царювати

царюва́ти (canonical)
carjuváty (romanization)
царюва́ти (imperfective infinitive)
царюва́ть (imperfective infinitive)
царю́ючи (adverbial imperfective present)
царюва́вши (adverbial imperfective past)
царю́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду царюва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду царюва́ть (first-person future imperfective singular)
царюва́тиму (first-person future imperfective singular)
царю́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш царюва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш царюва́ть (future imperfective second-person singular)
царюва́тимеш (future imperfective second-person singular)
царю́є (imperfective present singular third-person)
бу́де царюва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де царюва́ть (future imperfective singular third-person)
царюва́тиме (future imperfective singular third-person)
царю́єм (first-person imperfective plural present)
царю́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо царюва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо царюва́ть (first-person future imperfective plural)
царюва́тимемо (first-person future imperfective plural)
царюва́тимем (first-person future imperfective plural)
царю́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете царюва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете царюва́ть (future imperfective plural second-person)
царюва́тимете (future imperfective plural second-person)
царю́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть царюва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть царюва́ть (future imperfective plural third-person)
царюва́тимуть (future imperfective plural third-person)
царю́ймо (first-person imperative plural)
царю́й (imperative second-person singular)
царю́йте (imperative plural second-person)
царюва́в (masculine past singular)
царюва́ли (masculine past plural)
царюва́ла (feminine past singular)
царюва́ли (feminine past plural)
царюва́ло (neuter past singular)
царюва́ли (neuter past plural)

Uk-царювати.ogg

(literally) to reign (to exercise sovereign power, to rule as a monarch)

(figuratively) to reign, to reign supreme (to be a dominant quality of a place or situation; to prevail, predominate, rule)


помістити

uk-verb

помісти́ти • (pomistýty) pf (imperfective поміща́ти)

помісти́ти (canonical)
pomistýty (romanization)
поміща́ти (imperfective)
помісти́ти (infinitive perfective)
помісти́ть (infinitive perfective)
помі́щений (passive past perfective)
impersonal: помі́щено (passive past perfective)
помісти́вши (adverbial past perfective)
поміщу́ (first-person future perfective singular)
помі́стиш (future perfective second-person singular)
помі́стить (future perfective singular third-person)
помі́стим (first-person future perfective plural)
помі́стимо (first-person future perfective plural)
помі́стите (future perfective plural second-person)
помі́стять (future perfective plural third-person)
помісті́м (first-person imperative plural)
помісті́мо (first-person imperative plural)
помісти́ (imperative second-person singular)
помісті́ть (imperative plural second-person)
помісти́в (masculine past singular)
помісти́ли (masculine past plural)
помісти́ла (feminine past singular)
помісти́ли (feminine past plural)
помісти́ло (neuter past singular)
помісти́ли (neuter past plural)

From по- (po-) + місти́ти (mistýty). Compare Russian помести́ть (pomestítʹ), Polish pomieścić.

to place (put an object in a specific location)

to place (put a person in a specific location/accommodation)


світитися

світи́тися (canonical)
svitýtysja (romanization)
світи́тися (imperfective infinitive)
світи́тись (imperfective infinitive)
світи́ться (imperfective infinitive)
сві́тячись (adverbial imperfective present)
світи́вшись (adverbial imperfective past)
свічу́ся (first-person imperfective present singular)
свічу́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду світи́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду світи́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду світи́ться (first-person future imperfective singular)
світи́тимусь (first-person future imperfective singular)
світи́тимуся (first-person future imperfective singular)
сві́тишся (imperfective present second-person singular)
бу́деш світи́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш світи́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш світи́ться (future imperfective second-person singular)
світи́тимешся (future imperfective second-person singular)
сві́титься (imperfective present singular third-person)
бу́де світи́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де світи́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де світи́ться (future imperfective singular third-person)
світи́тиметься (future imperfective singular third-person)
сві́тимся (first-person imperfective plural present)
сві́тимося (first-person imperfective plural present)
сві́тимось (first-person imperfective plural present)
бу́демо світи́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо світи́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо світи́ться (first-person future imperfective plural)
світи́тимемось (first-person future imperfective plural)
світи́тимемося (first-person future imperfective plural)
світи́тимемся (first-person future imperfective plural)
сві́титеся (imperfective plural present second-person)
сві́титесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете світи́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете світи́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете світи́ться (future imperfective plural second-person)
світи́тиметесь (future imperfective plural second-person)
світи́тиметеся (future imperfective plural second-person)
сві́тяться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть світи́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть світи́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть світи́ться (future imperfective plural third-person)
світи́тимуться (future imperfective plural third-person)
світі́мся (first-person imperative plural)
світі́мося (first-person imperative plural)
світі́мось (first-person imperative plural)
світи́ся (imperative second-person singular)
світи́сь (imperative second-person singular)
світі́ться (imperative plural second-person)
світи́вся (masculine past singular)
світи́всь (masculine past singular)
світи́лися (masculine past plural)
світи́лись (masculine past plural)
світи́лася (feminine past singular)
світи́лась (feminine past singular)
світи́лися (feminine past plural)
світи́лись (feminine past plural)
світи́лося (neuter past singular)
світи́лось (neuter past singular)
світи́лися (neuter past plural)
світи́лись (neuter past plural)

uk-conj

світи́тися<4c.impf>

Uk-світитися.ogg

From світи́ти (svitýty) + -ся (-sja). Compare Russian свети́ться (svetítʹsja), Belarusian свяці́цца (svjacícca), Polish świecić się.

to shine, to glow, to gleam (emit light)

(figuratively) to shine, to glow (with emotion)


поміщати

uk-verb

поміща́ти • (pomiščáty) impf (perfective помісти́ти)

поміща́ти (canonical)
pomiščáty (romanization)
помісти́ти (perfective)
поміща́ти (imperfective infinitive)
поміща́ть (imperfective infinitive)
поміща́ючи (adverbial imperfective present)
поміща́вши (adverbial imperfective past)
поміща́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду поміща́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду поміща́ть (first-person future imperfective singular)
поміща́тиму (first-person future imperfective singular)
поміща́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш поміща́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш поміща́ть (future imperfective second-person singular)
поміща́тимеш (future imperfective second-person singular)
поміща́є (imperfective present singular third-person)
бу́де поміща́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де поміща́ть (future imperfective singular third-person)
поміща́тиме (future imperfective singular third-person)
поміща́єм (first-person imperfective plural present)
поміща́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо поміща́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо поміща́ть (first-person future imperfective plural)
поміща́тимемо (first-person future imperfective plural)
поміща́тимем (first-person future imperfective plural)
поміща́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете поміща́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете поміща́ть (future imperfective plural second-person)
поміща́тимете (future imperfective plural second-person)
поміща́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поміща́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поміща́ть (future imperfective plural third-person)
поміща́тимуть (future imperfective plural third-person)
поміща́ймо (first-person imperative plural)
поміща́й (imperative second-person singular)
поміща́йте (imperative plural second-person)
поміща́в (masculine past singular)
поміща́ли (masculine past plural)
поміща́ла (feminine past singular)
поміща́ли (feminine past plural)
поміща́ло (neuter past singular)
поміща́ли (neuter past plural)

From помісти́ти (pomistýty) + -а́ти (-áty). Compare Russian помеща́ть (pomeščátʹ), Polish pomieszczać.


поранений

head

пора́нений • (poránenyj)

пора́нений (canonical)
poránenyj (romanization)
пора́нений (masculine nominative)
пора́нене (neuter nominative)
пора́нена (feminine nominative)
пора́нені (nominative plural)
пора́неного (genitive masculine neuter)
пора́неної (feminine genitive)
пора́нених (genitive plural)
пора́неному (dative masculine neuter)
пора́неній (dative feminine)
пора́неним (dative plural)
пора́неного (accusative animate masculine)
пора́нене (accusative neuter)
пора́нену (accusative feminine)
пора́нених (accusative animate plural)
пора́нений (accusative inanimate masculine)
пора́нені (accusative inanimate plural)
пора́неним (instrumental masculine neuter)
пора́неною (feminine instrumental)
пора́неними (instrumental plural)
пора́неному (locative masculine neuter)
пора́ненім (locative masculine neuter)
пора́неній (feminine locative)
пора́нених (locative plural)

пора́нити поранити#Ukrainian

adjectival passive past participle of пора́нити pf (porányty)


винагородити

uk-verb

ви́нагородити

винагоро́джувати

ви́нагородити • (výnahorodyty) pf (imperfective винагоро́джувати)

ви́нагородити (canonical)
výnahorodyty (romanization)
винагоро́джувати (imperfective)
ви́нагородити (infinitive perfective)
ви́нагородить (infinitive perfective)
ви́нагороджений (passive past perfective)
impersonal: ви́нагороджено (passive past perfective)
ви́нагородивши (adverbial past perfective)
ви́нагороджу (first-person future perfective singular)
ви́нагородиш (future perfective second-person singular)
ви́нагородить (future perfective singular third-person)
ви́нагородим (first-person future perfective plural)
ви́нагородимо (first-person future perfective plural)
ви́нагородите (future perfective plural second-person)
ви́нагородять (future perfective plural third-person)
ви́нагородім (first-person imperative plural)
ви́нагородімо (first-person imperative plural)
ви́нагороди (imperative second-person singular)
ви́нагородіть (imperative plural second-person)
ви́нагородив (masculine past singular)
ви́нагородили (masculine past plural)
ви́нагородила (feminine past singular)
ви́нагородили (feminine past plural)
ви́нагородило (neuter past singular)
ви́нагородили (neuter past plural)

Uk-винагородити.ogg

From ви́- (vý-) + нагороди́ти (nahorodýty). Compare Polish wynagrodzić.


прогриміло

head

прогримі́ло • (prohrymílo)

прогримі́ло (canonical)
prohrymílo (romanization)

прогримі́ти прогриміти#Ukrainian

neuter singular past indicative of прогримі́ти pf (prohrymíty)


прогримів

прогримі́в • (prohrymív)

прогримі́в (canonical)
prohrymív (romanization)

прогримі́ти прогриміти#Ukrainian

masculine singular past indicative of прогримі́ти pf (prohrymíty)


прогриміла

прогримі́ла • (prohrymíla)

прогримі́ла (canonical)
prohrymíla (romanization)

прогримі́ти прогриміти#Ukrainian

feminine singular past indicative of прогримі́ти pf (prohrymíty)


прогриміли

прогримі́ли • (prohrymíly)

прогримі́ли (canonical)
prohrymíly (romanization)

прогримі́ти прогриміти#Ukrainian

plural past indicative of прогримі́ти pf (prohrymíty)


винагороджувати

uk-verb

винагоро́джувати

ви́нагородити

винагоро́джувати • (vynahoródžuvaty) impf (perfective ви́нагородити)

