користуватися

uk-verb

користува́тися

кори́стуватися

скористува́тися

скори́стуватися

скориста́тися

користува́тися or кори́стуватися • (korystuvátysja or korýstuvatysja) impf (perfective скористува́тися or скори́стуватися or скориста́тися)

користува́тися (canonical)
кори́стуватися (canonical)
korystuvátysja (romanization)
korýstuvatysja (romanization)
скористува́тися (perfective)
скори́стуватися (perfective)
скориста́тися (perfective)
користува́тися (imperfective infinitive)
користува́тись (imperfective infinitive)
користува́ться (imperfective infinitive)
кори́стуватися (imperfective infinitive)
кори́стуватись (imperfective infinitive)
кори́стуваться (imperfective infinitive)
користу́ючись (adverbial imperfective present)
кори́стуючись (adverbial imperfective present)
користува́вшись (adverbial imperfective past)
кори́стувавшись (adverbial imperfective past)
користу́юся (first-person imperfective present singular)
користу́юсь (first-person imperfective present singular)
кори́стуюся (first-person imperfective present singular)
кори́стуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду користува́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду користува́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду користува́ться (first-person future imperfective singular)
бу́ду кори́стуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду кори́стуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду кори́стуваться (first-person future imperfective singular)
користува́тимусь (first-person future imperfective singular)
користува́тимуся (first-person future imperfective singular)
кори́стуватимусь (first-person future imperfective singular)
кори́стуватимуся (first-person future imperfective singular)
користу́єшся (imperfective present second-person singular)
кори́стуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш користува́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш користува́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш користува́ться (future imperfective second-person singular)
бу́деш кори́стуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш кори́стуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш кори́стуваться (future imperfective second-person singular)
користува́тимешся (future imperfective second-person singular)
кори́стуватимешся (future imperfective second-person singular)
користу́ється (imperfective present singular third-person)
кори́стується (imperfective present singular third-person)
бу́де користува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де користува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де користува́ться (future imperfective singular third-person)
бу́де кори́стуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де кори́стуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де кори́стуваться (future imperfective singular third-person)
користува́тиметься (future imperfective singular third-person)
кори́стуватиметься (future imperfective singular third-person)
користу́ємся (first-person imperfective plural present)
користу́ємося (first-person imperfective plural present)
користу́ємось (first-person imperfective plural present)
кори́стуємся (first-person imperfective plural present)
кори́стуємося (first-person imperfective plural present)
кори́стуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо користува́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо користува́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо користува́ться (first-person future imperfective plural)
бу́демо кори́стуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо кори́стуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо кори́стуваться (first-person future imperfective plural)
користува́тимемось (first-person future imperfective plural)
користува́тимемося (first-person future imperfective plural)
користува́тимемся (first-person future imperfective plural)
кори́стуватимемось (first-person future imperfective plural)
кори́стуватимемося (first-person future imperfective plural)
кори́стуватимемся (first-person future imperfective plural)
користу́єтеся (imperfective plural present second-person)
користу́єтесь (imperfective plural present second-person)
кори́стуєтеся (imperfective plural present second-person)
кори́стуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете користува́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете користува́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете користува́ться (future imperfective plural second-person)
бу́дете кори́стуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете кори́стуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете кори́стуваться (future imperfective plural second-person)
користува́тиметесь (future imperfective plural second-person)
користува́тиметеся (future imperfective plural second-person)
кори́стуватиметесь (future imperfective plural second-person)
кори́стуватиметеся (future imperfective plural second-person)
користу́ються (imperfective plural present third-person)
кори́стуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть користува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть користува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть користува́ться (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кори́стуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кори́стуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кори́стуваться (future imperfective plural third-person)
користува́тимуться (future imperfective plural third-person)
кори́стуватимуться (future imperfective plural third-person)
користу́ймося (first-person imperative plural)
користу́ймось (first-person imperative plural)
кори́стуймося (first-person imperative plural)
кори́стуймось (first-person imperative plural)
користу́йся (imperative second-person singular)
користу́йсь (imperative second-person singular)
кори́стуйся (imperative second-person singular)
кори́стуйсь (imperative second-person singular)
користу́йтеся (imperative plural second-person)
користу́йтесь (imperative plural second-person)
кори́стуйтеся (imperative plural second-person)
кори́стуйтесь (imperative plural second-person)
користува́вся (masculine past singular)
користува́всь (masculine past singular)
кори́стувався (masculine past singular)
кори́стувавсь (masculine past singular)
користува́лися (masculine past plural)
користува́лись (masculine past plural)
кори́стувалися (masculine past plural)
кори́стувались (masculine past plural)
користува́лася (feminine past singular)
користува́лась (feminine past singular)
кори́стувалася (feminine past singular)
кори́стувалась (feminine past singular)
користува́лися (feminine past plural)
користува́лись (feminine past plural)
кори́стувалися (feminine past plural)
кори́стувались (feminine past plural)
користува́лося (neuter past singular)
користува́лось (neuter past singular)
кори́стувалося (neuter past singular)
кори́стувалось (neuter past singular)
користува́лися (neuter past plural)
користува́лись (neuter past plural)
кори́стувалися (neuter past plural)
кори́стувались (neuter past plural)

uk-conj

((користува́тися<2a.impf>,кори́стуватися<2a.impf>))

Uk-користуватися.ogg

From кори́стува́ти (korýstuváty) + -ся (-sja).

af

кори́стува́ти

to enjoy (:health, good fortune, power, privilege etc.) (+ instrumental)


користатися

uk-verb

користа́тися

скористува́тися

скори́стуватися

скориста́тися

користа́тися • (korystátysja) impf (perfective скористува́тися or скори́стуватися or скориста́тися)

користа́тися (canonical)
korystátysja (romanization)
скористува́тися (perfective)
скори́стуватися (perfective)
скориста́тися (perfective)
користа́тися (imperfective infinitive)
користа́тись (imperfective infinitive)
користа́ться (imperfective infinitive)
користа́ючись (adverbial imperfective present)
користа́вшись (adverbial imperfective past)
користа́юся (first-person imperfective present singular)
користа́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду користа́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду користа́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду користа́ться (first-person future imperfective singular)
користа́тимусь (first-person future imperfective singular)
користа́тимуся (first-person future imperfective singular)
користа́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш користа́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш користа́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш користа́ться (future imperfective second-person singular)
користа́тимешся (future imperfective second-person singular)
користа́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де користа́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де користа́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де користа́ться (future imperfective singular third-person)
користа́тиметься (future imperfective singular third-person)
користа́ємся (first-person imperfective plural present)
користа́ємося (first-person imperfective plural present)
користа́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо користа́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо користа́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо користа́ться (first-person future imperfective plural)
користа́тимемось (first-person future imperfective plural)
користа́тимемося (first-person future imperfective plural)
користа́тимемся (first-person future imperfective plural)
користа́єтеся (imperfective plural present second-person)
користа́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете користа́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете користа́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете користа́ться (future imperfective plural second-person)
користа́тиметесь (future imperfective plural second-person)
користа́тиметеся (future imperfective plural second-person)
користа́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть користа́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть користа́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть користа́ться (future imperfective plural third-person)
користа́тимуться (future imperfective plural third-person)
користа́ймося (first-person imperative plural)
користа́ймось (first-person imperative plural)
користа́йся (imperative second-person singular)
користа́йсь (imperative second-person singular)
користа́йтеся (imperative plural second-person)
користа́йтесь (imperative plural second-person)
користа́вся (masculine past singular)
користа́всь (masculine past singular)
користа́лися (masculine past plural)
користа́лись (masculine past plural)
користа́лася (feminine past singular)
користа́лась (feminine past singular)
користа́лися (feminine past plural)
користа́лись (feminine past plural)
користа́лося (neuter past singular)
користа́лось (neuter past singular)
користа́лися (neuter past plural)
користа́лись (neuter past plural)

uk-conj

користа́тися<1a.impf>

Uk-користатися.ogg

From користа́ти (korystáty) + -ся (-sja).

to make use of, to use (+ instrumental or з + genitive)

to avail oneself of, to profit from, to take advantage of, to seize (+ instrumental or з + genitive)


скористатися

uk-verb

скориста́тися

користува́тися

кори́стуватися

користа́тися

скориста́тися • (skorystátysja) pf (imperfective користува́тися or кори́стуватися or користа́тися)

скориста́тися (canonical)
skorystátysja (romanization)
користува́тися (imperfective)
кори́стуватися (imperfective)
користа́тися (imperfective)
скориста́тися (infinitive perfective)
скориста́тись (infinitive perfective)
скориста́ться (infinitive perfective)
скориста́вшись (adverbial past perfective)
скориста́юся (first-person future perfective singular)
скориста́юсь (first-person future perfective singular)
скориста́єшся (future perfective second-person singular)
скориста́ється (future perfective singular third-person)
скориста́ємся (first-person future perfective plural)
скориста́ємося (first-person future perfective plural)
скориста́ємось (first-person future perfective plural)
скориста́єтеся (future perfective plural second-person)
скориста́єтесь (future perfective plural second-person)
скориста́ються (future perfective plural third-person)
скориста́ймося (first-person imperative plural)
скориста́ймось (first-person imperative plural)
скориста́йся (imperative second-person singular)
скориста́йсь (imperative second-person singular)
скориста́йтеся (imperative plural second-person)
скориста́йтесь (imperative plural second-person)
скориста́вся (masculine past singular)
скориста́всь (masculine past singular)
скориста́лися (masculine past plural)
скориста́лись (masculine past plural)
скориста́лася (feminine past singular)
скориста́лась (feminine past singular)
скориста́лися (feminine past plural)
скориста́лись (feminine past plural)
скориста́лося (neuter past singular)
скориста́лось (neuter past singular)
скориста́лися (neuter past plural)
скориста́лись (neuter past plural)

uk-conj

скориста́тися<1a.pf>

Uk-скористатися.ogg

From с- (s-) + користа́тися (korystátysja).

af

користа́тися


стосуватися

uk-verb

стосува́тися

стосува́тися (canonical)
stosuvátysja (romanization)
or до + genitive (with-genitive)
стосува́тися (imperfective infinitive)
стосува́тись (imperfective infinitive)
стосува́ться (imperfective infinitive)
стосу́ючись (adverbial imperfective present)
стосува́вшись (adverbial imperfective past)
стосу́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де стосува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де стосува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де стосува́ться (future imperfective singular third-person)
стосува́тиметься (future imperfective singular third-person)
стосу́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть стосува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стосува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стосува́ться (future imperfective plural third-person)
стосува́тимуться (future imperfective plural third-person)
стосува́вся (masculine past singular)
стосува́всь (masculine past singular)
стосува́лися (masculine past plural)
стосува́лись (masculine past plural)
стосува́лася (feminine past singular)
стосува́лась (feminine past singular)
стосува́лися (feminine past plural)
стосува́лись (feminine past plural)
стосува́лося (neuter past singular)
стосува́лось (neuter past singular)
стосува́лися (neuter past plural)
стосува́лись (neuter past plural)

Uk-стосуватися.ogg

From стосува́ти (stosuváty) + -ся (-sja). Compare Polish stosować się.

(third person only) to apply (to), to concern, to have to do with, to pertain (to), to refer (to), relate (to) (be relevant to)


встановити

встано́влювати

встанови́ти • (vstanovýty) pf (imperfective встано́влювати)

встанови́ти (canonical)
vstanovýty (romanization)
встано́влювати (imperfective)
встанови́ти (infinitive perfective)
встанови́ть (infinitive perfective)
встано́влений (passive past perfective)
impersonal: встано́влено (passive past perfective)
встанови́вши (adverbial past perfective)
встановлю́ (first-person future perfective singular)
встано́виш (future perfective second-person singular)
встано́вить (future perfective singular third-person)
встано́вим (first-person future perfective plural)
встано́вимо (first-person future perfective plural)
встано́вите (future perfective plural second-person)
встано́влять (future perfective plural third-person)
встанові́м (first-person imperative plural)
встанові́мо (first-person imperative plural)
встанови́ (imperative second-person singular)
встанові́ть (imperative plural second-person)
встанови́в (masculine past singular)
встанови́ли (masculine past plural)
встанови́ла (feminine past singular)
встанови́ли (feminine past plural)
встанови́ло (neuter past singular)
встанови́ли (neuter past plural)

Uk-встановити.ogg

установи́ти

after consonants or at the beginning of a clause

Нам тре́ба встанови́ти ці́лі та пріорите́ти.

