декларувати

декларува́ти

декларува́ти (canonical)
deklaruváty (romanization)
декларува́ти (infinitive)
декларува́ть (infinitive)
декларо́ваний (passive past)
impersonal: декларо́вано (passive past)
деклару́ючи (adverbial present)
декларува́вши (adverbial past)
деклару́ю (first-person future singular)
бу́ду декларува́ти (first-person singular)
бу́ду декларува́ть (first-person singular)
декларува́тиму (first-person singular)
деклару́єш (future second-person singular)
бу́деш декларува́ти (second-person singular)
бу́деш декларува́ть (second-person singular)
декларува́тимеш (second-person singular)
деклару́є (future singular third-person)
бу́де декларува́ти (singular third-person)
бу́де декларува́ть (singular third-person)
декларува́тиме (singular third-person)
деклару́єм (first-person future plural)
деклару́ємо (first-person future plural)
бу́демо декларува́ти (first-person plural)
бу́демо декларува́ть (first-person plural)
декларува́тимемо (first-person plural)
декларува́тимем (first-person plural)
деклару́єте (future plural second-person)
бу́дете декларува́ти (plural second-person)
бу́дете декларува́ть (plural second-person)
декларува́тимете (plural second-person)
деклару́ють (future plural third-person)
бу́дуть декларува́ти (plural third-person)
бу́дуть декларува́ть (plural third-person)
декларува́тимуть (plural third-person)
деклару́ймо (first-person imperative plural)
деклару́й (imperative second-person singular)
деклару́йте (imperative plural second-person)
декларува́в (masculine past singular)
декларува́ли (masculine past plural)
декларува́ла (feminine past singular)
декларува́ли (feminine past plural)
декларува́ло (neuter past singular)
декларува́ли (neuter past plural)

Uk-декларувати.ogg

Ultimately from Latin dēclārō. With -увати (-uvaty) ending. Compare Russian деклари́ровать (deklarírovatʹ), Belarusian дэкларава́ць (deklaravácʹ), Polish deklarować.

cog

деклари́ровать

дэкларава́ць

to declare (announce formally or officially)


скласти

uk-verb

скла́сти • (sklásty) pf (imperfective склада́ти)

скла́сти (canonical)
sklásty (romanization)
склада́ти (imperfective)
скла́сти (infinitive perfective)
скла́дений (passive past perfective)
impersonal: скла́дено (passive past perfective)
скла́вши (adverbial past perfective)
складу́ (first-person future perfective singular)
складе́ш (future perfective second-person singular)
складе́ (future perfective singular third-person)
складе́м (first-person future perfective plural)
складемо́ (first-person future perfective plural)
складете́ (future perfective plural second-person)
складу́ть (future perfective plural third-person)
складі́м (first-person imperative plural)
складі́мо (first-person imperative plural)
склади́ (imperative second-person singular)
складі́ть (imperative plural second-person)
склав (masculine past singular)
скла́ли (masculine past plural)
скла́ла (feminine past singular)
скла́ли (feminine past plural)
скла́ло (neuter past singular)
скла́ли (neuter past plural)

Uk-скласти.ogg

to lay together, to put together, to assemble

to add up, to sum up, to tot up, to aggregate

to constitute, to draw up, to compose (:document, plan)


заручити

заручи́ти • (zaručýty) pf (imperfective заруча́ти)

заручи́ти (canonical)
zaručýty (romanization)
заруча́ти (imperfective)
заручи́ти (infinitive perfective)
заручи́ть (infinitive perfective)
зару́чений (passive past perfective)
impersonal: зару́чено (passive past perfective)
заручи́вши (adverbial past perfective)
заручу́ (first-person future perfective singular)
зару́чиш (future perfective second-person singular)
зару́чить (future perfective singular third-person)
зару́чим (first-person future perfective plural)
зару́чимо (first-person future perfective plural)
зару́чите (future perfective plural second-person)
зару́чать (future perfective plural third-person)
заручі́м (first-person imperative plural)
заручі́мо (first-person imperative plural)
заручи́ (imperative second-person singular)
заручі́ть (imperative plural second-person)
заручи́в (masculine past singular)
заручи́ли (masculine past plural)
заручи́ла (feminine past singular)
заручи́ли (feminine past plural)
заручи́ло (neuter past singular)
заручи́ли (neuter past plural)

From за- (za-) + руч (ruč) + -и́ти (-ýty). Compare Polish zaręczyć.

(transitive) to betroth, to affiance, to engage (commit to marriage)


заручений

head

зару́чений • (zarúčenyj)

зару́чений (canonical)
zarúčenyj (romanization)
зару́чений (masculine nominative)
зару́чене (neuter nominative)
зару́чена (feminine nominative)
зару́чені (nominative plural)
зару́ченого (genitive masculine neuter)
зару́ченої (feminine genitive)
зару́чених (genitive plural)
зару́ченому (dative masculine neuter)
зару́ченій (dative feminine)
зару́ченим (dative plural)
зару́ченого (accusative animate masculine)
зару́чене (accusative neuter)
зару́чену (accusative feminine)
зару́чених (accusative animate plural)
зару́чений (accusative inanimate masculine)
зару́чені (accusative inanimate plural)
зару́ченим (instrumental masculine neuter)
зару́ченою (feminine instrumental)
зару́ченими (instrumental plural)
зару́ченому (locative masculine neuter)
зару́ченім (locative masculine neuter)
зару́ченій (feminine locative)
зару́чених (locative plural)

заручи́ти заручити#Ukrainian

passive adjectival past participle of заручи́ти pf (zaručýty)


погрозити

uk-verb

погро́жувати

погрози́ти • (pohrozýty) pf (imperfective погро́жувати)

погрози́ти (canonical)
pohrozýty (romanization)
погро́жувати (imperfective)
погрози́ти (infinitive perfective)
погрози́ть (infinitive perfective)
погрози́вши (adverbial past perfective)
погрожу́ (first-person future perfective singular)
погро́зиш (future perfective second-person singular)
погро́зить (future perfective singular third-person)
погро́зим (first-person future perfective plural)
погро́зимо (first-person future perfective plural)
погро́зите (future perfective plural second-person)
погро́зять (future perfective plural third-person)
погрозі́м (first-person imperative plural)
погрозі́мо (first-person imperative plural)
погрози́ (imperative second-person singular)
погрозі́ть (imperative plural second-person)
погрози́в (masculine past singular)
погрози́ли (masculine past plural)
погрози́ла (feminine past singular)
погрози́ли (feminine past plural)
погрози́ло (neuter past singular)
погрози́ли (neuter past plural)

Uk-погрозити.ogg

From по- (po-) + грози́ти impf (hrozýty). Compare Russian погрози́ть (pogrozítʹ).

кому́сь комусь

чи́мось чимось

(intransitive) to threaten, to menace (somebody with something: кому́сь (dative) чи́мось (instrumental))


погрожувати

погро́жувати

погро́жувати • (pohróžuvaty) impf (perfective погрози́ти)

погро́жувати (canonical)
pohróžuvaty (romanization)
погрози́ти (perfective)
погро́жувати (imperfective infinitive)
погро́жувать (imperfective infinitive)
погро́жуючи (adverbial imperfective present)
погро́жувавши (adverbial imperfective past)
погро́жую (first-person imperfective present singular)
бу́ду погро́жувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду погро́жувать (first-person future imperfective singular)
погро́жуватиму (first-person future imperfective singular)
погро́жуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш погро́жувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш погро́жувать (future imperfective second-person singular)
погро́жуватимеш (future imperfective second-person singular)
погро́жує (imperfective present singular third-person)
бу́де погро́жувати (future imperfective singular third-person)
бу́де погро́жувать (future imperfective singular third-person)
погро́жуватиме (future imperfective singular third-person)
погро́жуєм (first-person imperfective plural present)
погро́жуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо погро́жувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо погро́жувать (first-person future imperfective plural)
погро́жуватимемо (first-person future imperfective plural)
погро́жуватимем (first-person future imperfective plural)
погро́жуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете погро́жувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете погро́жувать (future imperfective plural second-person)
погро́жуватимете (future imperfective plural second-person)
погро́жують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть погро́жувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть погро́жувать (future imperfective plural third-person)
погро́жуватимуть (future imperfective plural third-person)
погро́жуймо (first-person imperative plural)
погро́жуй (imperative second-person singular)
погро́жуйте (imperative plural second-person)
погро́жував (masculine past singular)
погро́жували (masculine past plural)
погро́жувала (feminine past singular)
погро́жували (feminine past plural)
погро́жувало (neuter past singular)
погро́жували (neuter past plural)

[pɔˈɦrɔʒʊʋɐte]

Uk-погрожувати.ogg

погрози́ти pf (pohrozýty) + -увати (-uvaty)

af

кому́сь комусь

чи́мось чимось


заручати

uk-verb

заруча́ти • (zaručáty) impf (perfective заручи́ти)

заруча́ти (canonical)
zaručáty (romanization)
заручи́ти (perfective)
заруча́ти (imperfective infinitive)
заруча́ть (imperfective infinitive)
заруча́ючи (adverbial imperfective present)
заруча́вши (adverbial imperfective past)
заруча́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду заруча́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду заруча́ть (first-person future imperfective singular)
заруча́тиму (first-person future imperfective singular)
заруча́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заруча́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш заруча́ть (future imperfective second-person singular)
заруча́тимеш (future imperfective second-person singular)
заруча́є (imperfective present singular third-person)
бу́де заруча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де заруча́ть (future imperfective singular third-person)
заруча́тиме (future imperfective singular third-person)
заруча́єм (first-person imperfective plural present)
заруча́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заруча́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо заруча́ть (first-person future imperfective plural)
заруча́тимемо (first-person future imperfective plural)
заруча́тимем (first-person future imperfective plural)
заруча́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заруча́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете заруча́ть (future imperfective plural second-person)
заруча́тимете (future imperfective plural second-person)
заруча́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заруча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заруча́ть (future imperfective plural third-person)
заруча́тимуть (future imperfective plural third-person)
заруча́ймо (first-person imperative plural)
заруча́й (imperative second-person singular)
заруча́йте (imperative plural second-person)
заруча́в (masculine past singular)
заруча́ли (masculine past plural)
заруча́ла (feminine past singular)
заруча́ли (feminine past plural)
заруча́ло (neuter past singular)
заруча́ли (neuter past plural)

From за- (za-) + руч (ruč) + -а́ти (-áty). Compare Polish zaręczać.


