відривати

uk-verb

відрива́ти • (vidryváty) impf (perfective відірва́ти)

відрива́ти (canonical)
vidryváty (romanization)
відірва́ти (perfective)
відрива́ти (imperfective infinitive)
відрива́ть (imperfective infinitive)
відрива́ючи (adverbial imperfective present)
відрива́вши (adverbial imperfective past)
відрива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відрива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відрива́ть (first-person future imperfective singular)
відрива́тиму (first-person future imperfective singular)
відрива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відрива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відрива́ть (future imperfective second-person singular)
відрива́тимеш (future imperfective second-person singular)
відрива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відрива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відрива́ть (future imperfective singular third-person)
відрива́тиме (future imperfective singular third-person)
відрива́єм (first-person imperfective plural present)
відрива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відрива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відрива́ть (first-person future imperfective plural)
відрива́тимемо (first-person future imperfective plural)
відрива́тимем (first-person future imperfective plural)
відрива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відрива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відрива́ть (future imperfective plural second-person)
відрива́тимете (future imperfective plural second-person)
відрива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відрива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відрива́ть (future imperfective plural third-person)
відрива́тимуть (future imperfective plural third-person)
відрива́ймо (first-person imperative plural)
відрива́й (imperative second-person singular)
відрива́йте (imperative plural second-person)
відрива́в (masculine past singular)
відрива́ли (masculine past plural)
відрива́ла (feminine past singular)
відрива́ли (feminine past plural)
відрива́ло (neuter past singular)
відрива́ли (neuter past plural)

From від (vid) + -рива́ти (-ryváty). Compare Russian отрыва́ть (otryvátʹ), Belarusian адрыва́ць (adryvácʹ), Polish odrywać.

Uk-відривати.ogg


відривати

відрива́ти • (vidryváty) impf (perfective відри́ти)

відрива́ти (canonical)
vidryváty (romanization)
відри́ти (perfective)
відрива́ти (imperfective infinitive)
відрива́ть (imperfective infinitive)
відрива́ючи (adverbial imperfective present)
відрива́вши (adverbial imperfective past)
відрива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відрива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відрива́ть (first-person future imperfective singular)
відрива́тиму (first-person future imperfective singular)
відрива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відрива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відрива́ть (future imperfective second-person singular)
відрива́тимеш (future imperfective second-person singular)
відрива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відрива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відрива́ть (future imperfective singular third-person)
відрива́тиме (future imperfective singular third-person)
відрива́єм (first-person imperfective plural present)
відрива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відрива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відрива́ть (first-person future imperfective plural)
відрива́тимемо (first-person future imperfective plural)
відрива́тимем (first-person future imperfective plural)
відрива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відрива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відрива́ть (future imperfective plural second-person)
відрива́тимете (future imperfective plural second-person)
відрива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відрива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відрива́ть (future imperfective plural third-person)
відрива́тимуть (future imperfective plural third-person)
відрива́ймо (first-person imperative plural)
відрива́й (imperative second-person singular)
відрива́йте (imperative plural second-person)
відрива́в (masculine past singular)
відрива́ли (masculine past plural)
відрива́ла (feminine past singular)
відрива́ли (feminine past plural)
відрива́ло (neuter past singular)
відрива́ли (neuter past plural)

From відри́ти (vidrýty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian отрыва́ть (otryvátʹ), Belarusian адрыва́ць (adryvácʹ).

Uk-відривати.ogg

(transitive) to dig out (remove by digging)


звинувачене

head

звинува́чене

звинува́чене • (zvynuváčene)

звинува́чене (canonical)
zvynuváčene (romanization)

звинува́чений звинувачений#Ukrainian

neuter nominative/accusative singular of звинува́чений (zvynuváčenyj, “accused; blamed; charged”)


розтрощити

uk-verb

розтро́щувати

розтрощи́ти • (roztroščýty) pf (imperfective розтро́щувати)

розтрощи́ти (canonical)
roztroščýty (romanization)
розтро́щувати (imperfective)
розтрощи́ти (infinitive perfective)
розтрощи́ть (infinitive perfective)
розтро́щений (passive past perfective)
impersonal: розтро́щено (passive past perfective)
розтрощи́вши (adverbial past perfective)
розтрощу́ (first-person future perfective singular)
розтро́щиш (future perfective second-person singular)
розтро́щить (future perfective singular third-person)
розтро́щим (first-person future perfective plural)
розтро́щимо (first-person future perfective plural)
розтро́щите (future perfective plural second-person)
розтро́щать (future perfective plural third-person)
розтрощі́м (first-person imperative plural)
розтрощі́мо (first-person imperative plural)
розтрощи́ (imperative second-person singular)
розтрощі́ть (imperative plural second-person)
розтрощи́в (masculine past singular)
розтрощи́ли (masculine past plural)
розтрощи́ла (feminine past singular)
розтрощи́ли (feminine past plural)
розтрощи́ло (neuter past singular)
розтрощи́ли (neuter past plural)

Uk-розтрощити.ogg

to crush, to smash, to shatter (violently break into pieces)

to crush, to smash, to overwhelm (defeat overwhelmingly; overpower)


звинуваченого

head

звинува́ченого

звинува́ченого • (zvynuváčenoho)

звинува́ченого (canonical)
zvynuváčenoho (romanization)

[zʋenʊˈʋat͡ʃenɔɦɔ]

звинува́чений звинувачений#Ukrainian

звинува́чений

inflection of звинува́чений (zvynuváčenyj, “accused; blamed; charged”):

звинува́чений звинувачений#Ukrainian


звинуваченої

звинува́ченої

звинува́ченої • (zvynuváčenoji)

звинува́ченої (canonical)
zvynuváčenoji (romanization)

звинува́чений звинувачений#Ukrainian

feminine genitive singular of звинува́чений (zvynuváčenyj, “accused; blamed; charged”)


звинуваченому

звинува́ченому

звинува́ченому • (zvynuváčenomu)

звинува́ченому (canonical)
zvynuváčenomu (romanization)

звинува́чений звинувачений#Ukrainian

masculine/neuter dative/locative singular of звинува́чений (zvynuváčenyj, “accused; blamed; charged”)


звинувачену

звинува́чену

звинува́чену • (zvynuváčenu)

звинува́чену (canonical)
zvynuváčenu (romanization)

звинува́чений звинувачений#Ukrainian

feminine accusative singular of звинува́чений (zvynuváčenyj, “accused; blamed; charged”)


звинуваченім

звинува́ченім

звинува́ченім • (zvynuváčenim)

звинува́ченім (canonical)
zvynuváčenim (romanization)

звинува́чений звинувачений#Ukrainian

masculine/neuter locative singular of звинува́чений (zvynuváčenyj, “accused; blamed; charged”)


звинуваченою

звинува́ченою

звинува́ченою • (zvynuváčenoju)

звинува́ченою (canonical)
zvynuváčenoju (romanization)

звинува́чений звинувачений#Ukrainian

feminine instrumental singular of звинува́чений (zvynuváčenyj, “accused; blamed; charged”)


звинуваченим

звинува́ченим

звинува́ченим • (zvynuváčenym)

звинува́ченим (canonical)
zvynuváčenym (romanization)

звинува́чений звинувачений#Ukrainian

звинува́чений звинувачений#Ukrainian


звинуваченій

звинува́ченій

звинува́ченій • (zvynuváčenij)

звинува́ченій (canonical)
zvynuváčenij (romanization)

звинува́чений звинувачений#Ukrainian

feminine dative/locative singular of звинува́чений (zvynuváčenyj, “accused; blamed; charged”)


звинувачених

звинува́чених

звинува́чених • (zvynuváčenyx)

звинува́чених (canonical)
zvynuváčenyx (romanization)

звинува́чений звинувачений#Ukrainian

звинува́чений звинувачений#Ukrainian

звинува́чений звинувачений#Ukrainian


звинувачені

звинува́чені

звинува́чені • (zvynuváčeni)

звинува́чені (canonical)
zvynuváčeni (romanization)

звинува́чений звинувачений#Ukrainian

звинува́чений звинувачений#Ukrainian


звинуваченими

звинува́ченими

звинува́ченими • (zvynuváčenymy)

звинува́ченими (canonical)
zvynuváčenymy (romanization)

звинува́чений звинувачений#Ukrainian

instrumental plural of звинува́чений (zvynuváčenyj, “accused; blamed; charged”)


розтрощувати

uk-verb

розтро́щувати

розтро́щувати • (roztróščuvaty) impf (perfective розтрощи́ти)

розтро́щувати (canonical)
roztróščuvaty (romanization)
розтрощи́ти (perfective)
розтро́щувати (imperfective infinitive)
розтро́щувать (imperfective infinitive)
розтро́щуваний (imperfective passive past)
impersonal: розтро́щувано (imperfective passive past)
розтро́щуючи (adverbial imperfective present)
розтро́щувавши (adverbial imperfective past)
розтро́щую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розтро́щувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розтро́щувать (first-person future imperfective singular)
розтро́щуватиму (first-person future imperfective singular)
розтро́щуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розтро́щувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розтро́щувать (future imperfective second-person singular)
розтро́щуватимеш (future imperfective second-person singular)
розтро́щує (imperfective present singular third-person)
бу́де розтро́щувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розтро́щувать (future imperfective singular third-person)
розтро́щуватиме (future imperfective singular third-person)
розтро́щуєм (first-person imperfective plural present)
розтро́щуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розтро́щувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розтро́щувать (first-person future imperfective plural)
розтро́щуватимемо (first-person future imperfective plural)
розтро́щуватимем (first-person future imperfective plural)
розтро́щуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розтро́щувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розтро́щувать (future imperfective plural second-person)
розтро́щуватимете (future imperfective plural second-person)
розтро́щують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розтро́щувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розтро́щувать (future imperfective plural third-person)
розтро́щуватимуть (future imperfective plural third-person)
розтро́щуймо (first-person imperative plural)
розтро́щуй (imperative second-person singular)
розтро́щуйте (imperative plural second-person)
розтро́щував (masculine past singular)
розтро́щували (masculine past plural)
розтро́щувала (feminine past singular)
розтро́щували (feminine past plural)
розтро́щувало (neuter past singular)
розтро́щували (neuter past plural)

[rɔzˈtrɔʃt͡ʃʊʋɐte]

Uk-розтрощувати.ogg

From розтрощи́ти (roztroščýty) + -увати (-uvaty).