винагоро́джувати (canonical)
vynahoródžuvaty (romanization)
ви́нагородити (perfective)
винагоро́джувати (imperfective infinitive)
винагоро́джувать (imperfective infinitive)
винагоро́джуючи (adverbial imperfective present)
винагоро́джувавши (adverbial imperfective past)
винагоро́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду винагоро́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду винагоро́джувать (first-person future imperfective singular)
винагоро́джуватиму (first-person future imperfective singular)
винагоро́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш винагоро́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш винагоро́джувать (future imperfective second-person singular)
винагоро́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
винагоро́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де винагоро́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де винагоро́джувать (future imperfective singular third-person)
винагоро́джуватиме (future imperfective singular third-person)
винагоро́джуєм (first-person imperfective plural present)
винагоро́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо винагоро́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо винагоро́джувать (first-person future imperfective plural)
винагоро́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
винагоро́джуватимем (first-person future imperfective plural)
винагоро́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете винагоро́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете винагоро́джувать (future imperfective plural second-person)
винагоро́джуватимете (future imperfective plural second-person)
винагоро́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть винагоро́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть винагоро́джувать (future imperfective plural third-person)
винагоро́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
винагоро́джуймо (first-person imperative plural)
винагоро́джуй (imperative second-person singular)
винагоро́джуйте (imperative plural second-person)
винагоро́джував (masculine past singular)
винагоро́джували (masculine past plural)
винагоро́джувала (feminine past singular)
винагоро́джували (feminine past plural)
винагоро́джувало (neuter past singular)
винагоро́джували (neuter past plural)

[ʋenɐɦɔˈrɔd͡ʒʊʋɐte]

Uk-винагороджувати.ogg

From the винагородж- (vynahorodž-) stem of ви́нагородити (výnahorodyty) + -увати (-uvaty). Compare Polish wynagradzać.

af

ви́нагородити


прогриміти

uk-verb

прогримі́ти • (prohrymíty) pf

прогримі́ти (canonical)
prohrymíty (romanization)
прогримі́ти (infinitive perfective)
прогримі́ть (infinitive perfective)
прогримі́вши (adverbial past perfective)
прогримлю́ (first-person future perfective singular)
прогрими́ш (future perfective second-person singular)
прогрими́ть (future perfective singular third-person)
прогрими́м (first-person future perfective plural)
прогримимо́ (first-person future perfective plural)
прогримите́ (future perfective plural second-person)
прогримля́ть (future perfective plural third-person)
прогримі́м (first-person imperative plural)
прогримі́мо (first-person imperative plural)
прогрими́ (imperative second-person singular)
прогримі́ть (imperative plural second-person)
прогримі́в (masculine past singular)
прогримі́ли (masculine past plural)
прогримі́ла (feminine past singular)
прогримі́ли (feminine past plural)
прогримі́ло (neuter past singular)
прогримі́ли (neuter past plural)

Uk-прогриміти.ogg

From про- (pro-) + гримі́ти (hrymíty). Compare Russian прогреме́ть (progremétʹ), Belarusian прагрыме́ць (prahrymjécʹ).

(intransitive) to thunder (to make a noise like thunder)

(intransitive or transitive, colloquial) to thunder (to say with a loud, threatening voice)

(intransitive, colloquial) to thunder, to rumble (to move with loud noise)

(intransitive, figuratively) to blow up (to become popular very quickly)

(intransitive) to thunder (to produce thunder for some time)


слабнути

сла́бнути • (slábnuty) impf (perfective осла́бнути)

сла́бнути (canonical)
slábnuty (romanization)
осла́бнути (perfective)
сла́бнути (imperfective infinitive)
сла́бнуть (imperfective infinitive)
сла́бнучи (adverbial imperfective present)
сла́бнувши (adverbial imperfective past)
сла́бши (adverbial imperfective past)
сла́бну (first-person imperfective present singular)
бу́ду сла́бнути (first-person future imperfective singular)
бу́ду сла́бнуть (first-person future imperfective singular)
сла́бнутиму (first-person future imperfective singular)
сла́бнеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сла́бнути (future imperfective second-person singular)
бу́деш сла́бнуть (future imperfective second-person singular)
сла́бнутимеш (future imperfective second-person singular)
сла́бне (imperfective present singular third-person)
бу́де сла́бнути (future imperfective singular third-person)
бу́де сла́бнуть (future imperfective singular third-person)
сла́бнутиме (future imperfective singular third-person)
сла́бнем (first-person imperfective plural present)
сла́бнемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо сла́бнути (first-person future imperfective plural)
бу́демо сла́бнуть (first-person future imperfective plural)
сла́бнутимемо (first-person future imperfective plural)
сла́бнутимем (first-person future imperfective plural)
сла́бнете (imperfective plural present second-person)
бу́дете сла́бнути (future imperfective plural second-person)
бу́дете сла́бнуть (future imperfective plural second-person)
сла́бнутимете (future imperfective plural second-person)
сла́бнуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сла́бнути (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сла́бнуть (future imperfective plural third-person)
сла́бнутимуть (future imperfective plural third-person)
сла́бнім (first-person imperative plural)
сла́бнімо (first-person imperative plural)
сла́бни (imperative second-person singular)
сла́бніть (imperative plural second-person)
сла́бнув (masculine past singular)
слаб (masculine past singular)
сла́бли (masculine past plural)
сла́бнули (masculine past plural)
сла́бла (feminine past singular)
сла́бнула (feminine past singular)
сла́бли (feminine past plural)
сла́бнули (feminine past plural)
сла́бло (neuter past singular)
сла́бнуло (neuter past singular)
сла́бли (neuter past plural)
сла́бнули (neuter past plural)

Uk-слабнути.ogg

From слаби́й (slabýj) + -нути (-nuty). Compare Russian сла́бнуть (slábnutʹ), Polish słabnąć.

(intransitive) to weaken, to become weak, to get weak


похоронити

похорони́ти • (poxoronýty) pf (imperfective хорони́ти)

похорони́ти (canonical)
poxoronýty (romanization)
хорони́ти (imperfective)
похорони́ти (infinitive perfective)
похорони́ть (infinitive perfective)
похоро́нений (passive past perfective)
impersonal: похоро́нено (passive past perfective)
похорони́вши (adverbial past perfective)
похороню́ (first-person future perfective singular)
похоро́ниш (future perfective second-person singular)
похоро́нить (future perfective singular third-person)
похоро́ним (first-person future perfective plural)
похоро́нимо (first-person future perfective plural)
похоро́ните (future perfective plural second-person)
похоро́нять (future perfective plural third-person)
похороні́м (first-person imperative plural)
похороні́мо (first-person imperative plural)
похорони́ (imperative second-person singular)
похороні́ть (imperative plural second-person)
похорони́в (masculine past singular)
похорони́ли (masculine past plural)
похорони́ла (feminine past singular)
похорони́ли (feminine past plural)
похорони́ло (neuter past singular)
похорони́ли (neuter past plural)

Uk-похоронити.ogg

From по- (po-) + хорони́ти (xoronýty). Compare Russian похорони́ть (poxoronítʹ).

(transitive) to bury, to inter, to inhume


пощастило

head

пощасти́ло • (poščastýlo)

пощасти́ло (canonical)
poščastýlo (romanization)

[pɔʃt͡ʃɐˈstɪɫɔ]

пощасти́ти пощастити#Ukrainian

neuter singular past indicative of пощасти́ти pf (poščastýty)


пощастить

пощасти́ть • (poščastýtʹ)

пощасти́ть (canonical)
poščastýtʹ (romanization)

[pɔʃt͡ʃɐˈstɪtʲ]

пощасти́ти пощастити#Ukrainian

inflection of пощасти́ти pf (poščastýty):

пощасти́ти пощастити#Ukrainian


пощастити

uk-verb

пощасти́ти • (poščastýty) pf (imperfective щасти́ти)

пощасти́ти (canonical)
poščastýty (romanization)
щасти́ти (imperfective)
пощасти́ти (infinitive perfective)
пощасти́ть (infinitive perfective)
пощасти́ть (future perfective singular third-person)
пощасти́ло (neuter past singular)

Uk-пощастити.ogg

Мені́ пощасти́ло.

Тобі́ спра́вді пощасти́ло.

to get lucky, to have luck, to be fortunate, to succeed

Мені́ пощасти́ло поговори́ти з президе́нтом.

I was lucky enough to speak with the president.

Mení poščastýlo pohovorýty z prezydéntom.

Не ко́жному пощасти́ть знайти́ спорі́днену ду́шу.

Not everyone will be lucky enough to find a kindred spirit.

Ne kóžnomu poščastýtʹ znajtý sporídnenu dúšu.

to be lucky enough, to have the good fortune (to do: + infinitive)


виселити

ви́селити • (výselyty) pf (imperfective виселя́ти)

ви́селити (canonical)
výselyty (romanization)
виселя́ти (imperfective)
ви́селити (infinitive perfective)
ви́селить (infinitive perfective)
ви́селений (passive past perfective)
impersonal: ви́селено (passive past perfective)
ви́селивши (adverbial past perfective)
ви́селю (first-person future perfective singular)
ви́селиш (future perfective second-person singular)
ви́селить (future perfective singular third-person)
ви́селим (first-person future perfective plural)
ви́селимо (first-person future perfective plural)
ви́селите (future perfective plural second-person)
ви́селять (future perfective plural third-person)
ви́селім (first-person imperative plural)
ви́селімо (first-person imperative plural)
ви́сели (imperative second-person singular)
ви́селіть (imperative plural second-person)
ви́селив (masculine past singular)
ви́селили (masculine past plural)
ви́селила (feminine past singular)
ви́селили (feminine past plural)
ви́селило (neuter past singular)
ви́селили (neuter past plural)

From ви́- (vý-) + сели́ти (selýty). Compare Russian вы́селить (výselitʹ), Belarusian вы́селіць (výsjelicʹ), Polish wysiedlić.

to evict, to turn out (to expel from a dwelling; to force to move out)

to displace (to forcibly move people from their homeland)


підпорядковувалася

head

підпорядко́вувалася

підпорядко́вувалася • (pidporjadkóvuvalasja)

підпорядко́вувалася (canonical)
pidporjadkóvuvalasja (romanization)

[pʲidpɔrʲɐdˈkɔwʊʋɐɫɐsʲɐ]

Alternative form: підпорядко́вувалась (pidporjadkóvuvalasʹ)

підпорядко́вуватися підпорядковуватися#Ukrainian

feminine singular past indicative of підпорядко́вуватися impf (pidporjadkóvuvatysja)


підпорядковується

підпорядко́вується

підпорядко́вується • (pidporjadkóvujetʹsja)

підпорядко́вується (canonical)
pidporjadkóvujetʹsja (romanization)

third-person singular present indicative of підпорядко́вуватися impf (pidporjadkóvuvatysja)


підпорядковуються

підпорядко́вуються

підпорядко́вуються • (pidporjadkóvujutʹsja)

підпорядко́вуються (canonical)
pidporjadkóvujutʹsja (romanization)

third-person plural present indicative of підпорядко́вуватися impf (pidporjadkóvuvatysja)


підпорядковувався

підпорядко́вувався

підпорядко́вувався • (pidporjadkóvuvavsja)

підпорядко́вувався (canonical)
pidporjadkóvuvavsja (romanization)

[pʲidpɔrʲɐdˈkɔwʊʋɐu̯sʲɐ]

Alternative form: підпорядко́вувавсь (pidporjadkóvuvavsʹ)

masculine singular past indicative of підпорядко́вуватися impf (pidporjadkóvuvatysja)


підпорядковувалися

підпорядко́вувалися

підпорядко́вувалися • (pidporjadkóvuvalysja)

підпорядко́вувалися (canonical)
pidporjadkóvuvalysja (romanization)

[pʲidpɔrʲɐdˈkɔwʊʋɐɫesʲɐ]

Alternative form: підпорядко́вувались (pidporjadkóvuvalysʹ)

plural past indicative of підпорядко́вуватися impf (pidporjadkóvuvatysja)


підпорядковувалося

підпорядко́вувалося

підпорядко́вувалося • (pidporjadkóvuvalosja)

підпорядко́вувалося (canonical)
pidporjadkóvuvalosja (romanization)