складатися

склада́тися • (skladátysja) impf (perfective скла́стися)

склада́тися (canonical)
skladátysja (romanization)
скла́стися (perfective)
склада́тися (imperfective infinitive)
склада́тись (imperfective infinitive)
склада́ться (imperfective infinitive)
склада́ючись (adverbial imperfective present)
склада́вшись (adverbial imperfective past)
склада́юся (first-person imperfective present singular)
склада́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду склада́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду склада́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду склада́ться (first-person future imperfective singular)
склада́тимусь (first-person future imperfective singular)
склада́тимуся (first-person future imperfective singular)
склада́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш склада́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш склада́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш склада́ться (future imperfective second-person singular)
склада́тимешся (future imperfective second-person singular)
склада́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де склада́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де склада́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де склада́ться (future imperfective singular third-person)
склада́тиметься (future imperfective singular third-person)
склада́ємся (first-person imperfective plural present)
склада́ємося (first-person imperfective plural present)
склада́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо склада́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо склада́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо склада́ться (first-person future imperfective plural)
склада́тимемось (first-person future imperfective plural)
склада́тимемося (first-person future imperfective plural)
склада́тимемся (first-person future imperfective plural)
склада́єтеся (imperfective plural present second-person)
склада́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете склада́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете склада́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете склада́ться (future imperfective plural second-person)
склада́тиметесь (future imperfective plural second-person)
склада́тиметеся (future imperfective plural second-person)
склада́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть склада́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть склада́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть склада́ться (future imperfective plural third-person)
склада́тимуться (future imperfective plural third-person)
склада́ймося (first-person imperative plural)
склада́ймось (first-person imperative plural)
склада́йся (imperative second-person singular)
склада́йсь (imperative second-person singular)
склада́йтеся (imperative plural second-person)
склада́йтесь (imperative plural second-person)
склада́вся (masculine past singular)
склада́всь (masculine past singular)
склада́лися (masculine past plural)
склада́лись (masculine past plural)
склада́лася (feminine past singular)
склада́лась (feminine past singular)
склада́лися (feminine past plural)
склада́лись (feminine past plural)
склада́лося (neuter past singular)
склада́лось (neuter past singular)
склада́лися (neuter past plural)
склада́лись (neuter past plural)

uk-conj

склада́тися<1a.impf>

Uk-складатися.ogg

From склада́ти impf (skladáty) + -ся (-sja). Compare Russian скла́дываться (skládyvatʹsja), Polish składać się.

cog

скла́дываться

(third person only) to form, to be formed, to develop, to turn out, to take shape, to arise

З чого́ склада́ється мате́рія?

(third person only) to consist, to be composed, to be made up (of: з + genitive)

склада́ти складати#Ukrainian


делегувати

делегува́ти (canonical)
delehuváty (romanization)
делегува́ти (infinitive)
делегува́ть (infinitive)
делего́ваний (passive past)
impersonal: делего́вано (passive past)
делегу́ючи (adverbial present)
делегува́вши (adverbial past)
делегу́ю (first-person future singular)
бу́ду делегува́ти (first-person singular)
бу́ду делегува́ть (first-person singular)
делегува́тиму (first-person singular)
делегу́єш (future second-person singular)
бу́деш делегува́ти (second-person singular)
бу́деш делегува́ть (second-person singular)
делегува́тимеш (second-person singular)
делегу́є (future singular third-person)
бу́де делегува́ти (singular third-person)
бу́де делегува́ть (singular third-person)
делегува́тиме (singular third-person)
делегу́єм (first-person future plural)
делегу́ємо (first-person future plural)
бу́демо делегува́ти (first-person plural)
бу́демо делегува́ть (first-person plural)
делегува́тимемо (first-person plural)
делегува́тимем (first-person plural)
делегу́єте (future plural second-person)
бу́дете делегува́ти (plural second-person)
бу́дете делегува́ть (plural second-person)
делегува́тимете (plural second-person)
делегу́ють (future plural third-person)
бу́дуть делегува́ти (plural third-person)
бу́дуть делегува́ть (plural third-person)
делегува́тимуть (plural third-person)
делегу́ймо (first-person imperative plural)
делегу́й (imperative second-person singular)
делегу́йте (imperative plural second-person)
делегува́в (masculine past singular)
делегува́ли (masculine past plural)
делегува́ла (feminine past singular)
делегува́ли (feminine past plural)
делегува́ло (neuter past singular)
делегува́ли (neuter past plural)

Ultimately from Latin dēlēgō. With -увати (-uvaty) ending. Compare Russian делеги́ровать (delegírovatʹ), Belarusian дэлегава́ць (deljehavácʹ), Polish delegować.

делеги́ровать


замостити

uk-verb

замости́ти • (zamostýty) pf (imperfective замо́щувати)

замости́ти (canonical)
zamostýty (romanization)
замо́щувати (imperfective)
замости́ти (infinitive perfective)
замости́ть (infinitive perfective)
замо́щений (passive past perfective)
impersonal: замо́щено (passive past perfective)
замости́вши (adverbial past perfective)
замощу́ (first-person future perfective singular)
замо́стиш (future perfective second-person singular)
замо́стить (future perfective singular third-person)
замо́стим (first-person future perfective plural)
замо́стимо (first-person future perfective plural)
замо́стите (future perfective plural second-person)
замо́стять (future perfective plural third-person)
замості́м (first-person imperative plural)
замості́мо (first-person imperative plural)
замости́ (imperative second-person singular)
замості́ть (imperative plural second-person)
замости́в (masculine past singular)
замости́ли (masculine past plural)
замости́ла (feminine past singular)
замости́ли (feminine past plural)
замости́ло (neuter past singular)
замости́ли (neuter past plural)

From за- (za-) + мости́ти impf (mostýty). Compare Russian замости́ть (zamostítʹ), Belarusian замасці́ць (zamascícʹ).


замощувати

замо́щувати • (zamóščuvaty) impf (perfective замости́ти)

замо́щувати (canonical)
zamóščuvaty (romanization)
замости́ти (perfective)
замо́щувати (imperfective infinitive)
замо́щувать (imperfective infinitive)
замо́щуваний (imperfective passive past)
impersonal: замо́щувано (imperfective passive past)
замо́щуючи (adverbial imperfective present)
замо́щувавши (adverbial imperfective past)
замо́щую (first-person imperfective present singular)
бу́ду замо́щувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду замо́щувать (first-person future imperfective singular)
замо́щуватиму (first-person future imperfective singular)
замо́щуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш замо́щувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш замо́щувать (future imperfective second-person singular)
замо́щуватимеш (future imperfective second-person singular)
замо́щує (imperfective present singular third-person)
бу́де замо́щувати (future imperfective singular third-person)
бу́де замо́щувать (future imperfective singular third-person)
замо́щуватиме (future imperfective singular third-person)
замо́щуєм (first-person imperfective plural present)
замо́щуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо замо́щувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо замо́щувать (first-person future imperfective plural)
замо́щуватимемо (first-person future imperfective plural)
замо́щуватимем (first-person future imperfective plural)
замо́щуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете замо́щувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете замо́щувать (future imperfective plural second-person)
замо́щуватимете (future imperfective plural second-person)
замо́щують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть замо́щувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть замо́щувать (future imperfective plural third-person)
замо́щуватимуть (future imperfective plural third-person)
замо́щуймо (first-person imperative plural)
замо́щуй (imperative second-person singular)
замо́щуйте (imperative plural second-person)
замо́щував (masculine past singular)
замо́щували (masculine past plural)
замо́щувала (feminine past singular)
замо́щували (feminine past plural)
замо́щувало (neuter past singular)
замо́щували (neuter past plural)

[zɐˈmɔʃt͡ʃʊʋɐte]

From the замо́щ- (zamóšč-) stem of замости́ти pf (zamostýty) + -увати (-uvaty). Compare Russian зама́щивать (zamáščivatʹ).


страждати

uk-verb

постражда́ти

стражда́ти • (straždáty) impf (perfective постражда́ти)

стражда́ти (canonical)
straždáty (romanization)
постражда́ти (perfective)
стражда́ти (imperfective infinitive)
стражда́ть (imperfective infinitive)
стражда́ючи (adverbial imperfective present)
стражда́вши (adverbial imperfective past)
стражда́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду стражда́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду стражда́ть (first-person future imperfective singular)
стражда́тиму (first-person future imperfective singular)
стражда́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш стражда́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш стражда́ть (future imperfective second-person singular)
стражда́тимеш (future imperfective second-person singular)
стражда́є (imperfective present singular third-person)
бу́де стражда́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де стражда́ть (future imperfective singular third-person)
стражда́тиме (future imperfective singular third-person)
стражда́єм (first-person imperfective plural present)
стражда́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо стражда́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо стражда́ть (first-person future imperfective plural)
стражда́тимемо (first-person future imperfective plural)
стражда́тимем (first-person future imperfective plural)
стражда́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете стражда́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете стражда́ть (future imperfective plural second-person)
стражда́тимете (future imperfective plural second-person)
стражда́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть стражда́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стражда́ть (future imperfective plural third-person)
стражда́тимуть (future imperfective plural third-person)
стражда́ймо (first-person imperative plural)
стражда́й (imperative second-person singular)
стражда́йте (imperative plural second-person)
стражда́в (masculine past singular)
стражда́ли (masculine past plural)
стражда́ла (feminine past singular)
стражда́ли (feminine past plural)
стражда́ло (neuter past singular)
стражда́ли (neuter past plural)

Uk-страждати.ogg

Inherited from Proto-Slavic *stradati. Compare Russian страда́ть (stradátʹ).