звинувачений

head

звинува́чений

звинува́чений • (zvynuváčenyj)

звинува́чений (canonical)
zvynuváčenyj (romanization)

From звинува́т(ити) (zvynuvát(yty), “accuse”) + -ений (-enyj).

af

звинува́тити

звинува́т(ити)

звинува́тити звинуватити#Ukrainian

passive adjectival past participle of звинува́тити pf (zvynuvátyty, “to accuse, blame, charge”)


звинувачена

head

звинува́чена

звинува́чена • (zvynuváčena)

звинува́чена (canonical)
zvynuváčena (romanization)

звинува́чений звинувачений#Ukrainian

feminine nominative singular of звинува́чений (zvynuváčenyj, “accused; blamed; charged”)


доконати

uk-verb

докона́ти • (dokonáty) pf (imperfective доко́нувати)

докона́ти (canonical)
dokonáty (romanization)
доко́нувати (imperfective)
докона́ти (imperfective infinitive)
докона́ть (imperfective infinitive)
доко́наний (imperfective passive past)
impersonal: доко́нано (imperfective passive past)
докона́ючи (adverbial imperfective present)
докона́вши (adverbial imperfective past)
докона́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду докона́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду докона́ть (first-person future imperfective singular)
докона́тиму (first-person future imperfective singular)
докона́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш докона́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш докона́ть (future imperfective second-person singular)
докона́тимеш (future imperfective second-person singular)
докона́є (imperfective present singular third-person)
бу́де докона́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де докона́ть (future imperfective singular third-person)
докона́тиме (future imperfective singular third-person)
докона́єм (first-person imperfective plural present)
докона́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо докона́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо докона́ть (first-person future imperfective plural)
докона́тимемо (first-person future imperfective plural)
докона́тимем (first-person future imperfective plural)
докона́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете докона́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете докона́ть (future imperfective plural second-person)
докона́тимете (future imperfective plural second-person)
докона́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть докона́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть докона́ть (future imperfective plural third-person)
докона́тимуть (future imperfective plural third-person)
докона́ймо (first-person imperative plural)
докона́й (imperative second-person singular)
докона́йте (imperative plural second-person)
докона́в (masculine past singular)
докона́ли (masculine past plural)
докона́ла (feminine past singular)
докона́ли (feminine past plural)
докона́ло (neuter past singular)
докона́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian докона́ти (dokonáti). By surface analysis, до- (do-) + кона́ти (konáty).

surf

(dated) to kill, to finish off, to destroy

(hyperbolic) to drive up the wall, to piss off

(dated, rare) to complete, to do, to manage (to)


ставитися

uk-verb

поста́витися

ста́витися • (stávytysja) impf (perfective поста́витися)

ста́витися (canonical)
stávytysja (romanization)
поста́витися (perfective)
ста́витися (imperfective infinitive)
ста́витись (imperfective infinitive)
ста́виться (imperfective infinitive)
ста́влячись (adverbial imperfective present)
ста́вившись (adverbial imperfective past)
ста́влюся (first-person imperfective present singular)
ста́влюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду ста́витися (first-person future imperfective singular)
бу́ду ста́витись (first-person future imperfective singular)
бу́ду ста́виться (first-person future imperfective singular)
ста́витимусь (first-person future imperfective singular)
ста́витимуся (first-person future imperfective singular)
ста́вишся (imperfective present second-person singular)
бу́деш ста́витися (future imperfective second-person singular)
бу́деш ста́витись (future imperfective second-person singular)
бу́деш ста́виться (future imperfective second-person singular)
ста́витимешся (future imperfective second-person singular)
ста́виться (imperfective present singular third-person)
бу́де ста́витися (future imperfective singular third-person)
бу́де ста́витись (future imperfective singular third-person)
бу́де ста́виться (future imperfective singular third-person)
ста́витиметься (future imperfective singular third-person)
ста́вимся (first-person imperfective plural present)
ста́вимося (first-person imperfective plural present)
ста́вимось (first-person imperfective plural present)
бу́демо ста́витися (first-person future imperfective plural)
бу́демо ста́витись (first-person future imperfective plural)
бу́демо ста́виться (first-person future imperfective plural)
ста́витимемось (first-person future imperfective plural)
ста́витимемося (first-person future imperfective plural)
ста́витимемся (first-person future imperfective plural)
ста́витеся (imperfective plural present second-person)
ста́витесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете ста́витися (future imperfective plural second-person)
бу́дете ста́витись (future imperfective plural second-person)
бу́дете ста́виться (future imperfective plural second-person)
ста́витиметесь (future imperfective plural second-person)
ста́витиметеся (future imperfective plural second-person)
ста́вляться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ста́витися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ста́витись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ста́виться (future imperfective plural third-person)
ста́витимуться (future imperfective plural third-person)
ста́вмося (first-person imperative plural)
ста́вмось (first-person imperative plural)
ста́вся (imperative second-person singular)
ставсь (imperative second-person singular)
ста́втеся (imperative plural second-person)
ста́втесь (imperative plural second-person)
ста́вився (masculine past singular)
ста́вивсь (masculine past singular)
ста́вилися (masculine past plural)
ста́вились (masculine past plural)
ста́вилася (feminine past singular)
ста́вилась (feminine past singular)
ста́вилися (feminine past plural)
ста́вились (feminine past plural)
ста́вилося (neuter past singular)
ста́вилось (neuter past singular)
ста́вилися (neuter past plural)
ста́вились (neuter past plural)

uk-conj

ста́витися<4a.impf>

Uk-ставитися.ogg

From ста́вити (stávyty) + -ся (-sja). Compare Russian ста́виться (stávitʹsja), Belarusian ста́віцца (stávicca).

ста́витися до чо́гось як до нале́жного

Вона́ ста́виться до ньо́го як до дити́ни.

Бага́то люде́й скепти́чно ста́вляться до таки́х іде́й.
Baháto ljudéj skeptýčno stávljatʹsja do takýx idéj.
Many people take a sceptical attitude to such ideas.
Many people treat such ideas with scepticism.
Many people are sceptical about such ideas.

to treat (handle, deal with or behave towards in a specific way: + до + genitive)

(dated) to appear (stand in presence of some authority, tribunal, or superior person)

ста́вити ставити#Ukrainian


відноситися

uk-verb

відно́ситися

відно́ситися • (vidnósytysja) impf (perfective віднести́ся)

відно́ситися (canonical)
vidnósytysja (romanization)
віднести́ся (perfective)
відно́ситися (imperfective infinitive)
відно́ситись (imperfective infinitive)
відно́ситься (imperfective infinitive)
відно́сячись (adverbial imperfective present)
відно́сившись (adverbial imperfective past)
відно́шуся (first-person imperfective present singular)
відно́шусь (first-person imperfective present singular)
бу́ду відно́ситися (first-person future imperfective singular)
бу́ду відно́ситись (first-person future imperfective singular)
бу́ду відно́ситься (first-person future imperfective singular)
відно́ситимусь (first-person future imperfective singular)
відно́ситимуся (first-person future imperfective singular)
відно́сишся (imperfective present second-person singular)
бу́деш відно́ситися (future imperfective second-person singular)
бу́деш відно́ситись (future imperfective second-person singular)
бу́деш відно́ситься (future imperfective second-person singular)
відно́ситимешся (future imperfective second-person singular)
відно́ситься (imperfective present singular third-person)
бу́де відно́ситися (future imperfective singular third-person)
бу́де відно́ситись (future imperfective singular third-person)
бу́де відно́ситься (future imperfective singular third-person)
відно́ситиметься (future imperfective singular third-person)
відно́симся (first-person imperfective plural present)
відно́симося (first-person imperfective plural present)
відно́симось (first-person imperfective plural present)
бу́демо відно́ситися (first-person future imperfective plural)
бу́демо відно́ситись (first-person future imperfective plural)
бу́демо відно́ситься (first-person future imperfective plural)
відно́ситимемось (first-person future imperfective plural)
відно́ситимемося (first-person future imperfective plural)
відно́ситимемся (first-person future imperfective plural)
відно́ситеся (imperfective plural present second-person)
відно́ситесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете відно́ситися (future imperfective plural second-person)
бу́дете відно́ситись (future imperfective plural second-person)
бу́дете відно́ситься (future imperfective plural second-person)
відно́ситиметесь (future imperfective plural second-person)
відно́ситиметеся (future imperfective plural second-person)
відно́сяться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відно́ситися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відно́ситись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відно́ситься (future imperfective plural third-person)
відно́ситимуться (future imperfective plural third-person)
відно́сьмося (first-person imperative plural)
відно́сьмось (first-person imperative plural)
відно́сься (imperative second-person singular)
відно́сьтеся (imperative plural second-person)
відно́сьтесь (imperative plural second-person)
відно́сився (masculine past singular)
відно́сивсь (masculine past singular)
відно́силися (masculine past plural)
відно́сились (masculine past plural)
відно́силася (feminine past singular)
відно́силась (feminine past singular)
відно́силися (feminine past plural)
відно́сились (feminine past plural)
відно́силося (neuter past singular)
відно́силось (neuter past singular)
відно́силися (neuter past plural)
відно́сились (neuter past plural)

uk-conj

відно́ситися<4a.impf>

Uk-відноситися.ogg

From відно́сити (vidnósyty) + -ся (-sja). Compare Russian относи́ться (otnosítʹsja), Belarusian адно́сіцца (adnósicca), Polish odnosić się.

(dated) to treat (handle, deal with or behave towards in a specific way: + до + genitive)

стосува́тися стосуватися#Ukrainian

(rare) Synonym of стосува́тися impf (stosuvátysja).

(third person only) to relate (to: до + genitive) (have a connection)

відно́сити відносити#Ukrainian


здати

uk-verb

зда́ти • (zdáty) pf (imperfective здава́ти)

зда́ти (canonical)
zdáty (romanization)
здава́ти (imperfective)
зда́ти (infinitive perfective)
здать (infinitive perfective)
зда́ний (passive past perfective)
impersonal: зда́но (passive past perfective)
зда́вши (adverbial past perfective)
здам (first-person future perfective singular)
здаси́ (future perfective second-person singular)
здасть (future perfective singular third-person)
здамо́ (first-person future perfective plural)
здасте́ (future perfective plural second-person)
здаду́ть (future perfective plural third-person)
зда́ймо (first-person imperative plural)
здай (imperative second-person singular)
зда́йте (imperative plural second-person)
здав (masculine past singular)
здали́ (masculine past plural)
здала́ (feminine past singular)
здали́ (feminine past plural)
здало́ (neuter past singular)
здали́ (neuter past plural)

From з- (z-) + да́ти (dáty). Compare Russian сда́ть (sdátʹ), Belarusian зда́ць (zdácʹ), Polish zdać.

(transitive) to give, to hand over, to pass

(transitive) to hand in, to submit, to turn in (give for a purpose or as required)

(transitive) to surrender, to turn in, to turn over (relinquish)

зда́ти в оре́нду

to lease, to let out, to rent, to rent out (literally, “to hand over in lease/rent”)

(transitive) to lease, to let out, to rent, to rent out (grant temporary occupation or use in return for remuneration)

(transitive, chiefly military) to surrender, to yield (to an enemy)

(transitive) to take (:exam, test, etc.)

