виживати

uk-verb

вижива́ти • (vyžyváty) impf (perfective ви́жити)

вижива́ти (canonical)
vyžyváty (romanization)
ви́жити (perfective)
вижива́ти (imperfective infinitive)
вижива́ть (imperfective infinitive)
вижива́ючи (adverbial imperfective present)
вижива́вши (adverbial imperfective past)
вижива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вижива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вижива́ть (first-person future imperfective singular)
вижива́тиму (first-person future imperfective singular)
вижива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вижива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вижива́ть (future imperfective second-person singular)
вижива́тимеш (future imperfective second-person singular)
вижива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вижива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вижива́ть (future imperfective singular third-person)
вижива́тиме (future imperfective singular third-person)
вижива́єм (first-person imperfective plural present)
вижива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вижива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вижива́ть (first-person future imperfective plural)
вижива́тимемо (first-person future imperfective plural)
вижива́тимем (first-person future imperfective plural)
вижива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вижива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вижива́ть (future imperfective plural second-person)
вижива́тимете (future imperfective plural second-person)
вижива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вижива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вижива́ть (future imperfective plural third-person)
вижива́тимуть (future imperfective plural third-person)
вижива́ймо (first-person imperative plural)
вижива́й (imperative second-person singular)
вижива́йте (imperative plural second-person)
вижива́в (masculine past singular)
вижива́ли (masculine past plural)
вижива́ла (feminine past singular)
вижива́ли (feminine past plural)
вижива́ло (neuter past singular)
вижива́ли (neuter past plural)

Uk-виживати.ogg

From ви́жити (výžyty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian выжива́ть (vyživátʹ), Belarusian выжыва́ць (vyžyvácʹ).

af

ви́жити (výžyty) + -ва́ти (-váty)


оприлюднити

uk-verb

оприлю́днити

оприлю́днювати

оприлю́днити • (opryljúdnyty) pf (imperfective оприлю́днювати)

оприлю́днити (canonical)
opryljúdnyty (romanization)
оприлю́днювати (imperfective)
оприлю́днити (infinitive perfective)
оприлю́днить (infinitive perfective)
оприлю́днений (passive past perfective)
impersonal: оприлю́днено (passive past perfective)
оприлю́днивши (adverbial past perfective)
оприлю́дню (first-person future perfective singular)
оприлю́дниш (future perfective second-person singular)
оприлю́днить (future perfective singular third-person)
оприлю́дним (first-person future perfective plural)
оприлю́днимо (first-person future perfective plural)
оприлю́дните (future perfective plural second-person)
оприлю́днять (future perfective plural third-person)
оприлю́днім (first-person imperative plural)
оприлю́днімо (first-person imperative plural)
оприлю́дни (imperative second-person singular)
оприлю́дніть (imperative plural second-person)
оприлю́днив (masculine past singular)
оприлю́днили (masculine past plural)
оприлю́днила (feminine past singular)
оприлю́днили (feminine past plural)
оприлю́днило (neuter past singular)
оприлю́днили (neuter past plural)

From о- (o-) + прилю́дний (pryljúdnyj, “public”) + -ити (-yty).

af

(transitive) to make public, to promulgate, to publish


оприлюднювати

uk-verb

оприлю́днювати

оприлю́днити

оприлю́днювати • (opryljúdnjuvaty) impf (perfective оприлю́днити)

оприлю́днювати (canonical)
opryljúdnjuvaty (romanization)
оприлю́днити (perfective)
оприлю́днювати (imperfective infinitive)
оприлю́днювать (imperfective infinitive)
оприлю́днюючи (adverbial imperfective present)
оприлю́днювавши (adverbial imperfective past)
оприлю́днюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду оприлю́днювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду оприлю́днювать (first-person future imperfective singular)
оприлю́днюватиму (first-person future imperfective singular)
оприлю́днюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш оприлю́днювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш оприлю́днювать (future imperfective second-person singular)
оприлю́днюватимеш (future imperfective second-person singular)
оприлю́днює (imperfective present singular third-person)
бу́де оприлю́днювати (future imperfective singular third-person)
бу́де оприлю́днювать (future imperfective singular third-person)
оприлю́днюватиме (future imperfective singular third-person)
оприлю́днюєм (first-person imperfective plural present)
оприлю́днюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо оприлю́днювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо оприлю́днювать (first-person future imperfective plural)
оприлю́днюватимемо (first-person future imperfective plural)
оприлю́днюватимем (first-person future imperfective plural)
оприлю́днюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете оприлю́днювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете оприлю́днювать (future imperfective plural second-person)
оприлю́днюватимете (future imperfective plural second-person)
оприлю́днюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть оприлю́днювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть оприлю́днювать (future imperfective plural third-person)
оприлю́днюватимуть (future imperfective plural third-person)
оприлю́днюймо (first-person imperative plural)
оприлю́днюй (imperative second-person singular)
оприлю́днюйте (imperative plural second-person)
оприлю́днював (masculine past singular)
оприлю́днювали (masculine past plural)
оприлю́днювала (feminine past singular)
оприлю́днювали (feminine past plural)
оприлю́днювало (neuter past singular)
оприлю́днювали (neuter past plural)

From оприлю́днити (opryljúdnyty) + -ювати (-juvaty).

af

оприлю́днити


завоювати

uk-verb

завойо́вувати

завоюва́ти • (zavojuváty) pf (imperfective завойо́вувати)

завоюва́ти (canonical)
zavojuváty (romanization)
завойо́вувати (imperfective)
завоюва́ти (infinitive perfective)
завоюва́ть (infinitive perfective)
завойо́ваний (passive past perfective)
impersonal: завойо́вано (passive past perfective)
завоюва́вши (adverbial past perfective)
завою́ю (first-person future perfective singular)
завою́єш (future perfective second-person singular)
завою́є (future perfective singular third-person)
завою́єм (first-person future perfective plural)
завою́ємо (first-person future perfective plural)
завою́єте (future perfective plural second-person)
завою́ють (future perfective plural third-person)
завою́ймо (first-person imperative plural)
завою́й (imperative second-person singular)
завою́йте (imperative plural second-person)
завоюва́в (masculine past singular)
завоюва́ли (masculine past plural)
завоюва́ла (feminine past singular)
завоюва́ли (feminine past plural)
завоюва́ло (neuter past singular)
завоюва́ли (neuter past plural)

Uk-завоювати.ogg

From за- (za-) + воюва́ти (vojuváty). Compare Russian завоева́ть (zavojevátʹ), Belarusian заваява́ць (zavajavácʹ).

to win, to gain (attain through effort or struggle, overcoming difficulties)


воювати

воюва́ти (canonical)
vojuváty (romanization)
воюва́ти (imperfective infinitive)
воюва́ть (imperfective infinitive)
вою́ючи (adverbial imperfective present)
воюва́вши (adverbial imperfective past)
вою́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду воюва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду воюва́ть (first-person future imperfective singular)
воюва́тиму (first-person future imperfective singular)
вою́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш воюва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш воюва́ть (future imperfective second-person singular)
воюва́тимеш (future imperfective second-person singular)
вою́є (imperfective present singular third-person)
бу́де воюва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де воюва́ть (future imperfective singular third-person)
воюва́тиме (future imperfective singular third-person)
вою́єм (first-person imperfective plural present)
вою́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо воюва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо воюва́ть (first-person future imperfective plural)
воюва́тимемо (first-person future imperfective plural)
воюва́тимем (first-person future imperfective plural)
вою́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете воюва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете воюва́ть (future imperfective plural second-person)
воюва́тимете (future imperfective plural second-person)
вою́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть воюва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть воюва́ть (future imperfective plural third-person)
воюва́тимуть (future imperfective plural third-person)
вою́ймо (first-person imperative plural)
вою́й (imperative second-person singular)
вою́йте (imperative plural second-person)
воюва́в (masculine past singular)
воюва́ли (masculine past plural)
воюва́ла (feminine past singular)
воюва́ли (feminine past plural)
воюва́ло (neuter past singular)
воюва́ли (neuter past plural)

Uk-воювати.ogg

From Proto-Slavic *vojevati. With -юва́ти (-juváty) suffix.

to fight, to war, to wage war, to be at war


завойовувати

завойо́вувати

завойо́вувати • (zavojóvuvaty) impf (perfective завоюва́ти)

завойо́вувати (canonical)
zavojóvuvaty (romanization)
завоюва́ти (perfective)
завойо́вувати (imperfective infinitive)
завойо́вувать (imperfective infinitive)
завойо́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: завойо́вувано (imperfective passive past)
завойо́вуючи (adverbial imperfective present)
завойо́вувавши (adverbial imperfective past)
завойо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду завойо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду завойо́вувать (first-person future imperfective singular)
завойо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
завойо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш завойо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш завойо́вувать (future imperfective second-person singular)
завойо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
завойо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де завойо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де завойо́вувать (future imperfective singular third-person)
завойо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
завойо́вуєм (first-person imperfective plural present)
завойо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо завойо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо завойо́вувать (first-person future imperfective plural)
завойо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
завойо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
завойо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете завойо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете завойо́вувать (future imperfective plural second-person)
завойо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
завойо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть завойо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть завойо́вувать (future imperfective plural third-person)
завойо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
завойо́вуймо (first-person imperative plural)
завойо́вуй (imperative second-person singular)
завойо́вуйте (imperative plural second-person)
завойо́вував (masculine past singular)
завойо́вували (masculine past plural)
завойо́вувала (feminine past singular)
завойо́вували (feminine past plural)
завойо́вувало (neuter past singular)
завойо́вували (neuter past plural)

Uk-завойовувати.ogg

From the завойо́в- (zavojóv-) stem of завоюва́ти (zavojuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian завоёвывать (zavojóvyvatʹ), Belarusian заваёўваць (zavajóŭvacʹ).