організована

head

організо́вана

організо́вана • (orhanizóvana)

організо́вана (canonical)
orhanizóvana (romanization)

[ɔrɦɐnʲiˈzɔʋɐnɐ]

організо́ваний організований#Ukrainian

nominative feminine singular of організо́ваний (orhanizóvanyj)


відсвяткувати

uk-verb

відсвяткува́ти

відсвятко́вувати

відсвяткува́ти • (vidsvjatkuváty) pf (imperfective святкува́ти or відсвятко́вувати)

відсвяткува́ти (canonical)
vidsvjatkuváty (romanization)
святкува́ти (imperfective)
відсвятко́вувати (imperfective)
відсвяткува́ти (infinitive perfective)
відсвяткува́ть (infinitive perfective)
відсвятко́ваний (passive past perfective)
impersonal: відсвятко́вано (passive past perfective)
відсвяткува́вши (adverbial past perfective)
відсвятку́ю (first-person future perfective singular)
відсвятку́єш (future perfective second-person singular)
відсвятку́є (future perfective singular third-person)
відсвятку́єм (first-person future perfective plural)
відсвятку́ємо (first-person future perfective plural)
відсвятку́єте (future perfective plural second-person)
відсвятку́ють (future perfective plural third-person)
відсвятку́ймо (first-person imperative plural)
відсвятку́й (imperative second-person singular)
відсвятку́йте (imperative plural second-person)
відсвяткува́в (masculine past singular)
відсвяткува́ли (masculine past plural)
відсвяткува́ла (feminine past singular)
відсвяткува́ли (feminine past plural)
відсвяткува́ло (neuter past singular)
відсвяткува́ли (neuter past plural)

uk-conj

відсвяткува́ти<2a.pf.tr.ppp>

Uk-відсвяткувати.ogg

від- (vid-) + святкува́ти impf (svjatkuváty)

af

to celebrate (engage in joyful activity)


святкувати

uk-verb

відсвяткува́ти

святкува́ти • (svjatkuváty) impf (perfective відсвяткува́ти)

святкува́ти (canonical)
svjatkuváty (romanization)
відсвяткува́ти (perfective)
святкува́ти (imperfective infinitive)
святкува́ть (imperfective infinitive)
святку́ючи (adverbial imperfective present)
святкува́вши (adverbial imperfective past)
святку́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду святкува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду святкува́ть (first-person future imperfective singular)
святкува́тиму (first-person future imperfective singular)
святку́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш святкува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш святкува́ть (future imperfective second-person singular)
святкува́тимеш (future imperfective second-person singular)
святку́є (imperfective present singular third-person)
бу́де святкува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де святкува́ть (future imperfective singular third-person)
святкува́тиме (future imperfective singular third-person)
святку́єм (first-person imperfective plural present)
святку́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо святкува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо святкува́ть (first-person future imperfective plural)
святкува́тимемо (first-person future imperfective plural)
святкува́тимем (first-person future imperfective plural)
святку́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете святкува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете святкува́ть (future imperfective plural second-person)
святкува́тимете (future imperfective plural second-person)
святку́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть святкува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть святкува́ть (future imperfective plural third-person)
святкува́тимуть (future imperfective plural third-person)
святку́ймо (first-person imperative plural)
святку́й (imperative second-person singular)
святку́йте (imperative plural second-person)
святкува́в (masculine past singular)
святкува́ли (masculine past plural)
святкува́ла (feminine past singular)
святкува́ли (feminine past plural)
святкува́ло (neuter past singular)
святкува́ли (neuter past plural)

Uk-святкувати.ogg


влаштувати

влашто́вувати

влаштува́ти • (vlaštuváty) pf (imperfective влашто́вувати)

влаштува́ти (canonical)
vlaštuváty (romanization)
влашто́вувати (imperfective)
влаштува́ти (infinitive perfective)
влаштува́ть (infinitive perfective)
влашто́ваний (passive past perfective)
impersonal: влашто́вано (passive past perfective)
влаштува́вши (adverbial past perfective)
влашту́ю (first-person future perfective singular)
влашту́єш (future perfective second-person singular)
влашту́є (future perfective singular third-person)
влашту́єм (first-person future perfective plural)
влашту́ємо (first-person future perfective plural)
влашту́єте (future perfective plural second-person)
влашту́ють (future perfective plural third-person)
влашту́ймо (first-person imperative plural)
влашту́й (imperative second-person singular)
влашту́йте (imperative plural second-person)
влаштува́в (masculine past singular)
влаштува́ли (masculine past plural)
влаштува́ла (feminine past singular)
влаштува́ли (feminine past plural)
влаштува́ло (neuter past singular)
влаштува́ли (neuter past plural)

влаштува́ти сканда́л

to place, to fix up, to set up (:somebody in a position)


упорядкувати

упорядкува́ти

упорядко́вувати

упорядкува́ти • (uporjadkuváty) pf (imperfective упорядко́вувати)

упорядкува́ти (canonical)
uporjadkuváty (romanization)
упорядко́вувати (imperfective)
упорядкува́ти (infinitive perfective)
упорядкува́ть (infinitive perfective)
упорядко́ваний (passive past perfective)
impersonal: упорядко́вано (passive past perfective)
упорядкува́вши (adverbial past perfective)
упорядку́ю (first-person future perfective singular)
упорядку́єш (future perfective second-person singular)
упорядку́є (future perfective singular third-person)
упорядку́єм (first-person future perfective plural)
упорядку́ємо (first-person future perfective plural)
упорядку́єте (future perfective plural second-person)
упорядку́ють (future perfective plural third-person)
упорядку́ймо (first-person imperative plural)
упорядку́й (imperative second-person singular)
упорядку́йте (imperative plural second-person)
упорядкува́в (masculine past singular)
упорядкува́ли (masculine past plural)
упорядкува́ла (feminine past singular)
упорядкува́ли (feminine past plural)
упорядкува́ло (neuter past singular)
упорядкува́ли (neuter past plural)

From у- (u-) + порядкува́ти impf (porjadkuváty). Compare Polish uporządkować.

af

порядкува́ти


провакцинувати

uk-verb

провакцинува́ти

вакцинува́ти

провакцинува́ти • (provakcynuváty) pf (imperfective вакцинува́ти)

провакцинува́ти (canonical)
provakcynuváty (romanization)
вакцинува́ти (imperfective)
провакцинува́ти (infinitive perfective)
провакцинува́ть (infinitive perfective)
провакцино́ваний (passive past perfective)
impersonal: провакцино́вано (passive past perfective)
провакцинува́вши (adverbial past perfective)
провакцину́ю (first-person future perfective singular)
провакцину́єш (future perfective second-person singular)
провакцину́є (future perfective singular third-person)
провакцину́єм (first-person future perfective plural)
провакцину́ємо (first-person future perfective plural)
провакцину́єте (future perfective plural second-person)
провакцину́ють (future perfective plural third-person)
провакцину́ймо (first-person imperative plural)
провакцину́й (imperative second-person singular)
провакцину́йте (imperative plural second-person)
провакцинува́в (masculine past singular)
провакцинува́ли (masculine past plural)
провакцинува́ла (feminine past singular)
провакцинува́ли (feminine past plural)
провакцинува́ло (neuter past singular)
провакцинува́ли (neuter past plural)

uk-conj

провакцинува́ти<2a.pf.tr.ppp>

про- (pro-) + вакцинува́ти impf (vakcynuváty)

af

вакцинува́ти


упорядковувати

uk-verb

упорядко́вувати

упорядкува́ти

упорядко́вувати • (uporjadkóvuvaty) impf (perfective упорядкува́ти)

упорядко́вувати (canonical)
uporjadkóvuvaty (romanization)
упорядкува́ти (perfective)
упорядко́вувати (imperfective infinitive)
упорядко́вувать (imperfective infinitive)
упорядко́вуючи (adverbial imperfective present)
упорядко́вувавши (adverbial imperfective past)
упорядко́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду впорядко́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду впорядко́вувать (first-person future imperfective singular)
упорядко́вуватиму (first-person future imperfective singular)
упорядко́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш упорядко́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш упорядко́вувать (future imperfective second-person singular)
упорядко́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
упорядко́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де впорядко́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де впорядко́вувать (future imperfective singular third-person)
упорядко́вуватиме (future imperfective singular third-person)
упорядко́вуєм (first-person imperfective plural present)
упорядко́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо впорядко́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо впорядко́вувать (first-person future imperfective plural)
упорядко́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
упорядко́вуватимем (first-person future imperfective plural)
упорядко́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете впорядко́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете впорядко́вувать (future imperfective plural second-person)
упорядко́вуватимете (future imperfective plural second-person)
упорядко́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть упорядко́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть упорядко́вувать (future imperfective plural third-person)
упорядко́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
упорядко́вуймо (first-person imperative plural)
упорядко́вуй (imperative second-person singular)
упорядко́вуйте (imperative plural second-person)
упорядко́вував (masculine past singular)
упорядко́вували (masculine past plural)
упорядко́вувала (feminine past singular)
упорядко́вували (feminine past plural)
упорядко́вувало (neuter past singular)
упорядко́вували (neuter past plural)

[ʊpɔrʲɐdˈkɔwʊʋɐte]

Uk-упорядковувати.ogg

From the упорядко́в- (uporjadkóv-) stem of упорядкува́ти pf (uporjadkuváty) + -увати (-uvaty). Compare Polish uporządkowywać.

af

упорядкува́ти


організований

head

організо́ваний

організо́ваний • (orhanizóvanyj)

організо́ваний (canonical)
orhanizóvanyj (romanization)
організо́ваний (masculine nominative)
організо́ване (neuter nominative)
організо́вана (feminine nominative)
організо́вані (nominative plural)
організо́ваного (genitive masculine neuter)
організо́ваної (feminine genitive)
організо́ваних (genitive plural)
організо́ваному (dative masculine neuter)
організо́ваній (dative feminine)
організо́ваним (dative plural)
організо́ваного (accusative animate masculine)
організо́ване (accusative neuter)
організо́вану (accusative feminine)
організо́ваних (accusative animate plural)
організо́ваний (accusative inanimate masculine)
організо́вані (accusative inanimate plural)
організо́ваним (instrumental masculine neuter)
організо́ваною (feminine instrumental)
організо́ваними (instrumental plural)
організо́ваному (locative masculine neuter)
організо́ванім (locative masculine neuter)
організо́ваній (feminine locative)
організо́ваних (locative plural)

uk-adecl

організо́ваний

[ɔrɦɐnʲiˈzɔʋɐnei̯]

Past participle of організува́ти (orhanizuváty). Compare Russian организо́ванный (organizóvannyj), Belarusian арганізава́ны (arhanizavány), Polish organizowany.

cog

организо́ванный

арганізава́ны

організува́ти організувати#Ukrainian

passive adjectival past participle of організува́ти (orhanizuváty)


вакцинувати

uk-verb

вакцинува́ти

провакцинува́ти

вакцинува́ти • (vakcynuváty) impf (perfective провакцинува́ти)

вакцинува́ти (canonical)
vakcynuváty (romanization)
провакцинува́ти (perfective)
вакцинува́ти (imperfective infinitive)
вакцинува́ть (imperfective infinitive)
вакцино́ваний (imperfective passive past)
impersonal: вакцино́вано (imperfective passive past)
вакцину́ючи (adverbial imperfective present)
вакцинува́вши (adverbial imperfective past)
вакцину́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вакцинува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вакцинува́ть (first-person future imperfective singular)
вакцинува́тиму (first-person future imperfective singular)
вакцину́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вакцинува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вакцинува́ть (future imperfective second-person singular)
вакцинува́тимеш (future imperfective second-person singular)
вакцину́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вакцинува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вакцинува́ть (future imperfective singular third-person)
вакцинува́тиме (future imperfective singular third-person)
вакцину́єм (first-person imperfective plural present)
вакцину́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вакцинува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вакцинува́ть (first-person future imperfective plural)
вакцинува́тимемо (first-person future imperfective plural)
вакцинува́тимем (first-person future imperfective plural)
вакцину́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вакцинува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вакцинува́ть (future imperfective plural second-person)
вакцинува́тимете (future imperfective plural second-person)
вакцину́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вакцинува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вакцинува́ть (future imperfective plural third-person)
вакцинува́тимуть (future imperfective plural third-person)
вакцину́ймо (first-person imperative plural)
вакцину́й (imperative second-person singular)
вакцину́йте (imperative plural second-person)
вакцинува́в (masculine past singular)
вакцинува́ли (masculine past plural)
вакцинува́ла (feminine past singular)
вакцинува́ли (feminine past plural)
вакцинува́ло (neuter past singular)
вакцинува́ли (neuter past plural)

