оборонити

uk-verb

оборони́ти • (oboronýty) pf (imperfective обороня́ти)

оборони́ти (canonical)
oboronýty (romanization)
обороня́ти (imperfective)
оборони́ти (infinitive perfective)
оборони́ть (infinitive perfective)
оборо́нений (passive past perfective)
impersonal: оборо́нено (passive past perfective)
оборони́вши (adverbial past perfective)
обороню́ (first-person future perfective singular)
оборо́ниш (future perfective second-person singular)
оборо́нить (future perfective singular third-person)
оборо́ним (first-person future perfective plural)
оборо́нимо (first-person future perfective plural)
оборо́ните (future perfective plural second-person)
оборо́нять (future perfective plural third-person)
обороні́м (first-person imperative plural)
обороні́мо (first-person imperative plural)
оборони́ (imperative second-person singular)
обороні́ть (imperative plural second-person)
оборони́в (masculine past singular)
оборони́ли (masculine past plural)
оборони́ла (feminine past singular)
оборони́ли (feminine past plural)
оборони́ло (neuter past singular)
оборони́ли (neuter past plural)

Cognate with Russian оборони́ть (oboronítʹ), Belarusian абарані́ць (abaranícʹ), Polish obronić.


інформувати

інформува́ти

поінформува́ти

інформува́ти • (informuváty) impf or pf (perfective поінформува́ти)

інформува́ти (canonical)
informuváty (romanization)
поінформува́ти (perfective)
інформува́ти (infinitive)
інформува́ть (infinitive)
інформо́ваний (passive past)
impersonal: інформо́вано (passive past)
інформу́ючи (adverbial present)
інформува́вши (adverbial past)
інформу́ю (first-person future singular)
бу́ду йнформува́ти (first-person singular)
бу́ду йнформува́ть (first-person singular)
інформува́тиму (first-person singular)
інформу́єш (future second-person singular)
бу́деш інформува́ти (second-person singular)
бу́деш інформува́ть (second-person singular)
інформува́тимеш (second-person singular)
інформу́є (future singular third-person)
бу́де йнформува́ти (singular third-person)
бу́де йнформува́ть (singular third-person)
інформува́тиме (singular third-person)
інформу́єм (first-person future plural)
інформу́ємо (first-person future plural)
бу́демо йнформува́ти (first-person plural)
бу́демо йнформува́ть (first-person plural)
інформува́тимемо (first-person plural)
інформува́тимем (first-person plural)
інформу́єте (future plural second-person)
бу́дете йнформува́ти (plural second-person)
бу́дете йнформува́ть (plural second-person)
інформува́тимете (plural second-person)
інформу́ють (future plural third-person)
бу́дуть інформува́ти (plural third-person)
бу́дуть інформува́ть (plural third-person)
інформува́тимуть (plural third-person)
інформу́ймо (first-person imperative plural)
інформу́й (imperative second-person singular)
інформу́йте (imperative plural second-person)
інформува́в (masculine past singular)
інформува́ли (masculine past plural)
інформува́ла (feminine past singular)
інформува́ли (feminine past plural)
інформува́ло (neuter past singular)
інформува́ли (neuter past plural)

Uk-інформувати.ogg

Borrowed from German informieren, from Latin īnfōrmō. Compare Russian информи́ровать (informírovatʹ), Belarusian інфармава́ць (infarmavácʹ), Polish informować.

cog

информи́ровать

інфармава́ць


повідомляти

uk-verb

повідомля́ти

повідомля́ти • (povidomljáty) impf (perfective повідо́мити)

повідомля́ти (canonical)
povidomljáty (romanization)
повідо́мити (perfective)
повідомля́ти (imperfective infinitive)
повідомля́ть (imperfective infinitive)
повідомля́ючи (adverbial imperfective present)
повідомля́вши (adverbial imperfective past)
повідомля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду повідомля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду повідомля́ть (first-person future imperfective singular)
повідомля́тиму (first-person future imperfective singular)
повідомля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш повідомля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш повідомля́ть (future imperfective second-person singular)
повідомля́тимеш (future imperfective second-person singular)
повідомля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де повідомля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де повідомля́ть (future imperfective singular third-person)
повідомля́тиме (future imperfective singular third-person)
повідомля́єм (first-person imperfective plural present)
повідомля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо повідомля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо повідомля́ть (first-person future imperfective plural)
повідомля́тимемо (first-person future imperfective plural)
повідомля́тимем (first-person future imperfective plural)
повідомля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете повідомля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете повідомля́ть (future imperfective plural second-person)
повідомля́тимете (future imperfective plural second-person)
повідомля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть повідомля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть повідомля́ть (future imperfective plural third-person)
повідомля́тимуть (future imperfective plural third-person)
повідомля́ймо (first-person imperative plural)
повідомля́й (imperative second-person singular)
повідомля́йте (imperative plural second-person)
повідомля́в (masculine past singular)
повідомля́ли (masculine past plural)
повідомля́ла (feminine past singular)
повідомля́ли (feminine past plural)
повідомля́ло (neuter past singular)
повідомля́ли (neuter past plural)

Uk-повідомляти.ogg

по- (po-) + відо́мий (vidómyj) + -ляти (-ljaty). Compare Polish powiadamiać.

кого́сь когось

(transitive) to inform, to notify, to advise, to apprise (somebody of something / that: кого́сь (accusative) про щось (accusative) / що)


обороняти

обороня́ти • (oboronjáty) impf (perfective оборони́ти)

обороня́ти (canonical)
oboronjáty (romanization)
оборони́ти (perfective)
обороня́ти (imperfective infinitive)
обороня́ть (imperfective infinitive)
обороня́ючи (adverbial imperfective present)
обороня́вши (adverbial imperfective past)
обороня́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду обороня́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду обороня́ть (first-person future imperfective singular)
обороня́тиму (first-person future imperfective singular)
обороня́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обороня́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш обороня́ть (future imperfective second-person singular)
обороня́тимеш (future imperfective second-person singular)
обороня́є (imperfective present singular third-person)
бу́де обороня́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де обороня́ть (future imperfective singular third-person)
обороня́тиме (future imperfective singular third-person)
обороня́єм (first-person imperfective plural present)
обороня́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обороня́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо обороня́ть (first-person future imperfective plural)
обороня́тимемо (first-person future imperfective plural)
обороня́тимем (first-person future imperfective plural)
обороня́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обороня́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете обороня́ть (future imperfective plural second-person)
обороня́тимете (future imperfective plural second-person)
обороня́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обороня́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обороня́ть (future imperfective plural third-person)
обороня́тимуть (future imperfective plural third-person)
обороня́ймо (first-person imperative plural)
обороня́й (imperative second-person singular)
обороня́йте (imperative plural second-person)
обороня́в (masculine past singular)
обороня́ли (masculine past plural)
обороня́ла (feminine past singular)
обороня́ли (feminine past plural)
обороня́ло (neuter past singular)
обороня́ли (neuter past plural)

Cognate with Russian обороня́ть (oboronjátʹ), Belarusian абараня́ць (abaranjácʹ).