[pʲidpɔrʲɐdˈkɔwʊʋɐɫɔsʲɐ]

Alternative form: підпорядко́вувалось (pidporjadkóvuvalosʹ)

neuter singular past indicative of підпорядко́вуватися impf (pidporjadkóvuvatysja)


виселяти

uk-verb

виселя́ти • (vyseljáty) impf (perfective ви́селити)

виселя́ти (canonical)
vyseljáty (romanization)
ви́селити (perfective)
виселя́ти (imperfective infinitive)
виселя́ть (imperfective infinitive)
виселя́ючи (adverbial imperfective present)
виселя́вши (adverbial imperfective past)
виселя́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду виселя́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду виселя́ть (first-person future imperfective singular)
виселя́тиму (first-person future imperfective singular)
виселя́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш виселя́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш виселя́ть (future imperfective second-person singular)
виселя́тимеш (future imperfective second-person singular)
виселя́є (imperfective present singular third-person)
бу́де виселя́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де виселя́ть (future imperfective singular third-person)
виселя́тиме (future imperfective singular third-person)
виселя́єм (first-person imperfective plural present)
виселя́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо виселя́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо виселя́ть (first-person future imperfective plural)
виселя́тимемо (first-person future imperfective plural)
виселя́тимем (first-person future imperfective plural)
виселя́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете виселя́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете виселя́ть (future imperfective plural second-person)
виселя́тимете (future imperfective plural second-person)
виселя́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виселя́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виселя́ть (future imperfective plural third-person)
виселя́тимуть (future imperfective plural third-person)
виселя́ймо (first-person imperative plural)
виселя́й (imperative second-person singular)
виселя́йте (imperative plural second-person)
виселя́в (masculine past singular)
виселя́ли (masculine past plural)
виселя́ла (feminine past singular)
виселя́ли (feminine past plural)
виселя́ло (neuter past singular)
виселя́ли (neuter past plural)

Uk-виселяти.ogg

From ви́селити (výselyty) + -я́ти (-játy). Compare Russian выселя́ть (vyseljátʹ), Belarusian высяля́ць (vysjaljácʹ), Polish wysiedlać.


перефразувати

перефразува́ти

перефразо́вувати

перефразува́ти • (perefrazuváty) pf (imperfective перефразо́вувати)

перефразува́ти (canonical)
perefrazuváty (romanization)
перефразо́вувати (imperfective)
перефразува́ти (infinitive perfective)
перефразува́ть (infinitive perfective)
перефразо́ваний (passive past perfective)
impersonal: перефразо́вано (passive past perfective)
перефразува́вши (adverbial past perfective)
перефразу́ю (first-person future perfective singular)
перефразу́єш (future perfective second-person singular)
перефразу́є (future perfective singular third-person)
перефразу́єм (first-person future perfective plural)
перефразу́ємо (first-person future perfective plural)
перефразу́єте (future perfective plural second-person)
перефразу́ють (future perfective plural third-person)
перефразу́ймо (first-person imperative plural)
перефразу́й (imperative second-person singular)
перефразу́йте (imperative plural second-person)
перефразува́в (masculine past singular)
перефразува́ли (masculine past plural)
перефразува́ла (feminine past singular)
перефразува́ли (feminine past plural)
перефразува́ло (neuter past singular)
перефразува́ли (neuter past plural)

uk-conj

перефразува́ти<2a.pf.tr.ppp>

From пере- (pere-) + фра́за (fráza) + -ува́ти (-uváty).


перефразовувати

uk-verb

перефразо́вувати

перефразува́ти

перефразо́вувати • (perefrazóvuvaty) impf (perfective перефразува́ти)

перефразо́вувати (canonical)
perefrazóvuvaty (romanization)
перефразува́ти (perfective)
перефразо́вувати (imperfective infinitive)
перефразо́вувать (imperfective infinitive)
перефразо́вуючи (adverbial imperfective present)
перефразо́вувавши (adverbial imperfective past)
перефразо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду перефразо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду перефразо́вувать (first-person future imperfective singular)
перефразо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
перефразо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш перефразо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш перефразо́вувать (future imperfective second-person singular)
перефразо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
перефразо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де перефразо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де перефразо́вувать (future imperfective singular third-person)
перефразо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
перефразо́вуєм (first-person imperfective plural present)
перефразо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо перефразо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо перефразо́вувать (first-person future imperfective plural)
перефразо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
перефразо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
перефразо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете перефразо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете перефразо́вувать (future imperfective plural second-person)
перефразо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
перефразо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перефразо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перефразо́вувать (future imperfective plural third-person)
перефразо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
перефразо́вуймо (first-person imperative plural)
перефразо́вуй (imperative second-person singular)
перефразо́вуйте (imperative plural second-person)
перефразо́вував (masculine past singular)
перефразо́вували (masculine past plural)
перефразо́вувала (feminine past singular)
перефразо́вували (feminine past plural)
перефразо́вувало (neuter past singular)
перефразо́вували (neuter past plural)

From the перефразо́в- (perefrazóv-) stem of перефразува́ти (perefrazuváty) + -увати (-uvaty).

af

перефразува́ти


підпорядкуватися

uk-verb

підпорядкува́тися

підпорядко́вуватися

підпорядкува́тися • (pidporjadkuvátysja) pf (imperfective підпорядко́вуватися)

підпорядкува́тися (canonical)
pidporjadkuvátysja (romanization)
підпорядко́вуватися (imperfective)
підпорядкува́тися (infinitive perfective)
підпорядкува́тись (infinitive perfective)
підпорядкува́ться (infinitive perfective)
підпорядкува́вшись (adverbial past perfective)
підпорядку́ється (future perfective singular third-person)
підпорядку́ються (future perfective plural third-person)
підпорядкува́вся (masculine past singular)
підпорядкува́всь (masculine past singular)
підпорядкува́лися (masculine past plural)
підпорядкува́лись (masculine past plural)
підпорядкува́лася (feminine past singular)
підпорядкува́лась (feminine past singular)
підпорядкува́лися (feminine past plural)
підпорядкува́лись (feminine past plural)
підпорядкува́лося (neuter past singular)
підпорядкува́лось (neuter past singular)
підпорядкува́лися (neuter past plural)
підпорядкува́лись (neuter past plural)

uk-conj

підпорядкува́тися<2a.pf.3only>

Uk-підпорядкуватися.ogg

From підпорядкува́ти (pidporjadkuváty) + -ся (-sja). Compare Belarusian падпара́дкавацца (padparádkavacca), Polish podporządkować się.

af

підпорядкува́ти

cog

падпара́дкавацца

to become subordinate, to be subordinated

to subordinate oneself, to submit, to obey


підпорядковуватися

uk-verb

підпорядко́вуватися

підпорядкува́тися

підпорядко́вуватися • (pidporjadkóvuvatysja) impf (perfective підпорядкува́тися)

підпорядко́вуватися (canonical)
pidporjadkóvuvatysja (romanization)
підпорядкува́тися (perfective)
підпорядко́вуватися (imperfective infinitive)
підпорядко́вуватись (imperfective infinitive)
підпорядко́вуваться (imperfective infinitive)
підпорядко́вуючись (adverbial imperfective present)
підпорядко́вувавшись (adverbial imperfective past)
підпорядко́вується (imperfective present singular third-person)
бу́де підпорядко́вуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де підпорядко́вуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де підпорядко́вуваться (future imperfective singular third-person)
підпорядко́вуватиметься (future imperfective singular third-person)
підпорядко́вуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підпорядко́вуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підпорядко́вуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підпорядко́вуваться (future imperfective plural third-person)
підпорядко́вуватимуться (future imperfective plural third-person)
підпорядко́вувався (masculine past singular)
підпорядко́вувавсь (masculine past singular)
підпорядко́вувалися (masculine past plural)
підпорядко́вувались (masculine past plural)
підпорядко́вувалася (feminine past singular)
підпорядко́вувалась (feminine past singular)
підпорядко́вувалися (feminine past plural)
підпорядко́вувались (feminine past plural)
підпорядко́вувалося (neuter past singular)
підпорядко́вувалось (neuter past singular)
підпорядко́вувалися (neuter past plural)
підпорядко́вувались (neuter past plural)

uk-conj

підпорядко́вуватися<2a.impf.3only>

From підпорядко́вувати (pidporjadkóvuvaty) + -ся (-sja). Compare Belarusian падпарадко́ўвацца (padparadkóŭvacca), Polish podporządkowywać się.

af

підпорядко́вувати

cog

падпарадко́ўвацца


заінтригований

head

заінтриго́ваний

заінтриго́ваний • (zaintryhóvanyj)

заінтриго́ваний (canonical)
zaintryhóvanyj (romanization)
заінтриго́ваний (masculine nominative)
заінтриго́ване (neuter nominative)
заінтриго́вана (feminine nominative)
заінтриго́вані (nominative plural)
заінтриго́ваного (genitive masculine neuter)
заінтриго́ваної (feminine genitive)
заінтриго́ваних (genitive plural)
заінтриго́ваному (dative masculine neuter)
заінтриго́ваній (dative feminine)
заінтриго́ваним (dative plural)
заінтриго́ваного (accusative animate masculine)
заінтриго́ване (accusative neuter)
заінтриго́вану (accusative feminine)
заінтриго́ваних (accusative animate plural)
заінтриго́ваний (accusative inanimate masculine)
заінтриго́вані (accusative inanimate plural)
заінтриго́ваним (instrumental masculine neuter)
заінтриго́ваною (feminine instrumental)
заінтриго́ваними (instrumental plural)
заінтриго́ваному (locative masculine neuter)
заінтриго́ванім (locative masculine neuter)
заінтриго́ваній (feminine locative)
заінтриго́ваних (locative plural)

uk-adecl

заінтриго́ваний

заінтригува́ти заінтригувати#Ukrainian

adjectival past passive participle of заінтригува́ти pf (zaintryhuváty): intrigued


оперувати

оперува́ти (canonical)
operuváty (romanization)
оперува́ти (infinitive)
оперува́ть (infinitive)
оперу́ючи (adverbial present)
оперува́вши (adverbial past)
оперу́ю (first-person future singular)
бу́ду оперува́ти (first-person singular)
бу́ду оперува́ть (first-person singular)
оперува́тиму (first-person singular)
оперу́єш (future second-person singular)
бу́деш оперува́ти (second-person singular)
бу́деш оперува́ть (second-person singular)
оперува́тимеш (second-person singular)
оперу́є (future singular third-person)
бу́де оперува́ти (singular third-person)
бу́де оперува́ть (singular third-person)
оперува́тиме (singular third-person)
оперу́єм (first-person future plural)
оперу́ємо (first-person future plural)
бу́демо оперува́ти (first-person plural)
бу́демо оперува́ть (first-person plural)
оперува́тимемо (first-person plural)
оперува́тимем (first-person plural)
оперу́єте (future plural second-person)
бу́дете оперува́ти (plural second-person)
бу́дете оперува́ть (plural second-person)
оперува́тимете (plural second-person)
оперу́ють (future plural third-person)
бу́дуть оперува́ти (plural third-person)
бу́дуть оперува́ть (plural third-person)
оперува́тимуть (plural third-person)
оперу́ймо (first-person imperative plural)
оперу́й (imperative second-person singular)
оперу́йте (imperative plural second-person)
оперува́в (masculine past singular)
оперува́ли (masculine past plural)
оперува́ла (feminine past singular)
оперува́ли (feminine past plural)
оперува́ло (neuter past singular)
оперува́ли (neuter past plural)