Possibly from вакци́на f (vakcýna) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian вакцини́ровать (vakcinírovatʹ).

cog

вакцини́ровать


влаштовувати

uk-verb

влашто́вувати

влашто́вувати • (vlaštóvuvaty) impf (perfective влаштува́ти)

влашто́вувати (canonical)
vlaštóvuvaty (romanization)
влаштува́ти (perfective)
влашто́вувати (imperfective infinitive)
влашто́вувать (imperfective infinitive)
влашто́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: влашто́вувано (imperfective passive past)
влашто́вуючи (adverbial imperfective present)
влашто́вувавши (adverbial imperfective past)
влашто́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду влашто́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду влашто́вувать (first-person future imperfective singular)
влашто́вуватиму (first-person future imperfective singular)
влашто́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш улашто́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш улашто́вувать (future imperfective second-person singular)
влашто́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
влашто́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де влашто́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де влашто́вувать (future imperfective singular third-person)
влашто́вуватиме (future imperfective singular third-person)
влашто́вуєм (first-person imperfective plural present)
влашто́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо влашто́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо влашто́вувать (first-person future imperfective plural)
влашто́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
влашто́вуватимем (first-person future imperfective plural)
влашто́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете влашто́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете влашто́вувать (future imperfective plural second-person)
влашто́вуватимете (future imperfective plural second-person)
влашто́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть улашто́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть улашто́вувать (future imperfective plural third-person)
влашто́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
влашто́вуймо (first-person imperative plural)
влашто́вуй (imperative second-person singular)
влашто́вуйте (imperative plural second-person)
влашто́вував (masculine past singular)
влашто́вували (masculine past plural)
влашто́вувала (feminine past singular)
влашто́вували (feminine past plural)
влашто́вувало (neuter past singular)
влашто́вували (neuter past plural)

[wɫɐʃˈtɔwʊʋɐte]

Uk-влаштовувати.ogg

From the влашто́в- (vlaštóv-) stem of влаштува́ти pf (vlaštuváty) + -увати (-uvaty).

af

влашто́вувати сканда́л


організовувати

uk-verb

організо́вувати

організува́ти

організо́вувати • (orhanizóvuvaty) impf (perfective організува́ти)

організо́вувати (canonical)
orhanizóvuvaty (romanization)
організува́ти (perfective)
організо́вувати (imperfective infinitive)
організо́вувать (imperfective infinitive)
організо́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: організо́вувано (imperfective passive past)
організо́вуючи (adverbial imperfective present)
організо́вувавши (adverbial imperfective past)
організо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду організо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду організо́вувать (first-person future imperfective singular)
організо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
організо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш організо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш організо́вувать (future imperfective second-person singular)
організо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
організо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де організо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де організо́вувать (future imperfective singular third-person)
організо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
організо́вуєм (first-person imperfective plural present)
організо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо організо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо організо́вувать (first-person future imperfective plural)
організо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
організо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
організо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете організо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете організо́вувать (future imperfective plural second-person)
організо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
організо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть організо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть організо́вувать (future imperfective plural third-person)
організо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
організо́вуймо (first-person imperative plural)
організо́вуй (imperative second-person singular)
організо́вуйте (imperative plural second-person)
організо́вував (masculine past singular)
організо́вували (masculine past plural)
організо́вувала (feminine past singular)
організо́вували (feminine past plural)
організо́вувало (neuter past singular)
організо́вували (neuter past plural)

[ɔrɦɐnʲiˈzɔwʊʋɐte]

Uk-організовувати.ogg

From the організо́в- (orhanizóv-) stem of організува́ти (orhanizuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian организо́вывать (organizóvyvatʹ), Belarusian арганізо́ўваць (arhanizóŭvacʹ).

af

організува́ти

cog

организо́вывать

арганізо́ўваць


схвалити

uk-verb

схвали́ти • (sxvalýty) pf (imperfective схва́лювати)

схвали́ти (canonical)
sxvalýty (romanization)
схва́лювати (imperfective)
схвали́ти (infinitive perfective)
схвали́ть (infinitive perfective)
схва́лений (passive past perfective)
impersonal: схва́лено (passive past perfective)
схвали́вши (adverbial past perfective)
схвалю́ (first-person future perfective singular)
схва́лиш (future perfective second-person singular)
схва́лить (future perfective singular third-person)
схва́лим (first-person future perfective plural)
схва́лимо (first-person future perfective plural)
схва́лите (future perfective plural second-person)
схва́лять (future perfective plural third-person)
схвалі́м (first-person imperative plural)
схвалі́мо (first-person imperative plural)
схвали́ (imperative second-person singular)
схвалі́ть (imperative plural second-person)
схвали́в (masculine past singular)
схвали́ли (masculine past plural)
схвали́ла (feminine past singular)
схвали́ли (feminine past plural)
схвали́ло (neuter past singular)
схвали́ли (neuter past plural)

Uk-схвалити.ogg


подякувати

подя́кувати • (podjákuvaty) pf (imperfective дя́кувати)

подя́кувати (canonical)
podjákuvaty (romanization)
дя́кувати (imperfective)
подя́кувати (infinitive perfective)
подя́кувать (infinitive perfective)
подя́кувавши (adverbial past perfective)
подя́кую (first-person future perfective singular)
подя́куєш (future perfective second-person singular)
подя́кує (future perfective singular third-person)
подя́куєм (first-person future perfective plural)
подя́куємо (first-person future perfective plural)
подя́куєте (future perfective plural second-person)
подя́кують (future perfective plural third-person)
подя́куймо (first-person imperative plural)
подя́куй (imperative second-person singular)
подя́куйте (imperative plural second-person)
подя́кував (masculine past singular)
подя́кували (masculine past plural)
подя́кувала (feminine past singular)
подя́кували (feminine past plural)
подя́кувало (neuter past singular)
подя́кували (neuter past plural)

Uk-подякувати.ogg

From по- (po-) + дя́кувати impf (djákuvaty). Compare Belarusian падзя́каваць (padzjákavacʹ), Polish podziękować, Czech poděkovat.

cog

падзя́каваць

Найпе́рше хо́чу подя́кувати всім прису́тнім учо́ра чле́нам РНБО за важли́ву робо́ту.

2021 March 12, Volodymyr Zelenskyy, “Звернення Президента України щодо останніх рішень РНБО [Address by the President of Ukraine on the latest decisions of the National Security and Defense Council]”, in Президента України:

First of all, I want to thank all the members of the National Security and Defense Council present yesterday for their important work.

Najpérše xóču podjákuvaty vsim prysútnim učóra člénam RNBO za važlývu robótu.


біг

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

бі́гти бігти#Ukrainian

masculine singular past indicative of бі́гти impf (bíhty)


розчарувати

uk-verb

розчарува́ти

розчаро́вувати

розчарува́ти • (rozčaruváty) pf (imperfective розчаро́вувати)

розчарува́ти (canonical)
rozčaruváty (romanization)
розчаро́вувати (imperfective)
розчарува́ти (infinitive perfective)
розчарува́ть (infinitive perfective)
розчаро́ваний (passive past perfective)
impersonal: розчаро́вано (passive past perfective)
розчарува́вши (adverbial past perfective)
розчару́ю (first-person future perfective singular)
розчару́єш (future perfective second-person singular)
розчару́є (future perfective singular third-person)
розчару́єм (first-person future perfective plural)
розчару́ємо (first-person future perfective plural)
розчару́єте (future perfective plural second-person)
розчару́ють (future perfective plural third-person)
розчару́ймо (first-person imperative plural)
розчару́й (imperative second-person singular)
розчару́йте (imperative plural second-person)
розчарува́в (masculine past singular)
розчарува́ли (masculine past plural)
розчарува́ла (feminine past singular)
розчарува́ли (feminine past plural)
розчарува́ло (neuter past singular)
розчарува́ли (neuter past plural)

[rɔʒt͡ʃɐrʊˈʋate]

Uk-розчарувати.ogg

From роз- (roz-) + чарува́ти impf (čaruváty). Compare Russian разочарова́ть (razočarovátʹ), Belarusian расчарава́ць (rasčaravácʹ), Polish rozczarować.

cog

разочарова́ть

расчарава́ць


виправити

uk-verb

ви́правити • (výpravyty) pf (imperfective виправля́ти)

ви́правити (canonical)
výpravyty (romanization)
виправля́ти (imperfective)
ви́правити (infinitive perfective)
ви́править (infinitive perfective)
ви́правлений (passive past perfective)
impersonal: ви́правлено (passive past perfective)
ви́правивши (adverbial past perfective)
ви́правлю (first-person future perfective singular)
ви́правиш (future perfective second-person singular)
ви́править (future perfective singular third-person)
ви́правим (first-person future perfective plural)
ви́правимо (first-person future perfective plural)
ви́правите (future perfective plural second-person)
ви́правлять (future perfective plural third-person)
ви́правмо (first-person imperative plural)
ви́прав (imperative second-person singular)
ви́правте (imperative plural second-person)
ви́правив (masculine past singular)
ви́правили (masculine past plural)
ви́правила (feminine past singular)
ви́правили (feminine past plural)
ви́правило (neuter past singular)
ви́правили (neuter past plural)

Uk-виправити.ogg

From ви́- (vý-) + пра́вити impf (právyty). Compare Russian вы́править (výpravitʹ), Belarusian вы́правіць (výpravicʹ).

to rectify, to put right, to straighten out


виправляти

виправля́ти • (vypravljáty) impf (perfective ви́правити)

виправля́ти (canonical)
vypravljáty (romanization)
ви́правити (perfective)
виправля́ти (imperfective infinitive)
виправля́ть (imperfective infinitive)
виправля́ючи (adverbial imperfective present)
виправля́вши (adverbial imperfective past)
виправля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду виправля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду виправля́ть (first-person future imperfective singular)
виправля́тиму (first-person future imperfective singular)
виправля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш виправля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш виправля́ть (future imperfective second-person singular)
виправля́тимеш (future imperfective second-person singular)
виправля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де виправля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де виправля́ть (future imperfective singular third-person)
виправля́тиме (future imperfective singular third-person)
виправля́єм (first-person imperfective plural present)
виправля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо виправля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо виправля́ть (first-person future imperfective plural)
виправля́тимемо (first-person future imperfective plural)
виправля́тимем (first-person future imperfective plural)
виправля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете виправля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете виправля́ть (future imperfective plural second-person)
виправля́тимете (future imperfective plural second-person)
виправля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виправля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виправля́ть (future imperfective plural third-person)
виправля́тимуть (future imperfective plural third-person)
виправля́ймо (first-person imperative plural)
виправля́й (imperative second-person singular)
виправля́йте (imperative plural second-person)
виправля́в (masculine past singular)
виправля́ли (masculine past plural)
виправля́ла (feminine past singular)
виправля́ли (feminine past plural)
виправля́ло (neuter past singular)
виправля́ли (neuter past plural)

Uk-виправляти.ogg

From ви́правити pf (výpravyty) + -я́ти (-játy). Compare Russian выправля́ть (vypravljátʹ), Belarusian выпраўля́ць (vypraŭljácʹ).


