адсяка́ць (adsjakácʹ).

af

відсікти́<alt:відсік(ти́)>


догоджати

uk-verb

догоджа́ти • (dohodžáty) impf (perfective догоди́ти)

догоджа́ти (canonical)
dohodžáty (romanization)
догоди́ти (perfective)
догоджа́ти (imperfective infinitive)
догоджа́ть (imperfective infinitive)
догоджа́ючи (adverbial imperfective present)
догоджа́вши (adverbial imperfective past)
догоджа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду догоджа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду догоджа́ть (first-person future imperfective singular)
догоджа́тиму (first-person future imperfective singular)
догоджа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш догоджа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш догоджа́ть (future imperfective second-person singular)
догоджа́тимеш (future imperfective second-person singular)
догоджа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де догоджа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де догоджа́ть (future imperfective singular third-person)
догоджа́тиме (future imperfective singular third-person)
догоджа́єм (first-person imperfective plural present)
догоджа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо догоджа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо догоджа́ть (first-person future imperfective plural)
догоджа́тимемо (first-person future imperfective plural)
догоджа́тимем (first-person future imperfective plural)
догоджа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете догоджа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете догоджа́ть (future imperfective plural second-person)
догоджа́тимете (future imperfective plural second-person)
догоджа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть догоджа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть догоджа́ть (future imperfective plural third-person)
догоджа́тимуть (future imperfective plural third-person)
догоджа́ймо (first-person imperative plural)
догоджа́й (imperative second-person singular)
догоджа́йте (imperative plural second-person)
догоджа́в (masculine past singular)
догоджа́ли (masculine past plural)
догоджа́ла (feminine past singular)
догоджа́ли (feminine past plural)
догоджа́ло (neuter past singular)
догоджа́ли (neuter past plural)

Uk-догоджати.ogg

Inherited from Old Ruthenian догожати (dohožati, “to satisfy, to please”). By surface analysis, догоди́ти (dohodýty) + -яти (-jaty).

surf

(intransitive, with dative) to please, to satisfy, to pamper, to play to, to cater, to pander, to indulge


відсік

head

відсі́к • (vidsík)

відсі́к (canonical)
vidsík (romanization)

See the etymology of the corresponding lemma form.

відсікти́ відсікти#Ukrainian

masculine singular plural indicative of відсікти́ pf (vidsiktý)


розподіліть

розподілі́ть

розподілі́ть • (rozpodilítʹ)

розподілі́ть (canonical)
rozpodilítʹ (romanization)

розподіли́ти розподілити#Ukrainian

second-person plural imperative of розподіли́ти pf (rozpodilýty)


остигне

ости́гне • (ostýhne)

ости́гне (canonical)
ostýhne (romanization)

ости́гнути остигнути#Ukrainian

ости́гти остигти#Ukrainian

third-person singular future indicative of ости́гнути pf (ostýhnuty) and ости́гти pf (ostýhty)


остигнуть

ости́гнуть • (ostýhnutʹ)

ости́гнуть (canonical)
ostýhnutʹ (romanization)

[ɔˈstɪɦnʊtʲ]

ости́гнути остигнути#Ukrainian

ости́гти остигти#Ukrainian

third-person plural future indicative of ости́гнути pf (ostýhnuty) and ости́гти pf (ostýhty)


притискуючи

прити́скуючи

прити́скуючи • (prytýskujučy)

прити́скуючи (canonical)
prytýskujučy (romanization)

прити́скувати притискувати#Ukrainian

present adverbial participle of прити́скувати impf (prytýskuvaty)


згодитися

uk-verb

згоди́тися • (zhodýtysja) pf (imperfective годи́тися)

згоди́тися (canonical)
zhodýtysja (romanization)
годи́тися (imperfective)
згоди́тися (infinitive perfective)
згоди́тись (infinitive perfective)
згоди́ться (infinitive perfective)
згоди́вшись (adverbial past perfective)
згоджу́ся (first-person future perfective singular)
згоджу́сь (first-person future perfective singular)
згоди́шся (future perfective second-person singular)
згоди́ться (future perfective singular third-person)
згоди́мся (first-person future perfective plural)
згодимо́ся (first-person future perfective plural)
згодимо́сь (first-person future perfective plural)
згодите́ся (future perfective plural second-person)
згодите́сь (future perfective plural second-person)
згодя́ться (future perfective plural third-person)
згоді́мся (first-person imperative plural)
згоді́мося (first-person imperative plural)
згоді́мось (first-person imperative plural)
згоди́ся (imperative second-person singular)
згоди́сь (imperative second-person singular)
згоді́ться (imperative plural second-person)
згоди́вся (masculine past singular)
згоди́всь (masculine past singular)
згоди́лися (masculine past plural)
згоди́лись (masculine past plural)
згоди́лася (feminine past singular)
згоди́лась (feminine past singular)
згоди́лися (feminine past plural)
згоди́лись (feminine past plural)
згоди́лося (neuter past singular)
згоди́лось (neuter past singular)
згоди́лися (neuter past plural)
згоди́лись (neuter past plural)