2022 June 27, Edward Lucas, “Після Путіна”, in zbruc.eu:

Nam tréba vstanovýty cíli ta priorytéty.

to establish, to determine, to fix, to set


встановлювати

встано́влювати

встано́влювати • (vstanóvljuvaty) impf (perfective встанови́ти)

встано́влювати (canonical)
vstanóvljuvaty (romanization)
встанови́ти (perfective)
встано́влювати (imperfective infinitive)
встано́влювать (imperfective infinitive)
встано́влюваний (imperfective passive past)
impersonal: встано́влювано (imperfective passive past)
встано́влюючи (adverbial imperfective present)
встано́влювавши (adverbial imperfective past)
встано́влюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду встано́влювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду встано́влювать (first-person future imperfective singular)
встано́влюватиму (first-person future imperfective singular)
встано́влюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш устано́влювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш устано́влювать (future imperfective second-person singular)
встано́влюватимеш (future imperfective second-person singular)
встано́влює (imperfective present singular third-person)
бу́де встано́влювати (future imperfective singular third-person)
бу́де встано́влювать (future imperfective singular third-person)
встано́влюватиме (future imperfective singular third-person)
встано́влюєм (first-person imperfective plural present)
встано́влюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо встано́влювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо встано́влювать (first-person future imperfective plural)
встано́влюватимемо (first-person future imperfective plural)
встано́влюватимем (first-person future imperfective plural)
встано́влюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете встано́влювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете встано́влювать (future imperfective plural second-person)
встано́влюватимете (future imperfective plural second-person)
встано́влюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть устано́влювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть устано́влювать (future imperfective plural third-person)
встано́влюватимуть (future imperfective plural third-person)
встано́влюймо (first-person imperative plural)
встано́влюй (imperative second-person singular)
встано́влюйте (imperative plural second-person)
встано́влював (masculine past singular)
встано́влювали (masculine past plural)
встано́влювала (feminine past singular)
встано́влювали (feminine past plural)
встано́влювало (neuter past singular)
встано́влювали (neuter past plural)

[ʍstɐˈnɔu̯lʲʊʋɐte]

From the встано́вл- (vstanóvl-) stem of встанови́ти (vstanovýty) + -ювати (-juvaty).


спалювати

uk-verb

спа́лювати • (spáljuvaty) impf (perfective спали́ти)

спа́лювати (canonical)
spáljuvaty (romanization)
спали́ти (perfective)
спа́лювати (imperfective infinitive)
спа́лювать (imperfective infinitive)
спа́люваний (imperfective passive past)
impersonal: спа́лювано (imperfective passive past)
спа́люючи (adverbial imperfective present)
спа́лювавши (adverbial imperfective past)
спа́люю (first-person imperfective present singular)
бу́ду спа́лювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду спа́лювать (first-person future imperfective singular)
спа́люватиму (first-person future imperfective singular)
спа́люєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш спа́лювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш спа́лювать (future imperfective second-person singular)
спа́люватимеш (future imperfective second-person singular)
спа́лює (imperfective present singular third-person)
бу́де спа́лювати (future imperfective singular third-person)
бу́де спа́лювать (future imperfective singular third-person)
спа́люватиме (future imperfective singular third-person)
спа́люєм (first-person imperfective plural present)
спа́люємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо спа́лювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо спа́лювать (first-person future imperfective plural)
спа́люватимемо (first-person future imperfective plural)
спа́люватимем (first-person future imperfective plural)
спа́люєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете спа́лювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете спа́лювать (future imperfective plural second-person)
спа́люватимете (future imperfective plural second-person)
спа́люють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спа́лювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спа́лювать (future imperfective plural third-person)
спа́люватимуть (future imperfective plural third-person)
спа́люймо (first-person imperative plural)
спа́люй (imperative second-person singular)
спа́люйте (imperative plural second-person)
спа́лював (masculine past singular)
спа́лювали (masculine past plural)
спа́лювала (feminine past singular)
спа́лювали (feminine past plural)
спа́лювало (neuter past singular)
спа́лювали (neuter past plural)

Uk-спалювати.ogg

From спали́ти (spalýty) + -ювати (-juvaty).

to burn, to burn down, to burn out, to burn up, to cremate, to incinerate (cause to be consumed by fire; destroy by burning)

to burn (affect as fire or heat does; cause a burning sensation in)


продовжуючи

head

продо́вжуючи

продо́вжуючи • (prodóvžujučy)

продо́вжуючи (canonical)
prodóvžujučy (romanization)

[prɔˈdɔu̯ʒʊjʊt͡ʃe]

продо́вжувати продовжувати#Ukrainian

present adverbial participle of продо́вжувати impf (prodóvžuvaty)


віддзеркалити

uk-verb

віддзерка́лити

віддзерка́лювати

віддзерка́лити • (viddzerkályty) pf (imperfective віддзерка́лювати)

віддзерка́лити (canonical)
viddzerkályty (romanization)
віддзерка́лювати (imperfective)
віддзерка́лити (infinitive perfective)
віддзерка́лить (infinitive perfective)
віддзерка́лений (passive past perfective)
impersonal: віддзерка́лено (passive past perfective)
віддзерка́ливши (adverbial past perfective)
віддзерка́лю (first-person future perfective singular)
віддзерка́лиш (future perfective second-person singular)
віддзерка́лить (future perfective singular third-person)
віддзерка́лим (first-person future perfective plural)
віддзерка́лимо (first-person future perfective plural)
віддзерка́лите (future perfective plural second-person)
віддзерка́лять (future perfective plural third-person)
віддзерка́льмо (first-person imperative plural)
віддзерка́ль (imperative second-person singular)
віддзерка́льте (imperative plural second-person)
віддзерка́лив (masculine past singular)
віддзерка́лили (masculine past plural)
віддзерка́лила (feminine past singular)
віддзерка́лили (feminine past plural)
віддзерка́лило (neuter past singular)
віддзерка́лили (neuter past plural)

uk-conj

віддзерка́лити<4a.pf.tr.ppp>

Uk-віддзеркалити.ogg

From від- (vid-) + дзе́ркало (dzérkalo) + -ити (-yty).

af

(figuratively) to reflect (give evidence of: character, qualities etc.)


опинитися

uk-verb

опини́тися • (opynýtysja) pf (imperfective опиня́тися)

опини́тися (canonical)
opynýtysja (romanization)
опиня́тися (imperfective)
опини́тися (infinitive perfective)
опини́тись (infinitive perfective)
опини́ться (infinitive perfective)
опини́вшись (adverbial past perfective)
опиню́ся (first-person future perfective singular)
опиню́сь (first-person future perfective singular)
опи́нишся (future perfective second-person singular)
опи́ниться (future perfective singular third-person)
опи́нимся (first-person future perfective plural)
опи́нимося (first-person future perfective plural)
опи́нимось (first-person future perfective plural)
опи́нитеся (future perfective plural second-person)
опи́нитесь (future perfective plural second-person)
опи́няться (future perfective plural third-person)
опині́мся (first-person imperative plural)
опині́мося (first-person imperative plural)
опині́мось (first-person imperative plural)
опини́ся (imperative second-person singular)
опини́сь (imperative second-person singular)
опині́ться (imperative plural second-person)
опини́вся (masculine past singular)
опини́всь (masculine past singular)
опини́лися (masculine past plural)
опини́лись (masculine past plural)
опини́лася (feminine past singular)
опини́лась (feminine past singular)
опини́лися (feminine past plural)
опини́лись (feminine past plural)
опини́лося (neuter past singular)
опини́лось (neuter past singular)
опини́лися (neuter past plural)
опини́лись (neuter past plural)

uk-conj

опини́тися<4c.pf>

Uk-опинитися.ogg

From опини́ти (opynýty) + -ся (-sja), from о- (o-) + пини́ти (pynýty), from Proto-Slavic *pin(ati) + -ити (-yty), from Proto-Slavic *pęti.

to find oneself, to end up (discover oneself to be in a particular place; get somewhere unexpectedly or by happenstance)

(rare) to suddenly become (+ instrumental)


опинятися

uk-verb

опиня́тися • (opynjátysja) impf (perfective опини́тися)

опиня́тися (canonical)
opynjátysja (romanization)
опини́тися (perfective)
опиня́тися (imperfective infinitive)
опиня́тись (imperfective infinitive)
опиня́ться (imperfective infinitive)
опиня́ючись (adverbial imperfective present)
опиня́вшись (adverbial imperfective past)
опиня́юся (first-person imperfective present singular)
опиня́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду опиня́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду опиня́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду опиня́ться (first-person future imperfective singular)
опиня́тимусь (first-person future imperfective singular)
опиня́тимуся (first-person future imperfective singular)
опиня́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш опиня́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш опиня́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш опиня́ться (future imperfective second-person singular)
опиня́тимешся (future imperfective second-person singular)
опиня́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де опиня́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де опиня́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де опиня́ться (future imperfective singular third-person)
опиня́тиметься (future imperfective singular third-person)
опиня́ємся (first-person imperfective plural present)
опиня́ємося (first-person imperfective plural present)
опиня́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо опиня́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо опиня́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо опиня́ться (first-person future imperfective plural)
опиня́тимемось (first-person future imperfective plural)
опиня́тимемося (first-person future imperfective plural)
опиня́тимемся (first-person future imperfective plural)
опиня́єтеся (imperfective plural present second-person)
опиня́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете опиня́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете опиня́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете опиня́ться (future imperfective plural second-person)
опиня́тиметесь (future imperfective plural second-person)
опиня́тиметеся (future imperfective plural second-person)
опиня́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть опиня́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть опиня́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть опиня́ться (future imperfective plural third-person)
опиня́тимуться (future imperfective plural third-person)
опиня́ймося (first-person imperative plural)
опиня́ймось (first-person imperative plural)
опиня́йся (imperative second-person singular)
опиня́йсь (imperative second-person singular)
опиня́йтеся (imperative plural second-person)
опиня́йтесь (imperative plural second-person)
опиня́вся (masculine past singular)
опиня́всь (masculine past singular)
опиня́лися (masculine past plural)
опиня́лись (masculine past plural)
опиня́лася (feminine past singular)
опиня́лась (feminine past singular)
опиня́лися (feminine past plural)
опиня́лись (feminine past plural)
опиня́лося (neuter past singular)
опиня́лось (neuter past singular)
опиня́лися (neuter past plural)
опиня́лись (neuter past plural)

uk-conj

опиня́тися<1a.impf>

Uk-опинятися.ogg

From опини́тися (opynýtysja) + -я́ти (-játy).