розчаровувати

uk-verb

розчаро́вувати

розчарува́ти

розчаро́вувати • (rozčaróvuvaty) impf (perfective розчарува́ти)

розчаро́вувати (canonical)
rozčaróvuvaty (romanization)
розчарува́ти (perfective)
розчаро́вувати (imperfective infinitive)
розчаро́вувать (imperfective infinitive)
розчаро́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: розчаро́вувано (imperfective passive past)
розчаро́вуючи (adverbial imperfective present)
розчаро́вувавши (adverbial imperfective past)
розчаро́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розчаро́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розчаро́вувать (first-person future imperfective singular)
розчаро́вуватиму (first-person future imperfective singular)
розчаро́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розчаро́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розчаро́вувать (future imperfective second-person singular)
розчаро́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
розчаро́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де розчаро́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розчаро́вувать (future imperfective singular third-person)
розчаро́вуватиме (future imperfective singular third-person)
розчаро́вуєм (first-person imperfective plural present)
розчаро́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розчаро́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розчаро́вувать (first-person future imperfective plural)
розчаро́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
розчаро́вуватимем (first-person future imperfective plural)
розчаро́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розчаро́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розчаро́вувать (future imperfective plural second-person)
розчаро́вуватимете (future imperfective plural second-person)
розчаро́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розчаро́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розчаро́вувать (future imperfective plural third-person)
розчаро́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
розчаро́вуймо (first-person imperative plural)
розчаро́вуй (imperative second-person singular)
розчаро́вуйте (imperative plural second-person)
розчаро́вував (masculine past singular)
розчаро́вували (masculine past plural)
розчаро́вувала (feminine past singular)
розчаро́вували (feminine past plural)
розчаро́вувало (neuter past singular)
розчаро́вували (neuter past plural)

[rɔʒt͡ʃɐˈrɔwʊʋɐte]

Uk-розчаровувати.ogg

From the розчаро́в- (rozčaróv-) stem of розчарува́ти pf (rozčaruváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian разочаро́вывать (razočaróvyvatʹ), Belarusian расчаро́ўваць (rasčaróŭvacʹ), Polish rozczarowywać.

af

розчарува́ти

cog

разочаро́вывать

расчаро́ўваць


захистити

uk-verb

захисти́ти • (zaxystýty) pf (imperfective захища́ти)

захисти́ти (canonical)
zaxystýty (romanization)
захища́ти (imperfective)
захисти́ти (infinitive perfective)
захисти́ть (infinitive perfective)
захи́щений (passive past perfective)
impersonal: захи́щено (passive past perfective)
захисти́вши (adverbial past perfective)
захищу́ (first-person future perfective singular)
захисти́ш (future perfective second-person singular)
захисти́ть (future perfective singular third-person)
захисти́м (first-person future perfective plural)
захистимо́ (first-person future perfective plural)
захистите́ (future perfective plural second-person)
захистя́ть (future perfective plural third-person)
захисті́м (first-person imperative plural)
захисті́мо (first-person imperative plural)
захисти́ (imperative second-person singular)
захисті́ть (imperative plural second-person)
захисти́в (masculine past singular)
захисти́ли (masculine past plural)
захисти́ла (feminine past singular)
захисти́ли (feminine past plural)
захисти́ло (neuter past singular)
захисти́ли (neuter past plural)

Uk-захистити.ogg

From за́хист m (záxyst) + -и́ти (-ýty). Compare Russian защити́ть (zaščitítʹ).


охоронити

охорони́ти • (oxoronýty) pf (imperfective охороня́ти)

охорони́ти (canonical)
oxoronýty (romanization)
охороня́ти (imperfective)
охорони́ти (infinitive perfective)
охорони́ть (infinitive perfective)
охоро́нений (passive past perfective)
impersonal: охоро́нено (passive past perfective)
охорони́вши (adverbial past perfective)
охороню́ (first-person future perfective singular)
охоро́ниш (future perfective second-person singular)
охоро́нить (future perfective singular third-person)
охоро́ним (first-person future perfective plural)
охоро́нимо (first-person future perfective plural)
охоро́ните (future perfective plural second-person)
охоро́нять (future perfective plural third-person)
охороні́м (first-person imperative plural)
охороні́мо (first-person imperative plural)
охорони́ (imperative second-person singular)
охороні́ть (imperative plural second-person)
охорони́в (masculine past singular)
охорони́ли (masculine past plural)
охорони́ла (feminine past singular)
охорони́ли (feminine past plural)
охорони́ло (neuter past singular)
охорони́ли (neuter past plural)

Uk-охоронити.ogg

Cognate with Russian охрани́ть (oxranítʹ), Polish ochronić.

(transitive) to guard, to safeguard, to preserve, to protect, to defend


охороняти

охороня́ти • (oxoronjáty) impf (perfective охорони́ти)

охороня́ти (canonical)
oxoronjáty (romanization)
охорони́ти (perfective)
охороня́ти (imperfective infinitive)
охороня́ть (imperfective infinitive)
охороня́ючи (adverbial imperfective present)
охороня́вши (adverbial imperfective past)
охороня́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду охороня́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду охороня́ть (first-person future imperfective singular)
охороня́тиму (first-person future imperfective singular)
охороня́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш охороня́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш охороня́ть (future imperfective second-person singular)
охороня́тимеш (future imperfective second-person singular)
охороня́є (imperfective present singular third-person)
бу́де охороня́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де охороня́ть (future imperfective singular third-person)
охороня́тиме (future imperfective singular third-person)
охороня́єм (first-person imperfective plural present)
охороня́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо охороня́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо охороня́ть (first-person future imperfective plural)
охороня́тимемо (first-person future imperfective plural)
охороня́тимем (first-person future imperfective plural)
охороня́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете охороня́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете охороня́ть (future imperfective plural second-person)
охороня́тимете (future imperfective plural second-person)
охороня́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть охороня́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть охороня́ть (future imperfective plural third-person)
охороня́тимуть (future imperfective plural third-person)
охороня́ймо (first-person imperative plural)
охороня́й (imperative second-person singular)
охороня́йте (imperative plural second-person)
охороня́в (masculine past singular)
охороня́ли (masculine past plural)
охороня́ла (feminine past singular)
охороня́ли (feminine past plural)
охороня́ло (neuter past singular)
охороня́ли (neuter past plural)

Uk-охороняти.ogg

From охорони́ти pf (oxoronýty) + -я́ти (-játy). Compare Russian охраня́ть (oxranjátʹ), Polish ochraniać.


захищати

uk-verb

захища́ти • (zaxyščáty) impf (perfective захисти́ти)

захища́ти (canonical)
zaxyščáty (romanization)
захисти́ти (perfective)
захища́ти (imperfective infinitive)
захища́ть (imperfective infinitive)
захища́ючи (adverbial imperfective present)
захища́вши (adverbial imperfective past)
захища́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду захища́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду захища́ть (first-person future imperfective singular)
захища́тиму (first-person future imperfective singular)
захища́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш захища́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш захища́ть (future imperfective second-person singular)
захища́тимеш (future imperfective second-person singular)
захища́є (imperfective present singular third-person)
бу́де захища́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де захища́ть (future imperfective singular third-person)
захища́тиме (future imperfective singular third-person)
захища́єм (first-person imperfective plural present)
захища́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо захища́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо захища́ть (first-person future imperfective plural)
захища́тимемо (first-person future imperfective plural)
захища́тимем (first-person future imperfective plural)
захища́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете захища́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете захища́ть (future imperfective plural second-person)
захища́тимете (future imperfective plural second-person)
захища́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть захища́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть захища́ть (future imperfective plural third-person)
захища́тимуть (future imperfective plural third-person)
захища́ймо (first-person imperative plural)
захища́й (imperative second-person singular)
захища́йте (imperative plural second-person)
захища́в (masculine past singular)
захища́ли (masculine past plural)
захища́ла (feminine past singular)
захища́ли (feminine past plural)
захища́ло (neuter past singular)
захища́ли (neuter past plural)

Uk-захищати.ogg

From the захищ- (zaxyšč-) stem of захисти́ти pf (zaxystýty) + -а́ти (-áty). Compare Russian защища́ть (zaščiščátʹ).

cog

Russian защища́ть (zaščiščátʹ)


вимираючий

head

вимира́ючий • (vymyrájučyj)

вимира́ючий (canonical)
vymyrájučyj (romanization)
вимира́ючий (masculine nominative)
вимира́юче (neuter nominative)
вимира́юча (feminine nominative)
вимира́ючі (nominative plural)
вимира́ючого (genitive masculine neuter)
вимира́ючої (feminine genitive)
вимира́ючих (genitive plural)
вимира́ючому (dative masculine neuter)
вимира́ючій (dative feminine)
вимира́ючим (dative plural)
вимира́ючого (accusative animate masculine)
вимира́юче (accusative neuter)
вимира́ючу (accusative feminine)
вимира́ючих (accusative animate plural)
вимира́ючий (accusative inanimate masculine)
вимира́ючі (accusative inanimate plural)
вимира́ючим (instrumental masculine neuter)
вимира́ючою (feminine instrumental)
вимира́ючими (instrumental plural)
вимира́ючому (locative masculine neuter)
вимира́ючім (locative masculine neuter)
вимира́ючій (feminine locative)
вимира́ючих (locative plural)

вимира́ти вимирати#Ukrainian

present active imperfective participle of вимира́ти (vymyráty)


вимерти

uk-verb

ви́мерти • (výmerty) pf (imperfective вимира́ти)

ви́мерти (canonical)
výmerty (romanization)
вимира́ти (imperfective)
ви́мерти (infinitive perfective)
ви́мерлий (active past perfective)
ви́мерши (adverbial past perfective)
ви́мре (future perfective singular third-person)
ви́мруть (future perfective plural third-person)
ви́мер (masculine past singular)
ви́мерли (masculine past plural)
ви́мерла (feminine past singular)
ви́мерли (feminine past plural)
ви́мерло (neuter past singular)
ви́мерли (neuter past plural)

Cognate with Russian вы́мереть (výmeretʹ), Belarusian вы́мерці (výmjerci), Polish wymrzeć.

to die out, to become extinct, to go extinct

(place) to become desolate/deserted/depopulated


згинути

зги́нути • (zhýnuty) pf (imperfective ги́нути)

зги́нути (canonical)
zhýnuty (romanization)
ги́нути (imperfective)
зги́нути (infinitive perfective)
зги́нуть (infinitive perfective)
зги́нувши (adverbial past perfective)
зги́ну (first-person future perfective singular)
зги́неш (future perfective second-person singular)
зги́не (future perfective singular third-person)
зги́нем (first-person future perfective plural)
зги́немо (first-person future perfective plural)
зги́нете (future perfective plural second-person)
зги́нуть (future perfective plural third-person)
зги́ньмо (first-person imperative plural)
згинь (imperative second-person singular)
зги́ньте (imperative plural second-person)
зги́нув (masculine past singular)
зги́нули (masculine past plural)
зги́нула (feminine past singular)
зги́нули (feminine past plural)
зги́нуло (neuter past singular)
зги́нули (neuter past plural)

From з- (z-) + ги́нути impf (hýnuty). Compare Polish zginąć.