uk-conj

згоди́тися<4b.pf>

Uk-згодитися.ogg

Inherited from Old Ruthenian згодитисꙗ (zhoditisja, “to be useful, to come in handy”). By surface analysis, з- (z-) + годи́тися (hodýtysja, “to be suitable”).

surf

(intransitive) to come in handy, to be/prove useful


згодитися

uk-verb

зго́джуватися

зго́дитися • (zhódytysja) pf (imperfective зго́джуватися or згоджа́тися)

зго́дитися (canonical)
zhódytysja (romanization)
зго́джуватися (imperfective)
згоджа́тися (imperfective)
зго́дитися (infinitive perfective)
зго́дитись (infinitive perfective)
зго́диться (infinitive perfective)
зго́дившись (adverbial past perfective)
зго́джуся (first-person future perfective singular)
зго́джусь (first-person future perfective singular)
зго́дишся (future perfective second-person singular)
зго́диться (future perfective singular third-person)
зго́димся (first-person future perfective plural)
зго́димося (first-person future perfective plural)
зго́димось (first-person future perfective plural)
зго́дитеся (future perfective plural second-person)
зго́дитесь (future perfective plural second-person)
зго́дяться (future perfective plural third-person)
зго́дьмося (first-person imperative plural)
зго́дьмось (first-person imperative plural)
зго́дься (imperative second-person singular)
зго́дьтеся (imperative plural second-person)
зго́дьтесь (imperative plural second-person)
зго́дився (masculine past singular)
зго́дивсь (masculine past singular)
зго́дилися (masculine past plural)
зго́дились (masculine past plural)
зго́дилася (feminine past singular)
зго́дилась (feminine past singular)
зго́дилися (feminine past plural)
зго́дились (feminine past plural)
зго́дилося (neuter past singular)
зго́дилось (neuter past singular)
зго́дилися (neuter past plural)
зго́дились (neuter past plural)

uk-conj

зго́дитися<4a.pf>

Inherited from Old Ruthenian згодитисꙗ (zhoditisja, “to agree, to reconcile”), likely from Old Polish zgodzić się, compare etymology 1. By surface analysis, зго́дити (zhódyty, “to bring together, to convince”) + -ся (-sja).

surf

to agree with, to concur, to concede, to admit

(colloquial) to come to an agreement, to mutually agree, to negotiate, to settle

(colloquial) to get along, to peacefully coexist

(colloquial) to come to terms with, to accept


остигати

uk-verb

остига́ти • (ostyháty) impf (perfective ости́гнути or ости́гти)

остига́ти (canonical)
ostyháty (romanization)
ости́гнути (perfective)
ости́гти (perfective)
остига́ти (imperfective infinitive)
остига́ть (imperfective infinitive)
остига́ючи (adverbial imperfective present)
остига́вши (adverbial imperfective past)
остига́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду остига́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду остига́ть (first-person future imperfective singular)
остига́тиму (first-person future imperfective singular)
остига́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш остига́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш остига́ть (future imperfective second-person singular)
остига́тимеш (future imperfective second-person singular)
остига́є (imperfective present singular third-person)
бу́де остига́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де остига́ть (future imperfective singular third-person)
остига́тиме (future imperfective singular third-person)
остига́єм (first-person imperfective plural present)
остига́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо остига́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо остига́ть (first-person future imperfective plural)
остига́тимемо (first-person future imperfective plural)
остига́тимем (first-person future imperfective plural)
остига́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете остига́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете остига́ть (future imperfective plural second-person)
остига́тимете (future imperfective plural second-person)
остига́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть остига́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть остига́ть (future imperfective plural third-person)
остига́тимуть (future imperfective plural third-person)
остига́ймо (first-person imperative plural)
остига́й (imperative second-person singular)
остига́йте (imperative plural second-person)
остига́в (masculine past singular)
остига́ли (masculine past plural)
остига́ла (feminine past singular)
остига́ли (feminine past plural)
остига́ло (neuter past singular)
остига́ли (neuter past plural)

Uk-остигати.ogg

From ости́гти (ostýhty) + -а́ти (-áty). Compare Russian остыва́ть (ostyvátʹ), Belarusian астыва́ць (astyvácʹ).