просунутися

uk-verb

просу́нутися

просо́вуватися

просува́тися

просу́нутися • (prosúnutysja) pf (imperfective просо́вуватися or просува́тися)

просу́нутися (canonical)
prosúnutysja (romanization)
просо́вуватися (imperfective)
просува́тися (imperfective)
просу́нутися (infinitive perfective)
просу́нутись (infinitive perfective)
просу́нуться (infinitive perfective)
просу́нувшись (adverbial past perfective)
просу́нуся (first-person future perfective singular)
просу́нусь (first-person future perfective singular)
просу́нешся (future perfective second-person singular)
просу́неться (future perfective singular third-person)
просу́немся (first-person future perfective plural)
просу́немося (first-person future perfective plural)
просу́немось (first-person future perfective plural)
просу́нетеся (future perfective plural second-person)
просу́нетесь (future perfective plural second-person)
просу́нуться (future perfective plural third-person)
просу́ньмося (first-person imperative plural)
просу́ньмось (first-person imperative plural)
просу́нься (imperative second-person singular)
просу́ньтеся (imperative plural second-person)
просу́ньтесь (imperative plural second-person)
просу́нувся (masculine past singular)
просу́нувсь (masculine past singular)
просу́нулися (masculine past plural)
просу́нулись (masculine past plural)
просу́нулася (feminine past singular)
просу́нулась (feminine past singular)
просу́нулися (feminine past plural)
просу́нулись (feminine past plural)
просу́нулося (neuter past singular)
просу́нулось (neuter past singular)
просу́нулися (neuter past plural)
просу́нулись (neuter past plural)

uk-conj

просу́нутися<3a.pf>

Uk-просунутися.ogg

From просу́нути (prosúnuty) + -ся (-sja). Compare Belarusian прасу́нуцца (prasúnucca), Polish przesunąć się.

Imperfective: просо́вуватися (prosóvuvatysja)

(literally) to push through (intransitive)

Imperfective: просува́тися (prosuvátysja)

(literally) to advance, to move forward, to press forward, to progress, to push forward (move to a more advanced position)

(figuratively) to advance, to make headway, to move forward, to progress


віддзеркалювати

uk-verb

віддзерка́лювати

віддзерка́лити

віддзерка́лювати • (viddzerkáljuvaty) impf (perfective віддзерка́лити)

віддзерка́лювати (canonical)
viddzerkáljuvaty (romanization)
віддзерка́лити (perfective)
віддзерка́лювати (imperfective infinitive)
віддзерка́лювать (imperfective infinitive)
віддзерка́люваний (imperfective passive past)
impersonal: віддзерка́лювано (imperfective passive past)
віддзерка́люючи (adverbial imperfective present)
віддзерка́лювавши (adverbial imperfective past)
віддзерка́люю (first-person imperfective present singular)
бу́ду віддзерка́лювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду віддзерка́лювать (first-person future imperfective singular)
віддзерка́люватиму (first-person future imperfective singular)
віддзерка́люєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш віддзерка́лювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш віддзерка́лювать (future imperfective second-person singular)
віддзерка́люватимеш (future imperfective second-person singular)
віддзерка́лює (imperfective present singular third-person)
бу́де віддзерка́лювати (future imperfective singular third-person)
бу́де віддзерка́лювать (future imperfective singular third-person)
віддзерка́люватиме (future imperfective singular third-person)
віддзерка́люєм (first-person imperfective plural present)
віддзерка́люємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо віддзерка́лювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо віддзерка́лювать (first-person future imperfective plural)
віддзерка́люватимемо (first-person future imperfective plural)
віддзерка́люватимем (first-person future imperfective plural)
віддзерка́люєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете віддзерка́лювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете віддзерка́лювать (future imperfective plural second-person)
віддзерка́люватимете (future imperfective plural second-person)
віддзерка́люють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть віддзерка́лювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть віддзерка́лювать (future imperfective plural third-person)
віддзерка́люватимуть (future imperfective plural third-person)
віддзерка́люймо (first-person imperative plural)
віддзерка́люй (imperative second-person singular)
віддзерка́люйте (imperative plural second-person)
віддзерка́лював (masculine past singular)
віддзерка́лювали (masculine past plural)
віддзерка́лювала (feminine past singular)
віддзерка́лювали (feminine past plural)
віддзерка́лювало (neuter past singular)
віддзерка́лювали (neuter past plural)

uk-conj

віддзерка́лювати<2a.impf.tr.ppp>

Uk-віддзеркалювати.ogg

From віддзерка́лити (viddzerkályty) + -ювати (-juvaty).

af

віддзерка́лити


ознайомити

uk-verb

ознайо́млювати

ознайо́мити • (oznajómyty) pf (imperfective ознайо́млювати)

ознайо́мити (canonical)
oznajómyty (romanization)
ознайо́млювати (imperfective)
ознайо́мити (infinitive perfective)
ознайо́мить (infinitive perfective)
ознайо́млений (passive past perfective)
impersonal: ознайо́млено (passive past perfective)
ознайо́мивши (adverbial past perfective)
ознайо́млю (first-person future perfective singular)
ознайо́миш (future perfective second-person singular)
ознайо́мить (future perfective singular third-person)
ознайо́мим (first-person future perfective plural)
ознайо́мимо (first-person future perfective plural)
ознайо́мите (future perfective plural second-person)
ознайо́млять (future perfective plural third-person)
ознайо́ммо (first-person imperative plural)
ознайо́м (imperative second-person singular)
ознайо́мте (imperative plural second-person)
ознайо́мив (masculine past singular)
ознайо́мили (masculine past plural)
ознайо́мила (feminine past singular)
ознайо́мили (feminine past plural)
ознайо́мило (neuter past singular)
ознайо́мили (neuter past plural)

Uk-ознайомити.ogg

From о- (o-) + знайо́мити (znajómyty). Compare Russian ознако́мить (oznakómitʹ).

кого́сь когось

чи́мось чимось

(transitive) to acquaint, to make acquainted, to familiarize (:somebody with something — кого́сь з чи́мось)


розвинутися

розви́нутися

розвива́тися

розви́нутися • (rozvýnutysja) pf (imperfective розвива́тися)

розви́нутися (canonical)
rozvýnutysja (romanization)
розвива́тися (imperfective)
розви́нутися (infinitive perfective)
розви́нутись (infinitive perfective)
розви́нуться (infinitive perfective)
розви́нувшись (adverbial past perfective)
розви́нуся (first-person future perfective singular)
розви́нусь (first-person future perfective singular)
розви́нешся (future perfective second-person singular)
розви́неться (future perfective singular third-person)
розви́немся (first-person future perfective plural)
розви́немося (first-person future perfective plural)
розви́немось (first-person future perfective plural)
розви́нетеся (future perfective plural second-person)
розви́нетесь (future perfective plural second-person)
розви́нуться (future perfective plural third-person)
розви́ньмося (first-person imperative plural)
розви́ньмось (first-person imperative plural)
розви́нься (imperative second-person singular)
розви́ньтеся (imperative plural second-person)
розви́ньтесь (imperative plural second-person)
розви́нувся (masculine past singular)
розви́нувсь (masculine past singular)
розви́нулися (masculine past plural)
розви́нулись (masculine past plural)
розви́нулася (feminine past singular)
розви́нулась (feminine past singular)
розви́нулися (feminine past plural)
розви́нулись (feminine past plural)
розви́нулося (neuter past singular)
розви́нулось (neuter past singular)
розви́нулися (neuter past plural)
розви́нулись (neuter past plural)

uk-conj

розви́нутися<3a.pf>

From розви́нути (rozvýnuty) + -ся (-sja). Cognate with Polish rozwinąć się.

to develop, to evolve (change with a specific direction; progress)


ознайомитися

uk-verb

ознайо́митися

ознайо́млюватися

ознайо́митися • (oznajómytysja) pf (imperfective ознайо́млюватися)

ознайо́митися (canonical)
oznajómytysja (romanization)
ознайо́млюватися (imperfective)
ознайо́митися (infinitive perfective)
ознайо́митись (infinitive perfective)
ознайо́миться (infinitive perfective)
ознайо́мившись (adverbial past perfective)
ознайо́млюся (first-person future perfective singular)
ознайо́млюсь (first-person future perfective singular)
ознайо́мишся (future perfective second-person singular)
ознайо́миться (future perfective singular third-person)
ознайо́мимся (first-person future perfective plural)
ознайо́мимося (first-person future perfective plural)
ознайо́мимось (first-person future perfective plural)
ознайо́митеся (future perfective plural second-person)
ознайо́митесь (future perfective plural second-person)
ознайо́мляться (future perfective plural third-person)
ознайо́ммося (first-person imperative plural)
ознайо́ммось (first-person imperative plural)
ознайо́мся (imperative second-person singular)
ознайо́мтеся (imperative plural second-person)
ознайо́мтесь (imperative plural second-person)
ознайо́мився (masculine past singular)
ознайо́мивсь (masculine past singular)
ознайо́милися (masculine past plural)
ознайо́мились (masculine past plural)
ознайо́милася (feminine past singular)
ознайо́милась (feminine past singular)
ознайо́милися (feminine past plural)
ознайо́мились (feminine past plural)
ознайо́милося (neuter past singular)
ознайо́милось (neuter past singular)
ознайо́милися (neuter past plural)
ознайо́мились (neuter past plural)

uk-conj

ознайо́митися<4a.pf>

From ознайо́мити (oznajómyty) + -ся (-sja). Compare Russian ознако́миться (oznakómitʹsja).

cog

ознако́миться

Продо́вжуючи перегляда́ти наш сайт ви підтве́рджуєте, що ознайо́милися з умо́вами використа́ння.

By continuing to view our site you confirm that you have acquainted yourself with the terms of use.

Prodóvžujučy perehljadáty naš sajt vy pidtvérdžujete, ščo oznajómylysja z umóvamy vykorystánnja.

чи́мось чимось

to acquaint oneself, to familiarize oneself, to get acquainted, to make oneself acquainted (with something — з чи́мось)


дзвонячи

дзво́нячи (canonical)
dzvónjačy (romanization)

дзвони́ти дзвонити#Ukrainian

present adverbial participle of дзвони́ти (dzvonýty)


дзвонивши

head

дзвони́вши • (dzvonývšy) impf

дзвони́вши (canonical)
dzvonývšy (romanization)

дзвони́ти дзвонити#Ukrainian

past adverbial participle of дзвони́ти (dzvonýty)


дзвоню

дзвоню́ • (dzvonjú)

дзвоню́ (canonical)
dzvonjú (romanization)

дзвони́ти дзвонити#Ukrainian

first-person singular present imperfective of дзвони́ти (dzvonýty)


дзвоним

дзво́ним • (dzvónym)

дзво́ним (canonical)
dzvónym (romanization)

дзвони́ти дзвонити#Ukrainian

first-person plural present imperfective of дзвони́ти (dzvonýty)


дзвонимо

дзво́нимо • (dzvónymo)

дзво́нимо (canonical)
dzvónymo (romanization)

дзвони́ти дзвонити#Ukrainian


дзвонімо

дзвоні́мо • (dzvonímo)

дзвоні́мо (canonical)
dzvonímo (romanization)

дзвони́ти дзвонити#Ukrainian

first-person plural imperative imperfective of дзвони́ти (dzvonýty)


дзвонять

дзво́нять • (dzvónjatʹ)

дзво́нять (canonical)
dzvónjatʹ (romanization)

дзвони́ти дзвонити#Ukrainian

third-person plural present imperfective of дзвони́ти (dzvonýty)


дзвонить

дзво́нить • (dzvónytʹ)

дзво́нить (canonical)
dzvónytʹ (romanization)

дзвони́ти дзвонити#Ukrainian

third-person singular present imperfective of дзвони́ти (dzvonýty)


дзвони

дзвони́ • (dzvoný)

дзвони́ (canonical)
dzvoný (romanization)

дзвони́ти дзвонити#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of дзвони́ти (dzvonýty)


дзвоните

дзво́ните • (dzvónyte)

дзво́ните (canonical)
dzvónyte (romanization)

дзвони́ти дзвонити#Ukrainian

second-person plural present imperfective of дзвони́ти (dzvonýty)


дзвонім

дзвоні́м • (dzvoním)

дзвоні́м (canonical)
dzvoním (romanization)

дзвони́ти дзвонити#Ukrainian


дзвонило

дзвони́ло • (dzvonýlo)

дзвони́ло (canonical)
dzvonýlo (romanization)

[d͡zwɔˈnɪɫɔ]

дзвони́ти дзвонити#Ukrainian

neuter singular past imperfective of дзвони́ти (dzvonýty)