наголосити

наголо́шувати

наголоси́ти • (naholosýty) pf (imperfective наголо́шувати)

наголоси́ти (canonical)
naholosýty (romanization)
наголо́шувати (imperfective)
наголоси́ти (infinitive perfective)
наголоси́ть (infinitive perfective)
наголо́шений (passive past perfective)
impersonal: наголо́шено (passive past perfective)
наголоси́вши (adverbial past perfective)
наголошу́ (first-person future perfective singular)
наголо́сиш (future perfective second-person singular)
наголо́сить (future perfective singular third-person)
наголо́сим (first-person future perfective plural)
наголо́симо (first-person future perfective plural)
наголо́сите (future perfective plural second-person)
наголо́сять (future perfective plural third-person)
наголосі́м (first-person imperative plural)
наголосі́мо (first-person imperative plural)
наголоси́ (imperative second-person singular)
наголосі́ть (imperative plural second-person)
наголоси́в (masculine past singular)
наголоси́ли (masculine past plural)
наголоси́ла (feminine past singular)
наголоси́ли (feminine past plural)
наголоси́ло (neuter past singular)
наголоси́ли (neuter past plural)

[nɐɦɔɫɔˈsɪte]

Uk-наголосити.ogg

(transitive, literal, phonology) to stress, to accent, to accentuate

(transitive, figurative) to stress, to emphasize


наголошувати

наголо́шувати

наголо́шувати • (naholóšuvaty) impf (perfective наголоси́ти)

наголо́шувати (canonical)
naholóšuvaty (romanization)
наголоси́ти (perfective)
наголо́шувати (imperfective infinitive)
наголо́шувать (imperfective infinitive)
наголо́шуючи (adverbial imperfective present)
наголо́шувавши (adverbial imperfective past)
наголо́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду наголо́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду наголо́шувать (first-person future imperfective singular)
наголо́шуватиму (first-person future imperfective singular)
наголо́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш наголо́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш наголо́шувать (future imperfective second-person singular)
наголо́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
наголо́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де наголо́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де наголо́шувать (future imperfective singular third-person)
наголо́шуватиме (future imperfective singular third-person)
наголо́шуєм (first-person imperfective plural present)
наголо́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо наголо́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо наголо́шувать (first-person future imperfective plural)
наголо́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
наголо́шуватимем (first-person future imperfective plural)
наголо́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете наголо́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете наголо́шувать (future imperfective plural second-person)
наголо́шуватимете (future imperfective plural second-person)
наголо́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть наголо́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть наголо́шувать (future imperfective plural third-person)
наголо́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
наголо́шуймо (first-person imperative plural)
наголо́шуй (imperative second-person singular)
наголо́шуйте (imperative plural second-person)
наголо́шував (masculine past singular)
наголо́шували (masculine past plural)
наголо́шувала (feminine past singular)
наголо́шували (feminine past plural)
наголо́шувало (neuter past singular)
наголо́шували (neuter past plural)

[nɐɦɔˈɫɔʃʊʋɐte]


акцентувати

акцентува́ти

акцентува́ти (canonical)
akcentuváty (romanization)
акцентува́ти (infinitive)
акцентува́ть (infinitive)
акценто́ваний (passive past)
impersonal: акценто́вано (passive past)
акценту́ючи (adverbial present)
акцентува́вши (adverbial past)
акценту́ю (first-person future singular)
бу́ду акцентува́ти (first-person singular)
бу́ду акцентува́ть (first-person singular)
акцентува́тиму (first-person singular)
акценту́єш (future second-person singular)
бу́деш акцентува́ти (second-person singular)
бу́деш акцентува́ть (second-person singular)
акцентува́тимеш (second-person singular)
акценту́є (future singular third-person)
бу́де акцентува́ти (singular third-person)
бу́де акцентува́ть (singular third-person)
акцентува́тиме (singular third-person)
акценту́єм (first-person future plural)
акценту́ємо (first-person future plural)
бу́демо акцентува́ти (first-person plural)
бу́демо акцентува́ть (first-person plural)
акцентува́тимемо (first-person plural)
акцентува́тимем (first-person plural)
акценту́єте (future plural second-person)
бу́дете акцентува́ти (plural second-person)
бу́дете акцентува́ть (plural second-person)
акцентува́тимете (plural second-person)
акценту́ють (future plural third-person)
бу́дуть акцентува́ти (plural third-person)
бу́дуть акцентува́ть (plural third-person)
акцентува́тимуть (plural third-person)
акценту́ймо (first-person imperative plural)
акценту́й (imperative second-person singular)
акценту́йте (imperative plural second-person)
акцентува́в (masculine past singular)
акцентува́ли (masculine past plural)
акцентува́ла (feminine past singular)
акцентува́ли (feminine past plural)
акцентува́ло (neuter past singular)
акцентува́ли (neuter past plural)

Uk-акцентувати.ogg

Borrowed from French accentuer, from Latin accentus. Compare Russian акценти́ровать (akcentírovatʹ), Belarusian акцэнтава́ць (akcentavácʹ), Polish akcentować.

cog

акценти́ровать

акцэнтава́ць

(transitive, literal, phonology) to accentuate, to accent, to stress

(transitive, figurative) to emphasize, to stress


приміряти

uk-verb

приміря́ти • (prymirjáty) impf (perfective примі́ряти or примі́рити)

приміря́ти (canonical)
prymirjáty (romanization)
примі́ряти (perfective)
примі́рити (perfective)
приміря́ти (imperfective infinitive)
приміря́ть (imperfective infinitive)
приміря́ючи (adverbial imperfective present)
приміря́вши (adverbial imperfective past)
приміря́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду приміря́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду приміря́ть (first-person future imperfective singular)
приміря́тиму (first-person future imperfective singular)
приміря́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш приміря́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш приміря́ть (future imperfective second-person singular)
приміря́тимеш (future imperfective second-person singular)
приміря́є (imperfective present singular third-person)
бу́де приміря́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де приміря́ть (future imperfective singular third-person)
приміря́тиме (future imperfective singular third-person)
приміря́єм (first-person imperfective plural present)
приміря́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо приміря́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо приміря́ть (first-person future imperfective plural)
приміря́тимемо (first-person future imperfective plural)
приміря́тимем (first-person future imperfective plural)
приміря́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете приміря́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете приміря́ть (future imperfective plural second-person)
приміря́тимете (future imperfective plural second-person)
приміря́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть приміря́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть приміря́ть (future imperfective plural third-person)
приміря́тимуть (future imperfective plural third-person)
приміря́ймо (first-person imperative plural)
приміря́й (imperative second-person singular)
приміря́йте (imperative plural second-person)
приміря́в (masculine past singular)
приміря́ли (masculine past plural)
приміря́ла (feminine past singular)
приміря́ли (feminine past plural)
приміря́ло (neuter past singular)
приміря́ли (neuter past plural)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-приміряти.wav


приміряти

примі́рювати

примі́ряти • (prymírjaty) pf (imperfective приміря́ти or примі́рювати)