хлорувати

хлорува́ти (canonical)
xloruváty (romanization)
хлорува́ти (imperfective infinitive)
хлорува́ть (imperfective infinitive)
хлоро́ваний (imperfective passive past)
impersonal: хлоро́вано (imperfective passive past)
хлору́ючи (adverbial imperfective present)
хлорува́вши (adverbial imperfective past)
хлору́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду хлорува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду хлорува́ть (first-person future imperfective singular)
хлорува́тиму (first-person future imperfective singular)
хлору́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш хлорува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш хлорува́ть (future imperfective second-person singular)
хлорува́тимеш (future imperfective second-person singular)
хлору́є (imperfective present singular third-person)
бу́де хлорува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де хлорува́ть (future imperfective singular third-person)
хлорува́тиме (future imperfective singular third-person)
хлору́єм (first-person imperfective plural present)
хлору́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо хлорува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо хлорува́ть (first-person future imperfective plural)
хлорува́тимемо (first-person future imperfective plural)
хлорува́тимем (first-person future imperfective plural)
хлору́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете хлорува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете хлорува́ть (future imperfective plural second-person)
хлорува́тимете (future imperfective plural second-person)
хлору́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть хлорува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть хлорува́ть (future imperfective plural third-person)
хлорува́тимуть (future imperfective plural third-person)
хлору́ймо (first-person imperative plural)
хлору́й (imperative second-person singular)
хлору́йте (imperative plural second-person)
хлорува́в (masculine past singular)
хлорува́ли (masculine past plural)
хлорува́ла (feminine past singular)
хлорува́ли (feminine past plural)
хлорува́ло (neuter past singular)
хлорува́ли (neuter past plural)

From хлор (xlor, “chlorine”) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian хлори́ровать (xlorírovatʹ), Belarusian хларава́ць (xlaravácʹ), Polish chlorować.

cog

хлори́ровать


належати

uk-verb

нале́жати • (naléžaty) impf

нале́жати (canonical)
naléžaty (romanization)
нале́жати (imperfective infinitive)
нале́жать (imperfective infinitive)
нале́жачи (adverbial imperfective present)
нале́жавши (adverbial imperfective past)
нале́жу (first-person imperfective present singular)
бу́ду нале́жати (first-person future imperfective singular)
бу́ду нале́жать (first-person future imperfective singular)
нале́жатиму (first-person future imperfective singular)
нале́жиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш нале́жати (future imperfective second-person singular)
бу́деш нале́жать (future imperfective second-person singular)
нале́жатимеш (future imperfective second-person singular)
нале́жить (imperfective present singular third-person)
бу́де нале́жати (future imperfective singular third-person)
бу́де нале́жать (future imperfective singular third-person)
нале́жатиме (future imperfective singular third-person)
нале́жим (first-person imperfective plural present)
нале́жимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо нале́жати (first-person future imperfective plural)
бу́демо нале́жать (first-person future imperfective plural)
нале́жатимемо (first-person future imperfective plural)
нале́жатимем (first-person future imperfective plural)
нале́жите (imperfective plural present second-person)
бу́дете нале́жати (future imperfective plural second-person)
бу́дете нале́жать (future imperfective plural second-person)
нале́жатимете (future imperfective plural second-person)
нале́жать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть нале́жати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть нале́жать (future imperfective plural third-person)
нале́жатимуть (future imperfective plural third-person)
нале́жмо (first-person imperative plural)
нале́ж (imperative second-person singular)
нале́жте (imperative plural second-person)
нале́жав (masculine past singular)
нале́жали (masculine past plural)
нале́жала (feminine past singular)
нале́жали (feminine past plural)
нале́жало (neuter past singular)
нале́жали (neuter past plural)

Uk-належати.ogg

Inherited from Proto-Slavic *naležati. By surface analysis, на- (na-) + лежа́ти (ležáty). Compare Belarusian нале́жаць (naljéžacʹ), Polish należeć.

surf

to belong (+ dative) (be the property of)

to belong (+ до (do) + genitive) (be a part or member of)

(impersonal) to have to (+ dative, + infinitive) (be the necessary task of)


належати

uk-verb

нале́жати • (naléžaty) pf (imperfective нале́жувати)

нале́жати (canonical)
naléžaty (romanization)
нале́жувати (imperfective)
нале́жати (infinitive perfective)
нале́жать (infinitive perfective)
нале́жаний (passive past perfective)
impersonal: нале́жано (passive past perfective)
нале́жавши (adverbial past perfective)
нале́жу (first-person future perfective singular)
нале́жиш (future perfective second-person singular)
нале́жить (future perfective singular third-person)
нале́жим (first-person future perfective plural)
нале́жимо (first-person future perfective plural)
нале́жите (future perfective plural second-person)
нале́жать (future perfective plural third-person)
нале́жмо (first-person imperative plural)
нале́ж (imperative second-person singular)
нале́жте (imperative plural second-person)
нале́жав (masculine past singular)
нале́жали (masculine past plural)
нале́жала (feminine past singular)
нале́жали (feminine past plural)
нале́жало (neuter past singular)
нале́жали (neuter past plural)

Uk-належати.ogg

(transitive, colloquial) to make (a body part) numb by lying on it


вітрило

head

вітри́ло • (vitrýlo)

вітри́ло (canonical)
vitrýlo (romanization)

Uk-вітрило.ogg

вітри́ти вітрити#Ukrainian

neuter singular past imperfective of вітри́ти (vitrýty)


ув'язнити

uk-verb

ув'я́знювати

ув'язни́ти • (uvʺjaznýty) pf (imperfective ув'я́знювати)

ув'язни́ти (canonical)
uvʺjaznýty (romanization)
ув'я́знювати (imperfective)
ув'язни́ти (infinitive perfective)
ув'язни́ть (infinitive perfective)
ув'я́знений (passive past perfective)
impersonal: ув'я́знено (passive past perfective)
ув'язни́вши (adverbial past perfective)
ув'язню́ (first-person future perfective singular)
ув'язни́ш (future perfective second-person singular)
ув'язни́ть (future perfective singular third-person)
ув'язни́м (first-person future perfective plural)
ув'язнимо́ (first-person future perfective plural)
ув'язните́ (future perfective plural second-person)
ув'язня́ть (future perfective plural third-person)
ув'язні́м (first-person imperative plural)
ув'язні́мо (first-person imperative plural)
ув'язни́ (imperative second-person singular)
ув'язні́ть (imperative plural second-person)
ув'язни́в (masculine past singular)
ув'язни́ли (masculine past plural)
ув'язни́ла (feminine past singular)
ув'язни́ли (feminine past plural)
ув'язни́ло (neuter past singular)
ув'язни́ли (neuter past plural)

Uk-ув'язнити.ogg

Possibly from у- (u-) + в'я́зень (vʺjázenʹ) + -и́ти (-ýty). Compare Polish uwięzić.

af

(transitive) to imprison, to jail, to incarcerate


ув'язнювати

uk-verb

ув'я́знювати

ув'я́знювати • (uvʺjáznjuvaty) impf (perfective ув'язни́ти)

ув'я́знювати (canonical)
uvʺjáznjuvaty (romanization)
ув'язни́ти (perfective)
ув'я́знювати (imperfective infinitive)
ув'я́знювать (imperfective infinitive)
ув'я́знюваний (imperfective passive past)
impersonal: ув'я́знювано (imperfective passive past)
ув'я́знюючи (adverbial imperfective present)
ув'я́знювавши (adverbial imperfective past)
ув'я́знюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вв'я́знювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вв'я́знювать (first-person future imperfective singular)
ув'я́знюватиму (first-person future imperfective singular)
ув'я́знюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ув'я́знювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ув'я́знювать (future imperfective second-person singular)
ув'я́знюватимеш (future imperfective second-person singular)
ув'я́знює (imperfective present singular third-person)
бу́де вв'я́знювати (future imperfective singular third-person)
бу́де вв'я́знювать (future imperfective singular third-person)
ув'я́знюватиме (future imperfective singular third-person)
ув'я́знюєм (first-person imperfective plural present)
ув'я́знюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вв'я́знювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вв'я́знювать (first-person future imperfective plural)
ув'я́знюватимемо (first-person future imperfective plural)
ув'я́знюватимем (first-person future imperfective plural)
ув'я́знюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вв'я́знювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вв'я́знювать (future imperfective plural second-person)
ув'я́знюватимете (future imperfective plural second-person)
ув'я́знюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ув'я́знювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ув'я́знювать (future imperfective plural third-person)
ув'я́знюватимуть (future imperfective plural third-person)
ув'я́знюймо (first-person imperative plural)
ув'я́знюй (imperative second-person singular)
ув'я́знюйте (imperative plural second-person)
ув'я́знював (masculine past singular)
ув'я́знювали (masculine past plural)
ув'я́знювала (feminine past singular)
ув'я́знювали (feminine past plural)
ув'я́знювало (neuter past singular)
ув'я́знювали (neuter past plural)

[ʊˈʋjazʲnʲʊʋɐte]

Uk-ув'язнювати.ogg

ув'язни́ти (uvʺjaznýty) + -ювати (-juvaty)


арештувати

uk-verb

арешто́вувати

арештува́ти • (areštuváty) pf (imperfective арешто́вувати)

арештува́ти (canonical)
areštuváty (romanization)
арешто́вувати (imperfective)
арештува́ти (infinitive perfective)
арештува́ть (infinitive perfective)
арешто́ваний (passive past perfective)
impersonal: арешто́вано (passive past perfective)
арештува́вши (adverbial past perfective)
арешту́ю (first-person future perfective singular)
арешту́єш (future perfective second-person singular)
арешту́є (future perfective singular third-person)
арешту́єм (first-person future perfective plural)
арешту́ємо (first-person future perfective plural)
арешту́єте (future perfective plural second-person)
арешту́ють (future perfective plural third-person)
арешту́ймо (first-person imperative plural)
арешту́й (imperative second-person singular)
арешту́йте (imperative plural second-person)
арештува́в (masculine past singular)
арештува́ли (masculine past plural)
арештува́ла (feminine past singular)
арештува́ли (feminine past plural)
арештува́ло (neuter past singular)
арештува́ли (neuter past plural)

Uk-арештувати.ogg

From аре́шт (aréšt, “arrest”) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian арестова́ть (arestovátʹ), Belarusian арыштава́ць (aryštavácʹ), Polish aresztować.

af

(transitive) to arrest (take into legal custody)


арештовувати

uk-verb

арешто́вувати

арешто́вувати • (areštóvuvaty) impf (perfective арештува́ти)

арешто́вувати (canonical)
areštóvuvaty (romanization)
арештува́ти (perfective)
арешто́вувати (imperfective infinitive)
арешто́вувать (imperfective infinitive)
арешто́вуючи (adverbial imperfective present)
арешто́вувавши (adverbial imperfective past)
арешто́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду арешто́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду арешто́вувать (first-person future imperfective singular)
арешто́вуватиму (first-person future imperfective singular)
арешто́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш арешто́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш арешто́вувать (future imperfective second-person singular)
арешто́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
арешто́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де арешто́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де арешто́вувать (future imperfective singular third-person)
арешто́вуватиме (future imperfective singular third-person)
арешто́вуєм (first-person imperfective plural present)
арешто́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо арешто́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо арешто́вувать (first-person future imperfective plural)
арешто́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
арешто́вуватимем (first-person future imperfective plural)
арешто́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете арешто́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете арешто́вувать (future imperfective plural second-person)
арешто́вуватимете (future imperfective plural second-person)
арешто́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть арешто́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть арешто́вувать (future imperfective plural third-person)
арешто́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
арешто́вуймо (first-person imperative plural)
арешто́вуй (imperative second-person singular)
арешто́вуйте (imperative plural second-person)
арешто́вував (masculine past singular)
арешто́вували (masculine past plural)
арешто́вувала (feminine past singular)
арешто́вували (feminine past plural)
арешто́вувало (neuter past singular)
арешто́вували (neuter past plural)

Uk-арештовувати.ogg

From the арешто́в- (areštóv-) stem of арештува́ти (areštuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian аресто́вывать (arestóvyvatʹ), Belarusian арышто́ўваць (aryštóŭvacʹ).