дзвониш

дзво́ниш • (dzvónyš)

дзво́ниш (canonical)
dzvónyš (romanization)

дзвони́ти дзвонити#Ukrainian

second-person singular present imperfective of дзвони́ти (dzvonýty)


дзвонив

дзвони́в • (dzvonýv)

дзвони́в (canonical)
dzvonýv (romanization)

дзвони́ти дзвонити#Ukrainian

masculine singular past imperfective of дзвони́ти (dzvonýty)


дзвонила

дзвони́ла • (dzvonýla)

дзвони́ла (canonical)
dzvonýla (romanization)

[d͡zwɔˈnɪɫɐ]

дзвони́ти дзвонити#Ukrainian

feminine singular past imperfective of дзвони́ти (dzvonýty)


дзвоніть

дзвоні́ть • (dzvonítʹ)

дзвоні́ть (canonical)
dzvonítʹ (romanization)

дзвони́ти дзвонити#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of дзвони́ти (dzvonýty)


дзвонили

дзвони́ли • (dzvonýly)

дзвони́ли (canonical)
dzvonýly (romanization)

дзвони́ти дзвонити#Ukrainian

plural past imperfective of дзвони́ти (dzvonýty)


ознайомлювати

uk-verb

ознайо́млювати

ознайо́млювати • (oznajómljuvaty) impf (perfective ознайо́мити)

ознайо́млювати (canonical)
oznajómljuvaty (romanization)
ознайо́мити (perfective)
ознайо́млювати (imperfective infinitive)
ознайо́млювать (imperfective infinitive)
ознайо́млюваний (imperfective passive past)
impersonal: ознайо́млювано (imperfective passive past)
ознайо́млюючи (adverbial imperfective present)
ознайо́млювавши (adverbial imperfective past)
ознайо́млюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ознайо́млювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ознайо́млювать (first-person future imperfective singular)
ознайо́млюватиму (first-person future imperfective singular)
ознайо́млюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ознайо́млювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ознайо́млювать (future imperfective second-person singular)
ознайо́млюватимеш (future imperfective second-person singular)
ознайо́млює (imperfective present singular third-person)
бу́де ознайо́млювати (future imperfective singular third-person)
бу́де ознайо́млювать (future imperfective singular third-person)
ознайо́млюватиме (future imperfective singular third-person)
ознайо́млюєм (first-person imperfective plural present)
ознайо́млюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ознайо́млювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ознайо́млювать (first-person future imperfective plural)
ознайо́млюватимемо (first-person future imperfective plural)
ознайо́млюватимем (first-person future imperfective plural)
ознайо́млюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ознайо́млювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ознайо́млювать (future imperfective plural second-person)
ознайо́млюватимете (future imperfective plural second-person)
ознайо́млюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ознайо́млювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ознайо́млювать (future imperfective plural third-person)
ознайо́млюватимуть (future imperfective plural third-person)
ознайо́млюймо (first-person imperative plural)
ознайо́млюй (imperative second-person singular)
ознайо́млюйте (imperative plural second-person)
ознайо́млював (masculine past singular)
ознайо́млювали (masculine past plural)
ознайо́млювала (feminine past singular)
ознайо́млювали (feminine past plural)
ознайо́млювало (neuter past singular)
ознайо́млювали (neuter past plural)

Uk-ознайомлювати.ogg

From ознайо́мити (oznajómyty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian ознакомля́ть (oznakomljátʹ).

cog

ознакомля́ть

кого́сь когось

чи́мось чимось

to acquaint, to make acquainted, to familiarize (:somebody with something — кого́сь з чи́мось)


просуватися

uk-verb

просува́тися

просу́нутися

просува́тися • (prosuvátysja) impf (perfective просу́нутися)

просува́тися (canonical)
prosuvátysja (romanization)
просу́нутися (perfective)
просува́тися (imperfective infinitive)
просува́тись (imperfective infinitive)
просува́ться (imperfective infinitive)
просува́ючись (adverbial imperfective present)
просува́вшись (adverbial imperfective past)
просува́юся (first-person imperfective present singular)
просува́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду просува́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду просува́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду просува́ться (first-person future imperfective singular)
просува́тимусь (first-person future imperfective singular)
просува́тимуся (first-person future imperfective singular)
просува́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш просува́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш просува́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш просува́ться (future imperfective second-person singular)
просува́тимешся (future imperfective second-person singular)
просува́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де просува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де просува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де просува́ться (future imperfective singular third-person)
просува́тиметься (future imperfective singular third-person)
просува́ємся (first-person imperfective plural present)
просува́ємося (first-person imperfective plural present)
просува́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо просува́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо просува́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо просува́ться (first-person future imperfective plural)
просува́тимемось (first-person future imperfective plural)
просува́тимемося (first-person future imperfective plural)
просува́тимемся (first-person future imperfective plural)
просува́єтеся (imperfective plural present second-person)
просува́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете просува́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете просува́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете просува́ться (future imperfective plural second-person)
просува́тиметесь (future imperfective plural second-person)
просува́тиметеся (future imperfective plural second-person)
просува́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть просува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть просува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть просува́ться (future imperfective plural third-person)
просува́тимуться (future imperfective plural third-person)
просува́ймося (first-person imperative plural)
просува́ймось (first-person imperative plural)
просува́йся (imperative second-person singular)
просува́йсь (imperative second-person singular)
просува́йтеся (imperative plural second-person)
просува́йтесь (imperative plural second-person)
просува́вся (masculine past singular)
просува́всь (masculine past singular)
просува́лися (masculine past plural)
просува́лись (masculine past plural)
просува́лася (feminine past singular)
просува́лась (feminine past singular)
просува́лися (feminine past plural)
просува́лись (feminine past plural)
просува́лося (neuter past singular)
просува́лось (neuter past singular)
просува́лися (neuter past plural)
просува́лись (neuter past plural)

uk-conj

просува́тися<1a.impf>

Uk-просуватися.ogg

From просува́ти (prosuváty) + -ся (-sja). Compare Belarusian прасо́ўвацца (prasóŭvacca), Polish przesuwać się.

cog

прасо́ўвацца

to advance, to move forward, to press forward, to progress, to push forward (move to a more advanced position)

to advance, to make headway, to move forward, to progress


розвиватися

uk-verb

розвива́тися

розви́нутися

розвива́тися • (rozvyvátysja) impf (perfective розви́нутися)

розвива́тися (canonical)
rozvyvátysja (romanization)
розви́нутися (perfective)
розвива́тися (imperfective infinitive)
розвива́тись (imperfective infinitive)
розвива́ться (imperfective infinitive)
розвива́ючись (adverbial imperfective present)
розвива́вшись (adverbial imperfective past)
розвива́юся (first-person imperfective present singular)
розвива́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розвива́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розвива́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розвива́ться (first-person future imperfective singular)
розвива́тимусь (first-person future imperfective singular)
розвива́тимуся (first-person future imperfective singular)
розвива́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розвива́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розвива́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розвива́ться (future imperfective second-person singular)
розвива́тимешся (future imperfective second-person singular)
розвива́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де розвива́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де розвива́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де розвива́ться (future imperfective singular third-person)
розвива́тиметься (future imperfective singular third-person)
розвива́ємся (first-person imperfective plural present)
розвива́ємося (first-person imperfective plural present)
розвива́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розвива́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розвива́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розвива́ться (first-person future imperfective plural)
розвива́тимемось (first-person future imperfective plural)
розвива́тимемося (first-person future imperfective plural)
розвива́тимемся (first-person future imperfective plural)
розвива́єтеся (imperfective plural present second-person)
розвива́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розвива́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розвива́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розвива́ться (future imperfective plural second-person)
розвива́тиметесь (future imperfective plural second-person)
розвива́тиметеся (future imperfective plural second-person)
розвива́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розвива́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розвива́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розвива́ться (future imperfective plural third-person)
розвива́тимуться (future imperfective plural third-person)
розвива́ймося (first-person imperative plural)
розвива́ймось (first-person imperative plural)
розвива́йся (imperative second-person singular)
розвива́йсь (imperative second-person singular)
розвива́йтеся (imperative plural second-person)
розвива́йтесь (imperative plural second-person)
розвива́вся (masculine past singular)
розвива́всь (masculine past singular)
розвива́лися (masculine past plural)
розвива́лись (masculine past plural)
розвива́лася (feminine past singular)
розвива́лась (feminine past singular)
розвива́лися (feminine past plural)
розвива́лись (feminine past plural)
розвива́лося (neuter past singular)
розвива́лось (neuter past singular)
розвива́лися (neuter past plural)
розвива́лись (neuter past plural)

uk-conj

розвива́тися<1a.impf>

Uk-розвиватися.ogg

From розвива́ти (rozvyváty) + -ся (-sja). Cognate with Russian развива́ться (razvivátʹsja), Belarusian развіва́цца (razvivácca), Polish rozwijać się.

cog

развива́ться

to develop, to evolve (change with a specific direction; progress)


розгортати

uk-verb

розгорта́ти • (rozhortáty) impf (perfective розгорну́ти)

розгорта́ти (canonical)
rozhortáty (romanization)
розгорну́ти (perfective)
розгорта́ти (infinitive perfective)
розгорта́ть (infinitive perfective)
розгорта́вши (adverbial past perfective)
розгорта́ю (first-person future perfective singular)
розгорта́єш (future perfective second-person singular)
розгорта́є (future perfective singular third-person)
розгорта́єм (first-person future perfective plural)
розгорта́ємо (first-person future perfective plural)
розгорта́єте (future perfective plural second-person)
розгорта́ють (future perfective plural third-person)
розгорта́ймо (first-person imperative plural)
розгорта́й (imperative second-person singular)
розгорта́йте (imperative plural second-person)
розгорта́в (masculine past singular)
розгорта́ли (masculine past plural)
розгорта́ла (feminine past singular)
розгорта́ли (feminine past plural)
розгорта́ло (neuter past singular)
розгорта́ли (neuter past plural)

Uk-розгортати.ogg

(literally) to unfold, to unfurl, to unpack, to unroll, to unwind, to unwrap

(literally) to deploy (:parachute, airbag etc.)

(figuratively) to deploy, to launch, to roll out

(military) to deploy (:troops, unit etc.)

(literally) to push apart, to rake apart, to scrape apart


досягнути

досягну́ти • (dosjahnúty) pf (imperfective досяга́ти)

досягну́ти (canonical)
dosjahnúty (romanization)
досяга́ти (imperfective)
досягну́ти (infinitive perfective)
досягну́ть (infinitive perfective)
дося́гнутий (passive past perfective)
impersonal: дося́гнуто (passive past perfective)
дося́гши (adverbial past perfective)
досягну́вши (adverbial past perfective)
досягну́ (first-person future perfective singular)
досягне́ш (future perfective second-person singular)
досягне́ (future perfective singular third-person)
досягне́м (first-person future perfective plural)
досягнемо́ (first-person future perfective plural)
досягнете́ (future perfective plural second-person)
досягну́ть (future perfective plural third-person)
досягні́м (first-person imperative plural)
досягні́мо (first-person imperative plural)
досягни́ (imperative second-person singular)
досягні́ть (imperative plural second-person)
дося́г (masculine past singular)
досягну́в (masculine past singular)
досягли́ (masculine past plural)
досягну́ли (masculine past plural)
досягла́ (feminine past singular)
досягну́ла (feminine past singular)
досягли́ (feminine past plural)
досягну́ли (feminine past plural)
досягло́ (neuter past singular)
досягну́ло (neuter past singular)
досягли́ (neuter past plural)
досягну́ли (neuter past plural)

uk-conj

((досягну́ти<3°b/b.pf.tr.ppp>,досягну́ти<3b.pf.tr.ppp>))

Uk-досягнути.ogg

From до- (do-) + сягну́ти (sjahnúty) or досяга́ти (dosjaháty) + -ну́ти (-núty). Compare Russian досягну́ть (dosjagnútʹ), Belarusian дасягну́ць (dasjahnúcʹ), Polish dosięgnąć.