(third person only, literally) to cool down, to cool off, to cool (to become cooler; to be reduced in temperature)

(third person only, figuratively) to cool down, to cool (to decrease in degree or intensity)

(figuratively) to cool down (to become less agitated or excited)


остигнути

ости́гнути • (ostýhnuty) pf (imperfective остига́ти)

ости́гнути (canonical)
ostýhnuty (romanization)
остига́ти (imperfective)
ости́гнути (infinitive perfective)
ости́гнуть (infinitive perfective)
ости́глий (active past perfective)
ости́гнувши (adverbial past perfective)
ости́гши (adverbial past perfective)
ости́гну (first-person future perfective singular)
ости́гнеш (future perfective second-person singular)
ости́гне (future perfective singular third-person)
ости́гнем (first-person future perfective plural)
ости́гнемо (first-person future perfective plural)
ости́гнете (future perfective plural second-person)
ости́гнуть (future perfective plural third-person)
ости́гнім (first-person imperative plural)
ости́гнімо (first-person imperative plural)
ости́гни (imperative second-person singular)
ости́гніть (imperative plural second-person)
ости́г (masculine past singular)
ости́гнув (masculine past singular)
ости́гли (masculine past plural)
ости́гнули (masculine past plural)
ости́гла (feminine past singular)
ости́гнула (feminine past singular)
ости́гли (feminine past plural)
ости́гнули (feminine past plural)
ости́гло (neuter past singular)
ости́гнуло (neuter past singular)
ости́гли (neuter past plural)
ости́гнули (neuter past plural)

uk-conj

ости́г, ости́гнув

From о- (o-) + сти́гнути (stýhnuty). Compare Russian осты́нуть (ostýnutʹ).


остиглий

head

ости́глий • (ostýhlyj)

ости́глий (canonical)
ostýhlyj (romanization)
ости́глий (masculine nominative)
ости́гле (neuter nominative)
ости́гла (feminine nominative)
ости́глі (nominative plural)
ости́глого (genitive masculine neuter)
ости́глої (feminine genitive)
ости́глих (genitive plural)
ости́глому (dative masculine neuter)
ости́глій (dative feminine)
ости́глим (dative plural)
ости́глого (accusative animate masculine)
ости́гле (accusative neuter)
ости́глу (accusative feminine)
ости́глих (accusative animate plural)
ости́глий (accusative inanimate masculine)
ости́глі (accusative inanimate plural)
ости́глим (instrumental masculine neuter)
ости́глою (feminine instrumental)
ости́глими (instrumental plural)
ости́глому (locative masculine neuter)
ости́глім (locative masculine neuter)
ости́глій (feminine locative)
ости́глих (locative plural)

[ɔˈstɪɦɫei̯]

ости́гнути остигнути#Ukrainian

ости́гти остигти#Ukrainian

past active participle of ости́гнути pf (ostýhnuty) and ости́гти pf (ostýhty)


остигти

uk-verb

ости́гти • (ostýhty) pf (imperfective остига́ти)

ости́гти (canonical)
ostýhty (romanization)
остига́ти (imperfective)
ости́гти (infinitive perfective)
ости́глий (active past perfective)
ости́гши (adverbial past perfective)
ости́гну (first-person future perfective singular)
ости́гнеш (future perfective second-person singular)
ости́гне (future perfective singular third-person)
ости́гнем (first-person future perfective plural)
ости́гнемо (first-person future perfective plural)
ости́гнете (future perfective plural second-person)
ости́гнуть (future perfective plural third-person)
ости́гнім (first-person imperative plural)
ости́гнімо (first-person imperative plural)
ости́гни (imperative second-person singular)
ости́гніть (imperative plural second-person)
ости́г (masculine past singular)
ости́гли (masculine past plural)
ости́гла (feminine past singular)
ости́гли (feminine past plural)
ости́гло (neuter past singular)
ости́гли (neuter past plural)

From о- (o-) + сти́гти (stýhty). Compare Russian осты́ть (ostýtʹ), Belarusian асты́ць (astýcʹ).