Uk-оперувати.ogg

From Latin operor + -ува́ти (-uváty). Compare Polish operować, Russian опери́ровать (operírovatʹ), Belarusian аперы́раваць (apjerýravacʹ).

cog

опери́ровать

аперы́раваць

(surgery, transitive or intransitive) to operate (on)

(military, intransitive, imperfective only) to operate, to conduct operations

(intransitive, imperfective only) to operate (with something: (+ з) + instrumental case)


заспокойся

head

заспоко́йся • (zaspokójsja)

заспоко́йся (canonical)
zaspokójsja (romanization)

заспоко́їтися заспокоїтися#Ukrainian

second-person singular imperative perfective of заспоко́їтися (zaspokójitysja)


злякати

uk-verb

зляка́ти • (zljakáty) pf (imperfective ляка́ти)

зляка́ти (canonical)
zljakáty (romanization)
ляка́ти (imperfective)
зляка́ти (infinitive perfective)
зляка́ть (infinitive perfective)
зля́каний (passive past perfective)
impersonal: зля́кано (passive past perfective)
зляка́вши (adverbial past perfective)
зляка́ю (first-person future perfective singular)
зляка́єш (future perfective second-person singular)
зляка́є (future perfective singular third-person)
зляка́єм (first-person future perfective plural)
зляка́ємо (first-person future perfective plural)
зляка́єте (future perfective plural second-person)
зляка́ють (future perfective plural third-person)
зляка́ймо (first-person imperative plural)
зляка́й (imperative second-person singular)
зляка́йте (imperative plural second-person)
зляка́в (masculine past singular)
зляка́ли (masculine past plural)
зляка́ла (feminine past singular)
зляка́ли (feminine past plural)
зляка́ло (neuter past singular)
зляка́ли (neuter past plural)

Uk-злякати.ogg

to startle, to spook (to excite by sudden alarm, surprise, or apprehension)


зляканий

head

зля́каний • (zljákanyj)

зля́каний (canonical)
zljákanyj (romanization)
зля́каний (masculine nominative)
зля́кане (neuter nominative)
зля́кана (feminine nominative)
зля́кані (nominative plural)
зля́каного (genitive masculine neuter)
зля́каної (feminine genitive)
зля́каних (genitive plural)
зля́каному (dative masculine neuter)
зля́каній (dative feminine)
зля́каним (dative plural)
зля́каного (accusative animate masculine)
зля́кане (accusative neuter)
зля́кану (accusative feminine)
зля́каних (accusative animate plural)
зля́каний (accusative inanimate masculine)
зля́кані (accusative inanimate plural)
зля́каним (instrumental masculine neuter)
зля́каною (feminine instrumental)
зля́каними (instrumental plural)
зля́каному (locative masculine neuter)
зля́канім (locative masculine neuter)
зля́каній (feminine locative)
зля́каних (locative plural)

зляка́ти злякати#Ukrainian

adjectival passive past participle of зляка́ти pf (zljakáty)


сповільнюватися

uk-verb

спові́льнюватися

спові́льнитися

спові́льнюватися • (spovílʹnjuvatysja) impf (perfective спові́льнитися)

спові́льнюватися (canonical)
spovílʹnjuvatysja (romanization)
спові́льнитися (perfective)
спові́льнюватися (imperfective infinitive)
спові́льнюватись (imperfective infinitive)
спові́льнюваться (imperfective infinitive)
спові́льнюючись (adverbial imperfective present)
спові́льнювавшись (adverbial imperfective past)
спові́льнюється (imperfective present singular third-person)
бу́де спові́льнюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де спові́льнюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де спові́льнюваться (future imperfective singular third-person)
спові́льнюватиметься (future imperfective singular third-person)
спові́льнюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спові́льнюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спові́льнюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спові́льнюваться (future imperfective plural third-person)
спові́льнюватимуться (future imperfective plural third-person)
спові́льнювався (masculine past singular)
спові́льнювавсь (masculine past singular)
спові́льнювалися (masculine past plural)
спові́льнювались (masculine past plural)
спові́льнювалася (feminine past singular)
спові́льнювалась (feminine past singular)
спові́льнювалися (feminine past plural)
спові́льнювались (feminine past plural)
спові́льнювалося (neuter past singular)
спові́льнювалось (neuter past singular)
спові́льнювалися (neuter past plural)
спові́льнювались (neuter past plural)

uk-conj

спові́льнюватися<2a.impf.3only>

[spɔˈʋʲilʲnʲʊʋɐtesʲɐ]

From спові́льнювати (spovílʹnjuvaty) + -ся (-sja).

af

спові́льнювати


гальмуватися

uk-verb

гальмува́тися

гальмува́тися (canonical)
halʹmuvátysja (romanization)
гальмува́тися (imperfective infinitive)
гальмува́тись (imperfective infinitive)
гальмува́ться (imperfective infinitive)
гальму́ючись (adverbial imperfective present)
гальмува́вшись (adverbial imperfective past)
гальму́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де гальмува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де гальмува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де гальмува́ться (future imperfective singular third-person)
гальмува́тиметься (future imperfective singular third-person)
гальму́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гальмува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гальмува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гальмува́ться (future imperfective plural third-person)
гальмува́тимуться (future imperfective plural third-person)
гальмува́вся (masculine past singular)
гальмува́всь (masculine past singular)
гальмува́лися (masculine past plural)
гальмува́лись (masculine past plural)
гальмува́лася (feminine past singular)
гальмува́лась (feminine past singular)
гальмува́лися (feminine past plural)
гальмува́лись (feminine past plural)
гальмува́лося (neuter past singular)
гальмува́лось (neuter past singular)
гальмува́лися (neuter past plural)
гальмува́лись (neuter past plural)

[ɦɐlʲmʊˈʋatesʲɐ]

From гальмува́ти (halʹmuváty) + -ся (-sja).

гальмува́ти гальмувати#Ukrainian

passive of гальмува́ти impf (halʹmuváty)


уповільнити

упові́льнити

упові́льнювати

упові́льнити • (upovílʹnyty) pf (imperfective упові́льнювати)

упові́льнити (canonical)
upovílʹnyty (romanization)
упові́льнювати (imperfective)
упові́льнити (infinitive perfective)
упові́льнить (infinitive perfective)
упові́льнений (passive past perfective)
impersonal: упові́льнено (passive past perfective)
упові́льнивши (adverbial past perfective)
упові́льню (first-person future perfective singular)
упові́льниш (future perfective second-person singular)
упові́льнить (future perfective singular third-person)
упові́льним (first-person future perfective plural)
упові́льнимо (first-person future perfective plural)
упові́льните (future perfective plural second-person)
упові́льнять (future perfective plural third-person)
упові́льнім (first-person imperative plural)
упові́льнімо (first-person imperative plural)
упові́льни (imperative second-person singular)
упові́льніть (imperative plural second-person)
упові́льнив (masculine past singular)
упові́льнили (masculine past plural)
упові́льнила (feminine past singular)
упові́льнили (feminine past plural)
упові́льнило (neuter past singular)
упові́льнили (neuter past plural)

Uk-уповільнити.ogg

From у- (u-) + пові́льний (povílʹnyj) + -ити (-yty).

af

(transitive) to slow down, to slow, to decelerate


уповільнюватися

uk-verb

упові́льнюватися

упові́льнитися

упові́льнюватися • (upovílʹnjuvatysja) impf (perfective упові́льнитися)

упові́льнюватися (canonical)
upovílʹnjuvatysja (romanization)
упові́льнитися (perfective)
упові́льнюватися (imperfective infinitive)
упові́льнюватись (imperfective infinitive)
упові́льнюваться (imperfective infinitive)
упові́льнюючись (adverbial imperfective present)
упові́льнювавшись (adverbial imperfective past)
упові́льнюється (imperfective present singular third-person)
бу́де впові́льнюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де впові́льнюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де впові́льнюваться (future imperfective singular third-person)
упові́льнюватиметься (future imperfective singular third-person)
упові́льнюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть упові́льнюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть упові́льнюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть упові́льнюваться (future imperfective plural third-person)
упові́льнюватимуться (future imperfective plural third-person)
упові́льнювався (masculine past singular)
упові́льнювавсь (masculine past singular)
упові́льнювалися (masculine past plural)
упові́льнювались (masculine past plural)
упові́льнювалася (feminine past singular)
упові́льнювалась (feminine past singular)
упові́льнювалися (feminine past plural)
упові́льнювались (feminine past plural)
упові́льнювалося (neuter past singular)
упові́льнювалось (neuter past singular)
упові́льнювалися (neuter past plural)
упові́льнювались (neuter past plural)

uk-conj

упові́льнюватися<2a.impf.3only>

[ʊpɔˈʋʲilʲnʲʊʋɐtesʲɐ]

From упові́льнювати (upovílʹnjuvaty) + -ся (-sja).

af

упові́льнювати


висунути

uk-verb

ви́сунути • (výsunuty) pf (imperfective висува́ти or висо́вувати)

ви́сунути (canonical)
výsunuty (romanization)
висува́ти (imperfective)
висо́вувати (imperfective)
ви́сунути (infinitive perfective)
ви́сунуть (infinitive perfective)
ви́сунений (passive past perfective)
ви́сунутий (passive past perfective)
výsunenyj (passive past perfective)
výsunutyj (passive past perfective)
impersonal: ви́сунено (passive past perfective)
ви́сунуто (passive past perfective)
výsuneno (passive past perfective)
výsunuto (passive past perfective)
ви́сунувши (adverbial past perfective)
ви́суну (first-person future perfective singular)
ви́сунеш (future perfective second-person singular)
ви́суне (future perfective singular third-person)
ви́сунем (first-person future perfective plural)
ви́сунемо (first-person future perfective plural)
ви́сунете (future perfective plural second-person)
ви́сунуть (future perfective plural third-person)
ви́суньмо (first-person imperative plural)
ви́сунь (imperative second-person singular)
ви́суньте (imperative plural second-person)
ви́сунув (masculine past singular)
ви́сунули (masculine past plural)
ви́сунула (feminine past singular)
ви́сунули (feminine past plural)
ви́сунуло (neuter past singular)
ви́сунули (neuter past plural)

Uk-висунути.ogg

From ви́- (vý-) + су́нути (súnuty). Compare Belarusian вы́сунуць (výsunucʹ), Polish wysunąć.

to stick out, to poke out (to cause to protrude or emerge)

(military) to advance, to move forward (:troops)

(figuratively) to put forward, to nominate (:candidate)

(figuratively) to put forward, to put forth, to bring forward (idea, proposal, requirement, etc.)


висувати

висува́ти • (vysuváty) impf (perfective ви́сунути)

висува́ти (canonical)
vysuváty (romanization)
ви́сунути (perfective)
висува́ти (imperfective infinitive)
висува́ть (imperfective infinitive)
висува́ючи (adverbial imperfective present)
висува́вши (adverbial imperfective past)
висува́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду висува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду висува́ть (first-person future imperfective singular)
висува́тиму (first-person future imperfective singular)
висува́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш висува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш висува́ть (future imperfective second-person singular)
висува́тимеш (future imperfective second-person singular)
висува́є (imperfective present singular third-person)
бу́де висува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де висува́ть (future imperfective singular third-person)
висува́тиме (future imperfective singular third-person)
висува́єм (first-person imperfective plural present)
висува́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо висува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо висува́ть (first-person future imperfective plural)
висува́тимемо (first-person future imperfective plural)
висува́тимем (first-person future imperfective plural)
висува́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете висува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете висува́ть (future imperfective plural second-person)
висува́тимете (future imperfective plural second-person)
висува́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть висува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть висува́ть (future imperfective plural third-person)
висува́тимуть (future imperfective plural third-person)
висува́ймо (first-person imperative plural)
висува́й (imperative second-person singular)
висува́йте (imperative plural second-person)
висува́в (masculine past singular)
висува́ли (masculine past plural)
висува́ла (feminine past singular)
висува́ли (feminine past plural)
висува́ло (neuter past singular)
висува́ли (neuter past plural)

Uk-висувати.ogg

Perhaps from ви́сунути (výsunuty) + -ва́ти (-váty). Compare Polish wysuwać.