cog

аресто́вывать

арышто́ўваць


поважати

uk-verb

поважа́ти • (považáty) impf

поважа́ти (canonical)
považáty (romanization)
поважа́ти (imperfective infinitive)
поважа́ть (imperfective infinitive)
поважа́ний (imperfective passive past)
impersonal: поважа́но (imperfective passive past)
поважа́ючи (adverbial imperfective present)
поважа́вши (adverbial imperfective past)
поважа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду поважа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду поважа́ть (first-person future imperfective singular)
поважа́тиму (first-person future imperfective singular)
поважа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш поважа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш поважа́ть (future imperfective second-person singular)
поважа́тимеш (future imperfective second-person singular)
поважа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де поважа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де поважа́ть (future imperfective singular third-person)
поважа́тиме (future imperfective singular third-person)
поважа́єм (first-person imperfective plural present)
поважа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо поважа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо поважа́ть (first-person future imperfective plural)
поважа́тимемо (first-person future imperfective plural)
поважа́тимем (first-person future imperfective plural)
поважа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете поважа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете поважа́ть (future imperfective plural second-person)
поважа́тимете (future imperfective plural second-person)
поважа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поважа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поважа́ть (future imperfective plural third-person)
поважа́тимуть (future imperfective plural third-person)
поважа́ймо (first-person imperative plural)
поважа́й (imperative second-person singular)
поважа́йте (imperative plural second-person)
поважа́в (masculine past singular)
поважа́ли (masculine past plural)
поважа́ла (feminine past singular)
поважа́ли (feminine past plural)
поважа́ло (neuter past singular)
поважа́ли (neuter past plural)

Uk-поважати.ogg

From по- (po-) + ва́га (váha) + -а́ти (-áty). Compare Belarusian паважа́ць (pavažácʹ), Polish poważać.


покласти

покла́сти • (poklásty) pf (imperfective кла́сти or поклада́ти)

покла́сти (canonical)
poklásty (romanization)
кла́сти (imperfective)
поклада́ти (imperfective)
покла́сти (infinitive perfective)
покла́дений (passive past perfective)
impersonal: покла́дено (passive past perfective)
покла́вши (adverbial past perfective)
покладу́ (first-person future perfective singular)
покладе́ш (future perfective second-person singular)
покладе́ (future perfective singular third-person)
покладе́м (first-person future perfective plural)
покладемо́ (first-person future perfective plural)
покладете́ (future perfective plural second-person)
покладу́ть (future perfective plural third-person)
покладі́м (first-person imperative plural)
покладі́мо (first-person imperative plural)
поклади́ (imperative second-person singular)
покладі́ть (imperative plural second-person)
покла́в (masculine past singular)
покла́ли (masculine past plural)
покла́ла (feminine past singular)
покла́ли (feminine past plural)
покла́ло (neuter past singular)
покла́ли (neuter past plural)

Uk-покласти.ogg

кла́сти класти#Ukrainian

кла́сти класти#Ukrainian

to put, to place, to lay, to lay down, to deposit

поклада́ти покладати#Ukrainian

perfective form of поклада́ти (pokladáty):

поклада́ти покладати#Ukrainian

to place, to rest, to repose (:hopes, trust)


відстояти

відсто́ювати

відстоя́ти • (vidstojáty) pf (imperfective відсто́ювати)

відстоя́ти (canonical)
vidstojáty (romanization)
відсто́ювати (imperfective)
відстоя́ти (infinitive perfective)
відстоя́ть (infinitive perfective)
відсто́яний (passive past perfective)
impersonal: відсто́яно (passive past perfective)
відстоя́вши (adverbial past perfective)
відстою́ (first-person future perfective singular)
відстої́ш (future perfective second-person singular)
відстої́ть (future perfective singular third-person)
відстої́м (first-person future perfective plural)
відстоїмо́ (first-person future perfective plural)
відстоїте́ (future perfective plural second-person)
відстоя́ть (future perfective plural third-person)
відсті́ймо (first-person imperative plural)
відсті́й (imperative second-person singular)
відсті́йте (imperative plural second-person)
відстоя́в (masculine past singular)
відстоя́ли (masculine past plural)
відстоя́ла (feminine past singular)
відстоя́ли (feminine past plural)
відстоя́ло (neuter past singular)
відстоя́ли (neuter past plural)

Uk-відстояти.ogg

From від- (vid-) + стоя́ти (stojáty). Compare Russian отстоя́ть (otstojátʹ), Belarusian адстая́ць (adstajácʹ), Polish odstać.


покладати

поклада́ти • (pokladáty) impf (perfective покла́сти)

поклада́ти (canonical)
pokladáty (romanization)
покла́сти (perfective)
поклада́ти (imperfective infinitive)
поклада́ть (imperfective infinitive)
поклада́ючи (adverbial imperfective present)
поклада́вши (adverbial imperfective past)
поклада́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду поклада́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду поклада́ть (first-person future imperfective singular)
поклада́тиму (first-person future imperfective singular)
поклада́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш поклада́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш поклада́ть (future imperfective second-person singular)
поклада́тимеш (future imperfective second-person singular)
поклада́є (imperfective present singular third-person)
бу́де поклада́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де поклада́ть (future imperfective singular third-person)
поклада́тиме (future imperfective singular third-person)
поклада́єм (first-person imperfective plural present)
поклада́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо поклада́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо поклада́ть (first-person future imperfective plural)
поклада́тимемо (first-person future imperfective plural)
поклада́тимем (first-person future imperfective plural)
поклада́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете поклада́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете поклада́ть (future imperfective plural second-person)
поклада́тимете (future imperfective plural second-person)
поклада́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поклада́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поклада́ть (future imperfective plural third-person)
поклада́тимуть (future imperfective plural third-person)
поклада́ймо (first-person imperative plural)
поклада́й (imperative second-person singular)
поклада́йте (imperative plural second-person)
поклада́в (masculine past singular)
поклада́ли (masculine past plural)
поклада́ла (feminine past singular)
поклада́ли (feminine past plural)
поклада́ло (neuter past singular)
поклада́ли (neuter past plural)

Uk-покладати.ogg

From the поклад- (poklad-) stem of покла́сти (poklásty) + -а́ти (-áty). Compare Russian поклада́ть (pokladátʹ), Polish pokładać.


пропускати

пропуска́ти • (propuskáty) impf (perfective пропусти́ти)

пропуска́ти (canonical)
propuskáty (romanization)
пропусти́ти (perfective)
пропуска́ти (imperfective infinitive)
пропуска́ть (imperfective infinitive)
пропуска́ючи (adverbial imperfective present)
пропуска́вши (adverbial imperfective past)
пропуска́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду пропуска́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду пропуска́ть (first-person future imperfective singular)
пропуска́тиму (first-person future imperfective singular)
пропуска́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пропуска́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш пропуска́ть (future imperfective second-person singular)
пропуска́тимеш (future imperfective second-person singular)
пропуска́є (imperfective present singular third-person)
бу́де пропуска́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де пропуска́ть (future imperfective singular third-person)
пропуска́тиме (future imperfective singular third-person)
пропуска́єм (first-person imperfective plural present)
пропуска́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пропуска́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо пропуска́ть (first-person future imperfective plural)
пропуска́тимемо (first-person future imperfective plural)
пропуска́тимем (first-person future imperfective plural)
пропуска́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пропуска́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете пропуска́ть (future imperfective plural second-person)
пропуска́тимете (future imperfective plural second-person)
пропуска́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пропуска́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пропуска́ть (future imperfective plural third-person)
пропуска́тимуть (future imperfective plural third-person)
пропуска́ймо (first-person imperative plural)
пропуска́й (imperative second-person singular)
пропуска́йте (imperative plural second-person)
пропуска́в (masculine past singular)
пропуска́ли (masculine past plural)
пропуска́ла (feminine past singular)
пропуска́ли (feminine past plural)
пропуска́ло (neuter past singular)
пропуска́ли (neuter past plural)

Uk-пропускати.ogg

From про- (pro-) + пуска́ти (puskáty). Compare Russian пропуска́ть (propuskátʹ), Belarusian прапуска́ць (prapuskácʹ), Polish przepuszczać.

to let through, to let pass, to pass through


дізнатися

дізнава́тися

дізна́тися • (diznátysja) pf (imperfective дізнава́тися)

дізна́тися (canonical)
diznátysja (romanization)
дізнава́тися (imperfective)
дізна́тися (infinitive perfective)
дізна́тись (infinitive perfective)
дізна́ться (infinitive perfective)
дізна́вшись (adverbial past perfective)
дізна́юся (first-person future perfective singular)
дізна́юсь (first-person future perfective singular)
дізна́єшся (future perfective second-person singular)
дізна́ється (future perfective singular third-person)
дізна́ємся (first-person future perfective plural)
дізна́ємося (first-person future perfective plural)
дізна́ємось (first-person future perfective plural)
дізна́єтеся (future perfective plural second-person)
дізна́єтесь (future perfective plural second-person)
дізна́ються (future perfective plural third-person)
дізна́ймося (first-person imperative plural)
дізна́ймось (first-person imperative plural)
дізна́йся (imperative second-person singular)
дізна́йсь (imperative second-person singular)
дізна́йтеся (imperative plural second-person)
дізна́йтесь (imperative plural second-person)
дізна́вся (masculine past singular)
дізна́всь (masculine past singular)
дізна́лися (masculine past plural)
дізна́лись (masculine past plural)
дізна́лася (feminine past singular)
дізна́лась (feminine past singular)
дізна́лися (feminine past plural)
дізна́лись (feminine past plural)
дізна́лося (neuter past singular)
дізна́лось (neuter past singular)
дізна́лися (neuter past plural)
дізна́лись (neuter past plural)

uk-conj

дізна́тися<1a.pf>

Uk-дізнатися.ogg


познайомити

uk-verb

познайо́мити

познайо́мити • (poznajómyty) pf (imperfective знайо́мити)

познайо́мити (canonical)
poznajómyty (romanization)
знайо́мити (imperfective)
познайо́мити (infinitive perfective)
познайо́мить (infinitive perfective)
познайо́млений (passive past perfective)
impersonal: познайо́млено (passive past perfective)
познайо́мивши (adverbial past perfective)
познайо́млю (first-person future perfective singular)
познайо́миш (future perfective second-person singular)
познайо́мить (future perfective singular third-person)
познайо́мим (first-person future perfective plural)
познайо́мимо (first-person future perfective plural)
познайо́мите (future perfective plural second-person)
познайо́млять (future perfective plural third-person)
познайо́ммо (first-person imperative plural)
познайо́м (imperative second-person singular)
познайо́мте (imperative plural second-person)
познайо́мив (masculine past singular)
познайо́мили (masculine past plural)
познайо́мила (feminine past singular)
познайо́мили (feminine past plural)
познайо́мило (neuter past singular)
познайо́мили (neuter past plural)

Uk-познайомити.ogg

From по- (po-) + знайо́мити (znajómyty). Compare Russian познако́мить (poznakómitʹ). Belarusian пазнаёміць (paznajómicʹ).