(intransitive) to give out (cease functioning; desist through exhaustion)

наза́д назад#Ukrainian

(colloquial, transitive or intransitive, followed by наза́д) to move back


пролунати

пролуна́ти • (prolunáty) pf (imperfective луна́ти)

пролуна́ти (canonical)
prolunáty (romanization)
луна́ти (imperfective)
пролуна́ти (infinitive perfective)
пролуна́ть (infinitive perfective)
пролуна́вши (adverbial past perfective)
пролуна́є (future perfective singular third-person)
пролуна́ють (future perfective plural third-person)
пролуна́в (masculine past singular)
пролуна́ли (masculine past plural)
пролуна́ла (feminine past singular)
пролуна́ли (feminine past plural)
пролуна́ло (neuter past singular)
пролуна́ли (neuter past plural)

Uk-пролунати.ogg


зловити

злови́ти • (zlovýty) pf (imperfective лови́ти)

злови́ти (canonical)
zlovýty (romanization)
лови́ти (imperfective)
злови́ти (infinitive perfective)
злови́ть (infinitive perfective)
зло́влений (passive past perfective)
impersonal: зло́влено (passive past perfective)
злови́вши (adverbial past perfective)
зловлю́ (first-person future perfective singular)
зло́виш (future perfective second-person singular)
зло́вить (future perfective singular third-person)
зло́вим (first-person future perfective plural)
зло́вимо (first-person future perfective plural)
зло́вите (future perfective plural second-person)
зло́влять (future perfective plural third-person)
злові́м (first-person imperative plural)
злові́мо (first-person imperative plural)
злови́ (imperative second-person singular)
злові́ть (imperative plural second-person)
злови́в (masculine past singular)
злови́ли (masculine past plural)
злови́ла (feminine past singular)
злови́ли (feminine past plural)
злови́ло (neuter past singular)
злови́ли (neuter past plural)

Uk-зловити.ogg

From з- (z-) + лови́ти (lovýty). Compare Belarusian злаві́ць (zlavícʹ), Polish złowić, Russian излови́ть (izlovítʹ).

to catch (to seize or intercept an object moving through the air or some other medium)

to catch (to board a means of transportation)

to catch (to capture or snare someone or something which would rather escape)

to catch (to take in with one's senses or intellect; to perceive and understand)


розміститися

розмісти́тися

розміща́тися

розмі́щуватися

розмісти́тися • (rozmistýtysja) pf (imperfective розміща́тися or розмі́щуватися)

розмісти́тися (canonical)
rozmistýtysja (romanization)
розміща́тися (imperfective)
розмі́щуватися (imperfective)
розмісти́тися (infinitive perfective)
розмісти́тись (infinitive perfective)
розмісти́ться (infinitive perfective)
розмісти́вшись (adverbial past perfective)
розміщу́ся (first-person future perfective singular)
розміщу́сь (first-person future perfective singular)
розмі́стишся (future perfective second-person singular)
розмі́ститься (future perfective singular third-person)
розмі́стимся (first-person future perfective plural)
розмі́стимося (first-person future perfective plural)
розмі́стимось (first-person future perfective plural)
розмі́ститеся (future perfective plural second-person)
розмі́ститесь (future perfective plural second-person)
розмі́стяться (future perfective plural third-person)
розмісті́мся (first-person imperative plural)
розмісті́мося (first-person imperative plural)
розмісті́мось (first-person imperative plural)
розмісти́ся (imperative second-person singular)
розмісти́сь (imperative second-person singular)
розмісті́ться (imperative plural second-person)
розмісти́вся (masculine past singular)
розмісти́всь (masculine past singular)
розмісти́лися (masculine past plural)
розмісти́лись (masculine past plural)
розмісти́лася (feminine past singular)
розмісти́лась (feminine past singular)
розмісти́лися (feminine past plural)
розмісти́лись (feminine past plural)
розмісти́лося (neuter past singular)
розмісти́лось (neuter past singular)
розмісти́лися (neuter past plural)
розмісти́лись (neuter past plural)

uk-conj

розмісти́тися<4c.pf>

From розмісти́ти (rozmistýty) + -ся (-sja). Compare Russian размести́ться (razmestítʹsja), Belarusian размясці́цца (razmjascícca), Polish rozmieścić się.

cog

размести́ться

размясці́цца

to settle (come to rest, take up accommodation)

розмісти́ти розмістити#Ukrainian


віднестися

uk-verb

відно́ситися

віднести́ся • (vidnestýsja) pf (imperfective відно́ситися)

віднести́ся (canonical)
vidnestýsja (romanization)
відно́ситися (imperfective)
віднести́ся (infinitive perfective)
віднести́сь (infinitive perfective)
відні́сшись (adverbial past perfective)
віднесу́ся (first-person future perfective singular)
віднесу́сь (first-person future perfective singular)
віднесе́шся (future perfective second-person singular)
віднесе́ться (future perfective singular third-person)
віднесе́мся (first-person future perfective plural)
віднесемо́ся (first-person future perfective plural)
віднесемо́сь (first-person future perfective plural)
віднесете́ся (future perfective plural second-person)
віднесете́сь (future perfective plural second-person)
віднесу́ться (future perfective plural third-person)
віднесі́мся (first-person imperative plural)
віднесі́мося (first-person imperative plural)
віднесі́мось (first-person imperative plural)
віднеси́ся (imperative second-person singular)
віднеси́сь (imperative second-person singular)
віднесі́ться (imperative plural second-person)
відні́сся (masculine past singular)
віднесли́ся (masculine past plural)
віднесли́сь (masculine past plural)
віднесла́ся (feminine past singular)
віднесла́сь (feminine past singular)
віднесли́ся (feminine past plural)
віднесли́сь (feminine past plural)
віднесло́ся (neuter past singular)
віднесло́сь (neuter past singular)
віднесли́ся (neuter past plural)
віднесли́сь (neuter past plural)

uk-conj

віднести́ся<7b.pf.с>

From віднести́ (vidnestý) + -ся (-sja). Compare Russian отнести́сь (otnestísʹ), Belarusian адне́сціся (adnjéscisja), Polish odnieść się.

віднести́ віднести#Ukrainian


здавати

uk-verb

здава́ти • (zdaváty) impf (perfective зда́ти)

здава́ти (canonical)
zdaváty (romanization)
зда́ти (perfective)
здава́ти (imperfective infinitive)
здава́ть (imperfective infinitive)
зда́ваний (imperfective passive past)
impersonal: зда́вано (imperfective passive past)
здаючи́ (adverbial imperfective present)
здава́вши (adverbial imperfective past)
здаю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду здава́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду здава́ть (first-person future imperfective singular)
здава́тиму (first-person future imperfective singular)
здає́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш здава́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш здава́ть (future imperfective second-person singular)
здава́тимеш (future imperfective second-person singular)
здає́ (imperfective present singular third-person)
бу́де здава́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де здава́ть (future imperfective singular third-person)
здава́тиме (future imperfective singular third-person)
здає́м (first-person imperfective plural present)
здаємо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо здава́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо здава́ть (first-person future imperfective plural)
здава́тимемо (first-person future imperfective plural)
здава́тимем (first-person future imperfective plural)
здаєте́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете здава́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете здава́ть (future imperfective plural second-person)
здава́тимете (future imperfective plural second-person)
здаю́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть здава́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть здава́ть (future imperfective plural third-person)
здава́тимуть (future imperfective plural third-person)
здава́ймо (first-person imperative plural)
здава́й (imperative second-person singular)
здава́йте (imperative plural second-person)
здава́в (masculine past singular)
здава́ли (masculine past plural)
здава́ла (feminine past singular)
здава́ли (feminine past plural)
здава́ло (neuter past singular)
здава́ли (neuter past plural)

Uk-здавати.ogg

From з- (z-) + дава́ти (daváty) or зда́ти (zdáty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian сдава́ть (sdavátʹ), Belarusian здава́ць (zdavácʹ), Polish zdawać.

здава́ти в оре́нду

наза́д назад#Ukrainian


розміщуватися

розмі́щуватися

розмісти́тися

розмі́щуватися • (rozmíščuvatysja) impf (perfective розмісти́тися)

розмі́щуватися (canonical)
rozmíščuvatysja (romanization)
розмісти́тися (perfective)
розмі́щуватися (imperfective infinitive)
розмі́щуватись (imperfective infinitive)
розмі́щуваться (imperfective infinitive)
розмі́щуючись (adverbial imperfective present)
розмі́щувавшись (adverbial imperfective past)
розмі́щуюся (first-person imperfective present singular)
розмі́щуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розмі́щуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розмі́щуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розмі́щуваться (first-person future imperfective singular)
розмі́щуватимусь (first-person future imperfective singular)
розмі́щуватимуся (first-person future imperfective singular)
розмі́щуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розмі́щуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розмі́щуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розмі́щуваться (future imperfective second-person singular)
розмі́щуватимешся (future imperfective second-person singular)
розмі́щується (imperfective present singular third-person)
бу́де розмі́щуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де розмі́щуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де розмі́щуваться (future imperfective singular third-person)
розмі́щуватиметься (future imperfective singular third-person)
розмі́щуємся (first-person imperfective plural present)
розмі́щуємося (first-person imperfective plural present)
розмі́щуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розмі́щуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розмі́щуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розмі́щуваться (first-person future imperfective plural)
розмі́щуватимемось (first-person future imperfective plural)
розмі́щуватимемося (first-person future imperfective plural)
розмі́щуватимемся (first-person future imperfective plural)
розмі́щуєтеся (imperfective plural present second-person)
розмі́щуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розмі́щуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розмі́щуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розмі́щуваться (future imperfective plural second-person)
розмі́щуватиметесь (future imperfective plural second-person)
розмі́щуватиметеся (future imperfective plural second-person)
розмі́щуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розмі́щуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розмі́щуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розмі́щуваться (future imperfective plural third-person)
розмі́щуватимуться (future imperfective plural third-person)
розмі́щуймося (first-person imperative plural)
розмі́щуймось (first-person imperative plural)
розмі́щуйся (imperative second-person singular)
розмі́щуйсь (imperative second-person singular)
розмі́щуйтеся (imperative plural second-person)
розмі́щуйтесь (imperative plural second-person)
розмі́щувався (masculine past singular)
розмі́щувавсь (masculine past singular)
розмі́щувалися (masculine past plural)
розмі́щувались (masculine past plural)
розмі́щувалася (feminine past singular)
розмі́щувалась (feminine past singular)
розмі́щувалися (feminine past plural)
розмі́щувались (feminine past plural)
розмі́щувалося (neuter past singular)
розмі́щувалось (neuter past singular)
розмі́щувалися (neuter past plural)
розмі́щувались (neuter past plural)

uk-conj

розмі́щуватися<2a.impf>

[rozʲˈmʲiʃt͡ʃʊʋɐtesʲɐ]

From розмі́щувати (rozmíščuvaty) + -ся (-sja).

af

розмі́щувати

розмі́щувати розміщувати#Ukrainian

passive of розмі́щувати impf (rozmíščuvaty)


тягнеться

head

тя́гнеться • (tjáhnetʹsja)

тя́гнеться (canonical)
tjáhnetʹsja (romanization)

тягти́ся тягтися#Ukrainian

тягну́тися тягнутися#Ukrainian

third-person singular present indicative of тягти́ся pf (tjahtýsja) and тягну́тися pf (tjahnútysja)


розміщатися

uk-verb

розміща́тися

розмісти́тися

розміща́тися • (rozmiščátysja) impf (perfective розмісти́тися)