(transitive) to achieve, to attain, to reach


розгорнути

uk-verb

розго́ртувати

розгорну́ти • (rozhornúty) pf (imperfective розгорта́ти or розго́ртувати)

розгорну́ти (canonical)
rozhornúty (romanization)
розгорта́ти (imperfective)
розго́ртувати (imperfective)
розгорну́ти (infinitive perfective)
розгорну́ть (infinitive perfective)
розго́рнений (passive past perfective)
розго́рнутий (passive past perfective)
rozhórnenyj (passive past perfective)
rozhórnutyj (passive past perfective)
impersonal: розго́рнено (passive past perfective)
розго́рнуто (passive past perfective)
rozhórneno (passive past perfective)
rozhórnuto (passive past perfective)
розгорну́вши (adverbial past perfective)
розгорну́ (first-person future perfective singular)
розго́рнеш (future perfective second-person singular)
розго́рне (future perfective singular third-person)
розго́рнем (first-person future perfective plural)
розго́рнемо (first-person future perfective plural)
розго́рнете (future perfective plural second-person)
розго́рнуть (future perfective plural third-person)
розгорні́м (first-person imperative plural)
розгорні́мо (first-person imperative plural)
розгорни́ (imperative second-person singular)
розгорні́ть (imperative plural second-person)
розгорну́в (masculine past singular)
розгорну́ли (masculine past plural)
розгорну́ла (feminine past singular)
розгорну́ли (feminine past plural)
розгорну́ло (neuter past singular)
розгорну́ли (neuter past plural)

Uk-розгорнути.ogg

Росі́я розгорну́ла про́ти Украї́ни війну́ на всіх фро́нтах.

2021 October 21, Vitaly Portnikov, “Війна України з Росією на усіх фронтах. Що відбувається?”, in Радіо Свобода:

Russia has launched a war against Ukraine on all fronts.

Rosíja rozhornúla próty Ukrajíny vijnú na vsix fróntax.


підкріпити

підкрі́плювати

підкріпля́ти

підкріпи́ти • (pidkripýty) pf (imperfective підкрі́плювати or підкріпля́ти)

підкріпи́ти (canonical)
pidkripýty (romanization)
підкрі́плювати (imperfective)
підкріпля́ти (imperfective)
підкріпи́ти (infinitive perfective)
підкріпи́ть (infinitive perfective)
підкрі́плений (passive past perfective)
impersonal: підкрі́плено (passive past perfective)
підкріпи́вши (adverbial past perfective)
підкріплю́ (first-person future perfective singular)
підкрі́пиш (future perfective second-person singular)
підкрі́пить (future perfective singular third-person)
підкрі́пим (first-person future perfective plural)
підкрі́пимо (first-person future perfective plural)
підкрі́пите (future perfective plural second-person)
підкрі́плять (future perfective plural third-person)
підкріпі́м (first-person imperative plural)
підкріпі́мо (first-person imperative plural)
підкріпи́ (imperative second-person singular)
підкріпі́ть (imperative plural second-person)
підкріпи́в (masculine past singular)
підкріпи́ли (masculine past plural)
підкріпи́ла (feminine past singular)
підкріпи́ли (feminine past plural)
підкріпи́ло (neuter past singular)
підкріпи́ли (neuter past plural)

Uk-підкріпити.ogg

From під- (pid-) + кріпи́ти (kripýty). Compare Russian подкрепи́ть (podkrepítʹ).

to reinforce, to strengthen (make stronger)

(colloquial) to fortify, to refresh (impart vigour or vitality to)

Ці звинува́чення не підкрі́плені жо́дними фа́ктами.

These accusations are not supported by any facts.

Ci zvynuváčennja ne pidkrípleni žódnymy fáktamy.

(figurative) to back up, to bolster, to corroborate, to support, to underpin (with facts, reasoning, etc.)


укріпити

укрі́плювати

укріпи́ти • (ukripýty) pf (imperfective укрі́плювати or укріпля́ти)

укріпи́ти (canonical)
ukripýty (romanization)
укрі́плювати (imperfective)
укріпля́ти (imperfective)
укріпи́ти (infinitive perfective)
укріпи́ть (infinitive perfective)
укрі́плений (passive past perfective)
impersonal: укрі́плено (passive past perfective)
укріпи́вши (adverbial past perfective)
укріплю́ (first-person future perfective singular)
укрі́пиш (future perfective second-person singular)
укрі́пить (future perfective singular third-person)
укрі́пим (first-person future perfective plural)
укрі́пимо (first-person future perfective plural)
укрі́пите (future perfective plural second-person)
укрі́плять (future perfective plural third-person)
укріпі́м (first-person imperative plural)
укріпі́мо (first-person imperative plural)
укріпи́ (imperative second-person singular)
укріпі́ть (imperative plural second-person)
укріпи́в (masculine past singular)
укріпи́ли (masculine past plural)
укріпи́ла (feminine past singular)
укріпи́ли (feminine past plural)
укріпи́ло (neuter past singular)
укріпи́ли (neuter past plural)

Uk-укріпити.ogg

From у- (u-) + кріпи́ти (kripýty). Compare Russian укрепи́ть (ukrepítʹ).

to strengthen, to consolidate, to reinforce (make stronger or more solid)

to secure (make fast; fasten securely; firmly affix)


укріплювати

укрі́плювати

укрі́плювати • (ukrípljuvaty) impf (perfective укріпи́ти)

укрі́плювати (canonical)
ukrípljuvaty (romanization)
укріпи́ти (perfective)
укрі́плювати (imperfective infinitive)
укрі́плювать (imperfective infinitive)
укрі́плюваний (imperfective passive past)
impersonal: укрі́плювано (imperfective passive past)
укрі́плюючи (adverbial imperfective present)
укрі́плювавши (adverbial imperfective past)
укрі́плюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вкрі́плювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вкрі́плювать (first-person future imperfective singular)
укрі́плюватиму (first-person future imperfective singular)
укрі́плюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш укрі́плювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш укрі́плювать (future imperfective second-person singular)
укрі́плюватимеш (future imperfective second-person singular)
укрі́плює (imperfective present singular third-person)
бу́де вкрі́плювати (future imperfective singular third-person)
бу́де вкрі́плювать (future imperfective singular third-person)
укрі́плюватиме (future imperfective singular third-person)
укрі́плюєм (first-person imperfective plural present)
укрі́плюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вкрі́плювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вкрі́плювать (first-person future imperfective plural)
укрі́плюватимемо (first-person future imperfective plural)
укрі́плюватимем (first-person future imperfective plural)
укрі́плюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вкрі́плювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вкрі́плювать (future imperfective plural second-person)
укрі́плюватимете (future imperfective plural second-person)
укрі́плюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть укрі́плювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть укрі́плювать (future imperfective plural third-person)
укрі́плюватимуть (future imperfective plural third-person)
укрі́плюймо (first-person imperative plural)
укрі́плюй (imperative second-person singular)
укрі́плюйте (imperative plural second-person)
укрі́плював (masculine past singular)
укрі́плювали (masculine past plural)
укрі́плювала (feminine past singular)
укрі́плювали (feminine past plural)
укрі́плювало (neuter past singular)
укрі́плювали (neuter past plural)

Uk-укріплювати.ogg

From the укрі́пл- (ukrípl-) stem of укріпи́ти (ukripýty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian укрепля́ть (ukrepljátʹ).


призвести

призвести́ • (pryzvestý) pf (imperfective призво́дити)

призвести́ (canonical)
pryzvestý (romanization)
призво́дити (imperfective)
призвести́ (infinitive perfective)
призве́дений (passive past perfective)
impersonal: призве́дено (passive past perfective)
призві́вши (adverbial past perfective)
призведу́ (first-person future perfective singular)
призведе́ш (future perfective second-person singular)
призведе́ (future perfective singular third-person)
призведе́м (first-person future perfective plural)
призведемо́ (first-person future perfective plural)
призведете́ (future perfective plural second-person)
призведу́ть (future perfective plural third-person)
призведі́м (first-person imperative plural)
призведі́мо (first-person imperative plural)
призведи́ (imperative second-person singular)
призведі́ть (imperative plural second-person)
призві́в (masculine past singular)
призвели́ (masculine past plural)
призвела́ (feminine past singular)
призвели́ (feminine past plural)
призвело́ (neuter past singular)
призвели́ (neuter past plural)

Uk-призвести.ogg

(transitive) to lead, to bring (conduct or induce someone to a state or course of action)

До яки́х конкре́тних результа́тів мо́жуть призвести́ перегово́ри?

What specific results can the negotiations lead to?

Do jakýx konkrétnyx rezulʹtátiv móžutʹ pryzvestý perehovóry?

(intransitive) to lead (to), to result (in) (produce, give rise to)


призводити

призво́дити • (pryzvódyty) impf (perfective призвести́)

призво́дити (canonical)
pryzvódyty (romanization)
призвести́ (perfective)
призво́дити (imperfective infinitive)
призво́дить (imperfective infinitive)
призво́дячи (adverbial imperfective present)
призво́дивши (adverbial imperfective past)
призво́джу (first-person imperfective present singular)
бу́ду призво́дити (first-person future imperfective singular)
бу́ду призво́дить (first-person future imperfective singular)
призво́дитиму (first-person future imperfective singular)
призво́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш призво́дити (future imperfective second-person singular)
бу́деш призво́дить (future imperfective second-person singular)
призво́дитимеш (future imperfective second-person singular)
призво́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де призво́дити (future imperfective singular third-person)
бу́де призво́дить (future imperfective singular third-person)
призво́дитиме (future imperfective singular third-person)
призво́дим (first-person imperfective plural present)
призво́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо призво́дити (first-person future imperfective plural)
бу́демо призво́дить (first-person future imperfective plural)
призво́дитимемо (first-person future imperfective plural)
призво́дитимем (first-person future imperfective plural)
призво́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете призво́дити (future imperfective plural second-person)
бу́дете призво́дить (future imperfective plural second-person)
призво́дитимете (future imperfective plural second-person)
призво́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть призво́дити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть призво́дить (future imperfective plural third-person)
призво́дитимуть (future imperfective plural third-person)
призво́дьмо (first-person imperative plural)
призво́дь (imperative second-person singular)
призво́дьте (imperative plural second-person)
призво́див (masculine past singular)
призво́дили (masculine past plural)
призво́дила (feminine past singular)
призво́дили (feminine past plural)
призво́дило (neuter past singular)
призво́дили (neuter past plural)

Uk-призводити.ogg


зомбувати

зомбува́ти (canonical)
zombuváty (romanization)
зомбува́ти (infinitive)
зомбува́ть (infinitive)
зомбо́ваний (passive past)
impersonal: зомбо́вано (passive past)
зомбу́ючи (adverbial present)
зомбува́вши (adverbial past)
зомбу́ю (first-person future singular)
бу́ду зомбува́ти (first-person singular)
бу́ду зомбува́ть (first-person singular)
зомбува́тиму (first-person singular)
зомбу́єш (future second-person singular)
бу́деш зомбува́ти (second-person singular)
бу́деш зомбува́ть (second-person singular)
зомбува́тимеш (second-person singular)
зомбу́є (future singular third-person)
бу́де зомбува́ти (singular third-person)
бу́де зомбува́ть (singular third-person)
зомбува́тиме (singular third-person)
зомбу́єм (first-person future plural)
зомбу́ємо (first-person future plural)
бу́демо зомбува́ти (first-person plural)
бу́демо зомбува́ть (first-person plural)
зомбува́тимемо (first-person plural)
зомбува́тимем (first-person plural)
зомбу́єте (future plural second-person)
бу́дете зомбува́ти (plural second-person)
бу́дете зомбува́ть (plural second-person)
зомбува́тимете (plural second-person)
зомбу́ють (future plural third-person)
бу́дуть зомбува́ти (plural third-person)
бу́дуть зомбува́ть (plural third-person)
зомбува́тимуть (plural third-person)
зомбу́ймо (first-person imperative plural)
зомбу́й (imperative second-person singular)
зомбу́йте (imperative plural second-person)
зомбува́в (masculine past singular)
зомбува́ли (masculine past plural)
зомбува́ла (feminine past singular)
зомбува́ли (feminine past plural)
зомбува́ло (neuter past singular)
зомбува́ли (neuter past plural)