примі́ряти (canonical)
prymírjaty (romanization)
приміря́ти (imperfective)
примі́рювати (imperfective)
примі́ряти (infinitive perfective)
примі́рять (infinitive perfective)
примі́ряний (passive past perfective)
impersonal: примі́ряно (passive past perfective)
примі́рявши (adverbial past perfective)
примі́ряю (first-person future perfective singular)
примі́ряєш (future perfective second-person singular)
примі́ряє (future perfective singular third-person)
примі́ряєм (first-person future perfective plural)
примі́ряємо (first-person future perfective plural)
примі́ряєте (future perfective plural second-person)
примі́ряють (future perfective plural third-person)
примі́ряймо (first-person imperative plural)
примі́ряй (imperative second-person singular)
примі́ряйте (imperative plural second-person)
примі́ряв (masculine past singular)
примі́ряли (masculine past plural)
примі́ряла (feminine past singular)
примі́ряли (feminine past plural)
примі́ряло (neuter past singular)
примі́ряли (neuter past plural)


скуштувати

скуштува́ти • (skuštuváty) pf (imperfective куштува́ти)

скуштува́ти (canonical)
skuštuváty (romanization)
куштува́ти (imperfective)
скуштува́ти (infinitive perfective)
скуштува́ть (infinitive perfective)
скуштува́вши (adverbial past perfective)
скушту́ю (first-person future perfective singular)
скушту́єш (future perfective second-person singular)
скушту́є (future perfective singular third-person)
скушту́єм (first-person future perfective plural)
скушту́ємо (first-person future perfective plural)
скушту́єте (future perfective plural second-person)
скушту́ють (future perfective plural third-person)
скушту́ймо (first-person imperative plural)
скушту́й (imperative second-person singular)
скушту́йте (imperative plural second-person)
скуштува́в (masculine past singular)
скуштува́ли (masculine past plural)
скуштува́ла (feminine past singular)
скуштува́ли (feminine past plural)
скуштува́ло (neuter past singular)
скуштува́ли (neuter past plural)

Uk-скуштувати.ogg

с- (s-) + куштува́ти (kuštuváty). Compare Polish skosztować.

to taste, to try (to sample the flavor of something orally)


спробувати

спро́бувати • (spróbuvaty) pf

спро́бувати (canonical)
spróbuvaty (romanization)
спро́бувати (infinitive perfective)
спро́бувать (infinitive perfective)
спро́буваний (passive past perfective)
impersonal: спро́бувано (passive past perfective)
спро́бувавши (adverbial past perfective)
спро́бую (first-person future perfective singular)
спро́буєш (future perfective second-person singular)
спро́бує (future perfective singular third-person)
спро́буєм (first-person future perfective plural)
спро́буємо (first-person future perfective plural)
спро́буєте (future perfective plural second-person)
спро́бують (future perfective plural third-person)
спро́буймо (first-person imperative plural)
спро́буй (imperative second-person singular)
спро́буйте (imperative plural second-person)
спро́бував (masculine past singular)
спро́бували (masculine past plural)
спро́бувала (feminine past singular)
спро́бували (feminine past plural)
спро́бувало (neuter past singular)
спро́бували (neuter past plural)

Uk-спробувати.ogg

с- (s-) + про́бувати (próbuvaty). Compare Polish spróbować.

(transitive) to try, to try out, to test (assess quality, suitability etc.)

(transitive) to try, to taste (sample food to assess flavour)


конфіскувати

конфіскува́ти

конфіскува́ти • (konfiskuváty) impf or pf

конфіскува́ти (canonical)
konfiskuváty (romanization)
конфіскува́ти (infinitive)
конфіскува́ть (infinitive)
конфіско́ваний (passive past)
impersonal: конфіско́вано (passive past)
конфіску́ючи (adverbial present)
конфіскува́вши (adverbial past)
конфіску́ю (first-person future singular)
бу́ду конфіскува́ти (first-person singular)
бу́ду конфіскува́ть (first-person singular)
конфіскува́тиму (first-person singular)
конфіску́єш (future second-person singular)
бу́деш конфіскува́ти (second-person singular)
бу́деш конфіскува́ть (second-person singular)
конфіскува́тимеш (second-person singular)
конфіску́є (future singular third-person)
бу́де конфіскува́ти (singular third-person)
бу́де конфіскува́ть (singular third-person)
конфіскува́тиме (singular third-person)
конфіску́єм (first-person future plural)
конфіску́ємо (first-person future plural)
бу́демо конфіскува́ти (first-person plural)
бу́демо конфіскува́ть (first-person plural)
конфіскува́тимемо (first-person plural)
конфіскува́тимем (first-person plural)
конфіску́єте (future plural second-person)
бу́дете конфіскува́ти (plural second-person)
бу́дете конфіскува́ть (plural second-person)
конфіскува́тимете (plural second-person)
конфіску́ють (future plural third-person)
бу́дуть конфіскува́ти (plural third-person)
бу́дуть конфіскува́ть (plural third-person)
конфіскува́тимуть (plural third-person)
конфіску́ймо (first-person imperative plural)
конфіску́й (imperative second-person singular)
конфіску́йте (imperative plural second-person)
конфіскува́в (masculine past singular)
конфіскува́ли (masculine past plural)
конфіскува́ла (feminine past singular)
конфіскува́ли (feminine past plural)
конфіскува́ло (neuter past singular)
конфіскува́ли (neuter past plural)

Uk-конфіскувати.ogg

Borrowed from Polish konfiskować, from Latin cōnfiscō, with -ува́ти (-uváty) ending. Compare Russian конфискова́ть (konfiskovátʹ), Belarusian канфіскава́ць (kanfiskavácʹ).

cog

конфискова́ть

канфіскава́ць


адмініструвати

uk-verb

адмініструва́ти

адмініструва́ти (canonical)
administruváty (romanization)
адмініструва́ти (imperfective infinitive)
адмініструва́ть (imperfective infinitive)
адміністру́ючи (adverbial imperfective present)
адмініструва́вши (adverbial imperfective past)
адміністру́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду адмініструва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду адмініструва́ть (first-person future imperfective singular)
адмініструва́тиму (first-person future imperfective singular)
адміністру́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш адмініструва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш адмініструва́ть (future imperfective second-person singular)
адмініструва́тимеш (future imperfective second-person singular)
адміністру́є (imperfective present singular third-person)
бу́де адмініструва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де адмініструва́ть (future imperfective singular third-person)
адмініструва́тиме (future imperfective singular third-person)
адміністру́єм (first-person imperfective plural present)
адміністру́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо адмініструва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо адмініструва́ть (first-person future imperfective plural)
адмініструва́тимемо (first-person future imperfective plural)
адмініструва́тимем (first-person future imperfective plural)
адміністру́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете адмініструва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете адмініструва́ть (future imperfective plural second-person)
адмініструва́тимете (future imperfective plural second-person)
адміністру́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть адмініструва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть адмініструва́ть (future imperfective plural third-person)
адмініструва́тимуть (future imperfective plural third-person)
адміністру́ймо (first-person imperative plural)
адміністру́й (imperative second-person singular)
адміністру́йте (imperative plural second-person)
адмініструва́в (masculine past singular)
адмініструва́ли (masculine past plural)
адмініструва́ла (feminine past singular)
адмініструва́ли (feminine past plural)
адмініструва́ло (neuter past singular)
адмініструва́ли (neuter past plural)