cog

познако́мить

кого́сь когось

ки́мось кимось

to introduce (кого́сь з ки́мось — somebody to somebody)

кого́сь когось

чи́мось чимось

to acquaint, to familiarize, to make acquainted (кого́сь з чи́мось — somebody with something)


знайомити

uk-verb

познайо́мити

знайо́мити • (znajómyty) impf (perfective познайо́мити)

знайо́мити (canonical)
znajómyty (romanization)
познайо́мити (perfective)
знайо́мити (imperfective infinitive)
знайо́мить (imperfective infinitive)
знайо́млячи (adverbial imperfective present)
знайо́мивши (adverbial imperfective past)
знайо́млю (first-person imperfective present singular)
бу́ду знайо́мити (first-person future imperfective singular)
бу́ду знайо́мить (first-person future imperfective singular)
знайо́митиму (first-person future imperfective singular)
знайо́миш (imperfective present second-person singular)
бу́деш знайо́мити (future imperfective second-person singular)
бу́деш знайо́мить (future imperfective second-person singular)
знайо́митимеш (future imperfective second-person singular)
знайо́мить (imperfective present singular third-person)
бу́де знайо́мити (future imperfective singular third-person)
бу́де знайо́мить (future imperfective singular third-person)
знайо́митиме (future imperfective singular third-person)
знайо́мим (first-person imperfective plural present)
знайо́мимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо знайо́мити (first-person future imperfective plural)
бу́демо знайо́мить (first-person future imperfective plural)
знайо́митимемо (first-person future imperfective plural)
знайо́митимем (first-person future imperfective plural)
знайо́мите (imperfective plural present second-person)
бу́дете знайо́мити (future imperfective plural second-person)
бу́дете знайо́мить (future imperfective plural second-person)
знайо́митимете (future imperfective plural second-person)
знайо́млять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть знайо́мити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть знайо́мить (future imperfective plural third-person)
знайо́митимуть (future imperfective plural third-person)
знайо́ммо (first-person imperative plural)
знайо́м (imperative second-person singular)
знайо́мте (imperative plural second-person)
знайо́мив (masculine past singular)
знайо́мили (masculine past plural)
знайо́мила (feminine past singular)
знайо́мили (feminine past plural)
знайо́мило (neuter past singular)
знайо́мили (neuter past plural)

Uk-знайомити.ogg

From знайо́мий (znajómyj, “familiar”, “acquainted”) + -ити (-yty). Compare Russian знако́мить (znakómitʹ). Belarusian знаёміць (znajómicʹ).

af

кого́сь когось

ки́мось кимось

кого́сь когось

чи́мось чимось


дізнаватися

uk-verb

дізнава́тися

дізнава́тися • (diznavátysja) impf (perfective дізна́тися)

дізнава́тися (canonical)
diznavátysja (romanization)
дізна́тися (perfective)
дізнава́тися (imperfective infinitive)
дізнава́тись (imperfective infinitive)
дізнава́ться (imperfective infinitive)
дізнаючи́сь (adverbial imperfective present)
дізнава́вшись (adverbial imperfective past)
дізнаю́ся (first-person imperfective present singular)
дізнаю́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду дізнава́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду дізнава́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду дізнава́ться (first-person future imperfective singular)
дізнава́тимусь (first-person future imperfective singular)
дізнава́тимуся (first-person future imperfective singular)
дізнає́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш дізнава́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш дізнава́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш дізнава́ться (future imperfective second-person singular)
дізнава́тимешся (future imperfective second-person singular)
дізнає́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де дізнава́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де дізнава́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де дізнава́ться (future imperfective singular third-person)
дізнава́тиметься (future imperfective singular third-person)
дізнає́мся (first-person imperfective plural present)
дізнаємо́ся (first-person imperfective plural present)
дізнаємо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо дізнава́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо дізнава́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо дізнава́ться (first-person future imperfective plural)
дізнава́тимемось (first-person future imperfective plural)
дізнава́тимемося (first-person future imperfective plural)
дізнава́тимемся (first-person future imperfective plural)
дізнаєте́ся (imperfective plural present second-person)
дізнаєте́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете дізнава́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете дізнава́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете дізнава́ться (future imperfective plural second-person)
дізнава́тиметесь (future imperfective plural second-person)
дізнава́тиметеся (future imperfective plural second-person)
дізнаю́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дізнава́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дізнава́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дізнава́ться (future imperfective plural third-person)
дізнава́тимуться (future imperfective plural third-person)
дізнава́ймося (first-person imperative plural)
дізнава́ймось (first-person imperative plural)
дізнава́йся (imperative second-person singular)
дізнава́йсь (imperative second-person singular)
дізнава́йтеся (imperative plural second-person)
дізнава́йтесь (imperative plural second-person)
дізнава́вся (masculine past singular)
дізнава́всь (masculine past singular)
дізнава́лися (masculine past plural)
дізнава́лись (masculine past plural)
дізнава́лася (feminine past singular)
дізнава́лась (feminine past singular)
дізнава́лися (feminine past plural)
дізнава́лись (feminine past plural)
дізнава́лося (neuter past singular)
дізнава́лось (neuter past singular)
дізнава́лися (neuter past plural)
дізнава́лись (neuter past plural)

uk-conj

дізнава́тися<13b.impf>

Uk-дізнаватися.ogg

дізна́тися (diznátysja) + -ава́ти (-aváty)


знайомитися

uk-verb

знайо́митися

познайо́митися

знайо́митися • (znajómytysja) impf (perfective познайо́митися)

знайо́митися (canonical)
znajómytysja (romanization)
познайо́митися (perfective)
знайо́митися (imperfective infinitive)
знайо́митись (imperfective infinitive)
знайо́миться (imperfective infinitive)
знайо́млячись (adverbial imperfective present)
знайо́мившись (adverbial imperfective past)
знайо́млюся (first-person imperfective present singular)
знайо́млюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду знайо́митися (first-person future imperfective singular)
бу́ду знайо́митись (first-person future imperfective singular)
бу́ду знайо́миться (first-person future imperfective singular)
знайо́митимусь (first-person future imperfective singular)
знайо́митимуся (first-person future imperfective singular)
знайо́мишся (imperfective present second-person singular)
бу́деш знайо́митися (future imperfective second-person singular)
бу́деш знайо́митись (future imperfective second-person singular)
бу́деш знайо́миться (future imperfective second-person singular)
знайо́митимешся (future imperfective second-person singular)
знайо́миться (imperfective present singular third-person)
бу́де знайо́митися (future imperfective singular third-person)
бу́де знайо́митись (future imperfective singular third-person)
бу́де знайо́миться (future imperfective singular third-person)
знайо́митиметься (future imperfective singular third-person)
знайо́мимся (first-person imperfective plural present)
знайо́мимося (first-person imperfective plural present)
знайо́мимось (first-person imperfective plural present)
бу́демо знайо́митися (first-person future imperfective plural)
бу́демо знайо́митись (first-person future imperfective plural)
бу́демо знайо́миться (first-person future imperfective plural)
знайо́митимемось (first-person future imperfective plural)
знайо́митимемося (first-person future imperfective plural)
знайо́митимемся (first-person future imperfective plural)
знайо́митеся (imperfective plural present second-person)
знайо́митесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете знайо́митися (future imperfective plural second-person)
бу́дете знайо́митись (future imperfective plural second-person)
бу́дете знайо́миться (future imperfective plural second-person)
знайо́митиметесь (future imperfective plural second-person)
знайо́митиметеся (future imperfective plural second-person)
знайо́мляться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть знайо́митися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть знайо́митись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть знайо́миться (future imperfective plural third-person)
знайо́митимуться (future imperfective plural third-person)
знайо́ммося (first-person imperative plural)
знайо́ммось (first-person imperative plural)
знайо́мся (imperative second-person singular)
знайо́мтеся (imperative plural second-person)
знайо́мтесь (imperative plural second-person)
знайо́мився (masculine past singular)
знайо́мивсь (masculine past singular)
знайо́милися (masculine past plural)
знайо́мились (masculine past plural)
знайо́милася (feminine past singular)
знайо́милась (feminine past singular)
знайо́милися (feminine past plural)
знайо́мились (feminine past plural)
знайо́милося (neuter past singular)
знайо́милось (neuter past singular)
знайо́милися (neuter past plural)
знайо́мились (neuter past plural)

uk-conj

знайо́митися<4a.impf>

Uk-знайомитися.ogg

From знайо́мити (znajómyty) + -ся (-sja). Compare Russian знако́миться (znakómitʹsja). Belarusian знаёміцца (znajómicca).

cog

знако́миться

make the acquaintance of
make the acquaintance of

ки́мось кимось

to meet, to get to know, to make the acquaintance of, to get acquainted (з ки́мось — with somebody)

чи́мось чимось

to get acquainted, to acquaint oneself, to familiarize oneself (з чи́мось — with something)


емігрувати

емігрува́ти (canonical)
emihruváty (romanization)
емігрува́ти (infinitive)
емігрува́ть (infinitive)
емігро́ваний (passive past)
impersonal: емігро́вано (passive past)
емігру́ючи (adverbial present)
емігрува́вши (adverbial past)
емігру́ю (first-person future singular)
бу́ду емігрува́ти (first-person singular)
бу́ду емігрува́ть (first-person singular)
емігрува́тиму (first-person singular)
емігру́єш (future second-person singular)
бу́деш емігрува́ти (second-person singular)
бу́деш емігрува́ть (second-person singular)
емігрува́тимеш (second-person singular)
емігру́є (future singular third-person)
бу́де емігрува́ти (singular third-person)
бу́де емігрува́ть (singular third-person)
емігрува́тиме (singular third-person)
емігру́єм (first-person future plural)
емігру́ємо (first-person future plural)
бу́демо емігрува́ти (first-person plural)
бу́демо емігрува́ть (first-person plural)
емігрува́тимемо (first-person plural)
емігрува́тимем (first-person plural)
емігру́єте (future plural second-person)
бу́дете емігрува́ти (plural second-person)
бу́дете емігрува́ть (plural second-person)
емігрува́тимете (plural second-person)
емігру́ють (future plural third-person)
бу́дуть емігрува́ти (plural third-person)
бу́дуть емігрува́ть (plural third-person)
емігрува́тимуть (plural third-person)
емігру́ймо (first-person imperative plural)
емігру́й (imperative second-person singular)
емігру́йте (imperative plural second-person)
емігрува́в (masculine past singular)
емігрува́ли (masculine past plural)
емігрува́ла (feminine past singular)
емігрува́ли (feminine past plural)
емігрува́ло (neuter past singular)
емігрува́ли (neuter past plural)

Uk-емігрувати.ogg

From Latin ēmigrō + -ува́ти (-uváty). Compare Russian эмигри́ровать (emigrírovatʹ), Belarusian эмігры́раваць (emihrýravacʹ), Polish emigrować.