From зо́мбі (zómbi, “zombie”) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian зомби́ровать (zombírovatʹ), Belarusian замбава́ць (zambavácʹ).

cog

зомби́ровать


ознайомлюватися

uk-verb

ознайо́млюватися

ознайо́митися

ознайо́млюватися • (oznajómljuvatysja) impf (perfective ознайо́митися)

ознайо́млюватися (canonical)
oznajómljuvatysja (romanization)
ознайо́митися (perfective)
ознайо́млюватися (imperfective infinitive)
ознайо́млюватись (imperfective infinitive)
ознайо́млюваться (imperfective infinitive)
ознайо́млюючись (adverbial imperfective present)
ознайо́млювавшись (adverbial imperfective past)
ознайо́млююся (first-person imperfective present singular)
ознайо́млююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду ознайо́млюватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду ознайо́млюватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду ознайо́млюваться (first-person future imperfective singular)
ознайо́млюватимусь (first-person future imperfective singular)
ознайо́млюватимуся (first-person future imperfective singular)
ознайо́млюєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш ознайо́млюватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш ознайо́млюватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш ознайо́млюваться (future imperfective second-person singular)
ознайо́млюватимешся (future imperfective second-person singular)
ознайо́млюється (imperfective present singular third-person)
бу́де ознайо́млюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де ознайо́млюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де ознайо́млюваться (future imperfective singular third-person)
ознайо́млюватиметься (future imperfective singular third-person)
ознайо́млюємся (first-person imperfective plural present)
ознайо́млюємося (first-person imperfective plural present)
ознайо́млюємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо ознайо́млюватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо ознайо́млюватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо ознайо́млюваться (first-person future imperfective plural)
ознайо́млюватимемось (first-person future imperfective plural)
ознайо́млюватимемося (first-person future imperfective plural)
ознайо́млюватимемся (first-person future imperfective plural)
ознайо́млюєтеся (imperfective plural present second-person)
ознайо́млюєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете ознайо́млюватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете ознайо́млюватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете ознайо́млюваться (future imperfective plural second-person)
ознайо́млюватиметесь (future imperfective plural second-person)
ознайо́млюватиметеся (future imperfective plural second-person)
ознайо́млюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ознайо́млюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ознайо́млюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ознайо́млюваться (future imperfective plural third-person)
ознайо́млюватимуться (future imperfective plural third-person)
ознайо́млюймося (first-person imperative plural)
ознайо́млюймось (first-person imperative plural)
ознайо́млюйся (imperative second-person singular)
ознайо́млюйсь (imperative second-person singular)
ознайо́млюйтеся (imperative plural second-person)
ознайо́млюйтесь (imperative plural second-person)
ознайо́млювався (masculine past singular)
ознайо́млювавсь (masculine past singular)
ознайо́млювалися (masculine past plural)
ознайо́млювались (masculine past plural)
ознайо́млювалася (feminine past singular)
ознайо́млювалась (feminine past singular)
ознайо́млювалися (feminine past plural)
ознайо́млювались (feminine past plural)
ознайо́млювалося (neuter past singular)
ознайо́млювалось (neuter past singular)
ознайо́млювалися (neuter past plural)
ознайо́млювались (neuter past plural)

uk-conj

ознайо́млюватися<2a.impf>

[ɔznɐˈjɔmlʲʊʋɐtesʲɐ]

From ознайо́млювати (oznajómljuvaty) + -ся (-sja). Compare Russian ознакомля́ться (oznakomljátʹsja).

af

ознайо́млювати

cog

ознакомля́ться

чи́мось чимось

to acquaint oneself, to familiarize oneself, to get acquainted, to make oneself acquainted (with something — з чи́мось)


чуєш

head

чу́єш • (čúješ)

second-person singular present imperfective of чу́ти (čúty)


чуючи

чу́ючи • (čújučy) impf

чу́ючи (canonical)
čújučy (romanization)

present adverbial participle of чу́ти (čúty)


чутий

чу́тий • (čútyj) impf


чує

чу́є • (čúje)

third-person singular present imperfective of чу́ти (čúty)


чують

чу́ють • (čújutʹ)

чу́ють (canonical)
čújutʹ (romanization)

third-person plural present imperfective of чу́ти (čúty)


чуємо

чу́ємо • (čújemo)

чу́ємо (canonical)
čújemo (romanization)

first-person plural present imperfective of чу́ти (čúty)


чуєте

чу́єте • (čújete)

чу́єте (canonical)
čújete (romanization)

second-person plural present imperfective of чу́ти (čúty)


чуймо

чу́ймо • (čújmo)

first-person plural imperative imperfective of чу́ти (čúty)


чуєм

чу́єм • (čújem)


чувши

чу́вши • (čúvšy) impf

past adverbial participle of чу́ти (čúty)


підкріплювати

uk-verb

підкрі́плювати

підкрі́плювати • (pidkrípljuvaty) impf (perfective підкріпи́ти)

підкрі́плювати (canonical)
pidkrípljuvaty (romanization)
підкріпи́ти (perfective)
підкрі́плювати (imperfective infinitive)
підкрі́плювать (imperfective infinitive)
підкрі́плюваний (imperfective passive past)
impersonal: підкрі́плювано (imperfective passive past)
підкрі́плюючи (adverbial imperfective present)
підкрі́плювавши (adverbial imperfective past)
підкрі́плюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду підкрі́плювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду підкрі́плювать (first-person future imperfective singular)
підкрі́плюватиму (first-person future imperfective singular)
підкрі́плюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш підкрі́плювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш підкрі́плювать (future imperfective second-person singular)
підкрі́плюватимеш (future imperfective second-person singular)
підкрі́плює (imperfective present singular third-person)
бу́де підкрі́плювати (future imperfective singular third-person)
бу́де підкрі́плювать (future imperfective singular third-person)
підкрі́плюватиме (future imperfective singular third-person)
підкрі́плюєм (first-person imperfective plural present)
підкрі́плюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо підкрі́плювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо підкрі́плювать (first-person future imperfective plural)
підкрі́плюватимемо (first-person future imperfective plural)
підкрі́плюватимем (first-person future imperfective plural)
підкрі́плюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете підкрі́плювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете підкрі́плювать (future imperfective plural second-person)
підкрі́плюватимете (future imperfective plural second-person)
підкрі́плюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підкрі́плювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підкрі́плювать (future imperfective plural third-person)
підкрі́плюватимуть (future imperfective plural third-person)
підкрі́плюймо (first-person imperative plural)
підкрі́плюй (imperative second-person singular)
підкрі́плюйте (imperative plural second-person)
підкрі́плював (masculine past singular)
підкрі́плювали (masculine past plural)
підкрі́плювала (feminine past singular)
підкрі́плювали (feminine past plural)
підкрі́плювало (neuter past singular)
підкрі́плювали (neuter past plural)

From the підкрі́пл- (pidkrípl-) stem of підкріпи́ти (pidkripýty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian подкрепля́ть (podkrepljátʹ).

cog

подкрепля́ть


борщувати

uk-verb

борщува́ти • (borščuváty) impf

борщува́ти (canonical)
borščuváty (romanization)
борщува́ти (imperfective infinitive)
борщува́ть (imperfective infinitive)
борщу́ючи (adverbial imperfective present)
борщува́вши (adverbial imperfective past)
борщу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду борщува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду борщува́ть (first-person future imperfective singular)
борщува́тиму (first-person future imperfective singular)
борщу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш борщува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш борщува́ть (future imperfective second-person singular)
борщува́тимеш (future imperfective second-person singular)
борщу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де борщува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де борщува́ть (future imperfective singular third-person)
борщува́тиме (future imperfective singular third-person)
борщу́єм (first-person imperfective plural present)
борщу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо борщува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо борщува́ть (first-person future imperfective plural)
борщува́тимемо (first-person future imperfective plural)
борщува́тимем (first-person future imperfective plural)
борщу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете борщува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете борщува́ть (future imperfective plural second-person)
борщува́тимете (future imperfective plural second-person)
борщу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть борщува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть борщува́ть (future imperfective plural third-person)
борщува́тимуть (future imperfective plural third-person)
борщу́ймо (first-person imperative plural)
борщу́й (imperative second-person singular)
борщу́йте (imperative plural second-person)
борщува́в (masculine past singular)
борщува́ли (masculine past plural)
борщува́ла (feminine past singular)
борщува́ли (feminine past plural)
борщува́ло (neuter past singular)
борщува́ли (neuter past plural)


купимо

head

ку́пимо • (kúpymo)

ку́пимо (canonical)
kúpymo (romanization)

купи́ти купити#Ukrainian

first-person plural future perfective of купи́ти (kupýty)


купім

купі́м • (kupím)

купи́ти купити#Ukrainian

first-person plural imperative perfective of купи́ти (kupýty)


купімо

купі́мо • (kupímo)

купі́мо (canonical)
kupímo (romanization)

купи́ти купити#Ukrainian


куплять

ку́плять • (kúpljatʹ)

ку́плять (canonical)
kúpljatʹ (romanization)

купи́ти купити#Ukrainian

third-person plural future perfective of купи́ти (kupýty)


купіть

купі́ть • (kupítʹ)

купі́ть (canonical)
kupítʹ (romanization)

купи́ти купити#Ukrainian

second-person plural imperative perfective of купи́ти (kupýty)


куплено

ку́плено • (kúpleno) pf

ку́плено (canonical)
kúpleno (romanization)

купи́ти купити#Ukrainian

past passive impersonal participle of купи́ти (kupýty)


куплений

ку́плений • (kúplenyj) pf

ку́плений (canonical)
kúplenyj (romanization)
ку́плений (masculine nominative)
ку́плене (neuter nominative)
ку́плена (feminine nominative)
ку́плені (nominative plural)
ку́пленого (genitive masculine neuter)
ку́пленої (feminine genitive)
ку́плених (genitive plural)
ку́пленому (dative masculine neuter)
ку́пленій (dative feminine)
ку́пленим (dative plural)
ку́пленого (accusative animate masculine)
ку́плене (accusative neuter)
ку́плену (accusative feminine)
ку́плених (accusative animate plural)
ку́плений (accusative inanimate masculine)
ку́плені (accusative inanimate plural)
ку́пленим (instrumental masculine neuter)
ку́пленою (feminine instrumental)
ку́пленими (instrumental plural)
ку́пленому (locative masculine neuter)
ку́пленім (locative masculine neuter)
ку́пленій (feminine locative)
ку́плених (locative plural)

купи́ти купити#Ukrainian

past passive participle of купи́ти (kupýty)


робіть

робі́ть • (robítʹ)

робі́ть (canonical)
robítʹ (romanization)

роби́ти робити#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of роби́ти (robýty)


робімо

робі́мо • (robímo)

робі́мо (canonical)
robímo (romanization)

роби́ти робити#Ukrainian

first-person plural imperative imperfective of роби́ти (robýty)


роблячи

ро́блячи (canonical)
róbljačy (romanization)

роби́ти робити#Ukrainian

present adverbial participle of роби́ти (robýty)


роблено

ро́блено (canonical)
róbleno (romanization)

роби́ти робити#Ukrainian

past passive impersonal participle of роби́ти (robýty)


робім

робі́м • (robím)