уповільнювати

упові́льнювати

упові́льнити

упові́льнювати • (upovílʹnjuvaty) impf (perfective упові́льнити)

упові́льнювати (canonical)
upovílʹnjuvaty (romanization)
упові́льнити (perfective)
упові́льнювати (imperfective infinitive)
упові́льнювать (imperfective infinitive)
упові́льнюваний (imperfective passive past)
impersonal: упові́льнювано (imperfective passive past)
упові́льнюючи (adverbial imperfective present)
упові́льнювавши (adverbial imperfective past)
упові́льнюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду впові́льнювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду впові́льнювать (first-person future imperfective singular)
упові́льнюватиму (first-person future imperfective singular)
упові́льнюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш упові́льнювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш упові́льнювать (future imperfective second-person singular)
упові́льнюватимеш (future imperfective second-person singular)
упові́льнює (imperfective present singular third-person)
бу́де впові́льнювати (future imperfective singular third-person)
бу́де впові́льнювать (future imperfective singular third-person)
упові́льнюватиме (future imperfective singular third-person)
упові́льнюєм (first-person imperfective plural present)
упові́льнюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо впові́льнювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо впові́льнювать (first-person future imperfective plural)
упові́льнюватимемо (first-person future imperfective plural)
упові́льнюватимем (first-person future imperfective plural)
упові́льнюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете впові́льнювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете впові́льнювать (future imperfective plural second-person)
упові́льнюватимете (future imperfective plural second-person)
упові́льнюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть упові́льнювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть упові́льнювать (future imperfective plural third-person)
упові́льнюватимуть (future imperfective plural third-person)
упові́льнюймо (first-person imperative plural)
упові́льнюй (imperative second-person singular)
упові́льнюйте (imperative plural second-person)
упові́льнював (masculine past singular)
упові́льнювали (masculine past plural)
упові́льнювала (feminine past singular)
упові́льнювали (feminine past plural)
упові́льнювало (neuter past singular)
упові́льнювали (neuter past plural)

[ʊpɔˈʋʲilʲnʲʊʋɐte]

From упові́льн(ити) (upovílʹn(yty)) + -ювати (-juvaty).

af

упові́льнити

упові́льн(ити)


глаголити

глаго́лити (canonical)
hlahólyty (romanization)
глаго́лити (imperfective infinitive)
глаго́лить (imperfective infinitive)
глаго́лячи (adverbial imperfective present)
глаго́ливши (adverbial imperfective past)
глаго́лю (first-person imperfective present singular)
бу́ду глаго́лити (first-person future imperfective singular)
бу́ду глаго́лить (first-person future imperfective singular)
глаго́литиму (first-person future imperfective singular)
глаго́лиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш глаго́лити (future imperfective second-person singular)
бу́деш глаго́лить (future imperfective second-person singular)
глаго́литимеш (future imperfective second-person singular)
глаго́лить (imperfective present singular third-person)
бу́де глаго́лити (future imperfective singular third-person)
бу́де глаго́лить (future imperfective singular third-person)
глаго́литиме (future imperfective singular third-person)
глаго́лим (first-person imperfective plural present)
глаго́лимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо глаго́лити (first-person future imperfective plural)
бу́демо глаго́лить (first-person future imperfective plural)
глаго́литимемо (first-person future imperfective plural)
глаго́литимем (first-person future imperfective plural)
глаго́лите (imperfective plural present second-person)
бу́дете глаго́лити (future imperfective plural second-person)
бу́дете глаго́лить (future imperfective plural second-person)
глаго́литимете (future imperfective plural second-person)
глаго́лять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть глаго́лити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть глаго́лить (future imperfective plural third-person)
глаго́литимуть (future imperfective plural third-person)
глаго́льмо (first-person imperative plural)
глаго́ль (imperative second-person singular)
глаго́льте (imperative plural second-person)
глаго́лив (masculine past singular)
глаго́лили (masculine past plural)
глаго́лила (feminine past singular)
глаго́лили (feminine past plural)
глаго́лило (neuter past singular)
глаго́лили (neuter past plural)

[ɦɫɐˈɦɔɫete]


пищати

uk-verb

пища́ти • (pyščáty) impf

пища́ти (canonical)
pyščáty (romanization)
пища́ти (imperfective infinitive)
пища́ть (imperfective infinitive)
пищачи́ (adverbial imperfective present)
пища́вши (adverbial imperfective past)
пищу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду пища́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду пища́ть (first-person future imperfective singular)
пища́тиму (first-person future imperfective singular)
пищи́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пища́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш пища́ть (future imperfective second-person singular)
пища́тимеш (future imperfective second-person singular)
пищи́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де пища́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де пища́ть (future imperfective singular third-person)
пища́тиме (future imperfective singular third-person)
пищи́м (first-person imperfective plural present)
пищимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо пища́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо пища́ть (first-person future imperfective plural)
пища́тимемо (first-person future imperfective plural)
пища́тимем (first-person future imperfective plural)
пищите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете пища́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете пища́ть (future imperfective plural second-person)
пища́тимете (future imperfective plural second-person)
пища́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пища́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пища́ть (future imperfective plural third-person)
пища́тимуть (future imperfective plural third-person)
пищі́м (first-person imperative plural)
пищі́мо (first-person imperative plural)
пищи́ (imperative second-person singular)
пищі́ть (imperative plural second-person)
пища́в (masculine past singular)
пища́ли (masculine past plural)
пища́ла (feminine past singular)
пища́ли (feminine past plural)
пища́ло (neuter past singular)
пища́ли (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *pīščàti (“to squeak, to whistle”).


розрізнений

head

розрі́знений

розрі́знений • (rozríznenyj)

розрі́знений (canonical)
rozríznenyj (romanization)
розрі́знений (masculine nominative)
розрі́знене (neuter nominative)
розрі́знена (feminine nominative)
розрі́знені (nominative plural)
розрі́зненого (genitive masculine neuter)
розрі́зненої (feminine genitive)
розрі́знених (genitive plural)
розрі́зненому (dative masculine neuter)
розрі́зненій (dative feminine)
розрі́зненим (dative plural)
розрі́зненого (accusative animate masculine)
розрі́знене (accusative neuter)
розрі́знену (accusative feminine)
розрі́знених (accusative animate plural)
розрі́знений (accusative inanimate masculine)
розрі́знені (accusative inanimate plural)
розрі́зненим (instrumental masculine neuter)
розрі́зненою (feminine instrumental)
розрі́зненими (instrumental plural)
розрі́зненому (locative masculine neuter)
розрі́зненім (locative masculine neuter)
розрі́зненій (feminine locative)
розрі́знених (locative plural)

uk-adecl

розрі́знений

розрізни́ти розрізнити#Ukrainian

adjectival past passive participle of розрізни́ти pf (rozriznýty)


протяг

head

протя́г • (protjáh)

протя́г (canonical)
protjáh (romanization)

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

протягти́ протягти#Ukrainian

протягну́ти протягнути#Ukrainian

masculine singular past indicative of протягти́ pf (protjahtý) and протягну́ти pf (protjahnúty)


застогнати

uk-verb

застогна́ти • (zastohnáty) pf

застогна́ти (canonical)
zastohnáty (romanization)
застогна́ти (infinitive perfective)
застогна́ть (infinitive perfective)
застогна́вши (adverbial past perfective)
застогну́ (first-person future perfective singular)
засто́гнеш (future perfective second-person singular)
засто́гне (future perfective singular third-person)
засто́гнем (first-person future perfective plural)
засто́гнемо (first-person future perfective plural)
засто́гнете (future perfective plural second-person)
засто́гнуть (future perfective plural third-person)
застогні́м (first-person imperative plural)
застогні́мо (first-person imperative plural)
застогни́ (imperative second-person singular)
застогні́ть (imperative plural second-person)
застогна́в (masculine past singular)
застогна́ли (masculine past plural)
застогна́ла (feminine past singular)
застогна́ли (feminine past plural)
застогна́ло (neuter past singular)
застогна́ли (neuter past plural)

uk-conj

застогна́ти<6°c.intr.pf>

Uk-застогнати.ogg

From за- (za-) + стогна́ти (stohnáty). Compare Russian застона́ть (zastonátʹ), Belarusian застагна́ць (zastahnácʹ).

to start groaning, to start moaning, to groan, to moan


утулити

uk-verb

утули́ти • (utulýty) pf (imperfective утуля́ти or уту́лювати)

утули́ти (canonical)
utulýty (romanization)
утуля́ти (imperfective)
уту́лювати (imperfective)
утули́ти (infinitive perfective)
утули́ть (infinitive perfective)
уту́лений (passive past perfective)
impersonal: уту́лено (passive past perfective)
утули́вши (adverbial past perfective)
утулю́ (first-person future perfective singular)
уту́лиш (future perfective second-person singular)
уту́лить (future perfective singular third-person)
уту́лим (first-person future perfective plural)
уту́лимо (first-person future perfective plural)
уту́лите (future perfective plural second-person)
уту́лять (future perfective plural third-person)
утулі́м (first-person imperative plural)
утулі́мо (first-person imperative plural)
утули́ (imperative second-person singular)
утулі́ть (imperative plural second-person)
утули́в (masculine past singular)
утули́ли (masculine past plural)
утули́ла (feminine past singular)
утули́ли (feminine past plural)
утули́ло (neuter past singular)
утули́ли (neuter past plural)

втули́ти втулити#Ukrainian

(transitive) Alternative form of втули́ти (vtulýty) (used after consonants or at the beginning of a clause)


втулити

втули́ти • (vtulýty) pf (imperfective втуля́ти or вту́лювати)

втули́ти (canonical)
vtulýty (romanization)
втуля́ти (imperfective)
вту́лювати (imperfective)
втули́ти (infinitive perfective)
втули́ть (infinitive perfective)
вту́лений (passive past perfective)
impersonal: вту́лено (passive past perfective)
втули́вши (adverbial past perfective)
втулю́ (first-person future perfective singular)
вту́лиш (future perfective second-person singular)
вту́лить (future perfective singular third-person)
вту́лим (first-person future perfective plural)
вту́лимо (first-person future perfective plural)
вту́лите (future perfective plural second-person)
вту́лять (future perfective plural third-person)
втулі́м (first-person imperative plural)
втулі́мо (first-person imperative plural)
втули́ (imperative second-person singular)
втулі́ть (imperative plural second-person)
втули́в (masculine past singular)
втули́ли (masculine past plural)
втули́ла (feminine past singular)
втули́ли (feminine past plural)
втули́ло (neuter past singular)
втули́ли (neuter past plural)

утули́ти

used after consonants or at the beginning of a clause


затулити

затули́ти • (zatulýty) pf (imperfective затуля́ти or зату́лювати)