From Latin administrō, with -ува́ти (-uváty) ending. Compare Russian администри́ровать (administrírovatʹ), Belarusian адміністрава́ць (administravácʹ), Polish administrować.

cog

администри́ровать

адміністрава́ць

(transitive) to administer, to administrate


потворити

uk-verb

потвори́ти • (potvorýty) pf (imperfective твори́ти)

потвори́ти (canonical)
potvorýty (romanization)
твори́ти (imperfective)
потвори́ти (imperfective infinitive)
потвори́ть (imperfective infinitive)
потво́рений (imperfective passive past)
impersonal: потво́рено (imperfective passive past)
потво́рячи (adverbial imperfective present)
потвори́вши (adverbial imperfective past)
потворю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду потвори́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду потвори́ть (first-person future imperfective singular)
потвори́тиму (first-person future imperfective singular)
потво́риш (imperfective present second-person singular)
бу́деш потвори́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш потвори́ть (future imperfective second-person singular)
потвори́тимеш (future imperfective second-person singular)
потво́рить (imperfective present singular third-person)
бу́де потвори́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де потвори́ть (future imperfective singular third-person)
потвори́тиме (future imperfective singular third-person)
потво́рим (first-person imperfective plural present)
потво́римо (first-person imperfective plural present)
бу́демо потвори́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо потвори́ть (first-person future imperfective plural)
потвори́тимемо (first-person future imperfective plural)
потвори́тимем (first-person future imperfective plural)
потво́рите (imperfective plural present second-person)
бу́дете потвори́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете потвори́ть (future imperfective plural second-person)
потвори́тимете (future imperfective plural second-person)
потво́рять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть потвори́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть потвори́ть (future imperfective plural third-person)
потвори́тимуть (future imperfective plural third-person)
потворі́м (first-person imperative plural)
потворі́мо (first-person imperative plural)
потвори́ (imperative second-person singular)
потворі́ть (imperative plural second-person)
потвори́в (masculine past singular)
потвори́ли (masculine past plural)
потвори́ла (feminine past singular)
потвори́ли (feminine past plural)
потвори́ло (neuter past singular)
потвори́ли (neuter past plural)

(transitive) to make, to create, to produce (a large quantity of something)


потворити

потво́рити • (potvóryty) impf (perfective спотво́рити)

потво́рити (canonical)
potvóryty (romanization)
спотво́рити (perfective)
потво́рити (imperfective infinitive)
потво́рить (imperfective infinitive)
потво́рений (imperfective passive past)
impersonal: потво́рено (imperfective passive past)
потво́рячи (adverbial imperfective present)
потво́ривши (adverbial imperfective past)
потво́рю (first-person imperfective present singular)
бу́ду потво́рити (first-person future imperfective singular)
бу́ду потво́рить (first-person future imperfective singular)
потво́ритиму (first-person future imperfective singular)
потво́риш (imperfective present second-person singular)
бу́деш потво́рити (future imperfective second-person singular)
бу́деш потво́рить (future imperfective second-person singular)
потво́ритимеш (future imperfective second-person singular)
потво́рить (imperfective present singular third-person)
бу́де потво́рити (future imperfective singular third-person)
бу́де потво́рить (future imperfective singular third-person)
потво́ритиме (future imperfective singular third-person)
потво́рим (first-person imperfective plural present)
потво́римо (first-person imperfective plural present)
бу́демо потво́рити (first-person future imperfective plural)
бу́демо потво́рить (first-person future imperfective plural)
потво́ритимемо (first-person future imperfective plural)
потво́ритимем (first-person future imperfective plural)
потво́рите (imperfective plural present second-person)
бу́дете потво́рити (future imperfective plural second-person)
бу́дете потво́рить (future imperfective plural second-person)
потво́ритимете (future imperfective plural second-person)
потво́рять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть потво́рити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть потво́рить (future imperfective plural third-person)
потво́ритимуть (future imperfective plural third-person)
потво́рмо (first-person imperative plural)
потво́р (imperative second-person singular)
потво́рте (imperative plural second-person)
потво́рив (masculine past singular)
потво́рили (masculine past plural)
потво́рила (feminine past singular)
потво́рили (feminine past plural)
потво́рило (neuter past singular)
потво́рили (neuter past plural)


помітити

помі́тити • (pomítyty) pf (imperfective поміча́ти)

помі́тити (canonical)
pomítyty (romanization)
поміча́ти (imperfective)
помі́тити (infinitive perfective)
помі́тить (infinitive perfective)
помі́чений (passive past perfective)
impersonal: помі́чено (passive past perfective)
помі́тивши (adverbial past perfective)
помі́чу (first-person future perfective singular)
помі́тиш (future perfective second-person singular)
помі́тить (future perfective singular third-person)
помі́тим (first-person future perfective plural)
помі́тимо (first-person future perfective plural)
помі́тите (future perfective plural second-person)
помі́тять (future perfective plural third-person)
помі́тьмо (first-person imperative plural)
помі́ть (imperative second-person singular)
помі́тьте (imperative plural second-person)
помі́тив (masculine past singular)
помі́тили (masculine past plural)
помі́тила (feminine past singular)
помі́тили (feminine past plural)
помі́тило (neuter past singular)
помі́тили (neuter past plural)

Uk-помітити.ogg


заснувати

засно́вувати

заснува́ти • (zasnuváty) pf (imperfective засно́вувати)

заснува́ти (canonical)
zasnuváty (romanization)
засно́вувати (imperfective)
заснува́ти (infinitive perfective)
заснува́ть (infinitive perfective)
засно́ваний (passive past perfective)
impersonal: засно́вано (passive past perfective)
заснува́вши (adverbial past perfective)
засну́ю (first-person future perfective singular)
засну́єш (future perfective second-person singular)
засну́є (future perfective singular third-person)
засну́єм (first-person future perfective plural)
засну́ємо (first-person future perfective plural)
засну́єте (future perfective plural second-person)
засну́ють (future perfective plural third-person)
засну́ймо (first-person imperative plural)
засну́й (imperative second-person singular)
засну́йте (imperative plural second-person)
заснува́в (masculine past singular)
заснува́ли (masculine past plural)
заснува́ла (feminine past singular)
заснува́ли (feminine past plural)
заснува́ло (neuter past singular)
заснува́ли (neuter past plural)

Uk-заснувати.ogg


помічати

поміча́ти • (pomičáty) impf (perfective помі́тити)

поміча́ти (canonical)
pomičáty (romanization)
помі́тити (perfective)
поміча́ти (imperfective infinitive)
поміча́ть (imperfective infinitive)
поміча́ючи (adverbial imperfective present)
поміча́вши (adverbial imperfective past)
поміча́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду поміча́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду поміча́ть (first-person future imperfective singular)
поміча́тиму (first-person future imperfective singular)
поміча́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш поміча́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш поміча́ть (future imperfective second-person singular)
поміча́тимеш (future imperfective second-person singular)
поміча́є (imperfective present singular third-person)
бу́де поміча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де поміча́ть (future imperfective singular third-person)
поміча́тиме (future imperfective singular third-person)
поміча́єм (first-person imperfective plural present)
поміча́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо поміча́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо поміча́ть (first-person future imperfective plural)
поміча́тимемо (first-person future imperfective plural)
поміча́тимем (first-person future imperfective plural)
поміча́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете поміча́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете поміча́ть (future imperfective plural second-person)
поміча́тимете (future imperfective plural second-person)
поміча́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поміча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поміча́ть (future imperfective plural third-person)
поміча́тимуть (future imperfective plural third-person)
поміча́ймо (first-person imperative plural)
поміча́й (imperative second-person singular)
поміча́йте (imperative plural second-person)
поміча́в (masculine past singular)
поміча́ли (masculine past plural)
поміча́ла (feminine past singular)
поміча́ли (feminine past plural)
поміча́ло (neuter past singular)
поміча́ли (neuter past plural)

Uk-помічати.ogg

помі́тити (pomítyty) + -а́ти (-áty). Compare Russian замеча́ть (zamečátʹ).