эмигри́ровать

эмігры́раваць


відстоювати

uk-verb

відсто́ювати

відсто́ювати • (vidstójuvaty) impf (perfective відстоя́ти)

відсто́ювати (canonical)
vidstójuvaty (romanization)
відстоя́ти (perfective)
відсто́ювати (imperfective infinitive)
відсто́ювать (imperfective infinitive)
відсто́юваний (imperfective passive past)
impersonal: відсто́ювано (imperfective passive past)
відсто́юючи (adverbial imperfective present)
відсто́ювавши (adverbial imperfective past)
відсто́юю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відсто́ювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відсто́ювать (first-person future imperfective singular)
відсто́юватиму (first-person future imperfective singular)
відсто́юєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відсто́ювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відсто́ювать (future imperfective second-person singular)
відсто́юватимеш (future imperfective second-person singular)
відсто́ює (imperfective present singular third-person)
бу́де відсто́ювати (future imperfective singular third-person)
бу́де відсто́ювать (future imperfective singular third-person)
відсто́юватиме (future imperfective singular third-person)
відсто́юєм (first-person imperfective plural present)
відсто́юємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відсто́ювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відсто́ювать (first-person future imperfective plural)
відсто́юватимемо (first-person future imperfective plural)
відсто́юватимем (first-person future imperfective plural)
відсто́юєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відсто́ювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відсто́ювать (future imperfective plural second-person)
відсто́юватимете (future imperfective plural second-person)
відсто́юють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відсто́ювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відсто́ювать (future imperfective plural third-person)
відсто́юватимуть (future imperfective plural third-person)
відсто́юймо (first-person imperative plural)
відсто́юй (imperative second-person singular)
відсто́юйте (imperative plural second-person)
відсто́ював (masculine past singular)
відсто́ювали (masculine past plural)
відсто́ювала (feminine past singular)
відсто́ювали (feminine past plural)
відсто́ювало (neuter past singular)
відсто́ювали (neuter past plural)

Uk-відстоювати.ogg

From відстоя́ти (vidstojáty) + -ювати (-juvaty).


познайомитися

uk-verb

познайо́митися

знайо́митися

познайо́митися • (poznajómytysja) pf (imperfective знайо́митися)

познайо́митися (canonical)
poznajómytysja (romanization)
знайо́митися (imperfective)
познайо́митися (infinitive perfective)
познайо́митись (infinitive perfective)
познайо́миться (infinitive perfective)
познайо́мившись (adverbial past perfective)
познайо́млюся (first-person future perfective singular)
познайо́млюсь (first-person future perfective singular)
познайо́мишся (future perfective second-person singular)
познайо́миться (future perfective singular third-person)
познайо́мимся (first-person future perfective plural)
познайо́мимося (first-person future perfective plural)
познайо́мимось (first-person future perfective plural)
познайо́митеся (future perfective plural second-person)
познайо́митесь (future perfective plural second-person)
познайо́мляться (future perfective plural third-person)
познайо́ммося (first-person imperative plural)
познайо́ммось (first-person imperative plural)
познайо́мся (imperative second-person singular)
познайо́мтеся (imperative plural second-person)
познайо́мтесь (imperative plural second-person)
познайо́мився (masculine past singular)
познайо́мивсь (masculine past singular)
познайо́милися (masculine past plural)
познайо́мились (masculine past plural)
познайо́милася (feminine past singular)
познайо́милась (feminine past singular)
познайо́милися (feminine past plural)
познайо́мились (feminine past plural)
познайо́милося (neuter past singular)
познайо́милось (neuter past singular)
познайо́милися (neuter past plural)
познайо́мились (neuter past plural)

uk-conj

познайо́митися<4a.pf>

Uk-познайомитися.ogg

From познайо́мити (poznajómyty) + -ся (-sja). Compare Russian познако́миться (poznakómitʹsja). Belarusian пазнаёміцца (paznajómicca).

af

познайо́мити

cog

познако́миться

ки́мось кимось

чи́мось чимось


відзвітувати

uk-verb

відзвітува́ти

відзвітува́ти • (vidzvituváty) pf (imperfective звітува́ти)

відзвітува́ти (canonical)
vidzvituváty (romanization)
звітува́ти (imperfective)
відзвітува́ти (infinitive perfective)
відзвітува́ть (infinitive perfective)
відзвітува́вши (adverbial past perfective)
відзвіту́ю (first-person future perfective singular)
відзвіту́єш (future perfective second-person singular)
відзвіту́є (future perfective singular third-person)
відзвіту́єм (first-person future perfective plural)
відзвіту́ємо (first-person future perfective plural)
відзвіту́єте (future perfective plural second-person)
відзвіту́ють (future perfective plural third-person)
відзвіту́ймо (first-person imperative plural)
відзвіту́й (imperative second-person singular)
відзвіту́йте (imperative plural second-person)
відзвітува́в (masculine past singular)
відзвітува́ли (masculine past plural)
відзвітува́ла (feminine past singular)
відзвітува́ли (feminine past plural)
відзвітува́ло (neuter past singular)
відзвітува́ли (neuter past plural)

uk-conj

відзвітува́ти<2a.pf.intr>

(intransitive) to report, to give a report, to render an account


сховати

uk-verb

схова́ти • (sxováty) pf (imperfective хова́ти)

схова́ти (canonical)
sxováty (romanization)
хова́ти (imperfective)
схова́ти (infinitive perfective)
схова́ть (infinitive perfective)
схо́ваний (passive past perfective)
impersonal: схо́вано (passive past perfective)
схова́вши (adverbial past perfective)
схова́ю (first-person future perfective singular)
схова́єш (future perfective second-person singular)
схова́є (future perfective singular third-person)
схова́єм (first-person future perfective plural)
схова́ємо (first-person future perfective plural)
схова́єте (future perfective plural second-person)
схова́ють (future perfective plural third-person)
схова́ймо (first-person imperative plural)
схова́й (imperative second-person singular)
схова́йте (imperative plural second-person)
схова́в (masculine past singular)
схова́ли (masculine past plural)
схова́ла (feminine past singular)
схова́ли (feminine past plural)
схова́ло (neuter past singular)
схова́ли (neuter past plural)

Uk-сховати.ogg


звітувати

відзвітува́ти

звітува́ти • (zvituváty) impf (perfective відзвітува́ти)

звітува́ти (canonical)
zvituváty (romanization)
відзвітува́ти (perfective)
звітува́ти (imperfective infinitive)
звітува́ть (imperfective infinitive)
звіту́ючи (adverbial imperfective present)
звітува́вши (adverbial imperfective past)
звіту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду звітува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду звітува́ть (first-person future imperfective singular)
звітува́тиму (first-person future imperfective singular)
звіту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш звітува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш звітува́ть (future imperfective second-person singular)
звітува́тимеш (future imperfective second-person singular)
звіту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де звітува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де звітува́ть (future imperfective singular third-person)
звітува́тиме (future imperfective singular third-person)
звіту́єм (first-person imperfective plural present)
звіту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо звітува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо звітува́ть (first-person future imperfective plural)
звітува́тимемо (first-person future imperfective plural)
звітува́тимем (first-person future imperfective plural)
звіту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете звітува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете звітува́ть (future imperfective plural second-person)
звітува́тимете (future imperfective plural second-person)
звіту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть звітува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть звітува́ть (future imperfective plural third-person)
звітува́тимуть (future imperfective plural third-person)
звіту́ймо (first-person imperative plural)
звіту́й (imperative second-person singular)
звіту́йте (imperative plural second-person)
звітува́в (masculine past singular)
звітува́ли (masculine past plural)
звітува́ла (feminine past singular)
звітува́ли (feminine past plural)
звітува́ло (neuter past singular)
звітува́ли (neuter past plural)

звіт (zvit, “report”) + -ува́ти (-uváty)


інсценувати

uk-verb

інсценува́ти

інсценува́ти (canonical)
inscenuváty (romanization)
інсценува́ти (infinitive)
інсценува́ть (infinitive)
інсцено́ваний (passive past)
impersonal: інсцено́вано (passive past)
інсцену́ючи (adverbial present)
інсценува́вши (adverbial past)
інсцену́ю (first-person future singular)
бу́ду йнсценува́ти (first-person singular)
бу́ду йнсценува́ть (first-person singular)
інсценува́тиму (first-person singular)
інсцену́єш (future second-person singular)
бу́деш інсценува́ти (second-person singular)
бу́деш інсценува́ть (second-person singular)
інсценува́тимеш (second-person singular)
інсцену́є (future singular third-person)
бу́де йнсценува́ти (singular third-person)
бу́де йнсценува́ть (singular third-person)
інсценува́тиме (singular third-person)
інсцену́єм (first-person future plural)
інсцену́ємо (first-person future plural)
бу́демо йнсценува́ти (first-person plural)
бу́демо йнсценува́ть (first-person plural)
інсценува́тимемо (first-person plural)
інсценува́тимем (first-person plural)
інсцену́єте (future plural second-person)
бу́дете йнсценува́ти (plural second-person)
бу́дете йнсценува́ть (plural second-person)
інсценува́тимете (plural second-person)
інсцену́ють (future plural third-person)
бу́дуть інсценува́ти (plural third-person)
бу́дуть інсценува́ть (plural third-person)
інсценува́тимуть (plural third-person)
інсцену́ймо (first-person imperative plural)
інсцену́й (imperative second-person singular)
інсцену́йте (imperative plural second-person)
інсценува́в (masculine past singular)
інсценува́ли (masculine past plural)
інсценува́ла (feminine past singular)
інсценува́ли (feminine past plural)
інсценува́ло (neuter past singular)
інсценува́ли (neuter past plural)

From German inszenieren + -ува́ти (-uváty). Compare Russian инсцени́ровать (inscenírovatʹ), Belarusian інсцэні́раваць (insceníravacʹ), Czech inscenovat.

cog

инсцени́ровать

інсцэні́раваць

to stage (adapt for theatrical or on-screen performance)

(figurative) to stage (demonstrate in a deceptive manner)


ховати

uk-verb

хова́ти • (xováty) impf (perfective схова́ти)

хова́ти (canonical)
xováty (romanization)
схова́ти (perfective)
хова́ти (imperfective infinitive)
хова́ть (imperfective infinitive)
хова́ючи (adverbial imperfective present)
хова́вши (adverbial imperfective past)
хова́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду хова́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду хова́ть (first-person future imperfective singular)
хова́тиму (first-person future imperfective singular)
хова́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш хова́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш хова́ть (future imperfective second-person singular)
хова́тимеш (future imperfective second-person singular)
хова́є (imperfective present singular third-person)
бу́де хова́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де хова́ть (future imperfective singular third-person)
хова́тиме (future imperfective singular third-person)
хова́єм (first-person imperfective plural present)
хова́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо хова́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо хова́ть (first-person future imperfective plural)
хова́тимемо (first-person future imperfective plural)
хова́тимем (first-person future imperfective plural)
хова́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете хова́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете хова́ть (future imperfective plural second-person)
хова́тимете (future imperfective plural second-person)
хова́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть хова́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть хова́ть (future imperfective plural third-person)
хова́тимуть (future imperfective plural third-person)
хова́ймо (first-person imperative plural)
хова́й (imperative second-person singular)
хова́йте (imperative plural second-person)
хова́в (masculine past singular)
хова́ли (masculine past plural)
хова́ла (feminine past singular)
хова́ли (feminine past plural)
хова́ло (neuter past singular)
хова́ли (neuter past plural)