розміща́тися (canonical)
rozmiščátysja (romanization)
розмісти́тися (perfective)
розміща́тися (imperfective infinitive)
розміща́тись (imperfective infinitive)
розміща́ться (imperfective infinitive)
розміща́ючись (adverbial imperfective present)
розміща́вшись (adverbial imperfective past)
розміща́юся (first-person imperfective present singular)
розміща́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розміща́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розміща́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розміща́ться (first-person future imperfective singular)
розміща́тимусь (first-person future imperfective singular)
розміща́тимуся (first-person future imperfective singular)
розміща́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розміща́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розміща́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розміща́ться (future imperfective second-person singular)
розміща́тимешся (future imperfective second-person singular)
розміща́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де розміща́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де розміща́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де розміща́ться (future imperfective singular third-person)
розміща́тиметься (future imperfective singular third-person)
розміща́ємся (first-person imperfective plural present)
розміща́ємося (first-person imperfective plural present)
розміща́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розміща́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розміща́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розміща́ться (first-person future imperfective plural)
розміща́тимемось (first-person future imperfective plural)
розміща́тимемося (first-person future imperfective plural)
розміща́тимемся (first-person future imperfective plural)
розміща́єтеся (imperfective plural present second-person)
розміща́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розміща́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розміща́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розміща́ться (future imperfective plural second-person)
розміща́тиметесь (future imperfective plural second-person)
розміща́тиметеся (future imperfective plural second-person)
розміща́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розміща́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розміща́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розміща́ться (future imperfective plural third-person)
розміща́тимуться (future imperfective plural third-person)
розміща́ймося (first-person imperative plural)
розміща́ймось (first-person imperative plural)
розміща́йся (imperative second-person singular)
розміща́йсь (imperative second-person singular)
розміща́йтеся (imperative plural second-person)
розміща́йтесь (imperative plural second-person)
розміща́вся (masculine past singular)
розміща́всь (masculine past singular)
розміща́лися (masculine past plural)
розміща́лись (masculine past plural)
розміща́лася (feminine past singular)
розміща́лась (feminine past singular)
розміща́лися (feminine past plural)
розміща́лись (feminine past plural)
розміща́лося (neuter past singular)
розміща́лось (neuter past singular)
розміща́лися (neuter past plural)
розміща́лись (neuter past plural)

uk-conj

розміща́тися<1a.impf>

From розміща́ти (rozmiščáty) + -ся (-sja). Compare Russian размеща́ться (razmeščátʹsja), Belarusian размяшча́цца (razmjaščácca), Polish rozmieszczać się.

cog

размеща́ться

размяшча́цца

розміща́ти розміщати#Ukrainian


лунати

uk-verb

луна́ти • (lunáty) impf (perfective пролуна́ти)

луна́ти (canonical)
lunáty (romanization)
пролуна́ти (perfective)
луна́ти (imperfective infinitive)
луна́ть (imperfective infinitive)
луна́ючи (adverbial imperfective present)
луна́вши (adverbial imperfective past)
луна́є (imperfective present singular third-person)
бу́де луна́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де луна́ть (future imperfective singular third-person)
луна́тиме (future imperfective singular third-person)
луна́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть луна́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть луна́ть (future imperfective plural third-person)
луна́тимуть (future imperfective plural third-person)
луна́в (masculine past singular)
луна́ли (masculine past plural)
луна́ла (feminine past singular)
луна́ли (feminine past plural)
луна́ло (neuter past singular)
луна́ли (neuter past plural)

From луна́ (luná, “echo”) + -а́ти (-áty).

луна́ти у ву́хах


тягнуться

head

тя́гнуться • (tjáhnutʹsja)

тя́гнуться (canonical)
tjáhnutʹsja (romanization)

[ˈtʲaɦnʊt͡sʲːɐ]

[tʲɐɦˈnut͡sʲːɐ]

тягти́ся тягтися#Ukrainian

тягну́тися тягнутися#Ukrainian

third-person plural present indicative of тягти́ся pf (tjahtýsja) and тягну́тися pf (tjahnútysja)


тягнуться

тягну́ться • (tjahnútʹsja)

тягну́ться (canonical)
tjahnútʹsja (romanization)

[ˈtʲaɦnʊt͡sʲːɐ]

[tʲɐɦˈnut͡sʲːɐ]

тягну́тися тягнутися#Ukrainian

alternative infinitive form of тягну́тися pf (tjahnútysja)


вважаються

вважа́ються • (vvažájutʹsja)

вважа́ються (canonical)
vvažájutʹsja (romanization)

[ʋːɐˈʒajʊt͡sʲːɐ]

вважа́тися вважатися#Ukrainian

third-person plural present indicative of вважа́тися impf (vvažátysja)


вважається

вважа́ється • (vvažájetʹsja)

вважа́ється (canonical)
vvažájetʹsja (romanization)

[ʋːɐˈʒajet͡sʲːɐ]

вважа́тися вважатися#Ukrainian

third-person singular present indicative of вважа́тися impf (vvažátysja)


проведіть

проведі́ть • (provedítʹ)

проведі́ть (canonical)
provedítʹ (romanization)

провести́ провести#Ukrainian

second-person plural imperative of провести́ pf (provestý)


проведене

прове́дене • (provédene)

прове́дене (canonical)
provédene (romanization)

прове́дений проведений#Ukrainian

neuter nominative/accusative singular of прове́дений (provédenyj)


проведено

прове́дено • (provédeno)

прове́дено (canonical)
provédeno (romanization)

провести́ провести#Ukrainian

impersonal past passive participle of провести́ pf (provestý)


проведуть

проведу́ть • (provedútʹ)

проведу́ть (canonical)
provedútʹ (romanization)

провести́ провести#Ukrainian

third-person plural future indicative of провести́ pf (provestý)


провівши

прові́вши • (provívšy)

прові́вши (canonical)
provívšy (romanization)

провести́ провести#Ukrainian

past adverbial participle of провести́ pf (provestý)


проведена

прове́дена • (provédena)

прове́дена (canonical)
provédena (romanization)

прове́дений проведений#Ukrainian

feminine nominative singular of прове́дений (provédenyj)


проведемо

проведемо́ • (provedemó)

проведемо́ (canonical)
provedemó (romanization)

Alternative form: проведе́м (provedém)

провести́ провести#Ukrainian

first-person plural future indicative of провести́ pf (provestý)


проведеними

прове́деними

прове́деними • (provédenymy)

прове́деними (canonical)
provédenymy (romanization)

прове́дений проведений#Ukrainian

instrumental plural of прове́дений (provédenyj)


проведім

проведі́м • (provedím)

проведі́м (canonical)
provedím (romanization)

Alternative form: проведі́мо (provedímo)

провести́ провести#Ukrainian

first-person plural imperative of провести́ pf (provestý)


проведімо

проведі́мо • (provedímo)

проведі́мо (canonical)
provedímo (romanization)

Alternative form: проведі́м (provedím)

провести́ провести#Ukrainian


проведеним

прове́деним • (provédenym)

прове́деним (canonical)
provédenym (romanization)

прове́дений проведений#Ukrainian

inflection of прове́дений (provédenyj):
masculine/neuter instrumental singular

прове́дений проведений#Ukrainian

inflection of прове́дений (provédenyj):
dative plural


проведеш

проведе́ш • (provedéš)

проведе́ш (canonical)
provedéš (romanization)

провести́ провести#Ukrainian

second-person singular future indicative of провести́ pf (provestý)


проведену

прове́дену • (provédenu)

прове́дену (canonical)
provédenu (romanization)

прове́дений проведений#Ukrainian

feminine accusative singular of прове́дений (provédenyj)


проведеному

прове́деному

прове́деному • (provédenomu)

прове́деному (canonical)
provédenomu (romanization)

прове́дений проведений#Ukrainian

inflection of прове́дений (provédenyj):
masculine/neuter dative singular

прове́дений проведений#Ukrainian

inflection of прове́дений (provédenyj):
masculine/neuter locative singular

Alternative form: прове́денім (provédenim)

прове́дений проведений#Ukrainian


проведеної

прове́деної • (provédenoji)

прове́деної (canonical)
provédenoji (romanization)

прове́дений проведений#Ukrainian

feminine genitive singular of прове́дений (provédenyj)


проведеною

прове́деною • (provédenoju)

прове́деною (canonical)
provédenoju (romanization)

прове́дений проведений#Ukrainian

feminine instrumental singular of прове́дений (provédenyj)


проведеного

прове́деного

прове́деного • (provédenoho)

прове́деного (canonical)
provédenoho (romanization)

[prɔˈʋɛdenɔɦɔ]

прове́дений проведений#Ukrainian

inflection of прове́дений (provédenyj):
masculine/neuter genitive singular

прове́дений проведений#Ukrainian

inflection of прове́дений (provédenyj):
animate masculine accusative singular


проведенім

прове́денім • (provédenim)

прове́денім (canonical)
provédenim (romanization)

Alternative form: прове́деному (provédenomu)

прове́дений проведений#Ukrainian

masculine/neuter locative singular of прове́дений (provédenyj)


проведених

прове́дених • (provédenyx)

прове́дених (canonical)
provédenyx (romanization)

прове́дений проведений#Ukrainian

inflection of прове́дений (provédenyj):
genitive plural

прове́дений проведений#Ukrainian

inflection of прове́дений (provédenyj):
animate accusative plural

прове́дений проведений#Ukrainian

inflection of прове́дений (provédenyj):
locative plural


проведені

прове́дені • (provédeni)

прове́дені (canonical)
provédeni (romanization)

прове́дений проведений#Ukrainian

inflection of прове́дений (provédenyj):
nominative plural

прове́дений проведений#Ukrainian

inflection of прове́дений (provédenyj):
inanimate accusative plural


проведеній

прове́деній • (provédenij)

прове́деній (canonical)
provédenij (romanization)

прове́дений проведений#Ukrainian

feminine dative/locative singular of прове́дений (provédenyj)


проведем

проведе́м • (provedém)

проведе́м (canonical)
provedém (romanization)

Alternative form: проведемо́ (provedemó)

провести́ провести#Ukrainian

first-person plural future indicative of провести́ pf (provestý)


проведете

проведете́ • (provedeté)

проведете́ (canonical)
provedeté (romanization)

провести́ провести#Ukrainian

second-person plural future indicative of провести́ pf (provestý)


провів

прові́в • (provív)

прові́в (canonical)
provív (romanization)

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

провести́ провести#Ukrainian

masculine singular past indicative of провести́ pf (provestý)


застерегли

head

застерегли́ • (zasterehlý)

застерегли́ (canonical)
zasterehlý (romanization)

застерегти́ застерегти#Ukrainian

plural past indicative of застерегти́ pf (zasterehtý)


застерегла

застерегла́ • (zasterehlá)

застерегла́ (canonical)
zasterehlá (romanization)

застерегти́ застерегти#Ukrainian

feminine singular past indicative of застерегти́ pf (zasterehtý)


застеріг

застері́г • (zasteríh)

застері́г (canonical)
zasteríh (romanization)

застерегти́ застерегти#Ukrainian

masculine singular past indicative of застерегти́ pf (zasterehtý)


застерегло

застерегло́ • (zasterehló)

застерегло́ (canonical)
zasterehló (romanization)

застерегти́ застерегти#Ukrainian

neuter singular past indicative of застерегти́ pf (zasterehtý)


відрити

uk-verb

відри́ти • (vidrýty) pf (imperfective відрива́ти)

відри́ти (canonical)
vidrýty (romanization)
відрива́ти (imperfective)
відри́ти (infinitive perfective)
відри́ть (infinitive perfective)
відри́тий (passive past perfective)
impersonal: відри́то (passive past perfective)
відри́вши (adverbial past perfective)
відри́ю (first-person future perfective singular)
відри́єш (future perfective second-person singular)
відри́є (future perfective singular third-person)
відри́єм (first-person future perfective plural)
відри́ємо (first-person future perfective plural)
відри́єте (future perfective plural second-person)
відри́ють (future perfective plural third-person)
відри́ймо (first-person imperative plural)
відри́й (imperative second-person singular)
відри́йте (imperative plural second-person)
відри́в (masculine past singular)
відри́ли (masculine past plural)
відри́ла (feminine past singular)
відри́ли (feminine past plural)
відри́ло (neuter past singular)
відри́ли (neuter past plural)

From від- (vid-) + ри́ти (rýty). Compare Russian отры́ть (otrýtʹ), Belarusian адры́ць (adrýcʹ).