роби́ти робити#Ukrainian


роблений

ро́блений (canonical)
róblenyj (romanization)
ро́блений (masculine nominative)
ро́блене (neuter nominative)
ро́блена (feminine nominative)
ро́блені (nominative plural)
ро́бленого (genitive masculine neuter)
ро́бленої (feminine genitive)
ро́блених (genitive plural)
ро́бленому (dative masculine neuter)
ро́бленій (dative feminine)
ро́бленим (dative plural)
ро́бленого (accusative animate masculine)
ро́блене (accusative neuter)
ро́блену (accusative feminine)
ро́блених (accusative animate plural)
ро́блений (accusative inanimate masculine)
ро́блені (accusative inanimate plural)
ро́бленим (instrumental masculine neuter)
ро́бленою (feminine instrumental)
ро́бленими (instrumental plural)
ро́бленому (locative masculine neuter)
ро́бленім (locative masculine neuter)
ро́бленій (feminine locative)
ро́блених (locative plural)

роби́ти робити#Ukrainian

past passive participle of роби́ти (robýty)


сплячи

сплячи́ (canonical)
spljačý (romanization)

[splʲɐˈt͡ʃɪ]

спа́ти спати#Ukrainian

present adverbial participle of спа́ти (spáty)


спить

спить • (spytʹ)

спа́ти спати#Ukrainian

third-person singular present imperfective of спа́ти (spáty)


спимо

спимо́ • (spymó)

спа́ти спати#Ukrainian

first-person plural present imperfective of спа́ти (spáty)


спім

спа́ти спати#Ukrainian

first-person plural imperative imperfective of спа́ти (spáty)


спімо

спі́мо • (spímo)

спа́ти спати#Ukrainian


спіть

спіть • (spitʹ)

спа́ти спати#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of спа́ти (spáty)


сплять

сплять • (spljatʹ)

спа́ти спати#Ukrainian

third-person plural present imperfective of спа́ти (spáty)


маючи

ма́ючи (canonical)
májučy (romanization)

present adverbial participle of ма́ти (máty)


маєм

ма́єм • (májem)

first-person plural present imperfective of ма́ти (máty)


маєш

ма́єш • (máješ)

second-person singular present imperfective of ма́ти (máty)


мавши

ма́вши • (mávšy) impf

past adverbial participle of ма́ти (máty)


маємо

ма́ємо • (májemo)

ма́ємо (canonical)
májemo (romanization)


має

ма́є • (máje)

third-person singular present imperfective of ма́ти (máty)


маєте

ма́єте • (májete)

ма́єте (canonical)
májete (romanization)

second-person plural present imperfective of ма́ти (máty)


маймо

ма́ймо • (májmo)

first-person plural imperative imperfective of ма́ти (máty)


сказано

ска́зано • (skázano) pf

ска́зано (canonical)
skázano (romanization)

сказа́ти сказати#Ukrainian

past passive impersonal participle of сказа́ти (skazáty)


мають

ма́ють • (májutʹ)

ма́ють (canonical)
májutʹ (romanization)

third-person plural present imperfective of ма́ти (máty)


скажеш

ска́жеш • (skážeš)

ска́жеш (canonical)
skážeš (romanization)

сказа́ти сказати#Ukrainian

second-person singular future perfective of сказа́ти (skazáty)


скаже

ска́же • (skáže)

сказа́ти сказати#Ukrainian

third-person singular future perfective of сказа́ти (skazáty)


скажемо

ска́жемо • (skážemo)

ска́жемо (canonical)
skážemo (romanization)

сказа́ти сказати#Ukrainian

first-person plural future perfective of сказа́ти (skazáty)


мігши

мі́гши • (míhšy) impf

могти́ могти#Ukrainian

past adverbial participle of могти́ (mohtý)


скажіть

скажі́ть • (skažítʹ)

скажі́ть (canonical)
skažítʹ (romanization)

сказа́ти сказати#Ukrainian

second-person plural imperative perfective of сказа́ти (skazáty)


скажімо

скажі́мо • (skažímo)

скажі́мо (canonical)
skažímo (romanization)

сказа́ти сказати#Ukrainian

first-person plural imperative perfective of сказа́ти (skazáty)


скажім

скажі́м • (skažím)

скажі́м (canonical)
skažím (romanization)

сказа́ти сказати#Ukrainian


міг

могти́ могти#Ukrainian

masculine singular past imperfective of могти́ (mohtý)


можучи

мо́жучи • (móžučy) impf

мо́жучи (canonical)
móžučy (romanization)

могти́ могти#Ukrainian

present adverbial participle of могти́ (mohtý)


скажуть

ска́жуть • (skážutʹ)

ска́жуть (canonical)
skážutʹ (romanization)

сказа́ти сказати#Ukrainian

third-person plural future perfective of сказа́ти (skazáty)


можемо

мо́жемо • (móžemo)

мо́жемо (canonical)
móžemo (romanization)

могти́ могти#Ukrainian

first-person plural present imperfective of могти́ (mohtý)


пишучи

пи́шучи • (pýšučy) impf

пи́шучи (canonical)
pýšučy (romanization)

писа́ти писати#Ukrainian

present adverbial participle of писа́ти (pysáty)


можу

мо́жу • (móžu)

могти́ могти#Ukrainian

first-person singular present imperfective of могти́ (mohtý)


пишемо

пи́шемо • (pýšemo)

пи́шемо (canonical)
pýšemo (romanization)

писа́ти писати#Ukrainian

first-person plural present imperfective of писа́ти (pysáty)


пишіть

пиші́ть • (pyšítʹ)

пиші́ть (canonical)
pyšítʹ (romanization)

писа́ти писати#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of писа́ти (pysáty)


пишуть

пи́шуть • (pýšutʹ)

пи́шуть (canonical)
pýšutʹ (romanization)

писа́ти писати#Ukrainian

third-person plural present imperfective of писа́ти (pysáty)


пишімо

пиші́мо • (pyšímo)

пиші́мо (canonical)
pyšímo (romanization)

писа́ти писати#Ukrainian

first-person plural imperative imperfective of писа́ти (pysáty)


розуміючи

розумі́ючи (canonical)
rozumíjučy (romanization)

розумі́ти розуміти#Ukrainian

present adverbial participle of розумі́ти (rozumíty)


розумій

розумі́й • (rozumíj)

розумі́й (canonical)
rozumíj (romanization)

розумі́ти розуміти#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of розумі́ти (rozumíty)


розуміють

розумі́ють • (rozumíjutʹ)

розумі́ють (canonical)
rozumíjutʹ (romanization)

розумі́ти розуміти#Ukrainian

third-person plural present imperfective of розумі́ти (rozumíty)


розумієм

розумі́єм • (rozumíjem)

розумі́єм (canonical)
rozumíjem (romanization)

розумі́ти розуміти#Ukrainian

first-person plural present imperfective of розумі́ти (rozumíty)


пишім

пиші́м • (pyším)

писа́ти писати#Ukrainian


розумію

розумі́ю • (rozumíju)

розумі́ю (canonical)
rozumíju (romanization)

розумі́ти розуміти#Ukrainian

first-person singular present imperfective of розумі́ти (rozumíty)


розумівши

розумі́вши • (rozumívšy) impf

розумі́вши (canonical)
rozumívšy (romanization)

розумі́ти розуміти#Ukrainian

past adverbial participle of розумі́ти (rozumíty)


розумієте

розумі́єте • (rozumíjete)

розумі́єте (canonical)
rozumíjete (romanization)

розумі́ти розуміти#Ukrainian

second-person plural present imperfective of розумі́ти (rozumíty)


розуміло

розумі́ло • (rozumílo)

розумі́ло (canonical)
rozumílo (romanization)

[rɔzʊˈmʲiɫɔ]

розумі́ти розуміти#Ukrainian

neuter singular past imperfective of розумі́ти (rozumíty)


розуміймо

розумі́ймо • (rozumíjmo)

розумі́ймо (canonical)
rozumíjmo (romanization)

розумі́ти розуміти#Ukrainian

first-person plural imperative imperfective of розумі́ти (rozumíty)


розуміла

розумі́ла • (rozumíla)

розумі́ла (canonical)
rozumíla (romanization)

[rɔzʊˈmʲiɫɐ]

розумі́ти розуміти#Ukrainian

feminine singular past imperfective of розумі́ти (rozumíty)


розуміємо

розумі́ємо • (rozumíjemo)

розумі́ємо (canonical)
rozumíjemo (romanization)

розумі́ти розуміти#Ukrainian


миєм

ми́єм • (mýjem)

first-person plural present imperfective of ми́ти (mýty)


мивши

ми́вши • (mývšy) impf

past adverbial participle of ми́ти (mýty)


розуміли

розумі́ли • (rozumíly)

розумі́ли (canonical)
rozumíly (romanization)

розумі́ти розуміти#Ukrainian

plural past imperfective of розумі́ти (rozumíty)


миє

ми́є • (mýje)

third-person singular present imperfective of ми́ти (mýty)


миєш

ми́єш • (mýješ)

second-person singular present imperfective of ми́ти (mýty)


розумійте

розумі́йте • (rozumíjte)

розумі́йте (canonical)
rozumíjte (romanization)

розумі́ти розуміти#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of розумі́ти (rozumíty)


миємо

ми́ємо • (mýjemo)

ми́ємо (canonical)
mýjemo (romanization)


миючи

ми́ючи (canonical)
mýjučy (romanization)

present adverbial participle of ми́ти (mýty)


мийте

ми́йте • (mýjte)

second-person plural imperative imperfective of ми́ти (mýty)


миєте

ми́єте • (mýjete)

ми́єте (canonical)
mýjete (romanization)

second-person plural present imperfective of ми́ти (mýty)


миймо

ми́ймо • (mýjmo)

first-person plural imperative imperfective of ми́ти (mýty)


можуть

мо́жуть • (móžutʹ)

мо́жуть (canonical)
móžutʹ (romanization)

могти́ могти#Ukrainian

third-person plural present imperfective of могти́ (mohtý)


розумів

розумі́в • (rozumív)

розумі́в (canonical)
rozumív (romanization)

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

розумі́ти розуміти#Ukrainian

masculine singular past imperfective of розумі́ти (rozumíty)


розумієш

head

розумі́єш • (rozumíješ)

розумі́єш (canonical)
rozumíješ (romanization)

розумі́ти розуміти#Ukrainian

second-person singular present imperfective of розумі́ти (rozumíty)


намагаючись

намага́ючись

намага́ючись • (namahájučysʹ) impf

намага́ючись (canonical)
namahájučysʹ (romanization)

намага́тися намагатися#Ukrainian

present adverbial participle of намага́тися (namahátysja)


намагавшись

намага́вшись

намага́вшись • (namahávšysʹ) impf

намага́вшись (canonical)
namahávšysʹ (romanization)

намага́тися намагатися#Ukrainian

past adverbial participle of намага́тися (namahátysja)


намагаєшся

намага́єшся • (namaháješsja)

намага́єшся (canonical)
namaháješsja (romanization)

намага́тися намагатися#Ukrainian

second-person singular present imperfective of намага́тися (namahátysja)


намагаюсь

намага́юсь • (namahájusʹ)

намага́юсь (canonical)
namahájusʹ (romanization)

намага́тися намагатися#Ukrainian

first-person singular present imperfective of намага́тися (namahátysja)


намагаюся

намага́юся • (namahájusja)

намага́юся (canonical)
namahájusja (romanization)

[nɐmɐˈɦajʊsʲɐ]

намага́тися намагатися#Ukrainian


намагається

намага́ється

намага́ється • (namahájetʹsja)

намага́ється (canonical)
namahájetʹsja (romanization)

намага́тися намагатися#Ukrainian

third-person singular present imperfective of намага́тися (namahátysja)


намагаємся

намага́ємся • (namahájemsja)

намага́ємся (canonical)
namahájemsja (romanization)

намага́тися намагатися#Ukrainian

first-person plural present imperfective of намага́тися (namahátysja)


намагаємось

намага́ємось

намага́ємось • (namahájemosʹ)

намага́ємось (canonical)
namahájemosʹ (romanization)