(transitive) to bury, to inter, to inhume


сфальсифікувати

сфальсифікува́ти

фальсифікува́ти

сфальсифікува́ти • (sfalʹsyfikuváty) pf (imperfective фальсифікува́ти)

сфальсифікува́ти (canonical)
sfalʹsyfikuváty (romanization)
фальсифікува́ти (imperfective)
сфальсифікува́ти (infinitive perfective)
сфальсифікува́ть (infinitive perfective)
сфальсифіко́ваний (passive past perfective)
impersonal: сфальсифіко́вано (passive past perfective)
сфальсифікува́вши (adverbial past perfective)
сфальсифіку́ю (first-person future perfective singular)
сфальсифіку́єш (future perfective second-person singular)
сфальсифіку́є (future perfective singular third-person)
сфальсифіку́єм (first-person future perfective plural)
сфальсифіку́ємо (first-person future perfective plural)
сфальсифіку́єте (future perfective plural second-person)
сфальсифіку́ють (future perfective plural third-person)
сфальсифіку́ймо (first-person imperative plural)
сфальсифіку́й (imperative second-person singular)
сфальсифіку́йте (imperative plural second-person)
сфальсифікува́в (masculine past singular)
сфальсифікува́ли (masculine past plural)
сфальсифікува́ла (feminine past singular)
сфальсифікува́ли (feminine past plural)
сфальсифікува́ло (neuter past singular)
сфальсифікува́ли (neuter past plural)

uk-conj

сфальсифікува́ти<2a.pf.tr.ppp>

с- (s-) + фальсифікува́ти (falʹsyfikuváty)

af

фальсифікува́ти


революціонізувати

uk-verb

революціонізува́ти

революціонізува́ти • (revoljucionizuváty) impf or pf

революціонізува́ти (canonical)
revoljucionizuváty (romanization)
революціонізува́ти (infinitive)
революціонізува́ть (infinitive)
революціонізо́ваний (passive past)
impersonal: революціонізо́вано (passive past)
революціонізу́ючи (adverbial present)
революціонізува́вши (adverbial past)
революціонізу́ю (first-person future singular)
бу́ду революціонізува́ти (first-person singular)
бу́ду революціонізува́ть (first-person singular)
революціонізува́тиму (first-person singular)
революціонізу́єш (future second-person singular)
бу́деш революціонізува́ти (second-person singular)
бу́деш революціонізува́ть (second-person singular)
революціонізува́тимеш (second-person singular)
революціонізу́є (future singular third-person)
бу́де революціонізува́ти (singular third-person)
бу́де революціонізува́ть (singular third-person)
революціонізува́тиме (singular third-person)
революціонізу́єм (first-person future plural)
революціонізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо революціонізува́ти (first-person plural)
бу́демо революціонізува́ть (first-person plural)
революціонізува́тимемо (first-person plural)
революціонізува́тимем (first-person plural)
революціонізу́єте (future plural second-person)
бу́дете революціонізува́ти (plural second-person)
бу́дете революціонізува́ть (plural second-person)
революціонізува́тимете (plural second-person)
революціонізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть революціонізува́ти (plural third-person)
бу́дуть революціонізува́ть (plural third-person)
революціонізува́тимуть (plural third-person)
революціонізу́ймо (first-person imperative plural)
революціонізу́й (imperative second-person singular)
революціонізу́йте (imperative plural second-person)
революціонізува́в (masculine past singular)
революціонізува́ли (masculine past plural)
революціонізува́ла (feminine past singular)
революціонізува́ли (feminine past plural)
революціонізува́ло (neuter past singular)
революціонізува́ли (neuter past plural)

uk-conj

революціонізува́ти<2a.both.tr.ppp>

From Western European languages, with -ува́ти (-uváty) ending. Compare Russian революционизи́ровать (revoljucionizírovatʹ), Belarusian рэвалюцыянізава́ць (revaljucyjanizavácʹ), Polish rewolucjonizować.

cog

революционизи́ровать

рэвалюцыянізава́ць


переоцінити

uk-verb

переоціни́ти

переоці́нювати

переоціни́ти • (pereocinýty) pf (imperfective переоці́нювати)

переоціни́ти (canonical)
pereocinýty (romanization)
переоці́нювати (imperfective)
переоціни́ти (infinitive perfective)
переоціни́ть (infinitive perfective)
переоці́нений (passive past perfective)
impersonal: переоці́нено (passive past perfective)
переоціни́вши (adverbial past perfective)
переоціню́ (first-person future perfective singular)
переоці́ниш (future perfective second-person singular)
переоці́нить (future perfective singular third-person)
переоці́ним (first-person future perfective plural)
переоці́нимо (first-person future perfective plural)
переоці́ните (future perfective plural second-person)
переоці́нять (future perfective plural third-person)
переоціні́м (first-person imperative plural)
переоціні́мо (first-person imperative plural)
переоціни́ (imperative second-person singular)
переоціні́ть (imperative plural second-person)
переоціни́в (masculine past singular)
переоціни́ли (masculine past plural)
переоціни́ла (feminine past singular)
переоціни́ли (feminine past plural)
переоціни́ло (neuter past singular)
переоціни́ли (neuter past plural)

From пере- (pere-) + оціни́ти (ocinýty). Compare Russian переоцени́ть (pereocenítʹ), Belarusian пераацані́ць (pjeraacanícʹ), Polish przecenić.

cog

переоцени́ть

пераацані́ць

to overestimate, to overrate, to overvalue


індустріалізувати

uk-verb

індустріалізува́ти

індустріалізува́ти • (industrializuváty) impf or pf

індустріалізува́ти (canonical)
industrializuváty (romanization)
індустріалізува́ти (infinitive)
індустріалізува́ть (infinitive)
індустріалізо́ваний (passive past)
impersonal: індустріалізо́вано (passive past)
індустріалізу́ючи (adverbial present)
індустріалізува́вши (adverbial past)
індустріалізу́ю (first-person future singular)
бу́ду йндустріалізува́ти (first-person singular)
бу́ду йндустріалізува́ть (first-person singular)
індустріалізува́тиму (first-person singular)
індустріалізу́єш (future second-person singular)
бу́деш індустріалізува́ти (second-person singular)
бу́деш індустріалізува́ть (second-person singular)
індустріалізува́тимеш (second-person singular)
індустріалізу́є (future singular third-person)
бу́де йндустріалізува́ти (singular third-person)
бу́де йндустріалізува́ть (singular third-person)
індустріалізува́тиме (singular third-person)
індустріалізу́єм (first-person future plural)
індустріалізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо йндустріалізува́ти (first-person plural)
бу́демо йндустріалізува́ть (first-person plural)
індустріалізува́тимемо (first-person plural)
індустріалізува́тимем (first-person plural)
індустріалізу́єте (future plural second-person)
бу́дете йндустріалізува́ти (plural second-person)
бу́дете йндустріалізува́ть (plural second-person)
індустріалізува́тимете (plural second-person)
індустріалізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть індустріалізува́ти (plural third-person)
бу́дуть індустріалізува́ть (plural third-person)
індустріалізува́тимуть (plural third-person)
індустріалізу́ймо (first-person imperative plural)
індустріалізу́й (imperative second-person singular)
індустріалізу́йте (imperative plural second-person)
індустріалізува́в (masculine past singular)
індустріалізува́ли (masculine past plural)
індустріалізува́ла (feminine past singular)
індустріалізува́ли (feminine past plural)
індустріалізува́ло (neuter past singular)
індустріалізува́ли (neuter past plural)

uk-conj

індустріалізува́ти<2a.both.tr.ppp>

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-індустріалізувати.wav

From Western European languages, with -ува́ти (-uváty) ending. Compare Russian индустриализи́ровать (industrializírovatʹ), Belarusian індустрыялізава́ць (industryjalizavácʹ), Polish industrializować.

cog

индустриализи́ровать

індустрыялізава́ць


переоцінювати

uk-verb

переоці́нювати

переоціни́ти

переоці́нювати • (pereocínjuvaty) impf (perfective переоціни́ти)

переоці́нювати (canonical)
pereocínjuvaty (romanization)
переоціни́ти (perfective)
переоці́нювати (imperfective infinitive)
переоці́нювать (imperfective infinitive)
переоці́нюваний (imperfective passive past)
impersonal: переоці́нювано (imperfective passive past)
переоці́нюючи (adverbial imperfective present)
переоці́нювавши (adverbial imperfective past)
переоці́нюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду переоці́нювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду переоці́нювать (first-person future imperfective singular)
переоці́нюватиму (first-person future imperfective singular)
переоці́нюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш переоці́нювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш переоці́нювать (future imperfective second-person singular)
переоці́нюватимеш (future imperfective second-person singular)
переоці́нює (imperfective present singular third-person)
бу́де переоці́нювати (future imperfective singular third-person)
бу́де переоці́нювать (future imperfective singular third-person)
переоці́нюватиме (future imperfective singular third-person)
переоці́нюєм (first-person imperfective plural present)
переоці́нюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо переоці́нювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо переоці́нювать (first-person future imperfective plural)
переоці́нюватимемо (first-person future imperfective plural)
переоці́нюватимем (first-person future imperfective plural)
переоці́нюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете переоці́нювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете переоці́нювать (future imperfective plural second-person)
переоці́нюватимете (future imperfective plural second-person)
переоці́нюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть переоці́нювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть переоці́нювать (future imperfective plural third-person)
переоці́нюватимуть (future imperfective plural third-person)
переоці́нюймо (first-person imperative plural)
переоці́нюй (imperative second-person singular)
переоці́нюйте (imperative plural second-person)
переоці́нював (masculine past singular)
переоці́нювали (masculine past plural)
переоці́нювала (feminine past singular)
переоці́нювали (feminine past plural)
переоці́нювало (neuter past singular)
переоці́нювали (neuter past plural)

From пере- (pere-) + оці́нювати (ocínjuvaty) or переоціни́ти (pereocinýty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian переоце́нивать (pereocénivatʹ), Belarusian пераацэ́ньваць (pjeraacénʹvacʹ), Polish przeceniać.

af

переоціни́ти

cog

переоце́нивать

пераацэ́ньваць


прорив

head

прори́в • (prorýv)

прори́в (canonical)
prorýv (romanization)

прори́ти прорити#Ukrainian

masculine singular past perfective of прори́ти (prorýty)


розпізнавати

uk-verb

розпізнава́ти

розпізнава́ти • (rozpiznaváty) impf (perfective розпізна́ти)