допускаються

head

допуска́ються

допуска́ються • (dopuskájutʹsja)

допуска́ються (canonical)
dopuskájutʹsja (romanization)

допуска́тися допускатися#Ukrainian

third-person plural present indicative of допуска́тися impf (dopuskátysja)


допускається

допуска́ється

допуска́ється • (dopuskájetʹsja)

допуска́ється (canonical)
dopuskájetʹsja (romanization)

допуска́тися допускатися#Ukrainian

third-person singular present indicative of допуска́тися impf (dopuskátysja)


витік

ви́тік • (výtik)

ви́текти витекти#Ukrainian

masculine singular past indicative of ви́текти pf (výtekty)


тягнутися

uk-verb

потягну́тися

тягну́тися • (tjahnútysja) impf (perfective потягти́ся or потягну́тися)

тягну́тися (canonical)
tjahnútysja (romanization)
потягти́ся (perfective)
потягну́тися (perfective)
тягну́тися (imperfective infinitive)
тягну́тись (imperfective infinitive)
тягну́ться (imperfective infinitive)
тя́гнучись (adverbial imperfective present)
тягну́вшись (adverbial imperfective past)
тягну́ся (first-person imperfective present singular)
тягну́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду тягну́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду тягну́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду тягну́ться (first-person future imperfective singular)
тягну́тимусь (first-person future imperfective singular)
тягну́тимуся (first-person future imperfective singular)
тя́гнешся (imperfective present second-person singular)
бу́деш тягну́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш тягну́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш тягну́ться (future imperfective second-person singular)
тягну́тимешся (future imperfective second-person singular)
тя́гнеться (imperfective present singular third-person)
бу́де тягну́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де тягну́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де тягну́ться (future imperfective singular third-person)
тягну́тиметься (future imperfective singular third-person)
тя́гнемся (first-person imperfective plural present)
тя́гнемося (first-person imperfective plural present)
тя́гнемось (first-person imperfective plural present)
бу́демо тягну́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо тягну́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо тягну́ться (first-person future imperfective plural)
тягну́тимемось (first-person future imperfective plural)
тягну́тимемося (first-person future imperfective plural)
тягну́тимемся (first-person future imperfective plural)
тя́гнетеся (imperfective plural present second-person)
тя́гнетесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете тягну́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете тягну́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете тягну́ться (future imperfective plural second-person)
тягну́тиметесь (future imperfective plural second-person)
тягну́тиметеся (future imperfective plural second-person)
тя́гнуться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть тягну́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть тягну́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть тягну́ться (future imperfective plural third-person)
тягну́тимуться (future imperfective plural third-person)
тягні́мся (first-person imperative plural)
тягні́мося (first-person imperative plural)
тягні́мось (first-person imperative plural)
тягни́ся (imperative second-person singular)
тягни́сь (imperative second-person singular)
тягні́ться (imperative plural second-person)
тягну́вся (masculine past singular)
тягну́всь (masculine past singular)
тягну́лися (masculine past plural)
тягну́лись (masculine past plural)
тягну́лася (feminine past singular)
тягну́лась (feminine past singular)
тягну́лися (feminine past plural)
тягну́лись (feminine past plural)
тягну́лося (neuter past singular)
тягну́лось (neuter past singular)
тягну́лися (neuter past plural)
тягну́лись (neuter past plural)

uk-conj

тягну́тися<3c.impf>

Uk-тягнутися.ogg

to stretch (extend oneself/itself physically)

to drag, to drift, to shamble, to trail, traipse, to trudge (move, especially slowly and/or behind somebody/something)

to stretch, to extend (have a certain spatial extent, especially across, to a point or from point to point)

to be drawn (to: до + genitive) (be attracted)

to last out, to hold out (said of supplies: still be available)

тягну́ти тягнути#Ukrainian


допускатися

uk-verb

допуска́тися

допусти́тися

допуска́тися • (dopuskátysja) impf (perfective допусти́тися)

допуска́тися (canonical)
dopuskátysja (romanization)
допусти́тися (perfective)
допуска́тися (imperfective infinitive)
допуска́тись (imperfective infinitive)
допуска́ться (imperfective infinitive)
допуска́ючись (adverbial imperfective present)
допуска́вшись (adverbial imperfective past)
допуска́юся (first-person imperfective present singular)
допуска́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду допуска́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду допуска́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду допуска́ться (first-person future imperfective singular)
допуска́тимусь (first-person future imperfective singular)
допуска́тимуся (first-person future imperfective singular)
допуска́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш допуска́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш допуска́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш допуска́ться (future imperfective second-person singular)
допуска́тимешся (future imperfective second-person singular)
допуска́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де допуска́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де допуска́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де допуска́ться (future imperfective singular third-person)
допуска́тиметься (future imperfective singular third-person)
допуска́ємся (first-person imperfective plural present)
допуска́ємося (first-person imperfective plural present)
допуска́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо допуска́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо допуска́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо допуска́ться (first-person future imperfective plural)
допуска́тимемось (first-person future imperfective plural)
допуска́тимемося (first-person future imperfective plural)
допуска́тимемся (first-person future imperfective plural)
допуска́єтеся (imperfective plural present second-person)
допуска́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете допуска́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете допуска́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете допуска́ться (future imperfective plural second-person)
допуска́тиметесь (future imperfective plural second-person)
допуска́тиметеся (future imperfective plural second-person)
допуска́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть допуска́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть допуска́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть допуска́ться (future imperfective plural third-person)
допуска́тимуться (future imperfective plural third-person)
допуска́ймося (first-person imperative plural)
допуска́ймось (first-person imperative plural)
допуска́йся (imperative second-person singular)
допуска́йсь (imperative second-person singular)
допуска́йтеся (imperative plural second-person)
допуска́йтесь (imperative plural second-person)
допуска́вся (masculine past singular)
допуска́всь (masculine past singular)
допуска́лися (masculine past plural)
допуска́лись (masculine past plural)
допуска́лася (feminine past singular)
допуска́лась (feminine past singular)
допуска́лися (feminine past plural)
допуска́лись (feminine past plural)
допуска́лося (neuter past singular)
допуска́лось (neuter past singular)
допуска́лися (neuter past plural)
допуска́лись (neuter past plural)

uk-conj

допуска́тися<1a.impf>

From допуска́ти (dopuskáty) + -ся (-sja). Compare Russian допуска́ться (dopuskátʹsja), Belarusian дапуска́цца (dapuskácca), Polish dopuszczać się.

cog

допуска́ться

to be accepted, to be allowed, to be permitted

to allow oneself, to permit oneself (to do something)

допуска́ти допускати#Ukrainian


тягтися

uk-verb

потягну́тися

тягти́ся • (tjahtýsja) impf (perfective потягти́ся or потягну́тися)

тягти́ся (canonical)
tjahtýsja (romanization)
потягти́ся (perfective)
потягну́тися (perfective)
тягти́ся (imperfective infinitive)
тягти́сь (imperfective infinitive)
тя́гнучись (adverbial imperfective present)
тя́гшись (adverbial imperfective past)
тягну́ся (first-person imperfective present singular)
тягну́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду тягти́ся (first-person future imperfective singular)
бу́ду тягти́сь (first-person future imperfective singular)
тягти́мусь (first-person future imperfective singular)
тягти́муся (first-person future imperfective singular)
тя́гнешся (imperfective present second-person singular)
бу́деш тягти́ся (future imperfective second-person singular)
бу́деш тягти́сь (future imperfective second-person singular)
тягти́мешся (future imperfective second-person singular)
тя́гнеться (imperfective present singular third-person)
бу́де тягти́ся (future imperfective singular third-person)
бу́де тягти́сь (future imperfective singular third-person)
тягти́меться (future imperfective singular third-person)
тя́гнемся (first-person imperfective plural present)
тя́гнемося (first-person imperfective plural present)
тя́гнемось (first-person imperfective plural present)
бу́демо тягти́ся (first-person future imperfective plural)
бу́демо тягти́сь (first-person future imperfective plural)
тягти́мемось (first-person future imperfective plural)
тягти́мемося (first-person future imperfective plural)
тягти́мемся (first-person future imperfective plural)
тя́гнетеся (imperfective plural present second-person)
тя́гнетесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете тягти́ся (future imperfective plural second-person)
бу́дете тягти́сь (future imperfective plural second-person)
тягти́метесь (future imperfective plural second-person)
тягти́метеся (future imperfective plural second-person)
тя́гнуться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть тягти́ся (future imperfective plural third-person)
бу́дуть тягти́сь (future imperfective plural third-person)
тягти́муться (future imperfective plural third-person)
тягні́мся (first-person imperative plural)
тягні́мося (first-person imperative plural)
тягні́мось (first-person imperative plural)
тягни́ся (imperative second-person singular)
тягни́сь (imperative second-person singular)
тягні́ться (imperative plural second-person)
тя́гся (masculine past singular)
тягли́ся (masculine past plural)
тягли́сь (masculine past plural)
тягла́ся (feminine past singular)
тягла́сь (feminine past singular)
тягли́ся (feminine past plural)
тягли́сь (feminine past plural)
тягло́ся (neuter past singular)
тягло́сь (neuter past singular)
тягли́ся (neuter past plural)
тягли́сь (neuter past plural)

[tʲɐɦˈtɪsʲɐ]

Uk-тягтися.ogg

тягти́ тягти#Ukrainian


крокувати

крокува́ти (canonical)
krokuváty (romanization)
крокува́ти (imperfective infinitive)
крокува́ть (imperfective infinitive)
кроку́ючи (adverbial imperfective present)
крокува́вши (adverbial imperfective past)
кроку́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду крокува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду крокува́ть (first-person future imperfective singular)
крокува́тиму (first-person future imperfective singular)
кроку́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш крокува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш крокува́ть (future imperfective second-person singular)
крокува́тимеш (future imperfective second-person singular)
кроку́є (imperfective present singular third-person)
бу́де крокува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де крокува́ть (future imperfective singular third-person)
крокува́тиме (future imperfective singular third-person)
кроку́єм (first-person imperfective plural present)
кроку́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо крокува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо крокува́ть (first-person future imperfective plural)
крокува́тимемо (first-person future imperfective plural)
крокува́тимем (first-person future imperfective plural)
кроку́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете крокува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете крокува́ть (future imperfective plural second-person)
крокува́тимете (future imperfective plural second-person)
кроку́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть крокува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть крокува́ть (future imperfective plural third-person)
крокува́тимуть (future imperfective plural third-person)
кроку́ймо (first-person imperative plural)
кроку́й (imperative second-person singular)
кроку́йте (imperative plural second-person)
крокува́в (masculine past singular)
крокува́ли (masculine past plural)
крокува́ла (feminine past singular)
крокува́ли (feminine past plural)
крокува́ло (neuter past singular)
крокува́ли (neuter past plural)