затули́ти (canonical)
zatulýty (romanization)
затуля́ти (imperfective)
зату́лювати (imperfective)
затули́ти (infinitive perfective)
затули́ть (infinitive perfective)
зату́лений (passive past perfective)
impersonal: зату́лено (passive past perfective)
затули́вши (adverbial past perfective)
затулю́ (first-person future perfective singular)
зату́лиш (future perfective second-person singular)
зату́лить (future perfective singular third-person)
зату́лим (first-person future perfective plural)
зату́лимо (first-person future perfective plural)
зату́лите (future perfective plural second-person)
зату́лять (future perfective plural third-person)
затулі́м (first-person imperative plural)
затулі́мо (first-person imperative plural)
затули́ (imperative second-person singular)
затулі́ть (imperative plural second-person)
затули́в (masculine past singular)
затули́ли (masculine past plural)
затули́ла (feminine past singular)
затули́ли (feminine past plural)
затули́ло (neuter past singular)
затули́ли (neuter past plural)

Uk-затулити.ogg

to hide, to conceal, to screen, to shield

(figuratively) to eclipse, to dwarf, to overshadow

(figuratively, uncommon) to silence, to suppress


притулити

притули́ти • (prytulýty) pf (imperfective притуля́ти)

притули́ти (canonical)
prytulýty (romanization)
притуля́ти (imperfective)
притули́ти (infinitive perfective)
притули́ть (infinitive perfective)
приту́лений (passive past perfective)
impersonal: приту́лено (passive past perfective)
притули́вши (adverbial past perfective)
притулю́ (first-person future perfective singular)
приту́лиш (future perfective second-person singular)
приту́лить (future perfective singular third-person)
приту́лим (first-person future perfective plural)
приту́лимо (first-person future perfective plural)
приту́лите (future perfective plural second-person)
приту́лять (future perfective plural third-person)
притулі́м (first-person imperative plural)
притулі́мо (first-person imperative plural)
притули́ (imperative second-person singular)
притулі́ть (imperative plural second-person)
притули́в (masculine past singular)
притули́ли (masculine past plural)
притули́ла (feminine past singular)
притули́ли (feminine past plural)
притули́ло (neuter past singular)
притули́ли (neuter past plural)

Uk-притулити.ogg

to lean against, to prop against, to press against


поїхали

head

пої́хали • (pojíxaly)

пої́хали (canonical)
pojíxaly (romanization)

пої́хати поїхати#Ukrainian

plural past indicative perfective of пої́хати (pojíxaty)


дегуманізувати

uk-verb

дегуманізува́ти

дегуманізува́ти • (dehumanizuváty) impf or pf

дегуманізува́ти (canonical)
dehumanizuváty (romanization)
дегуманізува́ти (infinitive)
дегуманізува́ть (infinitive)
дегуманізо́ваний (passive past)
impersonal: дегуманізо́вано (passive past)
дегуманізу́ючи (adverbial present)
дегуманізува́вши (adverbial past)
дегуманізу́ю (first-person future singular)
бу́ду дегуманізува́ти (first-person singular)
бу́ду дегуманізува́ть (first-person singular)
дегуманізува́тиму (first-person singular)
дегуманізу́єш (future second-person singular)
бу́деш дегуманізува́ти (second-person singular)
бу́деш дегуманізува́ть (second-person singular)
дегуманізува́тимеш (second-person singular)
дегуманізу́є (future singular third-person)
бу́де дегуманізува́ти (singular third-person)
бу́де дегуманізува́ть (singular third-person)
дегуманізува́тиме (singular third-person)
дегуманізу́єм (first-person future plural)
дегуманізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо дегуманізува́ти (first-person plural)
бу́демо дегуманізува́ть (first-person plural)
дегуманізува́тимемо (first-person plural)
дегуманізува́тимем (first-person plural)
дегуманізу́єте (future plural second-person)
бу́дете дегуманізува́ти (plural second-person)
бу́дете дегуманізува́ть (plural second-person)
дегуманізува́тимете (plural second-person)
дегуманізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть дегуманізува́ти (plural third-person)
бу́дуть дегуманізува́ть (plural third-person)
дегуманізува́тимуть (plural third-person)
дегуманізу́ймо (first-person imperative plural)
дегуманізу́й (imperative second-person singular)
дегуманізу́йте (imperative plural second-person)
дегуманізува́в (masculine past singular)
дегуманізува́ли (masculine past plural)
дегуманізува́ла (feminine past singular)
дегуманізува́ли (feminine past plural)
дегуманізува́ло (neuter past singular)
дегуманізува́ли (neuter past plural)

Internationalism. Analyzable as дегуманіз(а́ція) (dehumaniz(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Belarusian дэгуманізава́ць (dehumanizavácʹ), Polish dehumanizować, Russian дегуманизи́ровать (degumanizírovatʹ).

af

дегуманіза́ція

дегуманіз(а́ція)

cog

дэгуманізава́ць

дегуманизи́ровать


перевищує

head

переви́щує • (perevýščuje)

переви́щує (canonical)
perevýščuje (romanization)

переви́щувати перевищувати#Ukrainian

third-person singular present indicative of переви́щувати impf (perevýščuvaty)


перевищують

переви́щують

переви́щують • (perevýščujutʹ)

переви́щують (canonical)
perevýščujutʹ (romanization)

[pereˈʋɪʃt͡ʃʊjʊtʲ]

переви́щувати перевищувати#Ukrainian

third-person plural present indicative of переви́щувати impf (perevýščuvaty)


розгубитися

uk-verb

розгуби́тися

розгу́блюватися

розгуби́тися • (rozhubýtysja) pf (imperfective розгу́блюватися)

розгуби́тися (canonical)
rozhubýtysja (romanization)
розгу́блюватися (imperfective)
розгуби́тися (infinitive perfective)
розгуби́тись (infinitive perfective)
розгуби́ться (infinitive perfective)
розгуби́вшись (adverbial past perfective)
розгублю́ся (first-person future perfective singular)
розгублю́сь (first-person future perfective singular)
розгу́бишся (future perfective second-person singular)
розгу́биться (future perfective singular third-person)
розгу́бимся (first-person future perfective plural)
розгу́бимося (first-person future perfective plural)
розгу́бимось (first-person future perfective plural)
розгу́битеся (future perfective plural second-person)
розгу́битесь (future perfective plural second-person)
розгу́бляться (future perfective plural third-person)
розгубі́мся (first-person imperative plural)
розгубі́мося (first-person imperative plural)
розгубі́мось (first-person imperative plural)
розгуби́ся (imperative second-person singular)
розгуби́сь (imperative second-person singular)
розгубі́ться (imperative plural second-person)
розгуби́вся (masculine past singular)
розгуби́всь (masculine past singular)
розгуби́лися (masculine past plural)
розгуби́лись (masculine past plural)
розгуби́лася (feminine past singular)
розгуби́лась (feminine past singular)
розгуби́лися (feminine past plural)
розгуби́лись (feminine past plural)
розгуби́лося (neuter past singular)
розгуби́лось (neuter past singular)
розгуби́лися (neuter past plural)
розгуби́лись (neuter past plural)

uk-conj

розгуби́тися<4c.pf>

Uk-розгубитися.ogg

From розгуби́ти (rozhubýty) + -ся (-sja).

to lose one’s head, to lose composure, to become confused, to get flustered

розгуби́ти розгубити#Ukrainian


розгублюватися

uk-verb

розгу́блюватися

розгуби́тися

розгу́блюватися • (rozhúbljuvatysja) impf (perfective розгуби́тися)

розгу́блюватися (canonical)
rozhúbljuvatysja (romanization)
розгуби́тися (perfective)
розгу́блюватися (imperfective infinitive)
розгу́блюватись (imperfective infinitive)
розгу́блюваться (imperfective infinitive)
розгу́блюючись (adverbial imperfective present)
розгу́блювавшись (adverbial imperfective past)
розгу́блююся (first-person imperfective present singular)
розгу́блююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розгу́блюватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розгу́блюватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розгу́блюваться (first-person future imperfective singular)
розгу́блюватимусь (first-person future imperfective singular)
розгу́блюватимуся (first-person future imperfective singular)
розгу́блюєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розгу́блюватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розгу́блюватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розгу́блюваться (future imperfective second-person singular)
розгу́блюватимешся (future imperfective second-person singular)
розгу́блюється (imperfective present singular third-person)
бу́де розгу́блюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де розгу́блюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де розгу́блюваться (future imperfective singular third-person)
розгу́блюватиметься (future imperfective singular third-person)
розгу́блюємся (first-person imperfective plural present)
розгу́блюємося (first-person imperfective plural present)
розгу́блюємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розгу́блюватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розгу́блюватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розгу́блюваться (first-person future imperfective plural)
розгу́блюватимемось (first-person future imperfective plural)
розгу́блюватимемося (first-person future imperfective plural)
розгу́блюватимемся (first-person future imperfective plural)
розгу́блюєтеся (imperfective plural present second-person)
розгу́блюєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розгу́блюватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розгу́блюватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розгу́блюваться (future imperfective plural second-person)
розгу́блюватиметесь (future imperfective plural second-person)
розгу́блюватиметеся (future imperfective plural second-person)
розгу́блюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розгу́блюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розгу́блюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розгу́блюваться (future imperfective plural third-person)
розгу́блюватимуться (future imperfective plural third-person)
розгу́блюймося (first-person imperative plural)
розгу́блюймось (first-person imperative plural)
розгу́блюйся (imperative second-person singular)
розгу́блюйсь (imperative second-person singular)
розгу́блюйтеся (imperative plural second-person)
розгу́блюйтесь (imperative plural second-person)
розгу́блювався (masculine past singular)
розгу́блювавсь (masculine past singular)
розгу́блювалися (masculine past plural)
розгу́блювались (masculine past plural)
розгу́блювалася (feminine past singular)
розгу́блювалась (feminine past singular)
розгу́блювалися (feminine past plural)
розгу́блювались (feminine past plural)
розгу́блювалося (neuter past singular)
розгу́блювалось (neuter past singular)
розгу́блювалися (neuter past plural)
розгу́блювались (neuter past plural)

uk-conj

розгу́блюватися<2a.impf>

From розгу́блювати (rozhúbljuvaty) + -ся (-sja).

af

розгу́блювати

розгу́блювати розгублювати#Ukrainian

passive of розгу́блювати impf (rozhúbljuvaty)


розсерджений

head

розсе́рджений

розсе́рджений • (rozsérdženyj)

розсе́рджений (canonical)
rozsérdženyj (romanization)
розсе́рджений (masculine nominative)
розсе́рджене (neuter nominative)
розсе́рджена (feminine nominative)
розсе́рджені (nominative plural)
розсе́рдженого (genitive masculine neuter)
розсе́рдженої (feminine genitive)
розсе́рджених (genitive plural)
розсе́рдженому (dative masculine neuter)
розсе́рдженій (dative feminine)
розсе́рдженим (dative plural)
розсе́рдженого (accusative animate masculine)
розсе́рджене (accusative neuter)
розсе́рджену (accusative feminine)
розсе́рджених (accusative animate plural)
розсе́рджений (accusative inanimate masculine)
розсе́рджені (accusative inanimate plural)
розсе́рдженим (instrumental masculine neuter)
розсе́рдженою (feminine instrumental)
розсе́рдженими (instrumental plural)
розсе́рдженому (locative masculine neuter)
розсе́рдженім (locative masculine neuter)
розсе́рдженій (feminine locative)
розсе́рджених (locative plural)

uk-adecl

розсе́рджений

розсе́рдити розсердити#Ukrainian

adjectival past passive participle of розсе́рдити pf (rozsérdyty)