розпізнава́ти (canonical)
rozpiznaváty (romanization)
розпізна́ти (perfective)
розпізнава́ти (imperfective infinitive)
розпізнава́ть (imperfective infinitive)
розпізна́ваний (imperfective passive past)
impersonal: розпізна́вано (imperfective passive past)
розпізнаючи́ (adverbial imperfective present)
розпізнава́вши (adverbial imperfective past)
розпізнаю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду розпізнава́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду розпізнава́ть (first-person future imperfective singular)
розпізнава́тиму (first-person future imperfective singular)
розпізнає́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розпізнава́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш розпізнава́ть (future imperfective second-person singular)
розпізнава́тимеш (future imperfective second-person singular)
розпізнає́ (imperfective present singular third-person)
бу́де розпізнава́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де розпізнава́ть (future imperfective singular third-person)
розпізнава́тиме (future imperfective singular third-person)
розпізнає́м (first-person imperfective plural present)
розпізнаємо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо розпізнава́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо розпізнава́ть (first-person future imperfective plural)
розпізнава́тимемо (first-person future imperfective plural)
розпізнава́тимем (first-person future imperfective plural)
розпізнаєте́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете розпізнава́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете розпізнава́ть (future imperfective plural second-person)
розпізнава́тимете (future imperfective plural second-person)
розпізнаю́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розпізнава́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розпізнава́ть (future imperfective plural third-person)
розпізнава́тимуть (future imperfective plural third-person)
розпізнава́ймо (first-person imperative plural)
розпізнава́й (imperative second-person singular)
розпізнава́йте (imperative plural second-person)
розпізнава́в (masculine past singular)
розпізнава́ли (masculine past plural)
розпізнава́ла (feminine past singular)
розпізнава́ли (feminine past plural)
розпізнава́ло (neuter past singular)
розпізнава́ли (neuter past plural)

Uk-розпізнавати.ogg

From роз- (roz-) + пізнава́ти (piznaváty) or розпізна́ти (rozpiznáty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian распознава́ть (raspoznavátʹ), Belarusian распазнава́ць (raspaznavácʹ), Polish rozpoznawać.

cog

распознава́ть

распазнава́ць

(transitive) to recognize, to discern, to identify (verify an entity's identity using signs and characteristics that distinguish it from others)


розпізнати

uk-verb

розпізнава́ти

розпізна́ти • (rozpiznáty) pf (imperfective розпізнава́ти)

розпізна́ти (canonical)
rozpiznáty (romanization)
розпізнава́ти (imperfective)
розпізна́ти (infinitive perfective)
розпізна́ть (infinitive perfective)
розпізна́вши (adverbial past perfective)
розпізна́ю (first-person future perfective singular)
розпізна́єш (future perfective second-person singular)
розпізна́є (future perfective singular third-person)
розпізна́єм (first-person future perfective plural)
розпізна́ємо (first-person future perfective plural)
розпізна́єте (future perfective plural second-person)
розпізна́ють (future perfective plural third-person)
розпізна́ймо (first-person imperative plural)
розпізна́й (imperative second-person singular)
розпізна́йте (imperative plural second-person)
розпізна́в (masculine past singular)
розпізна́ли (masculine past plural)
розпізна́ла (feminine past singular)
розпізна́ли (feminine past plural)
розпізна́ло (neuter past singular)
розпізна́ли (neuter past plural)

Uk-розпізнати.ogg

From роз- (roz-) + пізна́ти (piznáty). Compare Russian распозна́ть (raspoznátʹ), Belarusian распазна́ць (raspaznácʹ), Polish rozpoznać.


проститися

прости́тися • (prostýtysja) pf (imperfective проща́тися)

прости́тися (canonical)
prostýtysja (romanization)
проща́тися (imperfective)
прости́тися (infinitive perfective)
прости́тись (infinitive perfective)
прости́ться (infinitive perfective)
прости́вшись (adverbial past perfective)
прощу́ся (first-person future perfective singular)
прощу́сь (first-person future perfective singular)
прости́шся (future perfective second-person singular)
прости́ться (future perfective singular third-person)
прости́мся (first-person future perfective plural)
простимо́ся (first-person future perfective plural)
простимо́сь (first-person future perfective plural)
простите́ся (future perfective plural second-person)
простите́сь (future perfective plural second-person)
простя́ться (future perfective plural third-person)
прості́мся (first-person imperative plural)
прості́мося (first-person imperative plural)
прості́мось (first-person imperative plural)
прости́ся (imperative second-person singular)
прости́сь (imperative second-person singular)
прості́ться (imperative plural second-person)
прости́вся (masculine past singular)
прости́всь (masculine past singular)
прости́лися (masculine past plural)
прости́лись (masculine past plural)
прости́лася (feminine past singular)
прости́лась (feminine past singular)
прости́лися (feminine past plural)
прости́лись (feminine past plural)
прости́лося (neuter past singular)
прости́лось (neuter past singular)
прости́лися (neuter past plural)
прости́лись (neuter past plural)

uk-conj

прости́тися<4b.pf>

From прости́ти (prostýty) + -ся (-sja). Compare Russian прости́ться (prostítʹsja).

to say goodbye, to bid farewell, to take one's leave


прощатися

uk-verb

проща́тися • (proščátysja) impf (perfective прости́тися)

проща́тися (canonical)
proščátysja (romanization)
прости́тися (perfective)
проща́тися (imperfective infinitive)
проща́тись (imperfective infinitive)
проща́ться (imperfective infinitive)
проща́ючись (adverbial imperfective present)
проща́вшись (adverbial imperfective past)
проща́юся (first-person imperfective present singular)
проща́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду проща́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду проща́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду проща́ться (first-person future imperfective singular)
проща́тимусь (first-person future imperfective singular)
проща́тимуся (first-person future imperfective singular)
проща́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш проща́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш проща́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш проща́ться (future imperfective second-person singular)
проща́тимешся (future imperfective second-person singular)
проща́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де проща́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де проща́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де проща́ться (future imperfective singular third-person)
проща́тиметься (future imperfective singular third-person)
проща́ємся (first-person imperfective plural present)
проща́ємося (first-person imperfective plural present)
проща́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо проща́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо проща́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо проща́ться (first-person future imperfective plural)
проща́тимемось (first-person future imperfective plural)
проща́тимемося (first-person future imperfective plural)
проща́тимемся (first-person future imperfective plural)
проща́єтеся (imperfective plural present second-person)
проща́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете проща́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете проща́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете проща́ться (future imperfective plural second-person)
проща́тиметесь (future imperfective plural second-person)
проща́тиметеся (future imperfective plural second-person)
проща́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть проща́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть проща́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть проща́ться (future imperfective plural third-person)
проща́тимуться (future imperfective plural third-person)
проща́ймося (first-person imperative plural)
проща́ймось (first-person imperative plural)
проща́йся (imperative second-person singular)
проща́йсь (imperative second-person singular)
проща́йтеся (imperative plural second-person)
проща́йтесь (imperative plural second-person)
проща́вся (masculine past singular)
проща́всь (masculine past singular)
проща́лися (masculine past plural)
проща́лись (masculine past plural)
проща́лася (feminine past singular)
проща́лась (feminine past singular)
проща́лися (feminine past plural)
проща́лись (feminine past plural)
проща́лося (neuter past singular)
проща́лось (neuter past singular)
проща́лися (neuter past plural)
проща́лись (neuter past plural)

uk-conj

проща́тися<1a.impf>

Uk-прощатися.ogg

From проща́ти (proščáty) + -ся (-sja). Compare Russian проща́ться (proščátʹsja).


впевнений

head

впе́внений • (vpévnenyj)

впе́внений (canonical)
vpévnenyj (romanization)
впе́внений (masculine nominative)
впе́внене (neuter nominative)
впе́внена (feminine nominative)
впе́внені (nominative plural)
впе́вненого (genitive masculine neuter)
впе́вненої (feminine genitive)
впе́внених (genitive plural)
впе́вненому (dative masculine neuter)
впе́вненій (dative feminine)
впе́вненим (dative plural)
впе́вненого (accusative animate masculine)
впе́внене (accusative neuter)
впе́внену (accusative feminine)
впе́внених (accusative animate plural)
впе́внений (accusative inanimate masculine)
впе́внені (accusative inanimate plural)
впе́вненим (instrumental masculine neuter)
впе́вненою (feminine instrumental)
впе́вненими (instrumental plural)
впе́вненому (locative masculine neuter)
впе́вненім (locative masculine neuter)
впе́вненій (feminine locative)
впе́внених (locative plural)

Uk-впевнений.ogg

впе́внити впевнити#Ukrainian

passive adjectival past participle of впе́внити pf (vpévnyty)


обґрунтований

обґрунто́ваний

обґрунто́ваний • (obgruntóvanyj)

обґрунто́ваний (canonical)
obgruntóvanyj (romanization)
обґрунто́ваний (masculine nominative)
обґрунто́ване (neuter nominative)
обґрунто́вана (feminine nominative)
обґрунто́вані (nominative plural)
обґрунто́ваного (genitive masculine neuter)
обґрунто́ваної (feminine genitive)
обґрунто́ваних (genitive plural)
обґрунто́ваному (dative masculine neuter)
обґрунто́ваній (dative feminine)
обґрунто́ваним (dative plural)
обґрунто́ваного (accusative animate masculine)
обґрунто́ване (accusative neuter)
обґрунто́вану (accusative feminine)
обґрунто́ваних (accusative animate plural)
обґрунто́ваний (accusative inanimate masculine)
обґрунто́вані (accusative inanimate plural)
обґрунто́ваним (instrumental masculine neuter)
обґрунто́ваною (feminine instrumental)
обґрунто́ваними (instrumental plural)
обґрунто́ваному (locative masculine neuter)
обґрунто́ванім (locative masculine neuter)
обґрунто́ваній (feminine locative)
обґрунто́ваних (locative plural)

uk-adecl

обґрунто́ваний

обґрунтува́ти обґрунтувати#Ukrainian

passive adjectival past participle of обґрунтува́ти pf (obgruntuváty)


упевнений

head

упе́внений • (upévnenyj)

упе́внений (canonical)
upévnenyj (romanization)
упе́внений (masculine nominative)
упе́внене (neuter nominative)
упе́внена (feminine nominative)
упе́внені (nominative plural)
упе́вненого (genitive masculine neuter)
упе́вненої (feminine genitive)
упе́внених (genitive plural)
упе́вненому (dative masculine neuter)
упе́вненій (dative feminine)
упе́вненим (dative plural)
упе́вненого (accusative animate masculine)
упе́внене (accusative neuter)
упе́внену (accusative feminine)
упе́внених (accusative animate plural)
упе́внений (accusative inanimate masculine)
упе́внені (accusative inanimate plural)
упе́вненим (instrumental masculine neuter)
упе́вненою (feminine instrumental)
упе́вненими (instrumental plural)
упе́вненому (locative masculine neuter)
упе́вненім (locative masculine neuter)
упе́вненій (feminine locative)
упе́внених (locative plural)

упе́внити упевнити#Ukrainian

passive adjectival past participle of упе́внити pf (upévnyty)


прислухуватися

uk-verb

прислу́хуватися

прислу́хатися

прислу́хуватися • (pryslúxuvatysja) impf (perfective прислу́хатися)