Uk-крокувати.ogg

(intransitive) to step, to stride, to walk


нюансувати

нюансува́ти (canonical)
njuansuváty (romanization)
нюансува́ти (infinitive)
нюансува́ть (infinitive)
нюансо́ваний (passive past)
impersonal: нюансо́вано (passive past)
нюансу́ючи (adverbial present)
нюансува́вши (adverbial past)
нюансу́ю (first-person future singular)
бу́ду нюансува́ти (first-person singular)
бу́ду нюансува́ть (first-person singular)
нюансува́тиму (first-person singular)
нюансу́єш (future second-person singular)
бу́деш нюансува́ти (second-person singular)
бу́деш нюансува́ть (second-person singular)
нюансува́тимеш (second-person singular)
нюансу́є (future singular third-person)
бу́де нюансува́ти (singular third-person)
бу́де нюансува́ть (singular third-person)
нюансува́тиме (singular third-person)
нюансу́єм (first-person future plural)
нюансу́ємо (first-person future plural)
бу́демо нюансува́ти (first-person plural)
бу́демо нюансува́ть (first-person plural)
нюансува́тимемо (first-person plural)
нюансува́тимем (first-person plural)
нюансу́єте (future plural second-person)
бу́дете нюансува́ти (plural second-person)
бу́дете нюансува́ть (plural second-person)
нюансува́тимете (plural second-person)
нюансу́ють (future plural third-person)
бу́дуть нюансува́ти (plural third-person)
бу́дуть нюансува́ть (plural third-person)
нюансува́тимуть (plural third-person)
нюансу́ймо (first-person imperative plural)
нюансу́й (imperative second-person singular)
нюансу́йте (imperative plural second-person)
нюансува́в (masculine past singular)
нюансува́ли (masculine past plural)
нюансува́ла (feminine past singular)
нюансува́ли (feminine past plural)
нюансува́ло (neuter past singular)
нюансува́ли (neuter past plural)

From нюа́нс (njuáns) + -ува́ти (-uváty). Compare Belarusian нюансава́ць (njuansavácʹ), Polish niuansować, Russian нюанси́ровать (njuansírovatʹ).

cog

нюанси́ровать


ешелонувати

uk-verb

ешелонува́ти

ешелонува́ти (canonical)
ešelonuváty (romanization)
ешелонува́ти (infinitive)
ешелонува́ть (infinitive)
ешелоно́ваний (passive past)
impersonal: ешелоно́вано (passive past)
ешелону́ючи (adverbial present)
ешелонува́вши (adverbial past)
ешелону́ю (first-person future singular)
бу́ду ешелонува́ти (first-person singular)
бу́ду ешелонува́ть (first-person singular)
ешелонува́тиму (first-person singular)
ешелону́єш (future second-person singular)
бу́деш ешелонува́ти (second-person singular)
бу́деш ешелонува́ть (second-person singular)
ешелонува́тимеш (second-person singular)
ешелону́є (future singular third-person)
бу́де ешелонува́ти (singular third-person)
бу́де ешелонува́ть (singular third-person)
ешелонува́тиме (singular third-person)
ешелону́єм (first-person future plural)
ешелону́ємо (first-person future plural)
бу́демо ешелонува́ти (first-person plural)
бу́демо ешелонува́ть (first-person plural)
ешелонува́тимемо (first-person plural)
ешелонува́тимем (first-person plural)
ешелону́єте (future plural second-person)
бу́дете ешелонува́ти (plural second-person)
бу́дете ешелонува́ть (plural second-person)
ешелонува́тимете (plural second-person)
ешелону́ють (future plural third-person)
бу́дуть ешелонува́ти (plural third-person)
бу́дуть ешелонува́ть (plural third-person)
ешелонува́тимуть (plural third-person)
ешелону́ймо (first-person imperative plural)
ешелону́й (imperative second-person singular)
ешелону́йте (imperative plural second-person)
ешелонува́в (masculine past singular)
ешелонува́ли (masculine past plural)
ешелонува́ла (feminine past singular)
ешелонува́ли (feminine past plural)
ешелонува́ло (neuter past singular)
ешелонува́ли (neuter past plural)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-ешелонувати.wav

From ешело́н (ešelón) + -ува́ти (-uváty). Compare Polish eszelonować, Russian эшелони́ровать (ešelonírovatʹ), Belarusian эшалані́раваць (ešalaníravacʹ).

af

ешело́н (ešelón) + -ува́ти (-uváty)

cog

эшелони́ровать

эшалані́раваць


замкнути

uk-verb

замкну́ти • (zamknúty) pf (imperfective замика́ти)

замкну́ти (canonical)
zamknúty (romanization)
замика́ти (imperfective)
замкну́ти (infinitive perfective)
замкну́ть (infinitive perfective)
за́мкнений (passive past perfective)
за́мкнутий (passive past perfective)
zámknenyj (passive past perfective)
zámknutyj (passive past perfective)
impersonal: за́мкнено (passive past perfective)
за́мкнуто (passive past perfective)
zámkneno (passive past perfective)
zámknuto (passive past perfective)
замкну́вши (adverbial past perfective)
замкну́ (first-person future perfective singular)
замкне́ш (future perfective second-person singular)
замкне́ (future perfective singular third-person)
замкне́м (first-person future perfective plural)
замкнемо́ (first-person future perfective plural)
замкнете́ (future perfective plural second-person)
замкну́ть (future perfective plural third-person)
замкні́м (first-person imperative plural)
замкні́мо (first-person imperative plural)
замкни́ (imperative second-person singular)
замкні́ть (imperative plural second-person)
замкну́в (masculine past singular)
замкну́ли (masculine past plural)
замкну́ла (feminine past singular)
замкну́ли (feminine past plural)
замкну́ло (neuter past singular)
замкну́ли (neuter past plural)

Uk-замкнути.ogg

From за- (za-) + -мкну́ти (-mknúty). Compare Russian замкну́ть (zamknútʹ), Belarusian замкну́ць (zamknúcʹ), Polish zamknąć.

to lock, to lock in, to lock up (secure in a locked enclosure)


замикати

замика́ти • (zamykáty) impf (perfective замкну́ти)

замика́ти (canonical)
zamykáty (romanization)
замкну́ти (perfective)
замика́ти (imperfective infinitive)
замика́ть (imperfective infinitive)
зами́каний (imperfective passive past)
impersonal: зами́кано (imperfective passive past)
замика́ючи (adverbial imperfective present)
замика́вши (adverbial imperfective past)
замика́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду замика́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду замика́ть (first-person future imperfective singular)
замика́тиму (first-person future imperfective singular)
замика́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш замика́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш замика́ть (future imperfective second-person singular)
замика́тимеш (future imperfective second-person singular)
замика́є (imperfective present singular third-person)
бу́де замика́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де замика́ть (future imperfective singular third-person)
замика́тиме (future imperfective singular third-person)
замика́єм (first-person imperfective plural present)
замика́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо замика́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо замика́ть (first-person future imperfective plural)
замика́тимемо (first-person future imperfective plural)
замика́тимем (first-person future imperfective plural)
замика́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете замика́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете замика́ть (future imperfective plural second-person)
замика́тимете (future imperfective plural second-person)
замика́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть замика́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть замика́ть (future imperfective plural third-person)
замика́тимуть (future imperfective plural third-person)
замика́ймо (first-person imperative plural)
замика́й (imperative second-person singular)
замика́йте (imperative plural second-person)
замика́в (masculine past singular)
замика́ли (masculine past plural)
замика́ла (feminine past singular)
замика́ли (feminine past plural)
замика́ло (neuter past singular)
замика́ли (neuter past plural)

Uk-замикати.ogg

From за- (za-) + -мика́ти (-mykáty). Compare Russian замыка́ть (zamykátʹ), Belarusian замыка́ць (zamykácʹ), Polish zamykać.


згорнути

згорну́ти • (zhornúty) pf (imperfective згорта́ти)

згорну́ти (canonical)
zhornúty (romanization)
згорта́ти (imperfective)
згорну́ти (infinitive perfective)
згорну́ть (infinitive perfective)
зго́рнений (passive past perfective)
зго́рнутий (passive past perfective)
zhórnenyj (passive past perfective)
zhórnutyj (passive past perfective)
impersonal: зго́рнено (passive past perfective)
зго́рнуто (passive past perfective)
zhórneno (passive past perfective)
zhórnuto (passive past perfective)
згорну́вши (adverbial past perfective)
згорну́ (first-person future perfective singular)
зго́рнеш (future perfective second-person singular)
зго́рне (future perfective singular third-person)
зго́рнем (first-person future perfective plural)
зго́рнемо (first-person future perfective plural)
зго́рнете (future perfective plural second-person)
зго́рнуть (future perfective plural third-person)
згорні́м (first-person imperative plural)
згорні́мо (first-person imperative plural)
згорни́ (imperative second-person singular)
згорні́ть (imperative plural second-person)
згорну́в (masculine past singular)
згорну́ли (masculine past plural)
згорну́ла (feminine past singular)
згорну́ли (feminine past plural)
згорну́ло (neuter past singular)
згорну́ли (neuter past plural)

Uk-згорнути.ogg

From з- (z-) + горну́ти (hornúty). Compare Belarusian згарну́ць (zharnúcʹ), Polish zgarnąć.

(figuratively) to curtail, to wind down, to wind up (cut short: activity, project, etc.)


згортати

згорта́ти • (zhortáty) impf (perfective згорну́ти)

згорта́ти (canonical)
zhortáty (romanization)
згорну́ти (perfective)
згорта́ти (imperfective infinitive)
згорта́ть (imperfective infinitive)
згорта́ючи (adverbial imperfective present)
згорта́вши (adverbial imperfective past)
згорта́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду згорта́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду згорта́ть (first-person future imperfective singular)
згорта́тиму (first-person future imperfective singular)
згорта́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш згорта́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш згорта́ть (future imperfective second-person singular)
згорта́тимеш (future imperfective second-person singular)
згорта́є (imperfective present singular third-person)
бу́де згорта́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де згорта́ть (future imperfective singular third-person)
згорта́тиме (future imperfective singular third-person)
згорта́єм (first-person imperfective plural present)
згорта́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо згорта́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо згорта́ть (first-person future imperfective plural)
згорта́тимемо (first-person future imperfective plural)
згорта́тимем (first-person future imperfective plural)
згорта́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете згорта́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете згорта́ть (future imperfective plural second-person)
згорта́тимете (future imperfective plural second-person)
згорта́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть згорта́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть згорта́ть (future imperfective plural third-person)
згорта́тимуть (future imperfective plural third-person)
згорта́ймо (first-person imperative plural)
згорта́й (imperative second-person singular)
згорта́йте (imperative plural second-person)
згорта́в (masculine past singular)
згорта́ли (masculine past plural)
згорта́ла (feminine past singular)
згорта́ли (feminine past plural)
згорта́ло (neuter past singular)
згорта́ли (neuter past plural)

Uk-згортати.ogg

From з- (z-) + горта́ти (hortáty). Compare Belarusian зго́ртваць (zhórtvacʹ).