засновувати

засно́вувати

засно́вувати • (zasnóvuvaty) impf (perfective заснува́ти)

засно́вувати (canonical)
zasnóvuvaty (romanization)
заснува́ти (perfective)
засно́вувати (imperfective infinitive)
засно́вувать (imperfective infinitive)
засно́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: засно́вувано (imperfective passive past)
засно́вуючи (adverbial imperfective present)
засно́вувавши (adverbial imperfective past)
засно́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду засно́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду засно́вувать (first-person future imperfective singular)
засно́вуватиму (first-person future imperfective singular)
засно́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш засно́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш засно́вувать (future imperfective second-person singular)
засно́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
засно́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де засно́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де засно́вувать (future imperfective singular third-person)
засно́вуватиме (future imperfective singular third-person)
засно́вуєм (first-person imperfective plural present)
засно́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо засно́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо засно́вувать (first-person future imperfective plural)
засно́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
засно́вуватимем (first-person future imperfective plural)
засно́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете засно́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете засно́вувать (future imperfective plural second-person)
засно́вуватимете (future imperfective plural second-person)
засно́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть засно́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть засно́вувать (future imperfective plural third-person)
засно́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
засно́вуймо (first-person imperative plural)
засно́вуй (imperative second-person singular)
засно́вуйте (imperative plural second-person)
засно́вував (masculine past singular)
засно́вували (masculine past plural)
засно́вувала (feminine past singular)
засно́вували (feminine past plural)
засно́вувало (neuter past singular)
засно́вували (neuter past plural)

Uk-засновувати.ogg


пояснити

поясни́ти • (pojasnýty) pf (imperfective поя́снювати)

поясни́ти (canonical)
pojasnýty (romanization)
поя́снювати (imperfective)
поясни́ти (infinitive perfective)
поясни́ть (infinitive perfective)
поя́снений (passive past perfective)
impersonal: поя́снено (passive past perfective)
поясни́вши (adverbial past perfective)
поясню́ (first-person future perfective singular)
поя́сниш (future perfective second-person singular)
поя́снить (future perfective singular third-person)
поя́сним (first-person future perfective plural)
поя́снимо (first-person future perfective plural)
поя́сните (future perfective plural second-person)
поя́снять (future perfective plural third-person)
поясні́м (first-person imperative plural)
поясні́мо (first-person imperative plural)
поясни́ (imperative second-person singular)
поясні́ть (imperative plural second-person)
поясни́в (masculine past singular)
поясни́ли (masculine past plural)
поясни́ла (feminine past singular)
поясни́ли (feminine past plural)
поясни́ло (neuter past singular)
поясни́ли (neuter past plural)

Uk-пояснити.ogg

по- (po-) + ясни́ти (jasnýty). Compare Russian поясни́ть (pojasnítʹ).


установлювати

устано́влювати

устано́влювати • (ustanóvljuvaty) impf (perfective установи́ти)

устано́влювати (canonical)
ustanóvljuvaty (romanization)
установи́ти (perfective)
устано́влювати (imperfective infinitive)
устано́влювать (imperfective infinitive)
устано́влюваний (imperfective passive past)
impersonal: устано́влювано (imperfective passive past)
устано́влюючи (adverbial imperfective present)
устано́влювавши (adverbial imperfective past)
устано́влюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду встано́влювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду встано́влювать (first-person future imperfective singular)
устано́влюватиму (first-person future imperfective singular)
устано́влюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш устано́влювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш устано́влювать (future imperfective second-person singular)
устано́влюватимеш (future imperfective second-person singular)
устано́влює (imperfective present singular third-person)
бу́де встано́влювати (future imperfective singular third-person)
бу́де встано́влювать (future imperfective singular third-person)
устано́влюватиме (future imperfective singular third-person)
устано́влюєм (first-person imperfective plural present)
устано́влюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо встано́влювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо встано́влювать (first-person future imperfective plural)
устано́влюватимемо (first-person future imperfective plural)
устано́влюватимем (first-person future imperfective plural)
устано́влюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете встано́влювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете встано́влювать (future imperfective plural second-person)
устано́влюватимете (future imperfective plural second-person)
устано́влюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть устано́влювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть устано́влювать (future imperfective plural third-person)
устано́влюватимуть (future imperfective plural third-person)
устано́влюймо (first-person imperative plural)
устано́влюй (imperative second-person singular)
устано́влюйте (imperative plural second-person)
устано́влював (masculine past singular)
устано́влювали (masculine past plural)
устано́влювала (feminine past singular)
устано́влювали (feminine past plural)
устано́влювало (neuter past singular)
устано́влювали (neuter past plural)

[ʊstɐˈnɔu̯lʲʊʋɐte]

Uk-установлювати.ogg

установи́ти (ustanovýty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian устана́вливать (ustanávlivatʹ).

cog

устана́вливать

to establish, to determine, to fix, to set


пояснювати

uk-verb

поя́снювати • (pojásnjuvaty) impf (perfective поясни́ти)

поя́снювати (canonical)
pojásnjuvaty (romanization)
поясни́ти (perfective)
поя́снювати (imperfective infinitive)
поя́снювать (imperfective infinitive)
поя́снюючи (adverbial imperfective present)
поя́снювавши (adverbial imperfective past)
поя́снюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду поя́снювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду поя́снювать (first-person future imperfective singular)
поя́снюватиму (first-person future imperfective singular)
поя́снюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш поя́снювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш поя́снювать (future imperfective second-person singular)
поя́снюватимеш (future imperfective second-person singular)
поя́снює (imperfective present singular third-person)
бу́де поя́снювати (future imperfective singular third-person)
бу́де поя́снювать (future imperfective singular third-person)
поя́снюватиме (future imperfective singular third-person)
поя́снюєм (first-person imperfective plural present)
поя́снюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо поя́снювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо поя́снювать (first-person future imperfective plural)
поя́снюватимемо (first-person future imperfective plural)
поя́снюватимем (first-person future imperfective plural)
поя́снюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете поя́снювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете поя́снювать (future imperfective plural second-person)
поя́снюватимете (future imperfective plural second-person)
поя́снюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поя́снювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поя́снювать (future imperfective plural third-person)
поя́снюватимуть (future imperfective plural third-person)
поя́снюймо (first-person imperative plural)
поя́снюй (imperative second-person singular)
поя́снюйте (imperative plural second-person)
поя́снював (masculine past singular)
поя́снювали (masculine past plural)
поя́снювала (feminine past singular)
поя́снювали (feminine past plural)
поя́снювало (neuter past singular)
поя́снювали (neuter past plural)