притискувати

прити́скувати

прити́скувати • (prytýskuvaty) impf (perfective прити́снути)

прити́скувати (canonical)
prytýskuvaty (romanization)
прити́снути (perfective)
прити́скувати (imperfective infinitive)
прити́скувать (imperfective infinitive)
прити́скуваний (imperfective passive past)
impersonal: прити́скувано (imperfective passive past)
прити́скуючи (adverbial imperfective present)
прити́скувавши (adverbial imperfective past)
прити́скую (first-person imperfective present singular)
бу́ду прити́скувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду прити́скувать (first-person future imperfective singular)
прити́скуватиму (first-person future imperfective singular)
прити́скуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прити́скувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш прити́скувать (future imperfective second-person singular)
прити́скуватимеш (future imperfective second-person singular)
прити́скує (imperfective present singular third-person)
бу́де прити́скувати (future imperfective singular third-person)
бу́де прити́скувать (future imperfective singular third-person)
прити́скуватиме (future imperfective singular third-person)
прити́скуєм (first-person imperfective plural present)
прити́скуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прити́скувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо прити́скувать (first-person future imperfective plural)
прити́скуватимемо (first-person future imperfective plural)
прити́скуватимем (first-person future imperfective plural)
прити́скуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прити́скувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете прити́скувать (future imperfective plural second-person)
прити́скуватимете (future imperfective plural second-person)
прити́скують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прити́скувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прити́скувать (future imperfective plural third-person)
прити́скуватимуть (future imperfective plural third-person)
прити́скуймо (first-person imperative plural)
прити́скуй (imperative second-person singular)
прити́скуйте (imperative plural second-person)
прити́скував (masculine past singular)
прити́скували (masculine past plural)
прити́скувала (feminine past singular)
прити́скували (feminine past plural)
прити́скувало (neuter past singular)
прити́скували (neuter past plural)

From прити́ск- (prytýsk-) + -увати (-uvaty). Compare Russian прити́скивать (pritískivatʹ).

af

притиснути<alt:прити́ск->

cog

прити́скивать

Розподіліть крем між остиглими коржами, трошки притискуючи їх.

2023 November 24, “Надзвичайно святковий. Швидкий рецепт торта Наполеон з шоколадним кремом”, in NV, archived from the original on 2023-11-23:

Distribute the cream between the cooled cakes, pressing them slightly.

Rozpodilitʹ krem miž ostyhlymy koržamy, trošky prytyskujučy jix.

to press [with до (do, + genitive) ‘to/against’]

to clasp, to clutch, to hug, to press (to oneself)


розподіли

head

розподіли́ • (rozpodilý)

розподіли́ (canonical)
rozpodilý (romanization)

nonlemma

See the etymology of the corresponding lemma form.

розподіли́ти розподілити#Ukrainian

second-person singular imperative of розподіли́ти pf (rozpodilýty)


буксирувати

uk-verb

буксирува́ти

буксирува́ти (canonical)
buksyruváty (romanization)
буксирува́ти (imperfective infinitive)
буксирува́ть (imperfective infinitive)
буксиру́ючи (adverbial imperfective present)
буксирува́вши (adverbial imperfective past)
буксиру́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду буксирува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду буксирува́ть (first-person future imperfective singular)
буксирува́тиму (first-person future imperfective singular)
буксиру́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш буксирува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш буксирува́ть (future imperfective second-person singular)
буксирува́тимеш (future imperfective second-person singular)
буксиру́є (imperfective present singular third-person)
бу́де буксирува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де буксирува́ть (future imperfective singular third-person)
буксирува́тиме (future imperfective singular third-person)
буксиру́єм (first-person imperfective plural present)
буксиру́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо буксирува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо буксирува́ть (first-person future imperfective plural)
буксирува́тимемо (first-person future imperfective plural)
буксирува́тимем (first-person future imperfective plural)
буксиру́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете буксирува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете буксирува́ть (future imperfective plural second-person)
буксирува́тимете (future imperfective plural second-person)
буксиру́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть буксирува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть буксирува́ть (future imperfective plural third-person)
буксирува́тимуть (future imperfective plural third-person)
буксиру́ймо (first-person imperative plural)
буксиру́й (imperative second-person singular)
буксиру́йте (imperative plural second-person)
буксирува́в (masculine past singular)
буксирува́ли (masculine past plural)
буксирува́ла (feminine past singular)
буксирува́ли (feminine past plural)
буксирува́ло (neuter past singular)
буксирува́ли (neuter past plural)

Uk-буксирувати.ogg

Borrowed from Russian букси́ровать (buksírovatʹ), from Dutch boegseren, from Portuguese puxar, from Latin pulsāre. By surface analysis, букси́р (buksýr) + -ува́ти (-uváty).

bor+

букси́ровать

surf

(transitive) to tow, to tug (to pull something behind one using a line or chain)

uk:Мельничук Олександр Савич