встановлюється

head

встано́влюється

встано́влюється • (vstanóvljujetʹsja)

встано́влюється (canonical)
vstanóvljujetʹsja (romanization)

[ʍstɐˈnɔu̯lʲʊjet͡sʲːɐ]

встано́влюватися встановлюватися#Ukrainian

third-person singular present indicative of встано́влюватися impf (vstanóvljuvatysja)


встановлюються

встано́влюються

встано́влюються • (vstanóvljujutʹsja)

встано́влюються (canonical)
vstanóvljujutʹsja (romanization)

[ʍstɐˈnɔu̯lʲʊjʊt͡sʲːɐ]

third-person plural present indicative of встано́влюватися impf (vstanóvljuvatysja)


смикатися

uk-verb

сми́катися • (smýkatysja) impf (perfective сми́кнутися)

сми́катися (canonical)
smýkatysja (romanization)
сми́кнутися (perfective)
сми́катися (imperfective infinitive)
сми́катись (imperfective infinitive)
сми́каться (imperfective infinitive)
сми́каючись (adverbial imperfective present)
сми́кавшись (adverbial imperfective past)
сми́каюся (first-person imperfective present singular)
сми́каюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду сми́катися (first-person future imperfective singular)
бу́ду сми́катись (first-person future imperfective singular)
бу́ду сми́каться (first-person future imperfective singular)
сми́катимусь (first-person future imperfective singular)
сми́катимуся (first-person future imperfective singular)
сми́каєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш сми́катися (future imperfective second-person singular)
бу́деш сми́катись (future imperfective second-person singular)
бу́деш сми́каться (future imperfective second-person singular)
сми́катимешся (future imperfective second-person singular)
сми́кається (imperfective present singular third-person)
бу́де сми́катися (future imperfective singular third-person)
бу́де сми́катись (future imperfective singular third-person)
бу́де сми́каться (future imperfective singular third-person)
сми́катиметься (future imperfective singular third-person)
сми́каємся (first-person imperfective plural present)
сми́каємося (first-person imperfective plural present)
сми́каємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо сми́катися (first-person future imperfective plural)
бу́демо сми́катись (first-person future imperfective plural)
бу́демо сми́каться (first-person future imperfective plural)
сми́катимемось (first-person future imperfective plural)
сми́катимемося (first-person future imperfective plural)
сми́катимемся (first-person future imperfective plural)
сми́каєтеся (imperfective plural present second-person)
сми́каєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете сми́катися (future imperfective plural second-person)
бу́дете сми́катись (future imperfective plural second-person)
бу́дете сми́каться (future imperfective plural second-person)
сми́катиметесь (future imperfective plural second-person)
сми́катиметеся (future imperfective plural second-person)
сми́каються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сми́катися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сми́катись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сми́каться (future imperfective plural third-person)
сми́катимуться (future imperfective plural third-person)
сми́каймося (first-person imperative plural)
сми́каймось (first-person imperative plural)
сми́кайся (imperative second-person singular)
сми́кайсь (imperative second-person singular)
сми́кайтеся (imperative plural second-person)
сми́кайтесь (imperative plural second-person)
сми́кався (masculine past singular)
сми́кавсь (masculine past singular)
сми́калися (masculine past plural)
сми́кались (masculine past plural)
сми́калася (feminine past singular)
сми́калась (feminine past singular)
сми́калися (feminine past plural)
сми́кались (feminine past plural)
сми́калося (neuter past singular)
сми́калось (neuter past singular)
сми́калися (neuter past plural)
сми́кались (neuter past plural)

uk-conj

сми́катися<1a.impf>

Uk-смикатися.ogg

сми́кати смикати#Ukrainian


мчати

uk-verb

мча́ти • (mčáty) impf (perfective помча́ти)

мча́ти (canonical)
mčáty (romanization)
помча́ти (perfective)
мча́ти (imperfective infinitive)
мчать (imperfective infinitive)
мчачи́ (adverbial imperfective present)
мча́вши (adverbial imperfective past)
мчу (first-person imperfective present singular)
бу́ду мча́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду мча́ть (first-person future imperfective singular)
мча́тиму (first-person future imperfective singular)
мчиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш мча́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш мча́ть (future imperfective second-person singular)
мча́тимеш (future imperfective second-person singular)
мчить (imperfective present singular third-person)
бу́де мча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де мча́ть (future imperfective singular third-person)
мча́тиме (future imperfective singular third-person)
мчим (first-person imperfective plural present)
мчимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо мча́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо мча́ть (first-person future imperfective plural)
мча́тимемо (first-person future imperfective plural)
мча́тимем (first-person future imperfective plural)
мчите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете мча́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете мча́ть (future imperfective plural second-person)
мча́тимете (future imperfective plural second-person)
мчать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть мча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть мча́ть (future imperfective plural third-person)
мча́тимуть (future imperfective plural third-person)
мчім (first-person imperative plural)
мчі́мо (first-person imperative plural)
мчи (imperative second-person singular)
мчіть (imperative plural second-person)
мчав (masculine past singular)
мча́ли (masculine past plural)
мча́ла (feminine past singular)
мча́ли (feminine past plural)
мча́ло (neuter past singular)
мча́ли (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic *мъчати (*mŭčati), from Proto-Slavic *mъčati.

inh+

(transitive) to rush (to take (someone/something) somewhere with great haste)

(intransitive) to rush (after), to hurtle, to race, to zoom, to speed (to move rapidly)

(impersonal, figuratively) to flow rapidly, to fly (of time)


смикати

uk-verb

сми́кати • (smýkaty) impf (perfective сми́кнути)

сми́кати (canonical)
smýkaty (romanization)
сми́кнути (perfective)
сми́кати (imperfective infinitive)
сми́кать (imperfective infinitive)
сми́каний (imperfective passive past)
impersonal: сми́кано (imperfective passive past)
сми́каючи (adverbial imperfective present)
сми́кавши (adverbial imperfective past)
сми́каю (first-person imperfective present singular)
бу́ду сми́кати (first-person future imperfective singular)
бу́ду сми́кать (first-person future imperfective singular)
сми́катиму (first-person future imperfective singular)
сми́каєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сми́кати (future imperfective second-person singular)
бу́деш сми́кать (future imperfective second-person singular)
сми́катимеш (future imperfective second-person singular)
сми́кає (imperfective present singular third-person)
бу́де сми́кати (future imperfective singular third-person)
бу́де сми́кать (future imperfective singular third-person)
сми́катиме (future imperfective singular third-person)
сми́каєм (first-person imperfective plural present)
сми́каємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо сми́кати (first-person future imperfective plural)
бу́демо сми́кать (first-person future imperfective plural)
сми́катимемо (first-person future imperfective plural)
сми́катимем (first-person future imperfective plural)
сми́каєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете сми́кати (future imperfective plural second-person)
бу́дете сми́кать (future imperfective plural second-person)
сми́катимете (future imperfective plural second-person)
сми́кають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сми́кати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сми́кать (future imperfective plural third-person)
сми́катимуть (future imperfective plural third-person)
сми́каймо (first-person imperative plural)
сми́кай (imperative second-person singular)
сми́кайте (imperative plural second-person)
сми́кав (masculine past singular)
сми́кали (masculine past plural)
сми́кала (feminine past singular)
сми́кали (feminine past plural)
сми́кало (neuter past singular)
сми́кали (neuter past plural)

Uk-смикати.ogg

(transitive, figuratively, colloquial) to disturb, to bother (with constant requests)

(transitive) to bite, to nibble (of fish biting bait on hook)

(intransitive, with instrumental) to jerk, to twitch (a part of one's body)

(impersonal) to twinge (to have a sudden, sharp, local pain, like a twitch)

(colloquial, rare) to booze, to drink (alcohol)


розпустити

розпусти́ти • (rozpustýty) pf (imperfective розпуска́ти)

розпусти́ти (canonical)
rozpustýty (romanization)
розпуска́ти (imperfective)
розпусти́ти (infinitive perfective)
розпусти́ть (infinitive perfective)
розпу́щений (passive past perfective)
impersonal: розпу́щено (passive past perfective)
розпусти́вши (adverbial past perfective)
розпущу́ (first-person future perfective singular)
розпу́стиш (future perfective second-person singular)
розпу́стить (future perfective singular third-person)
розпу́стим (first-person future perfective plural)
розпу́стимо (first-person future perfective plural)
розпу́стите (future perfective plural second-person)
розпу́стять (future perfective plural third-person)
розпусті́м (first-person imperative plural)
розпусті́мо (first-person imperative plural)
розпусти́ (imperative second-person singular)
розпусті́ть (imperative plural second-person)
розпусти́в (masculine past singular)
розпусти́ли (masculine past plural)
розпусти́ла (feminine past singular)
розпусти́ли (feminine past plural)
розпусти́ло (neuter past singular)
розпусти́ли (neuter past plural)

From роз- (roz-) + пусти́ти (pustýty). Compare Russian распусти́ть (raspustítʹ), Belarusian распусці́ць (raspuscícʹ), Polish rozpuścić.

to let go, to release (from duty, service, etc.)

розпусти́ти парла́мент

розпусти́ти по́яс

(figuratively) to allow to get out of hand, to let get out of hand, to relax control over (:somebody)

(colloquial) to spread (disperse, scatter or distribute over a given area)

to put about, to spread (:news, rumours, etc.)


встановлюватися

встано́влюватися

встанови́тися

встано́влюватися • (vstanóvljuvatysja) impf (perfective встанови́тися)

встано́влюватися (canonical)
vstanóvljuvatysja (romanization)
встанови́тися (perfective)
встано́влюватися (imperfective infinitive)
встано́влюватись (imperfective infinitive)
встано́влюваться (imperfective infinitive)
встано́влюючись (adverbial imperfective present)
встано́влювавшись (adverbial imperfective past)
встано́влюється (imperfective present singular third-person)
бу́де встано́влюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де встано́влюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де встано́влюваться (future imperfective singular third-person)
встано́влюватиметься (future imperfective singular third-person)
встано́влюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть устано́влюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть устано́влюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть устано́влюваться (future imperfective plural third-person)
встано́влюватимуться (future imperfective plural third-person)
встано́влювався (masculine past singular)
встано́влювавсь (masculine past singular)
встано́влювалися (masculine past plural)
встано́влювались (masculine past plural)
встано́влювалася (feminine past singular)
встано́влювалась (feminine past singular)
встано́влювалися (feminine past plural)
встано́влювались (feminine past plural)
встано́влювалося (neuter past singular)
встано́влювалось (neuter past singular)
встано́влювалися (neuter past plural)
встано́влювались (neuter past plural)

uk-conj

встано́влюватися<2a.impf.3only>

[ʍstɐˈnɔu̯lʲʊʋɐtesʲɐ]

From встано́влювати (vstanóvljuvaty) + -ся (-sja).

af

встано́влювати

устано́влюватися

after consonants or at the beginning of a clause

Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

1996 June 28, Конституція України [Constitution of Ukraine], Chapter 2, Article 33:

Everyone who is legally present on the territory of Ukraine is guaranteed freedom of movement, free choice of place of residence, and the right to freely leave the territory of Ukraine, with the exception of restrictions which are established by law.