Uk-пояснювати.ogg

поясни́ти (pojasnýty) + -ювати (-juvaty)


водиш

head

во́диш • (vódyš)

води́ти водити#Ukrainian

second-person singular present imperfective of води́ти (vodýty)


одержати

uk-verb

оде́ржати • (odéržaty) pf (imperfective оде́ржувати)

оде́ржати (canonical)
odéržaty (romanization)
оде́ржувати (imperfective)
оде́ржати (infinitive perfective)
оде́ржать (infinitive perfective)
оде́ржаний (passive past perfective)
impersonal: оде́ржано (passive past perfective)
оде́ржавши (adverbial past perfective)
оде́ржу (first-person future perfective singular)
оде́ржиш (future perfective second-person singular)
оде́ржить (future perfective singular third-person)
оде́ржим (first-person future perfective plural)
оде́ржимо (first-person future perfective plural)
оде́ржите (future perfective plural second-person)
оде́ржать (future perfective plural third-person)
оде́ржмо (first-person imperative plural)
оде́рж (imperative second-person singular)
оде́ржте (imperative plural second-person)
оде́ржав (masculine past singular)
оде́ржали (masculine past plural)
оде́ржала (feminine past singular)
оде́ржали (feminine past plural)
оде́ржало (neuter past singular)
оде́ржали (neuter past plural)

Uk-одержати.ogg

Inherited from Old Ruthenian одержати (oderžati), from Old Polish odzierżeć, which is a partial calque of Latin obtineo. Equivalent to о- (o-) + де́ржати (déržaty). Compare Russian одержа́ть (oderžátʹ).

inh+

(transitive) to receive, to get, to obtain


одержувати

uk-verb

оде́ржувати • (odéržuvaty) impf (perfective оде́ржати)

оде́ржувати (canonical)
odéržuvaty (romanization)
оде́ржати (perfective)
оде́ржувати (imperfective infinitive)
оде́ржувать (imperfective infinitive)
оде́ржуваний (imperfective passive past)
impersonal: оде́ржувано (imperfective passive past)
оде́ржуючи (adverbial imperfective present)
оде́ржувавши (adverbial imperfective past)
оде́ржую (first-person imperfective present singular)
бу́ду оде́ржувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду оде́ржувать (first-person future imperfective singular)
оде́ржуватиму (first-person future imperfective singular)
оде́ржуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш оде́ржувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш оде́ржувать (future imperfective second-person singular)
оде́ржуватимеш (future imperfective second-person singular)
оде́ржує (imperfective present singular third-person)
бу́де оде́ржувати (future imperfective singular third-person)
бу́де оде́ржувать (future imperfective singular third-person)
оде́ржуватиме (future imperfective singular third-person)
оде́ржуєм (first-person imperfective plural present)
оде́ржуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо оде́ржувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо оде́ржувать (first-person future imperfective plural)
оде́ржуватимемо (first-person future imperfective plural)
оде́ржуватимем (first-person future imperfective plural)
оде́ржуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете оде́ржувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете оде́ржувать (future imperfective plural second-person)
оде́ржуватимете (future imperfective plural second-person)
оде́ржують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть оде́ржувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть оде́ржувать (future imperfective plural third-person)
оде́ржуватимуть (future imperfective plural third-person)
оде́ржуймо (first-person imperative plural)
оде́ржуй (imperative second-person singular)
оде́ржуйте (imperative plural second-person)
оде́ржував (masculine past singular)
оде́ржували (masculine past plural)
оде́ржувала (feminine past singular)
оде́ржували (feminine past plural)
оде́ржувало (neuter past singular)
оде́ржували (neuter past plural)

[ɔˈdɛrʒʊʋɐte]

Uk-одержувати.ogg

оде́ржати (odéržaty) + -увати (-uvaty). Compare Russian оде́рживать (odérživatʹ, “to win, to gain”).


абортувати

абортува́ти (canonical)
abortuváty (romanization)
абортува́ти (infinitive)
абортува́ть (infinitive)
аборто́ваний (passive past)
impersonal: аборто́вано (passive past)
аборту́ючи (adverbial present)
абортува́вши (adverbial past)
аборту́ю (first-person future singular)
бу́ду абортува́ти (first-person singular)
бу́ду абортува́ть (first-person singular)
абортува́тиму (first-person singular)
аборту́єш (future second-person singular)
бу́деш абортува́ти (second-person singular)
бу́деш абортува́ть (second-person singular)
абортува́тимеш (second-person singular)
аборту́є (future singular third-person)
бу́де абортува́ти (singular third-person)
бу́де абортува́ть (singular third-person)
абортува́тиме (singular third-person)
аборту́єм (first-person future plural)
аборту́ємо (first-person future plural)
бу́демо абортува́ти (first-person plural)
бу́демо абортува́ть (first-person plural)
абортува́тимемо (first-person plural)
абортува́тимем (first-person plural)
аборту́єте (future plural second-person)
бу́дете абортува́ти (plural second-person)
бу́дете абортува́ть (plural second-person)
абортува́тимете (plural second-person)
аборту́ють (future plural third-person)
бу́дуть абортува́ти (plural third-person)
бу́дуть абортува́ть (plural third-person)
абортува́тимуть (plural third-person)
аборту́ймо (first-person imperative plural)
аборту́й (imperative second-person singular)
аборту́йте (imperative plural second-person)
абортува́в (masculine past singular)
абортува́ли (masculine past plural)
абортува́ла (feminine past singular)
абортува́ли (feminine past plural)
абортува́ло (neuter past singular)
абортува́ли (neuter past plural)


спостерегти

uk-verb

спостерегти́

спостеріга́ти

спостерегти́ • (sposterehtý) pf (imperfective спостеріга́ти)

спостерегти́ (canonical)
sposterehtý (romanization)
спостеріга́ти (imperfective)
спостерегти́ (infinitive perfective)
спостере́жений (passive past perfective)
impersonal: спостере́жено (passive past perfective)
спостері́гши (adverbial past perfective)
спостережу́ (first-person future perfective singular)
спостереже́ш (future perfective second-person singular)
спостереже́ (future perfective singular third-person)
спостереже́м (first-person future perfective plural)
спостережемо́ (first-person future perfective plural)
спостережете́ (future perfective plural second-person)
спостережу́ть (future perfective plural third-person)
спостережі́м (first-person imperative plural)
спостережі́мо (first-person imperative plural)
спостережи́ (imperative second-person singular)
спостережі́ть (imperative plural second-person)
спостері́г (masculine past singular)
спостерегли́ (masculine past plural)
спостерегла́ (feminine past singular)
спостерегли́ (feminine past plural)
спостерегло́ (neuter past singular)
спостерегли́ (neuter past plural)


спостерігати

спостеріга́ти

спостерегти́

спостеріга́ти • (sposteriháty) impf (perfective спостерегти́)