намага́тися намагатися#Ukrainian


митий

ми́тий (canonical)
mýtyj (romanization)
ми́тий (masculine nominative)
ми́те (neuter nominative)
ми́та (feminine nominative)
ми́ті (nominative plural)
ми́того (genitive masculine neuter)
ми́тої (feminine genitive)
ми́тих (genitive plural)
ми́тому (dative masculine neuter)
ми́тій (dative feminine)
ми́тим (dative plural)
ми́того (accusative animate masculine)
ми́те (accusative neuter)
ми́ту (accusative feminine)
ми́тих (accusative animate plural)
ми́тий (accusative inanimate masculine)
ми́ті (accusative inanimate plural)
ми́тим (instrumental masculine neuter)
ми́тою (feminine instrumental)
ми́тими (instrumental plural)
ми́тому (locative masculine neuter)
ми́тім (locative masculine neuter)
ми́тій (feminine locative)
ми́тих (locative plural)


намагаєтесь

намага́єтесь

намага́єтесь • (namahájetesʹ)

намага́єтесь (canonical)
namahájetesʹ (romanization)

намага́тися намагатися#Ukrainian

second-person plural present imperfective of намага́тися (namahátysja)


намагаєтеся

намага́єтеся

намага́єтеся • (namahájetesja)

намага́єтеся (canonical)
namahájetesja (romanization)

намага́тися намагатися#Ukrainian


намагайся

намага́йся • (namahájsja)

намага́йся (canonical)
namahájsja (romanization)

[nɐmɐˈɦai̯sʲɐ]

намага́тися намагатися#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of намага́тися (namahátysja)


намагаються

намага́ються

намага́ються • (namahájutʹsja)

намага́ються (canonical)
namahájutʹsja (romanization)

[nɐmɐˈɦajʊt͡sʲːɐ]

намага́тися намагатися#Ukrainian

third-person plural present imperfective of намага́тися (namahátysja)


намагаємося

намага́ємося

намага́ємося • (namahájemosja)

намага́ємося (canonical)
namahájemosja (romanization)

намага́тися намагатися#Ukrainian


намагайтеся

намага́йтеся

намага́йтеся • (namahájtesja)

намага́йтеся (canonical)
namahájtesja (romanization)

намага́тися намагатися#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of намага́тися (namahátysja)


намагайсь

намага́йсь • (namahájsʹ)

намага́йсь (canonical)
namahájsʹ (romanization)

намага́тися намагатися#Ukrainian


намагаймося

намага́ймося

намага́ймося • (namahájmosja)

намага́ймося (canonical)
namahájmosja (romanization)

[nɐmɐˈɦai̯mɔsʲɐ]

намага́тися намагатися#Ukrainian

first-person plural imperative imperfective of намага́тися (namahátysja)


намагавсь

намага́всь • (namahávsʹ)

намага́всь (canonical)
namahávsʹ (romanization)

намага́тися намагатися#Ukrainian

masculine singular past imperfective of намага́тися (namahátysja)


намагався

намага́вся • (namahávsja)

намага́вся (canonical)
namahávsja (romanization)

[nɐmɐˈɦau̯sʲɐ]

намага́тися намагатися#Ukrainian


миють

ми́ють • (mýjutʹ)

ми́ють (canonical)
mýjutʹ (romanization)

third-person plural present imperfective of ми́ти (mýty)


намагалась

намага́лась • (namahálasʹ)

намага́лась (canonical)
namahálasʹ (romanization)

[nɐmɐˈɦaɫɐsʲ]

намага́тися намагатися#Ukrainian

feminine singular past imperfective of намага́тися (namahátysja)


намагалися

намага́лися • (namahálysja)

намага́лися (canonical)
namahálysja (romanization)

[nɐmɐˈɦaɫesʲɐ]

намага́тися намагатися#Ukrainian

plural past imperfective of намага́тися (namahátysja)


намагаймось

намага́ймось

намага́ймось • (namahájmosʹ)

намага́ймось (canonical)
namahájmosʹ (romanization)

намага́тися намагатися#Ukrainian


намагались

намага́лись • (namahálysʹ)

намага́лись (canonical)
namahálysʹ (romanization)

намага́тися намагатися#Ukrainian


намагалось

намага́лось • (namahálosʹ)

намага́лось (canonical)
namahálosʹ (romanization)

[nɐmɐˈɦaɫɔsʲ]

намага́тися намагатися#Ukrainian

neuter singular past imperfective of намага́тися (namahátysja)


намагалося

намага́лося • (namahálosja)

намага́лося (canonical)
namahálosja (romanization)

[nɐmɐˈɦaɫɔsʲɐ]

намага́тися намагатися#Ukrainian


закінчити

uk-verb

закі́нчувати

закі́нчити or закінчи́ти • (zakínčyty or zakinčýty) pf (imperfective закі́нчувати)

закі́нчити (canonical)
закінчи́ти (canonical)
zakínčyty (romanization)
zakinčýty (romanization)
закі́нчувати (imperfective)
закі́нчити (infinitive perfective)
закі́нчить (infinitive perfective)
закінчи́ти (infinitive perfective)
закінчи́ть (infinitive perfective)
закі́нчений (passive past perfective)
impersonal: закі́нчено (passive past perfective)
закі́нчивши (adverbial past perfective)
закінчи́вши (adverbial past perfective)
закі́нчу (first-person future perfective singular)
закінчу́ (first-person future perfective singular)
закі́нчиш (future perfective second-person singular)
закінчи́ш (future perfective second-person singular)
закі́нчить (future perfective singular third-person)
закінчи́ть (future perfective singular third-person)
закі́нчим (first-person future perfective plural)
закі́нчимо (first-person future perfective plural)
закінчи́м (first-person future perfective plural)
закінчимо́ (first-person future perfective plural)
закі́нчите (future perfective plural second-person)
закінчите́ (future perfective plural second-person)
закі́нчать (future perfective plural third-person)
закінча́ть (future perfective plural third-person)
закі́нчмо (first-person imperative plural)
закінчі́м (first-person imperative plural)
закінчі́мо (first-person imperative plural)
закі́нч (imperative second-person singular)
закінчи́ (imperative second-person singular)
закі́нчте (imperative plural second-person)
закінчі́ть (imperative plural second-person)
закі́нчив (masculine past singular)
закінчи́в (masculine past singular)
закі́нчили (masculine past plural)
закінчи́ли (masculine past plural)
закі́нчила (feminine past singular)
закінчи́ла (feminine past singular)
закі́нчили (feminine past plural)
закінчи́ли (feminine past plural)
закі́нчило (neuter past singular)
закінчи́ло (neuter past singular)
закі́нчили (neuter past plural)
закінчи́ли (neuter past plural)

Uk-закінчити.ogg

From за- (za-) + кі́нчити (kínčyty). Cognate with Russian зако́нчить (zakónčitʹ), Belarusian зако́нчыць (zakónčycʹ), Polish zakończyć, Czech zakončit.

(transitive) to end, to finish, to complete, to conclude


намагайтесь

head

намага́йтесь

намага́йтесь • (namahájtesʹ)

намага́йтесь (canonical)
namahájtesʹ (romanization)

намага́тися намагатися#Ukrainian


намагалася

намага́лася • (namahálasja)

намага́лася (canonical)
namahálasja (romanization)

[nɐmɐˈɦaɫɐsʲɐ]

намага́тися намагатися#Ukrainian


усміхаючись

усміха́ючись

усміха́ючись • (usmixájučysʹ) impf

усміха́ючись (canonical)
usmixájučysʹ (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian

present adverbial participle of усміха́тися (usmixátysja)


усміхаюся

усміха́юся • (usmixájusja)

усміха́юся (canonical)
usmixájusja (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian

first-person singular present imperfective of усміха́тися (usmixátysja)


усміхається

усміха́ється

усміха́ється • (usmixájetʹsja)

усміха́ється (canonical)
usmixájetʹsja (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian

third-person singular present imperfective of усміха́тися (usmixátysja)


усміхавшись

усміха́вшись

усміха́вшись • (usmixávšysʹ) impf

усміха́вшись (canonical)
usmixávšysʹ (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian

past adverbial participle of усміха́тися (usmixátysja)


усміхайсь

усміха́йсь • (usmixájsʹ)

усміха́йсь (canonical)
usmixájsʹ (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of усміха́тися (usmixátysja)


усміхаєтеся

усміха́єтеся

усміха́єтеся • (usmixájetesja)

усміха́єтеся (canonical)
usmixájetesja (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian

second-person plural present imperfective of усміха́тися (usmixátysja)


усміхаєтесь

усміха́єтесь

усміха́єтесь • (usmixájetesʹ)

усміха́єтесь (canonical)
usmixájetesʹ (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian


усміхаємося

усміха́ємося

усміха́ємося • (usmixájemosja)

усміха́ємося (canonical)
usmixájemosja (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian

first-person plural present imperfective of усміха́тися (usmixátysja)


усміхаймося

усміха́ймося

усміха́ймося • (usmixájmosja)

усміха́ймося (canonical)
usmixájmosja (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian

first-person plural imperative imperfective of усміха́тися (usmixátysja)


усміхаємся

усміха́ємся • (usmixájemsja)

усміха́ємся (canonical)
usmixájemsja (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian


усміхаймось

усміха́ймось

усміха́ймось • (usmixájmosʹ)

усміха́ймось (canonical)
usmixájmosʹ (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian


усміхайтесь

усміха́йтесь

усміха́йтесь • (usmixájtesʹ)

усміха́йтесь (canonical)
usmixájtesʹ (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of усміха́тися (usmixátysja)


усміхаємось

усміха́ємось

усміха́ємось • (usmixájemosʹ)

усміха́ємось (canonical)
usmixájemosʹ (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian


усміхалось

усміха́лось • (usmixálosʹ)

усміха́лось (canonical)
usmixálosʹ (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian

neuter singular past imperfective of усміха́тися (usmixátysja)


усміхалась

усміха́лась • (usmixálasʹ)

усміха́лась (canonical)
usmixálasʹ (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian

feminine singular past imperfective of усміха́тися (usmixátysja)


усміхався

усміха́вся • (usmixávsja)

усміха́вся (canonical)
usmixávsja (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian

masculine singular past imperfective of усміха́тися (usmixátysja)


усміхаються

усміха́ються

усміха́ються • (usmixájutʹsja)

усміха́ються (canonical)
usmixájutʹsja (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian

third-person plural present imperfective of усміха́тися (usmixátysja)


усміхайтеся

усміха́йтеся

усміха́йтеся • (usmixájtesja)

усміха́йтеся (canonical)
usmixájtesja (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian


усміхалася

усміха́лася • (usmixálasja)

усміха́лася (canonical)
usmixálasja (romanization)

[ʊsʲmʲiˈxaɫɐsʲɐ]

усміха́тися усміхатися#Ukrainian


усміхались

усміха́лись • (usmixálysʹ)

усміха́лись (canonical)
usmixálysʹ (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian

plural past imperfective of усміха́тися (usmixátysja)


усміхалося

усміха́лося • (usmixálosja)

усміха́лося (canonical)
usmixálosja (romanization)

[ʊsʲmʲiˈxaɫɔsʲɐ]

усміха́тися усміхатися#Ukrainian


усміхалися

усміха́лися • (usmixálysja)

усміха́лися (canonical)
usmixálysja (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian


усміхавсь

усміха́всь • (usmixávsʹ)

усміха́всь (canonical)
usmixávsʹ (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian


усміхаєшся

усміха́єшся • (usmixáješsja)

усміха́єшся (canonical)
usmixáješsja (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian

second-person singular present imperfective of усміха́тися (usmixátysja)


усміхаюсь

усміха́юсь • (usmixájusʹ)

усміха́юсь (canonical)
usmixájusʹ (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian


усміхайся

усміха́йся • (usmixájsja)

усміха́йся (canonical)
usmixájsja (romanization)

усміха́тися усміхатися#Ukrainian