Зги́нуть на́ші воріже́ньки, як роса́ на со́нці.

Our enemies shall perish, like dew in the sun.

Zhýnutʹ náši vorižénʹky, jak rosá na sónci.


вимерлий

head

ви́мерлий • (výmerlyj)

ви́мерлий (canonical)
výmerlyj (romanization)
ви́мерлий (masculine nominative)
ви́мерле (neuter nominative)
ви́мерла (feminine nominative)
ви́мерлі (nominative plural)
ви́мерлого (genitive masculine neuter)
ви́мерлої (feminine genitive)
ви́мерлих (genitive plural)
ви́мерлому (dative masculine neuter)
ви́мерлій (dative feminine)
ви́мерлим (dative plural)
ви́мерлого (accusative animate masculine)
ви́мерле (accusative neuter)
ви́мерлу (accusative feminine)
ви́мерлих (accusative animate plural)
ви́мерлий (accusative inanimate masculine)
ви́мерлі (accusative inanimate plural)
ви́мерлим (instrumental masculine neuter)
ви́мерлою (feminine instrumental)
ви́мерлими (instrumental plural)
ви́мерлому (locative masculine neuter)
ви́мерлім (locative masculine neuter)
ви́мерлій (feminine locative)
ви́мерлих (locative plural)

Uk-вимерлий.ogg

ви́мерти вимерти#Ukrainian

past active perfective participle of ви́мерти (výmerty): extinct, died out


помирати

uk-verb

помира́ти • (pomyráty) impf (perfective поме́рти)

помира́ти (canonical)
pomyráty (romanization)
поме́рти (perfective)
помира́ти (imperfective infinitive)
помира́ть (imperfective infinitive)
помира́ючи (adverbial imperfective present)
помира́вши (adverbial imperfective past)
помира́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду помира́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду помира́ть (first-person future imperfective singular)
помира́тиму (first-person future imperfective singular)
помира́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш помира́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш помира́ть (future imperfective second-person singular)
помира́тимеш (future imperfective second-person singular)
помира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де помира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де помира́ть (future imperfective singular third-person)
помира́тиме (future imperfective singular third-person)
помира́єм (first-person imperfective plural present)
помира́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо помира́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо помира́ть (first-person future imperfective plural)
помира́тимемо (first-person future imperfective plural)
помира́тимем (first-person future imperfective plural)
помира́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете помира́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете помира́ть (future imperfective plural second-person)
помира́тимете (future imperfective plural second-person)
помира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть помира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть помира́ть (future imperfective plural third-person)
помира́тимуть (future imperfective plural third-person)
помира́ймо (first-person imperative plural)
помира́й (imperative second-person singular)
помира́йте (imperative plural second-person)
помира́в (masculine past singular)
помира́ли (masculine past plural)
помира́ла (feminine past singular)
помира́ли (feminine past plural)
помира́ло (neuter past singular)
помира́ли (neuter past plural)

Uk-помирати.ogg


вимирати

вимира́ти • (vymyráty) impf (perfective ви́мерти)

вимира́ти (canonical)
vymyráty (romanization)
ви́мерти (perfective)
вимира́ти (imperfective infinitive)
вимира́ть (imperfective infinitive)
вимира́ючий (active imperfective present)
вимира́ючи (adverbial imperfective present)
вимира́вши (adverbial imperfective past)
вимира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вимира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вимира́ть (future imperfective singular third-person)
вимира́тиме (future imperfective singular third-person)
вимира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вимира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вимира́ть (future imperfective plural third-person)
вимира́тимуть (future imperfective plural third-person)
вимира́в (masculine past singular)
вимира́ли (masculine past plural)
вимира́ла (feminine past singular)
вимира́ли (feminine past plural)
вимира́ло (neuter past singular)
вимира́ли (neuter past plural)

Cognate with Russian вымира́ть (vymirátʹ), Belarusian выміра́ць (vymirácʹ), Polish wymierać.


вводити

вво́дити • (vvódyty) impf (perfective ввести́)

вво́дити (canonical)
vvódyty (romanization)
ввести́ (perfective)
вво́дити (imperfective infinitive)
вво́дить (imperfective infinitive)
вво́дячи (adverbial imperfective present)
вво́дивши (adverbial imperfective past)
вво́джу (first-person imperfective present singular)
бу́ду вво́дити (first-person future imperfective singular)
бу́ду вво́дить (first-person future imperfective singular)
вво́дитиму (first-person future imperfective singular)
вво́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш уво́дити (future imperfective second-person singular)
бу́деш уво́дить (future imperfective second-person singular)
вво́дитимеш (future imperfective second-person singular)
вво́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де вво́дити (future imperfective singular third-person)
бу́де вво́дить (future imperfective singular third-person)
вво́дитиме (future imperfective singular third-person)
вво́дим (first-person imperfective plural present)
вво́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вво́дити (first-person future imperfective plural)
бу́демо вво́дить (first-person future imperfective plural)
вво́дитимемо (first-person future imperfective plural)
вво́дитимем (first-person future imperfective plural)
вво́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете вво́дити (future imperfective plural second-person)
бу́дете вво́дить (future imperfective plural second-person)
вво́дитимете (future imperfective plural second-person)
вво́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уво́дити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уво́дить (future imperfective plural third-person)
вво́дитимуть (future imperfective plural third-person)
вво́дьмо (first-person imperative plural)
вводь (imperative second-person singular)
вво́дьте (imperative plural second-person)
вво́див (masculine past singular)
вво́дили (masculine past plural)
вво́дила (feminine past singular)
вво́дили (feminine past plural)
вво́дило (neuter past singular)
вво́дили (neuter past plural)

Uk-вводити.ogg

From в- (v-) + води́ти impf (vodýty). Compare Russian вводи́ть (vvodítʹ).


показувати

пока́зувати • (pokázuvaty) impf (perfective показа́ти)

пока́зувати (canonical)
pokázuvaty (romanization)
показа́ти (perfective)
пока́зувати (imperfective infinitive)
пока́зувать (imperfective infinitive)
пока́зуючи (adverbial imperfective present)
пока́зувавши (adverbial imperfective past)
пока́зую (first-person imperfective present singular)
бу́ду пока́зувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду пока́зувать (first-person future imperfective singular)
пока́зуватиму (first-person future imperfective singular)
пока́зуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пока́зувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш пока́зувать (future imperfective second-person singular)
пока́зуватимеш (future imperfective second-person singular)
пока́зує (imperfective present singular third-person)
бу́де пока́зувати (future imperfective singular third-person)
бу́де пока́зувать (future imperfective singular third-person)
пока́зуватиме (future imperfective singular third-person)
пока́зуєм (first-person imperfective plural present)
пока́зуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пока́зувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо пока́зувать (first-person future imperfective plural)
пока́зуватимемо (first-person future imperfective plural)
пока́зуватимем (first-person future imperfective plural)
пока́зуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пока́зувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете пока́зувать (future imperfective plural second-person)
пока́зуватимете (future imperfective plural second-person)
пока́зують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пока́зувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пока́зувать (future imperfective plural third-person)
пока́зуватимуть (future imperfective plural third-person)
пока́зуймо (first-person imperative plural)
пока́зуй (imperative second-person singular)
пока́зуйте (imperative plural second-person)
пока́зував (masculine past singular)
пока́зували (masculine past plural)
пока́зувала (feminine past singular)
пока́зували (feminine past plural)
пока́зувало (neuter past singular)
пока́зували (neuter past plural)

Uk-показувати.ogg

From the пока́з- (pokáz-) stem of показа́ти pf (pokazáty) + -увати (-uvaty). Compare Russian пока́зывать (pokázyvatʹ), Belarusian пака́зваць (pakázvacʹ), Polish pokazywać.


приручити

uk-verb

приручи́ти • (pryručýty) pf (imperfective прируча́ти)

приручи́ти (canonical)
pryručýty (romanization)
прируча́ти (imperfective)
приручи́ти (infinitive perfective)
приручи́ть (infinitive perfective)
приру́чений (passive past perfective)
impersonal: приру́чено (passive past perfective)
приручи́вши (adverbial past perfective)
приручу́ (first-person future perfective singular)
приру́чиш (future perfective second-person singular)
приру́чить (future perfective singular third-person)
приру́чим (first-person future perfective plural)
приру́чимо (first-person future perfective plural)
приру́чите (future perfective plural second-person)
приру́чать (future perfective plural third-person)
приручі́м (first-person imperative plural)
приручі́мо (first-person imperative plural)
приручи́ (imperative second-person singular)
приручі́ть (imperative plural second-person)
приручи́в (masculine past singular)
приручи́ли (masculine past plural)
приручи́ла (feminine past singular)
приручи́ли (feminine past plural)
приручи́ло (neuter past singular)
приручи́ли (neuter past plural)

Uk-приручити.ogg

From при- (pry-) + рука́ f (ruká, “hand”) + -и́ти (-ýty). Compare Russian приручи́ть (priručítʹ), Belarusian прыручы́ць (pryručýcʹ).