спостеріга́ти (canonical)
sposteriháty (romanization)
спостерегти́ (perfective)
спостеріга́ти (imperfective infinitive)
спостеріга́ть (imperfective infinitive)
спостеріга́ючи (adverbial imperfective present)
спостеріга́вши (adverbial imperfective past)
спостеріга́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду спостеріга́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду спостеріга́ть (first-person future imperfective singular)
спостеріга́тиму (first-person future imperfective singular)
спостеріга́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш спостеріга́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш спостеріга́ть (future imperfective second-person singular)
спостеріга́тимеш (future imperfective second-person singular)
спостеріга́є (imperfective present singular third-person)
бу́де спостеріга́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де спостеріга́ть (future imperfective singular third-person)
спостеріга́тиме (future imperfective singular third-person)
спостеріга́єм (first-person imperfective plural present)
спостеріга́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо спостеріга́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо спостеріга́ть (first-person future imperfective plural)
спостеріга́тимемо (first-person future imperfective plural)
спостеріга́тимем (first-person future imperfective plural)
спостеріга́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете спостеріга́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете спостеріга́ть (future imperfective plural second-person)
спостеріга́тимете (future imperfective plural second-person)
спостеріга́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спостеріга́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спостеріга́ть (future imperfective plural third-person)
спостеріга́тимуть (future imperfective plural third-person)
спостеріга́ймо (first-person imperative plural)
спостеріга́й (imperative second-person singular)
спостеріга́йте (imperative plural second-person)
спостеріга́в (masculine past singular)
спостеріга́ли (masculine past plural)
спостеріга́ла (feminine past singular)
спостеріга́ли (feminine past plural)
спостеріга́ло (neuter past singular)
спостеріга́ли (neuter past plural)

Uk-спостерігати.ogg

Охоро́нці спостеріга́ють за поло́неними.

(intransitive) to watch, to keep an eye on, to keep under observation, to keep under surveillance, to surveil (+ за (za) + instrumental case)


сполучати

сполуча́ти • (spolučáty) impf (perfective сполучи́ти)

сполуча́ти (canonical)
spolučáty (romanization)
сполучи́ти (perfective)
сполуча́ти (infinitive perfective)
сполуча́ть (infinitive perfective)
сполуча́вши (adverbial past perfective)
сполуча́ю (first-person future perfective singular)
сполуча́єш (future perfective second-person singular)
сполуча́є (future perfective singular third-person)
сполуча́єм (first-person future perfective plural)
сполуча́ємо (first-person future perfective plural)
сполуча́єте (future perfective plural second-person)
сполуча́ють (future perfective plural third-person)
сполуча́ймо (first-person imperative plural)
сполуча́й (imperative second-person singular)
сполуча́йте (imperative plural second-person)
сполуча́в (masculine past singular)
сполуча́ли (masculine past plural)
сполуча́ла (feminine past singular)
сполуча́ли (feminine past plural)
сполуча́ло (neuter past singular)
сполуча́ли (neuter past plural)

Uk-сполучати.ogg

From сполучи́ти (spolučýty) + -а́ти (-áty).

af

сполучи́ти (spolučýty) + -а́ти (-áty)


сполучений

head

сполу́чений • (spolúčenyj)

сполу́чений (canonical)
spolúčenyj (romanization)
сполу́чений (masculine nominative)
сполу́чене (neuter nominative)
сполу́чена (feminine nominative)
сполу́чені (nominative plural)
сполу́ченого (genitive masculine neuter)
сполу́ченої (feminine genitive)
сполу́чених (genitive plural)
сполу́ченому (dative masculine neuter)
сполу́ченій (dative feminine)
сполу́ченим (dative plural)
сполу́ченого (accusative animate masculine)
сполу́чене (accusative neuter)
сполу́чену (accusative feminine)
сполу́чених (accusative animate plural)
сполу́чений (accusative inanimate masculine)
сполу́чені (accusative inanimate plural)
сполу́ченим (instrumental masculine neuter)
сполу́ченою (feminine instrumental)
сполу́ченими (instrumental plural)
сполу́ченому (locative masculine neuter)
сполу́ченім (locative masculine neuter)
сполу́ченій (feminine locative)
сполу́чених (locative plural)

Uk-сполучений.ogg

Past participle of сполучи́ти (spolučýty).

сполучи́ти сполучити#Ukrainian

passive adjectival past participle of сполучи́ти (spolučýty)


сполучити

uk-verb

сполучи́ти • (spolučýty) pf (imperfective сполуча́ти)

сполучи́ти (canonical)
spolučýty (romanization)
сполуча́ти (imperfective)
сполучи́ти (infinitive perfective)
сполучи́ть (infinitive perfective)
сполу́чений (passive past perfective)
impersonal: сполу́чено (passive past perfective)
сполучи́вши (adverbial past perfective)
сполучу́ (first-person future perfective singular)
сполу́чиш (future perfective second-person singular)
сполу́чить (future perfective singular third-person)
сполу́чим (first-person future perfective plural)
сполу́чимо (first-person future perfective plural)
сполу́чите (future perfective plural second-person)
сполу́чать (future perfective plural third-person)
сполучі́м (first-person imperative plural)
сполучі́мо (first-person imperative plural)
сполучи́ (imperative second-person singular)
сполучі́ть (imperative plural second-person)
сполучи́в (masculine past singular)
сполучи́ли (masculine past plural)
сполучи́ла (feminine past singular)
сполучи́ли (feminine past plural)
сполучи́ло (neuter past singular)
сполучи́ли (neuter past plural)

[spɔɫʊˈt͡ʃɪte]

Uk-сполучити.ogg

From с- (s-) + получи́ти (polučýty), from лучи́ти (lučýty).


гостювати

погостюва́ти

гостюва́ти • (hostjuváty) impf (perfective погостюва́ти)

гостюва́ти (canonical)
hostjuváty (romanization)
погостюва́ти (perfective)
гостюва́ти (imperfective infinitive)
гостюва́ть (imperfective infinitive)
гостю́ючи (adverbial imperfective present)
гостюва́вши (adverbial imperfective past)
гостю́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду гостюва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду гостюва́ть (first-person future imperfective singular)
гостюва́тиму (first-person future imperfective singular)
гостю́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш гостюва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш гостюва́ть (future imperfective second-person singular)
гостюва́тимеш (future imperfective second-person singular)
гостю́є (imperfective present singular third-person)
бу́де гостюва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де гостюва́ть (future imperfective singular third-person)
гостюва́тиме (future imperfective singular third-person)
гостю́єм (first-person imperfective plural present)
гостю́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо гостюва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо гостюва́ть (first-person future imperfective plural)
гостюва́тимемо (first-person future imperfective plural)
гостюва́тимем (first-person future imperfective plural)
гостю́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете гостюва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете гостюва́ть (future imperfective plural second-person)
гостюва́тимете (future imperfective plural second-person)
гостю́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гостюва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гостюва́ть (future imperfective plural third-person)
гостюва́тимуть (future imperfective plural third-person)
гостю́ймо (first-person imperative plural)
гостю́й (imperative second-person singular)
гостю́йте (imperative plural second-person)
гостюва́в (masculine past singular)
гостюва́ли (masculine past plural)
гостюва́ла (feminine past singular)
гостюва́ли (feminine past plural)
гостюва́ло (neuter past singular)
гостюва́ли (neuter past plural)