прислу́хуватися (canonical)
pryslúxuvatysja (romanization)
прислу́хатися (perfective)
прислу́хуватися (imperfective infinitive)
прислу́хуватись (imperfective infinitive)
прислу́хуваться (imperfective infinitive)
прислу́хуючись (adverbial imperfective present)
прислу́хувавшись (adverbial imperfective past)
прислу́хуюся (first-person imperfective present singular)
прислу́хуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду прислу́хуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду прислу́хуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду прислу́хуваться (first-person future imperfective singular)
прислу́хуватимусь (first-person future imperfective singular)
прислу́хуватимуся (first-person future imperfective singular)
прислу́хуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш прислу́хуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш прислу́хуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш прислу́хуваться (future imperfective second-person singular)
прислу́хуватимешся (future imperfective second-person singular)
прислу́хується (imperfective present singular third-person)
бу́де прислу́хуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де прислу́хуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де прислу́хуваться (future imperfective singular third-person)
прислу́хуватиметься (future imperfective singular third-person)
прислу́хуємся (first-person imperfective plural present)
прислу́хуємося (first-person imperfective plural present)
прислу́хуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо прислу́хуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо прислу́хуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо прислу́хуваться (first-person future imperfective plural)
прислу́хуватимемось (first-person future imperfective plural)
прислу́хуватимемося (first-person future imperfective plural)
прислу́хуватимемся (first-person future imperfective plural)
прислу́хуєтеся (imperfective plural present second-person)
прислу́хуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете прислу́хуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете прислу́хуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете прислу́хуваться (future imperfective plural second-person)
прислу́хуватиметесь (future imperfective plural second-person)
прислу́хуватиметеся (future imperfective plural second-person)
прислу́хуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прислу́хуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прислу́хуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прислу́хуваться (future imperfective plural third-person)
прислу́хуватимуться (future imperfective plural third-person)
прислу́хуймося (first-person imperative plural)
прислу́хуймось (first-person imperative plural)
прислу́хуйся (imperative second-person singular)
прислу́хуйсь (imperative second-person singular)
прислу́хуйтеся (imperative plural second-person)
прислу́хуйтесь (imperative plural second-person)
прислу́хувався (masculine past singular)
прислу́хувавсь (masculine past singular)
прислу́хувалися (masculine past plural)
прислу́хувались (masculine past plural)
прислу́хувалася (feminine past singular)
прислу́хувалась (feminine past singular)
прислу́хувалися (feminine past plural)
прислу́хувались (feminine past plural)
прислу́хувалося (neuter past singular)
прислу́хувалось (neuter past singular)
прислу́хувалися (neuter past plural)
прислу́хувались (neuter past plural)

uk-conj

прислу́хуватися<2a.impf>

From прислу́хатися (pryslúxatysja) + -увати (-uvaty). Compare Russian прислу́шиваться (prislúšivatʹsja), Belarusian прыслухо́ўвацца (prysluxóŭvacca), Polish przysłuchiwać się.

af

прислу́хатися

cog

прислу́шиваться

прыслухо́ўвацца


обладнати

uk-verb

обла́днувати

обладна́ти • (obladnáty) pf (imperfective обла́днувати)

обладна́ти (canonical)
obladnáty (romanization)
обла́днувати (imperfective)
обладна́ти (infinitive perfective)
обладна́ть (infinitive perfective)
обла́днаний (passive past perfective)
impersonal: обла́днано (passive past perfective)
обладна́вши (adverbial past perfective)
обладна́ю (first-person future perfective singular)
обладна́єш (future perfective second-person singular)
обладна́є (future perfective singular third-person)
обладна́єм (first-person future perfective plural)
обладна́ємо (first-person future perfective plural)
обладна́єте (future perfective plural second-person)
обладна́ють (future perfective plural third-person)
обладна́ймо (first-person imperative plural)
обладна́й (imperative second-person singular)
обладна́йте (imperative plural second-person)
обладна́в (masculine past singular)
обладна́ли (masculine past plural)
обладна́ла (feminine past singular)
обладна́ли (feminine past plural)
обладна́ло (neuter past singular)
обладна́ли (neuter past plural)

Uk-обладнати.ogg


зобразити

зобра́жувати

зобрази́ти • (zobrazýty) pf (imperfective зобража́ти or зобра́жувати)

зобрази́ти (canonical)
zobrazýty (romanization)
зобража́ти (imperfective)
зобра́жувати (imperfective)
зобрази́ти (infinitive perfective)
зобрази́ть (infinitive perfective)
зобра́жений (passive past perfective)
impersonal: зобра́жено (passive past perfective)
зобрази́вши (adverbial past perfective)
зображу́ (first-person future perfective singular)
зобрази́ш (future perfective second-person singular)
зобрази́ть (future perfective singular third-person)
зобрази́м (first-person future perfective plural)
зобразимо́ (first-person future perfective plural)
зобразите́ (future perfective plural second-person)
зобразя́ть (future perfective plural third-person)
зобразі́м (first-person imperative plural)
зобразі́мо (first-person imperative plural)
зобрази́ (imperative second-person singular)
зобразі́ть (imperative plural second-person)
зобрази́в (masculine past singular)
зобрази́ли (masculine past plural)
зобрази́ла (feminine past singular)
зобрази́ли (feminine past plural)
зобрази́ло (neuter past singular)
зобрази́ли (neuter past plural)

Uk-зобразити.ogg

From з- (z-) + обра́зити (obrázyty). Compare Russian изобрази́ть (izobrazítʹ).

(transitive) to depict, to picture, to portray, to represent


зображати

зобража́ти • (zobražáty) impf (perfective зобрази́ти)

зобража́ти (canonical)
zobražáty (romanization)
зобрази́ти (perfective)
зобража́ти (imperfective infinitive)
зобража́ть (imperfective infinitive)
зобража́ючи (adverbial imperfective present)
зобража́вши (adverbial imperfective past)
зобража́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зобража́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зобража́ть (first-person future imperfective singular)
зобража́тиму (first-person future imperfective singular)
зобража́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зобража́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зобража́ть (future imperfective second-person singular)
зобража́тимеш (future imperfective second-person singular)
зобража́є (imperfective present singular third-person)
бу́де зобража́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зобража́ть (future imperfective singular third-person)
зобража́тиме (future imperfective singular third-person)
зобража́єм (first-person imperfective plural present)
зобража́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зобража́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зобража́ть (first-person future imperfective plural)
зобража́тимемо (first-person future imperfective plural)
зобража́тимем (first-person future imperfective plural)
зобража́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зобража́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зобража́ть (future imperfective plural second-person)
зобража́тимете (future imperfective plural second-person)
зобража́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зобража́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зобража́ть (future imperfective plural third-person)
зобража́тимуть (future imperfective plural third-person)
зобража́ймо (first-person imperative plural)
зобража́й (imperative second-person singular)
зобража́йте (imperative plural second-person)
зобража́в (masculine past singular)
зобража́ли (masculine past plural)
зобража́ла (feminine past singular)
зобража́ли (feminine past plural)
зобража́ло (neuter past singular)
зобража́ли (neuter past plural)

Uk-зображати.ogg

From з- (z-) + обража́ти (obražáty). Compare Russian изобража́ть (izobražátʹ).


обладнувати

обла́днувати

обла́днувати • (obládnuvaty) impf (perfective обладна́ти)

обла́днувати (canonical)
obládnuvaty (romanization)
обладна́ти (perfective)
обла́днувати (imperfective infinitive)
обла́днувать (imperfective infinitive)
обла́днуючи (adverbial imperfective present)
обла́днувавши (adverbial imperfective past)
обла́дную (first-person imperfective present singular)
бу́ду обла́днувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду обла́днувать (first-person future imperfective singular)
обла́днуватиму (first-person future imperfective singular)
обла́днуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обла́днувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш обла́днувать (future imperfective second-person singular)
обла́днуватимеш (future imperfective second-person singular)
обла́днує (imperfective present singular third-person)
бу́де обла́днувати (future imperfective singular third-person)
бу́де обла́днувать (future imperfective singular third-person)
обла́днуватиме (future imperfective singular third-person)
обла́днуєм (first-person imperfective plural present)
обла́днуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обла́днувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо обла́днувать (first-person future imperfective plural)
обла́днуватимемо (first-person future imperfective plural)
обла́днуватимем (first-person future imperfective plural)
обла́днуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обла́днувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете обла́днувать (future imperfective plural second-person)
обла́днуватимете (future imperfective plural second-person)
обла́днують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обла́днувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обла́днувать (future imperfective plural third-person)
обла́днуватимуть (future imperfective plural third-person)
обла́днуймо (first-person imperative plural)
обла́днуй (imperative second-person singular)
обла́днуйте (imperative plural second-person)
обла́днував (masculine past singular)
обла́днували (masculine past plural)
обла́днувала (feminine past singular)
обла́днували (feminine past plural)
обла́днувало (neuter past singular)
обла́днували (neuter past plural)

Uk-обладнувати.ogg

From the обла́дн- (obládn-) stem of обладна́ти (obladnáty) + -увати (-uvaty).


закохатися

uk-verb

зако́хуватися

закоха́тися • (zakoxátysja) pf (imperfective зако́хуватися)

закоха́тися (canonical)
zakoxátysja (romanization)
зако́хуватися (imperfective)
закоха́тися (infinitive perfective)
закоха́тись (infinitive perfective)
закоха́ться (infinitive perfective)
закоха́вшись (adverbial past perfective)
закоха́юся (first-person future perfective singular)
закоха́юсь (first-person future perfective singular)
закоха́єшся (future perfective second-person singular)
закоха́ється (future perfective singular third-person)
закоха́ємся (first-person future perfective plural)
закоха́ємося (first-person future perfective plural)
закоха́ємось (first-person future perfective plural)
закоха́єтеся (future perfective plural second-person)
закоха́єтесь (future perfective plural second-person)
закоха́ються (future perfective plural third-person)
закоха́ймося (first-person imperative plural)
закоха́ймось (first-person imperative plural)
закоха́йся (imperative second-person singular)
закоха́йсь (imperative second-person singular)
закоха́йтеся (imperative plural second-person)
закоха́йтесь (imperative plural second-person)
закоха́вся (masculine past singular)
закоха́всь (masculine past singular)
закоха́лися (masculine past plural)
закоха́лись (masculine past plural)
закоха́лася (feminine past singular)
закоха́лась (feminine past singular)
закоха́лися (feminine past plural)
закоха́лись (feminine past plural)
закоха́лося (neuter past singular)
закоха́лось (neuter past singular)
закоха́лися (neuter past plural)
закоха́лись (neuter past plural)

uk-conj

закоха́тися<1a.pf>

Uk-закохатися.ogg

From закоха́ти (zakoxáty) + -ся (-sja). Compare Belarusian закаха́цца (zakaxácca), Polish zakochać się.

Я закоха́вся в Закарпа́ття з пе́ршого по́гляду.

I fell in love with Transcarpathia at first sight.

Ja zakoxávsja v Zakarpáttja z péršoho póhljadu.

to fall in love (with: у/в + accusative)