приручати

uk-verb

прируча́ти • (pryručáty) impf (perfective приручи́ти)

прируча́ти (canonical)
pryručáty (romanization)
приручи́ти (perfective)
прируча́ти (imperfective infinitive)
прируча́ть (imperfective infinitive)
прируча́ючи (adverbial imperfective present)
прируча́вши (adverbial imperfective past)
прируча́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду прируча́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду прируча́ть (first-person future imperfective singular)
прируча́тиму (first-person future imperfective singular)
прируча́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прируча́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш прируча́ть (future imperfective second-person singular)
прируча́тимеш (future imperfective second-person singular)
прируча́є (imperfective present singular third-person)
бу́де прируча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де прируча́ть (future imperfective singular third-person)
прируча́тиме (future imperfective singular third-person)
прируча́єм (first-person imperfective plural present)
прируча́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прируча́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо прируча́ть (first-person future imperfective plural)
прируча́тимемо (first-person future imperfective plural)
прируча́тимем (first-person future imperfective plural)
прируча́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прируча́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете прируча́ть (future imperfective plural second-person)
прируча́тимете (future imperfective plural second-person)
прируча́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прируча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прируча́ть (future imperfective plural third-person)
прируча́тимуть (future imperfective plural third-person)
прируча́ймо (first-person imperative plural)
прируча́й (imperative second-person singular)
прируча́йте (imperative plural second-person)
прируча́в (masculine past singular)
прируча́ли (masculine past plural)
прируча́ла (feminine past singular)
прируча́ли (feminine past plural)
прируча́ло (neuter past singular)
прируча́ли (neuter past plural)

From приручи́ти pf (pryručýty) + -а́ти (-áty). Compare Russian прируча́ть (priručátʹ), Belarusian прыруча́ць (pryručácʹ).


інфікувати

інфікува́ти (canonical)
infikuváty (romanization)
інфікува́ти (infinitive)
інфікува́ть (infinitive)
інфіко́ваний (passive past)
impersonal: інфіко́вано (passive past)
інфіку́ючи (adverbial present)
інфікува́вши (adverbial past)
інфіку́ю (first-person future singular)
бу́ду йнфікува́ти (first-person singular)
бу́ду йнфікува́ть (first-person singular)
інфікува́тиму (first-person singular)
інфіку́єш (future second-person singular)
бу́деш інфікува́ти (second-person singular)
бу́деш інфікува́ть (second-person singular)
інфікува́тимеш (second-person singular)
інфіку́є (future singular third-person)
бу́де йнфікува́ти (singular third-person)
бу́де йнфікува́ть (singular third-person)
інфікува́тиме (singular third-person)
інфіку́єм (first-person future plural)
інфіку́ємо (first-person future plural)
бу́демо йнфікува́ти (first-person plural)
бу́демо йнфікува́ть (first-person plural)
інфікува́тимемо (first-person plural)
інфікува́тимем (first-person plural)
інфіку́єте (future plural second-person)
бу́дете йнфікува́ти (plural second-person)
бу́дете йнфікува́ть (plural second-person)
інфікува́тимете (plural second-person)
інфіку́ють (future plural third-person)
бу́дуть інфікува́ти (plural third-person)
бу́дуть інфікува́ть (plural third-person)
інфікува́тимуть (plural third-person)
інфіку́ймо (first-person imperative plural)
інфіку́й (imperative second-person singular)
інфіку́йте (imperative plural second-person)
інфікува́в (masculine past singular)
інфікува́ли (masculine past plural)
інфікува́ла (feminine past singular)
інфікува́ли (feminine past plural)
інфікува́ло (neuter past singular)
інфікува́ли (neuter past plural)

Ultimately from Latin īnficiō. With -увати (-uvaty) ending.


поїхати

uk-verb

пої́хати • (pojíxaty) pf (imperfective ї́хати)

пої́хати (canonical)
pojíxaty (romanization)
ї́хати (imperfective)
пої́хати (infinitive perfective)
пої́хать (infinitive perfective)
пої́хавши (adverbial past perfective)
пої́ду (first-person future perfective singular)
пої́деш (future perfective second-person singular)
пої́де (future perfective singular third-person)
пої́дем (first-person future perfective plural)
пої́демо (first-person future perfective plural)
пої́дете (future perfective plural second-person)
пої́дуть (future perfective plural third-person)
пої́дьмо (first-person imperative plural)
пої́дь (imperative second-person singular)
пої́дьте (imperative plural second-person)
пої́хав (masculine past singular)
пої́хали (masculine past plural)
пої́хала (feminine past singular)
пої́хали (feminine past plural)
пої́хало (neuter past singular)
пої́хали (neuter past plural)

Uk-поїхати.ogg

From по- (po-) + ї́хати (jíxaty). Compare Russian пое́хать (pojéxatʹ), Belarusian пае́хаць (pajéxacʹ), Polish pojechać.

Я хо́чу пої́хати у відпу́стку. ― Ja xóču pojíxaty u vidpústku. ― I want to go on vacation.


продовжувати

продо́вжувати

продо́вжувати • (prodóvžuvaty) impf (perfective продо́вжити)

продо́вжувати (canonical)
prodóvžuvaty (romanization)
продо́вжити (perfective)
продо́вжувати (imperfective infinitive)
продо́вжувать (imperfective infinitive)
продо́вжуваний (imperfective passive past)
impersonal: продо́вжувано (imperfective passive past)
продо́вжуючи (adverbial imperfective present)
продо́вжувавши (adverbial imperfective past)
продо́вжую (first-person imperfective present singular)
бу́ду продо́вжувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду продо́вжувать (first-person future imperfective singular)
продо́вжуватиму (first-person future imperfective singular)
продо́вжуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш продо́вжувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш продо́вжувать (future imperfective second-person singular)
продо́вжуватимеш (future imperfective second-person singular)
продо́вжує (imperfective present singular third-person)
бу́де продо́вжувати (future imperfective singular third-person)
бу́де продо́вжувать (future imperfective singular third-person)
продо́вжуватиме (future imperfective singular third-person)
продо́вжуєм (first-person imperfective plural present)
продо́вжуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо продо́вжувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо продо́вжувать (first-person future imperfective plural)
продо́вжуватимемо (first-person future imperfective plural)
продо́вжуватимем (first-person future imperfective plural)
продо́вжуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете продо́вжувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете продо́вжувать (future imperfective plural second-person)
продо́вжуватимете (future imperfective plural second-person)
продо́вжують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть продо́вжувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть продо́вжувать (future imperfective plural third-person)
продо́вжуватимуть (future imperfective plural third-person)
продо́вжуймо (first-person imperative plural)
продо́вжуй (imperative second-person singular)
продо́вжуйте (imperative plural second-person)
продо́вжував (masculine past singular)
продо́вжували (masculine past plural)
продо́вжувала (feminine past singular)
продо́вжували (feminine past plural)
продо́вжувало (neuter past singular)
продо́вжували (neuter past plural)

[prɔˈdɔu̯ʒʊʋɐte]

Uk-продовжувати.ogg

From the продо́вж- (prodóvž-) stem of продо́вжити pf (prodóvžyty) + -увати (-uvaty).


означати

uk-verb

означа́ти • (označáty) impf

означа́ти (canonical)
označáty (romanization)
означа́ти (imperfective infinitive)
означа́ть (imperfective infinitive)
означа́ючи (adverbial imperfective present)
означа́вши (adverbial imperfective past)
означа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де означа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де означа́ть (future imperfective singular third-person)
означа́тиме (future imperfective singular third-person)
означа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть означа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть означа́ть (future imperfective plural third-person)
означа́тимуть (future imperfective plural third-person)
означа́в (masculine past singular)
означа́ли (masculine past plural)
означа́ла (feminine past singular)
означа́ли (feminine past plural)
означа́ло (neuter past singular)
означа́ли (neuter past plural)

Uk-означати.ogg

Cognate with Russian означа́ть (označátʹ), Belarusian азнача́ць (aznačácʹ), Polish oznaczać.


готувати

приготува́ти

готува́ти • (hotuváty) impf (perfective приготува́ти)

готува́ти (canonical)
hotuváty (romanization)
приготува́ти (perfective)
готува́ти (imperfective infinitive)
готува́ть (imperfective infinitive)
готу́ючи (adverbial imperfective present)
готува́вши (adverbial imperfective past)
готу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду готува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду готува́ть (first-person future imperfective singular)
готува́тиму (first-person future imperfective singular)
готу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш готува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш готува́ть (future imperfective second-person singular)
готува́тимеш (future imperfective second-person singular)
готу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де готува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де готува́ть (future imperfective singular third-person)
готува́тиме (future imperfective singular third-person)
готу́єм (first-person imperfective plural present)
готу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо готува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо готува́ть (first-person future imperfective plural)
готува́тимемо (first-person future imperfective plural)
готува́тимем (first-person future imperfective plural)
готу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете готува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете готува́ть (future imperfective plural second-person)
готува́тимете (future imperfective plural second-person)
готу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть готува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть готува́ть (future imperfective plural third-person)
готува́тимуть (future imperfective plural third-person)
готу́ймо (first-person imperative plural)
готу́й (imperative second-person singular)
готу́йте (imperative plural second-person)
готува́в (masculine past singular)
готува́ли (masculine past plural)
готува́ла (feminine past singular)
готува́ли (feminine past plural)
готува́ло (neuter past singular)
готува́ли (neuter past plural)

Uk-готувати.ogg

From Proto-Slavic *gotovati. Compare Russian гото́вить (gotóvitʹ), Belarusian гатава́ць (hatavácʹ), Polish gotować.

пекти

to bake; only referred to bread, cakes, biscuits, sweets and similar food; translated as

(transitive) to prepare, to ready, make ready

(transitive) to prepare, to make, to cook (make food ready for consumption)


приготувати

приготува́ти

приготовля́ти

приготува́ти • (pryhotuváty) pf (imperfective готува́ти or приготовля́ти)

приготува́ти (canonical)
pryhotuváty (romanization)
готува́ти (imperfective)
приготовля́ти (imperfective)
приготува́ти (infinitive perfective)
приготува́ть (infinitive perfective)
пригото́ваний (passive past perfective)
impersonal: пригото́вано (passive past perfective)
приготува́вши (adverbial past perfective)
приготу́ю (first-person future perfective singular)
приготу́єш (future perfective second-person singular)
приготу́є (future perfective singular third-person)
приготу́єм (first-person future perfective plural)
приготу́ємо (first-person future perfective plural)
приготу́єте (future perfective plural second-person)
приготу́ють (future perfective plural third-person)
приготу́ймо (first-person imperative plural)
приготу́й (imperative second-person singular)
приготу́йте (imperative plural second-person)
приготува́в (masculine past singular)
приготува́ли (masculine past plural)
приготува́ла (feminine past singular)
приготува́ли (feminine past plural)
приготува́ло (neuter past singular)
приготува́ли (neuter past plural)

Uk-приготувати.ogg

From при- (pry-) + готува́ти impf (hotuváty). Compare Russian пригото́вить (prigotóvitʹ), Belarusian прыгатава́ць (pryhatavácʹ), Polish przygotować.

cog

пригото́вить

прыгатава́ць

(transitive) to prepare, to ready, to get ready, to make ready


відокремити

uk-verb

відокре́мити

відокре́млювати

відокре́мити • (vidokrémyty) pf (imperfective відокре́млювати)