наляканий

head

наля́каний • (naljákanyj)

наля́каний (canonical)
naljákanyj (romanization)
наля́каний (masculine nominative)
наля́кане (neuter nominative)
наля́кана (feminine nominative)
наля́кані (nominative plural)
наля́каного (genitive masculine neuter)
наля́каної (feminine genitive)
наля́каних (genitive plural)
наля́каному (dative masculine neuter)
наля́каній (dative feminine)
наля́каним (dative plural)
наля́каного (accusative animate masculine)
наля́кане (accusative neuter)
наля́кану (accusative feminine)
наля́каних (accusative animate plural)
наля́каний (accusative inanimate masculine)
наля́кані (accusative inanimate plural)
наля́каним (instrumental masculine neuter)
наля́каною (feminine instrumental)
наля́каними (instrumental plural)
наля́каному (locative masculine neuter)
наля́канім (locative masculine neuter)
наля́каній (feminine locative)
наля́каних (locative plural)

наляка́ти налякати#Ukrainian

adjectival passive past participle of наляка́ти pf (naljakáty)


спровокований

спровоко́ваний

спровоко́ваний • (sprovokóvanyj)

спровоко́ваний (canonical)
sprovokóvanyj (romanization)
спровоко́ваний (masculine nominative)
спровоко́ване (neuter nominative)
спровоко́вана (feminine nominative)
спровоко́вані (nominative plural)
спровоко́ваного (genitive masculine neuter)
спровоко́ваної (feminine genitive)
спровоко́ваних (genitive plural)
спровоко́ваному (dative masculine neuter)
спровоко́ваній (dative feminine)
спровоко́ваним (dative plural)
спровоко́ваного (accusative animate masculine)
спровоко́ване (accusative neuter)
спровоко́вану (accusative feminine)
спровоко́ваних (accusative animate plural)
спровоко́ваний (accusative inanimate masculine)
спровоко́вані (accusative inanimate plural)
спровоко́ваним (instrumental masculine neuter)
спровоко́ваною (feminine instrumental)
спровоко́ваними (instrumental plural)
спровоко́ваному (locative masculine neuter)
спровоко́ванім (locative masculine neuter)
спровоко́ваній (feminine locative)
спровоко́ваних (locative plural)

uk-adecl

спровоко́ваний

спровокува́ти спровокувати#Ukrainian

adjectival past passive participle of спровокува́ти pf (sprovokuváty): provoked


перекрутити

uk-verb

перекрути́ти

перекру́чувати

перекрути́ти • (perekrutýty) pf (imperfective перекру́чувати)

перекрути́ти (canonical)
perekrutýty (romanization)
перекру́чувати (imperfective)
перекрути́ти (infinitive perfective)
перекрути́ть (infinitive perfective)
перекру́чений (passive past perfective)
impersonal: перекру́чено (passive past perfective)
перекрути́вши (adverbial past perfective)
перекручу́ (first-person future perfective singular)
перекру́тиш (future perfective second-person singular)
перекру́тить (future perfective singular third-person)
перекру́тим (first-person future perfective plural)
перекру́тимо (first-person future perfective plural)
перекру́тите (future perfective plural second-person)
перекру́тять (future perfective plural third-person)
перекруті́м (first-person imperative plural)
перекруті́мо (first-person imperative plural)
перекрути́ (imperative second-person singular)
перекруті́ть (imperative plural second-person)
перекрути́в (masculine past singular)
перекрути́ли (masculine past plural)
перекрути́ла (feminine past singular)
перекрути́ли (feminine past plural)
перекрути́ло (neuter past singular)
перекрути́ли (neuter past plural)

From пере- (pere-) + крути́ти (krutýty). Compare Russian перекрути́ть (perekrutítʹ), Belarusian перакруці́ць (pjerakrucícʹ), Polish przekręcić.

cog

перекрути́ть

перакруці́ць

(figuratively) to twist (to change the truth or meaning of words when repeating)

(figuratively) to distort, to pervert (give a false or misleading account of; to misinterpret designedly)


перекручувати

uk-verb

перекру́чувати

перекрути́ти

перекру́чувати • (perekrúčuvaty) impf (perfective перекрути́ти)

перекру́чувати (canonical)
perekrúčuvaty (romanization)
перекрути́ти (perfective)
перекру́чувати (imperfective infinitive)
перекру́чувать (imperfective infinitive)
перекру́чуючи (adverbial imperfective present)
перекру́чувавши (adverbial imperfective past)
перекру́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду перекру́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду перекру́чувать (first-person future imperfective singular)
перекру́чуватиму (first-person future imperfective singular)
перекру́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш перекру́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш перекру́чувать (future imperfective second-person singular)
перекру́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
перекру́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де перекру́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де перекру́чувать (future imperfective singular third-person)
перекру́чуватиме (future imperfective singular third-person)
перекру́чуєм (first-person imperfective plural present)
перекру́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо перекру́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо перекру́чувать (first-person future imperfective plural)
перекру́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
перекру́чуватимем (first-person future imperfective plural)
перекру́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете перекру́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете перекру́чувать (future imperfective plural second-person)
перекру́чуватимете (future imperfective plural second-person)
перекру́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перекру́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перекру́чувать (future imperfective plural third-person)
перекру́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
перекру́чуймо (first-person imperative plural)
перекру́чуй (imperative second-person singular)
перекру́чуйте (imperative plural second-person)
перекру́чував (masculine past singular)
перекру́чували (masculine past plural)
перекру́чувала (feminine past singular)
перекру́чували (feminine past plural)
перекру́чувало (neuter past singular)
перекру́чували (neuter past plural)

From the перекру́ч- (perekrúč-) stem of перекрути́ти (perekrutýty) + -увати (-uvaty). Compare Russian перекру́чивать (perekrúčivatʹ), Belarusian перакру́чваць (pjerakrúčvacʹ), Polish przekręcać.

af

перекрути́ти

cog

перекру́чивать

перакру́чваць


дозрілий

head

дозрі́лий • (dozrílyj)

дозрі́лий (canonical)
dozrílyj (romanization)
дозрі́лий (masculine nominative)
дозрі́ле (neuter nominative)
дозрі́ла (feminine nominative)
дозрі́лі (nominative plural)
дозрі́лого (genitive masculine neuter)
дозрі́лої (feminine genitive)
дозрі́лих (genitive plural)
дозрі́лому (dative masculine neuter)
дозрі́лій (dative feminine)
дозрі́лим (dative plural)
дозрі́лого (accusative animate masculine)
дозрі́ле (accusative neuter)
дозрі́лу (accusative feminine)
дозрі́лих (accusative animate plural)
дозрі́лий (accusative inanimate masculine)
дозрі́лі (accusative inanimate plural)
дозрі́лим (instrumental masculine neuter)
дозрі́лою (feminine instrumental)
дозрі́лими (instrumental plural)
дозрі́лому (locative masculine neuter)
дозрі́лім (locative masculine neuter)
дозрі́лій (feminine locative)
дозрі́лих (locative plural)

Uk-дозрілий.ogg

past active participle of дозрі́ти pf (dozríty, “to ripen, to mature”)


дозрівати

uk-verb

дозріва́ти • (dozriváty) impf (perfective дозрі́ти)

дозріва́ти (canonical)
dozriváty (romanization)
дозрі́ти (perfective)
дозріва́ти (imperfective infinitive)
дозріва́ть (imperfective infinitive)
дозріва́ючи (adverbial imperfective present)
дозріва́вши (adverbial imperfective past)
дозріва́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду дозріва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду дозріва́ть (first-person future imperfective singular)
дозріва́тиму (first-person future imperfective singular)
дозріва́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дозріва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш дозріва́ть (future imperfective second-person singular)
дозріва́тимеш (future imperfective second-person singular)
дозріва́є (imperfective present singular third-person)
бу́де дозріва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де дозріва́ть (future imperfective singular third-person)
дозріва́тиме (future imperfective singular third-person)
дозріва́єм (first-person imperfective plural present)
дозріва́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дозріва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо дозріва́ть (first-person future imperfective plural)
дозріва́тимемо (first-person future imperfective plural)
дозріва́тимем (first-person future imperfective plural)
дозріва́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете дозріва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете дозріва́ть (future imperfective plural second-person)
дозріва́тимете (future imperfective plural second-person)
дозріва́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дозріва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дозріва́ть (future imperfective plural third-person)
дозріва́тимуть (future imperfective plural third-person)
дозріва́ймо (first-person imperative plural)
дозріва́й (imperative second-person singular)
дозріва́йте (imperative plural second-person)
дозріва́в (masculine past singular)
дозріва́ли (masculine past plural)
дозріва́ла (feminine past singular)
дозріва́ли (feminine past plural)
дозріва́ло (neuter past singular)
дозріва́ли (neuter past plural)

From дозрі́ти (dozríty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian дозрева́ть (dozrevátʹ), Polish dojrzewać.

Uk-дозрівати.ogg

(figuratively) to mature, to ripen (to approach or come to perfection)


дозрівати

дозріва́ти (canonical)
dozriváty (romanization)
дозріва́ти (imperfective infinitive)
дозріва́ть (imperfective infinitive)
дозріва́ючи (adverbial imperfective present)
дозріва́вши (adverbial imperfective past)
дозріва́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду дозріва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду дозріва́ть (first-person future imperfective singular)
дозріва́тиму (first-person future imperfective singular)
дозріва́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дозріва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш дозріва́ть (future imperfective second-person singular)
дозріва́тимеш (future imperfective second-person singular)
дозріва́є (imperfective present singular third-person)
бу́де дозріва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де дозріва́ть (future imperfective singular third-person)
дозріва́тиме (future imperfective singular third-person)
дозріва́єм (first-person imperfective plural present)
дозріва́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дозріва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо дозріва́ть (first-person future imperfective plural)
дозріва́тимемо (first-person future imperfective plural)
дозріва́тимем (first-person future imperfective plural)
дозріва́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете дозріва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете дозріва́ть (future imperfective plural second-person)
дозріва́тимете (future imperfective plural second-person)
дозріва́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дозріва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дозріва́ть (future imperfective plural third-person)
дозріва́тимуть (future imperfective plural third-person)
дозріва́ймо (first-person imperative plural)
дозріва́й (imperative second-person singular)
дозріва́йте (imperative plural second-person)
дозріва́в (masculine past singular)
дозріва́ли (masculine past plural)
дозріва́ла (feminine past singular)
дозріва́ли (feminine past plural)
дозріва́ло (neuter past singular)
дозріва́ли (neuter past plural)

From до- (do-) + зрі́ти (zríty, “to see, to watch”) (archaic) + -ва́ти (-váty).

af

зріти#Etymology_2<alt:зрі́ти><qq:archaic><t:to see, to watch>

Uk-дозрівати.ogg

(archaic, transitive) to see, to look at


дозріти

uk-verb

дозрі́ти • (dozríty) pf (imperfective дозира́ти)

дозрі́ти (canonical)
dozríty (romanization)
дозира́ти (imperfective)
дозрі́ти (infinitive perfective)
дозрі́ть (infinitive perfective)
дозрі́вши (adverbial past perfective)
дозрі́ю (first-person future perfective singular)
дозрі́єш (future perfective second-person singular)
дозрі́є (future perfective singular third-person)
дозрі́єм (first-person future perfective plural)
дозрі́ємо (first-person future perfective plural)
дозрі́єте (future perfective plural second-person)
дозрі́ють (future perfective plural third-person)
дозрі́ймо (first-person imperative plural)
дозрі́й (imperative second-person singular)
дозрі́йте (imperative plural second-person)
дозрі́в (masculine past singular)
дозрі́ли (masculine past plural)
дозрі́ла (feminine past singular)
дозрі́ли (feminine past plural)
дозрі́ло (neuter past singular)
дозрі́ли (neuter past plural)

From до- (do-) + зрі́ти (zríty, “to see, to look”) (archaic).

af

Uk-дозріти.ogg

(transitive) to keep an eye on, to look after


дозріти

uk-verb

дозрі́ти • (dozríty) pf (imperfective дозріва́ти)

дозрі́ти (canonical)
dozríty (romanization)
дозріва́ти (imperfective)
дозрі́ти (infinitive perfective)
дозрі́ть (infinitive perfective)
дозрі́лий (active past perfective)
дозрі́вши (adverbial past perfective)
дозрі́ю (first-person future perfective singular)
дозрі́єш (future perfective second-person singular)
дозрі́є (future perfective singular third-person)
дозрі́єм (first-person future perfective plural)
дозрі́ємо (first-person future perfective plural)
дозрі́єте (future perfective plural second-person)
дозрі́ють (future perfective plural third-person)
дозрі́ймо (first-person imperative plural)
дозрі́й (imperative second-person singular)
дозрі́йте (imperative plural second-person)
дозрі́в (masculine past singular)
дозрі́ли (masculine past plural)
дозрі́ла (feminine past singular)
дозрі́ли (feminine past plural)
дозрі́ло (neuter past singular)
дозрі́ли (neuter past plural)

From до- (do-) + зрі́ти (zríty). Compare Russian дозре́ть (dozrétʹ), Polish dojrzeć.