Kožnomu, xto na zakonnyx pidstavax perebuvaje na terytoriji Ukrajiny, harantujetʹsja svoboda peresuvannja, vilʹnyj vybir miscja prožyvannja, pravo vilʹno zalyšaty terytoriju Ukrajiny, za vynjatkom obmeženʹ, jaki vstanovljujutʹsja zakonom.

встано́влювати встановлювати#Ukrainian

passive of встано́влювати impf (vstanóvljuvaty)


розпускати

uk-verb

розпуска́ти • (rozpuskáty) impf (perfective розпусти́ти)

розпуска́ти (canonical)
rozpuskáty (romanization)
розпусти́ти (perfective)
розпуска́ти (imperfective infinitive)
розпуска́ть (imperfective infinitive)
розпуска́ючи (adverbial imperfective present)
розпуска́вши (adverbial imperfective past)
розпуска́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розпуска́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду розпуска́ть (first-person future imperfective singular)
розпуска́тиму (first-person future imperfective singular)
розпуска́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розпуска́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш розпуска́ть (future imperfective second-person singular)
розпуска́тимеш (future imperfective second-person singular)
розпуска́є (imperfective present singular third-person)
бу́де розпуска́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де розпуска́ть (future imperfective singular third-person)
розпуска́тиме (future imperfective singular third-person)
розпуска́єм (first-person imperfective plural present)
розпуска́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розпуска́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо розпуска́ть (first-person future imperfective plural)
розпуска́тимемо (first-person future imperfective plural)
розпуска́тимем (first-person future imperfective plural)
розпуска́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розпуска́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете розпуска́ть (future imperfective plural second-person)
розпуска́тимете (future imperfective plural second-person)
розпуска́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розпуска́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розпуска́ть (future imperfective plural third-person)
розпуска́тимуть (future imperfective plural third-person)
розпуска́ймо (first-person imperative plural)
розпуска́й (imperative second-person singular)
розпуска́йте (imperative plural second-person)
розпуска́в (masculine past singular)
розпуска́ли (masculine past plural)
розпуска́ла (feminine past singular)
розпуска́ли (feminine past plural)
розпуска́ло (neuter past singular)
розпуска́ли (neuter past plural)

From роз- (roz-) + пуска́ти (puskáty). Compare Russian распуска́ть (raspuskátʹ), Belarusian распуска́ць (raspuskácʹ), Polish rozpuszczać.

розпуска́ти парла́мент

розпуска́ти по́яс


статися

ста́тися • (státysja) pf (imperfective става́тися)

ста́тися (canonical)
státysja (romanization)
става́тися (imperfective)
ста́тися (infinitive perfective)
ста́тись (infinitive perfective)
ста́ться (infinitive perfective)
ста́вшись (adverbial past perfective)
ста́нуся (first-person future perfective singular)
ста́нусь (first-person future perfective singular)
ста́нешся (future perfective second-person singular)
ста́неться (future perfective singular third-person)
ста́немся (first-person future perfective plural)
ста́немося (first-person future perfective plural)
ста́немось (first-person future perfective plural)
ста́нетеся (future perfective plural second-person)
ста́нетесь (future perfective plural second-person)
ста́нуться (future perfective plural third-person)
ста́ньмося (first-person imperative plural)
ста́ньмось (first-person imperative plural)
ста́нься (imperative second-person singular)
ста́ньтеся (imperative plural second-person)
ста́ньтесь (imperative plural second-person)
ста́вся (masculine past singular)
ставсь (masculine past singular)
ста́лися (masculine past plural)
ста́лись (masculine past plural)
ста́лася (feminine past singular)
ста́лась (feminine past singular)
ста́лися (feminine past plural)
ста́лись (feminine past plural)
ста́лося (neuter past singular)
ста́лось (neuter past singular)
ста́лися (neuter past plural)
ста́лись (neuter past plural)

uk-conj

ста́тися<15a.pf>

Uk-статися.ogg

From ста́ти (státy) + -ся (-sja). Compare Russian ста́ться (státʹsja), Belarusian ста́цца (stácca), Polish stać się.

Що з ни́ми ста́лося?

What happened to them? What became of them?

Нічо́го не ста́неться.

Це мо́же ста́тися з рі́зних причи́н.

(third person only, sometimes impersonal) to happen, to occur


кремсати

uk-verb

кре́мсати • (krémsaty) impf (perfective покре́мсати)

кре́мсати (canonical)
krémsaty (romanization)
покре́мсати (perfective)
кре́мсати (imperfective infinitive)
кре́мсать (imperfective infinitive)
кре́мсаний (imperfective passive past)
impersonal: кре́мсано (imperfective passive past)
кре́мсаючи (adverbial imperfective present)
кре́мсавши (adverbial imperfective past)
кре́мсаю (first-person imperfective present singular)
бу́ду кре́мсати (first-person future imperfective singular)
бу́ду кре́мсать (first-person future imperfective singular)
кре́мсатиму (first-person future imperfective singular)
кре́мсаєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш кре́мсати (future imperfective second-person singular)
бу́деш кре́мсать (future imperfective second-person singular)
кре́мсатимеш (future imperfective second-person singular)
кре́мсає (imperfective present singular third-person)
бу́де кре́мсати (future imperfective singular third-person)
бу́де кре́мсать (future imperfective singular third-person)
кре́мсатиме (future imperfective singular third-person)
кре́мсаєм (first-person imperfective plural present)
кре́мсаємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо кре́мсати (first-person future imperfective plural)
бу́демо кре́мсать (first-person future imperfective plural)
кре́мсатимемо (first-person future imperfective plural)
кре́мсатимем (first-person future imperfective plural)
кре́мсаєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете кре́мсати (future imperfective plural second-person)
бу́дете кре́мсать (future imperfective plural second-person)
кре́мсатимете (future imperfective plural second-person)
кре́мсають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть кре́мсати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кре́мсать (future imperfective plural third-person)
кре́мсатимуть (future imperfective plural third-person)
кре́мсаймо (first-person imperative plural)
кре́мсай (imperative second-person singular)
кре́мсайте (imperative plural second-person)
кре́мсав (masculine past singular)
кре́мсали (masculine past plural)
кре́мсала (feminine past singular)
кре́мсали (feminine past plural)
кре́мсало (neuter past singular)
кре́мсали (neuter past plural)

From Proto-Slavic *krem- + *-sati, from Proto-Indo-European *(s)krem-, from *(s)ker- (“to cut”). Compare Russian кромса́ть (kromsátʹ).

(transitive, colloquial) to jag, to shred, to hack


помахати

помаха́ти • (pomaxáty) pf (imperfective маха́ти or пома́хувати)

помаха́ти (canonical)
pomaxáty (romanization)
маха́ти (imperfective)
пома́хувати (imperfective)
помаха́ти (infinitive perfective)
помаха́ть (infinitive perfective)
помаха́вши (adverbial past perfective)
помаха́ю (first-person future perfective singular)
помаха́єш (future perfective second-person singular)
помаха́є (future perfective singular third-person)
помаха́єм (first-person future perfective plural)
помаха́ємо (first-person future perfective plural)
помаха́єте (future perfective plural second-person)
помаха́ють (future perfective plural third-person)
помаха́ймо (first-person imperative plural)
помаха́й (imperative second-person singular)
помаха́йте (imperative plural second-person)
помаха́в (masculine past singular)
помаха́ли (masculine past plural)
помаха́ла (feminine past singular)
помаха́ли (feminine past plural)
помаха́ло (neuter past singular)
помаха́ли (neuter past plural)

From по- (po-) + маха́ти (maxáty). Compare Russian помаха́ть (pomaxátʹ), Belarusian памаха́ць (pamaxácʹ), Polish pomachać.

(intransitive, with instrumental case) to wave (with one's hand)


пригодитися

пригоди́тися

пригоди́тися (canonical)
pryhodýtysja (romanization)
пригоди́тися (infinitive perfective)
пригоди́тись (infinitive perfective)
пригоди́ться (infinitive perfective)
пригоди́вшись (adverbial past perfective)
пригоджу́ся (first-person future perfective singular)
пригоджу́сь (first-person future perfective singular)
пригоди́шся (future perfective second-person singular)
пригоди́ться (future perfective singular third-person)
пригоди́мся (first-person future perfective plural)
пригодимо́ся (first-person future perfective plural)
пригодимо́сь (first-person future perfective plural)
пригодите́ся (future perfective plural second-person)
пригодите́сь (future perfective plural second-person)
пригодя́ться (future perfective plural third-person)
пригоді́мся (first-person imperative plural)
пригоді́мося (first-person imperative plural)
пригоді́мось (first-person imperative plural)
пригоди́ся (imperative second-person singular)
пригоди́сь (imperative second-person singular)
пригоді́ться (imperative plural second-person)
пригоди́вся (masculine past singular)
пригоди́всь (masculine past singular)
пригоди́лися (masculine past plural)
пригоди́лись (masculine past plural)
пригоди́лася (feminine past singular)
пригоди́лась (feminine past singular)
пригоди́лися (feminine past plural)
пригоди́лись (feminine past plural)
пригоди́лося (neuter past singular)
пригоди́лось (neuter past singular)
пригоди́лися (neuter past plural)
пригоди́лись (neuter past plural)

uk-conj

пригоди́тися<4b.pf>

From при- (pry-) + годи́ти (hodýty) + -ся (-sja). Compare Russian пригоди́ться (prigodítʹsja).

cog

пригоди́ться

to be of use, to be useful, to come in handy


дрочити

uk-verb

дрочи́ти • (dročýty) impf

дрочи́ти (canonical)
dročýty (romanization)
дрочи́ти (imperfective infinitive)
дрочи́ть (imperfective infinitive)
дро́чачи (adverbial imperfective present)
дрочи́вши (adverbial imperfective past)
дрочу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду дрочи́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду дрочи́ть (first-person future imperfective singular)
дрочи́тиму (first-person future imperfective singular)
дро́чиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дрочи́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш дрочи́ть (future imperfective second-person singular)
дрочи́тимеш (future imperfective second-person singular)
дро́чить (imperfective present singular third-person)
бу́де дрочи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де дрочи́ть (future imperfective singular third-person)
дрочи́тиме (future imperfective singular third-person)
дро́чим (first-person imperfective plural present)
дро́чимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дрочи́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо дрочи́ть (first-person future imperfective plural)
дрочи́тимемо (first-person future imperfective plural)
дрочи́тимем (first-person future imperfective plural)
дро́чите (imperfective plural present second-person)
бу́дете дрочи́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете дрочи́ть (future imperfective plural second-person)
дрочи́тимете (future imperfective plural second-person)
дро́чать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дрочи́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дрочи́ть (future imperfective plural third-person)
дрочи́тимуть (future imperfective plural third-person)
дрочі́м (first-person imperative plural)
дрочі́мо (first-person imperative plural)
дрочи́ (imperative second-person singular)
дрочі́ть (imperative plural second-person)
дрочи́в (masculine past singular)
дрочи́ли (masculine past plural)
дрочи́ла (feminine past singular)
дрочи́ли (feminine past plural)
дрочи́ло (neuter past singular)
дрочи́ли (neuter past plural)