відокре́мити (canonical)
vidokrémyty (romanization)
відокре́млювати (imperfective)
відокре́мити (infinitive perfective)
відокре́мить (infinitive perfective)
відокре́млений (passive past perfective)
impersonal: відокре́млено (passive past perfective)
відокре́мивши (adverbial past perfective)
відокре́млю (first-person future perfective singular)
відокре́миш (future perfective second-person singular)
відокре́мить (future perfective singular third-person)
відокре́мим (first-person future perfective plural)
відокре́мимо (first-person future perfective plural)
відокре́мите (future perfective plural second-person)
відокре́млять (future perfective plural third-person)
відокре́ммо (first-person imperative plural)
відокре́м (imperative second-person singular)
відокре́мте (imperative plural second-person)
відокре́мив (masculine past singular)
відокре́мили (masculine past plural)
відокре́мила (feminine past singular)
відокре́мили (feminine past plural)
відокре́мило (neuter past singular)
відокре́мили (neuter past plural)

Uk-відокремити.ogg

від- (vid-) + окре́мий (okrémyj) + -ити (-yty)

af

to isolate, to separate, to segregate, to set apart


відділити

uk-verb

відділи́ти • (viddilýty) pf (imperfective відділя́ти)

відділи́ти (canonical)
viddilýty (romanization)
відділя́ти (imperfective)
відділи́ти (infinitive perfective)
відділи́ть (infinitive perfective)
відді́лений (passive past perfective)
impersonal: відді́лено (passive past perfective)
відділи́вши (adverbial past perfective)
відділю́ (first-person future perfective singular)
відді́лиш (future perfective second-person singular)
відді́лить (future perfective singular third-person)
відді́лим (first-person future perfective plural)
відді́лимо (first-person future perfective plural)
відді́лите (future perfective plural second-person)
відді́лять (future perfective plural third-person)
відділі́м (first-person imperative plural)
відділі́мо (first-person imperative plural)
відділи́ (imperative second-person singular)
відділі́ть (imperative plural second-person)
відділи́в (masculine past singular)
відділи́ли (masculine past plural)
відділи́ла (feminine past singular)
відділи́ли (feminine past plural)
відділи́ло (neuter past singular)
відділи́ли (neuter past plural)

[ʋʲidʲːiˈɫɪte]

Uk-відділити.ogg

From від- (vid-) + діли́ти impf (dilýty). Compare Russian отдели́ть (otdelítʹ), Belarusian аддзялі́ць (addzjalícʹ), Polish oddzielić, Czech oddělit.


відгородити

відгороди́ти

відгоро́джувати

відгороди́ти • (vidhorodýty) pf (imperfective відгоро́джувати)

відгороди́ти (canonical)
vidhorodýty (romanization)
відгоро́джувати (imperfective)
відгороди́ти (infinitive perfective)
відгороди́ть (infinitive perfective)
відгоро́джений (passive past perfective)
impersonal: відгоро́джено (passive past perfective)
відгороди́вши (adverbial past perfective)
відгороджу́ (first-person future perfective singular)
відгоро́диш (future perfective second-person singular)
відгоро́дить (future perfective singular third-person)
відгоро́дим (first-person future perfective plural)
відгоро́димо (first-person future perfective plural)
відгоро́дите (future perfective plural second-person)
відгоро́дять (future perfective plural third-person)
відгороді́м (first-person imperative plural)
відгороді́мо (first-person imperative plural)
відгороди́ (imperative second-person singular)
відгороді́ть (imperative plural second-person)
відгороди́в (masculine past singular)
відгороди́ли (masculine past plural)
відгороди́ла (feminine past singular)
відгороди́ли (feminine past plural)
відгороди́ло (neuter past singular)
відгороди́ли (neuter past plural)

From від- (vid-) + городи́ти impf (horodýty). Compare Russian отгороди́ть (otgorodítʹ), Belarusian адгарадзі́ць (adharadzícʹ), Polish odgrodzić.

cog

адгарадзі́ць


відділяти

uk-verb

відділя́ти • (viddiljáty) impf (perfective відділи́ти)

відділя́ти (canonical)
viddiljáty (romanization)
відділи́ти (perfective)
відділя́ти (imperfective infinitive)
відділя́ть (imperfective infinitive)
відділя́ючи (adverbial imperfective present)
відділя́вши (adverbial imperfective past)
відділя́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відділя́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відділя́ть (first-person future imperfective singular)
відділя́тиму (first-person future imperfective singular)
відділя́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відділя́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відділя́ть (future imperfective second-person singular)
відділя́тимеш (future imperfective second-person singular)
відділя́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відділя́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відділя́ть (future imperfective singular third-person)
відділя́тиме (future imperfective singular third-person)
відділя́єм (first-person imperfective plural present)
відділя́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відділя́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відділя́ть (first-person future imperfective plural)
відділя́тимемо (first-person future imperfective plural)
відділя́тимем (first-person future imperfective plural)
відділя́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відділя́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відділя́ть (future imperfective plural second-person)
відділя́тимете (future imperfective plural second-person)
відділя́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відділя́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відділя́ть (future imperfective plural third-person)
відділя́тимуть (future imperfective plural third-person)
відділя́ймо (first-person imperative plural)
відділя́й (imperative second-person singular)
відділя́йте (imperative plural second-person)
відділя́в (masculine past singular)
відділя́ли (masculine past plural)
відділя́ла (feminine past singular)
відділя́ли (feminine past plural)
відділя́ло (neuter past singular)
відділя́ли (neuter past plural)

Uk-відділяти.ogg

From відділи́ти (viddilýty) + -я́ти (-játy). Compare Russian отделя́ть (otdeljátʹ), Belarusian аддзяля́ць (addzjaljácʹ), Polish oddzielać.


відмежувати

відмежува́ти

відмежо́вувати

відмежува́ти • (vidmežuváty) pf (imperfective відмежо́вувати)

відмежува́ти (canonical)
vidmežuváty (romanization)
відмежо́вувати (imperfective)
відмежува́ти (infinitive perfective)
відмежува́ть (infinitive perfective)
відмежо́ваний (passive past perfective)
impersonal: відмежо́вано (passive past perfective)
відмежува́вши (adverbial past perfective)
відмежу́ю (first-person future perfective singular)
відмежу́єш (future perfective second-person singular)
відмежу́є (future perfective singular third-person)
відмежу́єм (first-person future perfective plural)
відмежу́ємо (first-person future perfective plural)
відмежу́єте (future perfective plural second-person)
відмежу́ють (future perfective plural third-person)
відмежу́ймо (first-person imperative plural)
відмежу́й (imperative second-person singular)
відмежу́йте (imperative plural second-person)
відмежува́в (masculine past singular)
відмежува́ли (masculine past plural)
відмежува́ла (feminine past singular)
відмежува́ли (feminine past plural)
відмежува́ло (neuter past singular)
відмежува́ли (neuter past plural)

Uk-відмежувати.ogg

From від- (vid-) + межува́ти impf (mežuváty), from межа́ f (mežá). Compare Russian отмежева́ть (otmeževátʹ), Belarusian адмежава́ць (admježavácʹ).

(transitive, literal, figurative) to mark off, to delimit, to demarcate (separate with a boundary line)


відмежовувати

відмежо́вувати

відмежува́ти

відмежо́вувати • (vidmežóvuvaty) impf (perfective відмежува́ти)

відмежо́вувати (canonical)
vidmežóvuvaty (romanization)
відмежува́ти (perfective)
відмежо́вувати (imperfective infinitive)
відмежо́вувать (imperfective infinitive)
відмежо́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: відмежо́вувано (imperfective passive past)
відмежо́вуючи (adverbial imperfective present)
відмежо́вувавши (adverbial imperfective past)
відмежо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відмежо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відмежо́вувать (first-person future imperfective singular)
відмежо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
відмежо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відмежо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відмежо́вувать (future imperfective second-person singular)
відмежо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
відмежо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де відмежо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відмежо́вувать (future imperfective singular third-person)
відмежо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
відмежо́вуєм (first-person imperfective plural present)
відмежо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відмежо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відмежо́вувать (first-person future imperfective plural)
відмежо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
відмежо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
відмежо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відмежо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відмежо́вувать (future imperfective plural second-person)
відмежо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
відмежо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відмежо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відмежо́вувать (future imperfective plural third-person)
відмежо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
відмежо́вуймо (first-person imperative plural)
відмежо́вуй (imperative second-person singular)
відмежо́вуйте (imperative plural second-person)
відмежо́вував (masculine past singular)
відмежо́вували (masculine past plural)
відмежо́вувала (feminine past singular)
відмежо́вували (feminine past plural)
відмежо́вувало (neuter past singular)
відмежо́вували (neuter past plural)

From the відмежо́в- (vidmežóv-) stem of відмежува́ти pf (vidmežuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian отмежёвывать (otmežóvyvatʹ), Belarusian адмяжо́ўваць (admjažóŭvacʹ).

af

відмежува́ти

cog

отмежёвывать

адмяжо́ўваць


відгороджувати

uk-verb

відгоро́джувати

відгороди́ти

відгоро́джувати • (vidhoródžuvaty) impf (perfective відгороди́ти)

відгоро́джувати (canonical)
vidhoródžuvaty (romanization)
відгороди́ти (perfective)
відгоро́джувати (imperfective infinitive)
відгоро́джувать (imperfective infinitive)
відгоро́джуючи (adverbial imperfective present)
відгоро́джувавши (adverbial imperfective past)
відгоро́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відгоро́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відгоро́джувать (first-person future imperfective singular)
відгоро́джуватиму (first-person future imperfective singular)
відгоро́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відгоро́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відгоро́джувать (future imperfective second-person singular)
відгоро́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
відгоро́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де відгоро́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відгоро́джувать (future imperfective singular third-person)
відгоро́джуватиме (future imperfective singular third-person)
відгоро́джуєм (first-person imperfective plural present)
відгоро́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відгоро́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відгоро́джувать (first-person future imperfective plural)
відгоро́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
відгоро́джуватимем (first-person future imperfective plural)
відгоро́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відгоро́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відгоро́джувать (future imperfective plural second-person)
відгоро́джуватимете (future imperfective plural second-person)
відгоро́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відгоро́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відгоро́джувать (future imperfective plural third-person)
відгоро́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
відгоро́джуймо (first-person imperative plural)
відгоро́джуй (imperative second-person singular)
відгоро́джуйте (imperative plural second-person)
відгоро́джував (masculine past singular)
відгоро́джували (masculine past plural)
відгоро́джувала (feminine past singular)
відгоро́джували (feminine past plural)
відгоро́джувало (neuter past singular)
відгоро́джували (neuter past plural)

[ʋʲidɦɔˈrɔd͡ʒʊʋɐte]

From the відгоро́дж- (vidhoródž-) stem of відгороди́ти pf (vidhorodýty) + -увати (-uvaty). Compare Russian отгора́живать (otgoráživatʹ), Belarusian адгаро́джваць (adharódžvacʹ), Polish odgradzać.

af

відгороди́ти

cog

отгора́живать

адгаро́джваць