Uk-дозріти.ogg


шкварчати

пошкварча́ти

шкварча́ти • (škvarčáty) impf (perfective пошкварча́ти)

шкварча́ти (canonical)
škvarčáty (romanization)
пошкварча́ти (perfective)
шкварча́ти (imperfective infinitive)
шкварча́ть (imperfective infinitive)
шкварчачи́ (adverbial imperfective present)
шкварча́вши (adverbial imperfective past)
шкварчи́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де шкварча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де шкварча́ть (future imperfective singular third-person)
шкварча́тиме (future imperfective singular third-person)
шкварча́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть шкварча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть шкварча́ть (future imperfective plural third-person)
шкварча́тимуть (future imperfective plural third-person)
шкварча́в (masculine past singular)
шкварча́ли (masculine past plural)
шкварча́ла (feminine past singular)
шкварча́ли (feminine past plural)
шкварча́ло (neuter past singular)
шкварча́ли (neuter past plural)

From шква́рити (škváryty, “to fry, to roast”). Compare Russian шкварча́ть (škvarčátʹ).

cog

Russian шкварча́ть (škvarčátʹ)

to crackle (chiefly due to heat or fire)


шипіти

uk-verb

шипі́ти • (šypíty) impf (perfective прошипі́ти or зашипі́ти)

шипі́ти (canonical)
šypíty (romanization)
прошипі́ти (perfective)
зашипі́ти (perfective)
шипі́ти (imperfective infinitive)
шипі́ть (imperfective infinitive)
шипля́чий (active imperfective present)
шиплячи́ (adverbial imperfective present)
шипі́вши (adverbial imperfective past)
шиплю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду шипі́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду шипі́ть (first-person future imperfective singular)
шипі́тиму (first-person future imperfective singular)
шипи́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш шипі́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш шипі́ть (future imperfective second-person singular)
шипі́тимеш (future imperfective second-person singular)
шипи́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де шипі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де шипі́ть (future imperfective singular third-person)
шипі́тиме (future imperfective singular third-person)
шипи́м (first-person imperfective plural present)
шипимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо шипі́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо шипі́ть (first-person future imperfective plural)
шипі́тимемо (first-person future imperfective plural)
шипі́тимем (first-person future imperfective plural)
шипите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете шипі́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете шипі́ть (future imperfective plural second-person)
шипі́тимете (future imperfective plural second-person)
шипля́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть шипі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть шипі́ть (future imperfective plural third-person)
шипі́тимуть (future imperfective plural third-person)
шипі́м (first-person imperative plural)
шипі́мо (first-person imperative plural)
шипи́ (imperative second-person singular)
шипі́ть (imperative plural second-person)
шипі́в (masculine past singular)
шипі́ли (masculine past plural)
шипі́ла (feminine past singular)
шипі́ли (feminine past plural)
шипі́ло (neuter past singular)
шипі́ли (neuter past plural)

From шип (šyp) + -і́ти (-íty). Compare Russian шипе́ть (šipétʹ), Belarusian шыпе́ць (šypjécʹ).

to sibilate (speak with a hissing sound)


підсилювати

підси́лювати

підси́лювати • (pidsýljuvaty) impf (perfective підси́лити)

підси́лювати (canonical)
pidsýljuvaty (romanization)
підси́лити (perfective)
підси́лювати (imperfective infinitive)
підси́лювать (imperfective infinitive)
підси́люваний (imperfective passive past)
impersonal: підси́лювано (imperfective passive past)
підси́люючи (adverbial imperfective present)
підси́лювавши (adverbial imperfective past)
підси́люю (first-person imperfective present singular)
бу́ду підси́лювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду підси́лювать (first-person future imperfective singular)
підси́люватиму (first-person future imperfective singular)
підси́люєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш підси́лювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш підси́лювать (future imperfective second-person singular)
підси́люватимеш (future imperfective second-person singular)
підси́лює (imperfective present singular third-person)
бу́де підси́лювати (future imperfective singular third-person)
бу́де підси́лювать (future imperfective singular third-person)
підси́люватиме (future imperfective singular third-person)
підси́люєм (first-person imperfective plural present)
підси́люємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо підси́лювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо підси́лювать (first-person future imperfective plural)
підси́люватимемо (first-person future imperfective plural)
підси́люватимем (first-person future imperfective plural)
підси́люєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете підси́лювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете підси́лювать (future imperfective plural second-person)
підси́люватимете (future imperfective plural second-person)
підси́люють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підси́лювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підси́лювать (future imperfective plural third-person)
підси́люватимуть (future imperfective plural third-person)
підси́люймо (first-person imperative plural)
підси́люй (imperative second-person singular)
підси́люйте (imperative plural second-person)
підси́лював (masculine past singular)
підси́лювали (masculine past plural)
підси́лювала (feminine past singular)
підси́лювали (feminine past plural)
підси́лювало (neuter past singular)
підси́лювали (neuter past plural)

Uk-підсилювати.ogg

From підси́лити (pidsýlyty) + -ювати (-juvaty).

af

to strengthen, to make stronger, to reinforce

to intensify, to magnify, to amplify, to boost


розцвітати

uk-verb

розцвіта́ти • (rozcvitáty) impf (perfective розцвісти́)

розцвіта́ти (canonical)
rozcvitáty (romanization)
розцвісти́ (perfective)
розцвіта́ти (imperfective infinitive)
розцвіта́ть (imperfective infinitive)
розцвіта́ючи (adverbial imperfective present)
розцвіта́вши (adverbial imperfective past)
розцвіта́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розцвіта́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду розцвіта́ть (first-person future imperfective singular)
розцвіта́тиму (first-person future imperfective singular)
розцвіта́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розцвіта́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш розцвіта́ть (future imperfective second-person singular)
розцвіта́тимеш (future imperfective second-person singular)
розцвіта́є (imperfective present singular third-person)
бу́де розцвіта́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де розцвіта́ть (future imperfective singular third-person)
розцвіта́тиме (future imperfective singular third-person)
розцвіта́єм (first-person imperfective plural present)
розцвіта́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розцвіта́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо розцвіта́ть (first-person future imperfective plural)
розцвіта́тимемо (first-person future imperfective plural)
розцвіта́тимем (first-person future imperfective plural)
розцвіта́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розцвіта́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете розцвіта́ть (future imperfective plural second-person)
розцвіта́тимете (future imperfective plural second-person)
розцвіта́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розцвіта́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розцвіта́ть (future imperfective plural third-person)
розцвіта́тимуть (future imperfective plural third-person)
розцвіта́ймо (first-person imperative plural)
розцвіта́й (imperative second-person singular)
розцвіта́йте (imperative plural second-person)
розцвіта́в (masculine past singular)
розцвіта́ли (masculine past plural)
розцвіта́ла (feminine past singular)
розцвіта́ли (feminine past plural)
розцвіта́ло (neuter past singular)
розцвіта́ли (neuter past plural)

From the розцвіт- (rozcvit-) stem of розцвісти́ (rozcvistý) + -а́ти (-áty). Compare Russian расцвета́ть (rascvetátʹ), Belarusian расцвіта́ць (rascvitácʹ).

(literally) to bloom, to blossom, to blossom out, to burgeon (to produce blooms; to open into blossoms)

(figuratively) to blossom (to begin to thrive or flourish)


проржавілий

head

проржаві́лий

проржаві́лий • (proržavílyj)

проржаві́лий (canonical)
proržavílyj (romanization)
проржаві́лий (masculine nominative)
проржаві́ле (neuter nominative)
проржаві́ла (feminine nominative)
проржаві́лі (nominative plural)
проржаві́лого (genitive masculine neuter)
проржаві́лої (feminine genitive)
проржаві́лих (genitive plural)
проржаві́лому (dative masculine neuter)
проржаві́лій (dative feminine)
проржаві́лим (dative plural)
проржаві́лого (accusative animate masculine)
проржаві́ле (accusative neuter)
проржаві́лу (accusative feminine)
проржаві́лих (accusative animate plural)
проржаві́лий (accusative inanimate masculine)
проржаві́лі (accusative inanimate plural)
проржаві́лим (instrumental masculine neuter)
проржаві́лою (feminine instrumental)
проржаві́лими (instrumental plural)
проржаві́лому (locative masculine neuter)
проржаві́лім (locative masculine neuter)
проржаві́лій (feminine locative)
проржаві́лих (locative plural)

uk-adecl

проржаві́лий

[prɔrʒɐˈʋʲiɫei̯]

проржаві́ти проржавіти#Ukrainian

past active participle of проржаві́ти pf (proržavíty)


проіржавілий

head

проіржа́вілий

проіржа́вілий • (proiržávilyj)

проіржа́вілий (canonical)
proiržávilyj (romanization)
проіржа́вілий (masculine nominative)
проіржа́віле (neuter nominative)
проіржа́віла (feminine nominative)
проіржа́вілі (nominative plural)
проіржа́вілого (genitive masculine neuter)
проіржа́вілої (feminine genitive)
проіржа́вілих (genitive plural)
проіржа́вілому (dative masculine neuter)
проіржа́вілій (dative feminine)
проіржа́вілим (dative plural)
проіржа́вілого (accusative animate masculine)
проіржа́віле (accusative neuter)
проіржа́вілу (accusative feminine)
проіржа́вілих (accusative animate plural)
проіржа́вілий (accusative inanimate masculine)
проіржа́вілі (accusative inanimate plural)
проіржа́вілим (instrumental masculine neuter)
проіржа́вілою (feminine instrumental)
проіржа́вілими (instrumental plural)
проіржа́вілому (locative masculine neuter)
проіржа́вілім (locative masculine neuter)
проіржа́вілій (feminine locative)
проіржа́вілих (locative plural)

uk-adecl

проіржа́вілий

проіржа́віти проіржавіти#Ukrainian

past active participle of проіржа́віти pf (proiržávity)