[ɦɔsʲtʲʊˈʋate]

гість (histʹ, “guest”) + -ювати (-juvaty)

af

(intransitive) to stay, to visit (abide somewhere as a guest)


радіти

uk-verb

раді́ти • (radíty) impf (perfective зраді́ти)

раді́ти (canonical)
radíty (romanization)
зраді́ти (perfective)
раді́ти (imperfective infinitive)
раді́ть (imperfective infinitive)
раді́ючи (adverbial imperfective present)
раді́вши (adverbial imperfective past)
раді́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду раді́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду раді́ть (first-person future imperfective singular)
раді́тиму (first-person future imperfective singular)
раді́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш раді́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш раді́ть (future imperfective second-person singular)
раді́тимеш (future imperfective second-person singular)
раді́є (imperfective present singular third-person)
бу́де раді́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де раді́ть (future imperfective singular third-person)
раді́тиме (future imperfective singular third-person)
раді́єм (first-person imperfective plural present)
раді́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо раді́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо раді́ть (first-person future imperfective plural)
раді́тимемо (first-person future imperfective plural)
раді́тимем (first-person future imperfective plural)
раді́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете раді́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете раді́ть (future imperfective plural second-person)
раді́тимете (future imperfective plural second-person)
раді́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть раді́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть раді́ть (future imperfective plural third-person)
раді́тимуть (future imperfective plural third-person)
раді́ймо (first-person imperative plural)
раді́й (imperative second-person singular)
раді́йте (imperative plural second-person)
раді́в (masculine past singular)
раді́ли (masculine past plural)
раді́ла (feminine past singular)
раді́ли (feminine past plural)
раді́ло (neuter past singular)
раді́ли (neuter past plural)

(intransitive) to rejoice, to exult, to jubilate, to be glad


радуватися

пора́дуватися

ра́дуватися • (ráduvatysja) impf (perfective пора́дуватися)

ра́дуватися (canonical)
ráduvatysja (romanization)
пора́дуватися (perfective)
ра́дуватися (imperfective infinitive)
ра́дуватись (imperfective infinitive)
ра́дуваться (imperfective infinitive)
ра́дуючись (adverbial imperfective present)
ра́дувавшись (adverbial imperfective past)
ра́дуюся (first-person imperfective present singular)
ра́дуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду ра́дуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду ра́дуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду ра́дуваться (first-person future imperfective singular)
ра́дуватимусь (first-person future imperfective singular)
ра́дуватимуся (first-person future imperfective singular)
ра́дуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш ра́дуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш ра́дуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш ра́дуваться (future imperfective second-person singular)
ра́дуватимешся (future imperfective second-person singular)
ра́дується (imperfective present singular third-person)
бу́де ра́дуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де ра́дуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де ра́дуваться (future imperfective singular third-person)
ра́дуватиметься (future imperfective singular third-person)
ра́дуємся (first-person imperfective plural present)
ра́дуємося (first-person imperfective plural present)
ра́дуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо ра́дуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо ра́дуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо ра́дуваться (first-person future imperfective plural)
ра́дуватимемось (first-person future imperfective plural)
ра́дуватимемося (first-person future imperfective plural)
ра́дуватимемся (first-person future imperfective plural)
ра́дуєтеся (imperfective plural present second-person)
ра́дуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете ра́дуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете ра́дуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете ра́дуваться (future imperfective plural second-person)
ра́дуватиметесь (future imperfective plural second-person)
ра́дуватиметеся (future imperfective plural second-person)
ра́дуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ра́дуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ра́дуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ра́дуваться (future imperfective plural third-person)
ра́дуватимуться (future imperfective plural third-person)
ра́дуймося (first-person imperative plural)
ра́дуймось (first-person imperative plural)
ра́дуйся (imperative second-person singular)
ра́дуйсь (imperative second-person singular)
ра́дуйтеся (imperative plural second-person)
ра́дуйтесь (imperative plural second-person)
ра́дувався (masculine past singular)
ра́дувавсь (masculine past singular)
ра́дувалися (masculine past plural)
ра́дувались (masculine past plural)
ра́дувалася (feminine past singular)
ра́дувалась (feminine past singular)
ра́дувалися (feminine past plural)
ра́дувались (feminine past plural)
ра́дувалося (neuter past singular)
ра́дувалось (neuter past singular)
ра́дувалися (neuter past plural)
ра́дувались (neuter past plural)

uk-conj

ра́дуватися<2a.impf>

Uk-радуватися.ogg

ра́дувати (ráduvaty) + -ся (-sja, reflexive suffix). Compare Russian ра́доваться (rádovatʹsja), Polish radować się.

af

(reflexive) to rejoice, to exult, to jubilate, to be glad


прагнути

пра́гнути (canonical)
práhnuty (romanization)
пра́гнути (imperfective infinitive)
пра́гнуть (imperfective infinitive)
пра́гнучи (adverbial imperfective present)
пра́гнувши (adverbial imperfective past)
пра́гну (first-person imperfective present singular)
бу́ду пра́гнути (first-person future imperfective singular)
бу́ду пра́гнуть (first-person future imperfective singular)
пра́гнутиму (first-person future imperfective singular)
пра́гнеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пра́гнути (future imperfective second-person singular)
бу́деш пра́гнуть (future imperfective second-person singular)
пра́гнутимеш (future imperfective second-person singular)
пра́гне (imperfective present singular third-person)
бу́де пра́гнути (future imperfective singular third-person)
бу́де пра́гнуть (future imperfective singular third-person)
пра́гнутиме (future imperfective singular third-person)
пра́гнем (first-person imperfective plural present)
пра́гнемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пра́гнути (first-person future imperfective plural)
бу́демо пра́гнуть (first-person future imperfective plural)
пра́гнутимемо (first-person future imperfective plural)
пра́гнутимем (first-person future imperfective plural)
пра́гнете (imperfective plural present second-person)
бу́дете пра́гнути (future imperfective plural second-person)
бу́дете пра́гнуть (future imperfective plural second-person)
пра́гнутимете (future imperfective plural second-person)
пра́гнуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пра́гнути (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пра́гнуть (future imperfective plural third-person)
пра́гнутимуть (future imperfective plural third-person)
пра́гнім (first-person imperative plural)
пра́гнімо (first-person imperative plural)
пра́гни (imperative second-person singular)
пра́гніть (imperative plural second-person)
пра́гнув (masculine past singular)
пра́гнули (masculine past plural)
пра́гнула (feminine past singular)
пра́гнули (feminine past plural)
пра́гнуло (neuter past singular)
пра́гнули (neuter past plural)

Uk-прагнути.ogg

to strive for/after, to aspire to, to aim for


з'їдати

uk-verb

з'їда́ти • (zʺjidáty) impf (perfective з'ї́сти)

з'їда́ти (canonical)
zʺjidáty (romanization)
з'ї́сти (perfective)
з'їда́ти (imperfective infinitive)
з'їда́ть (imperfective infinitive)
з'їда́ючи (adverbial imperfective present)
з'їда́вши (adverbial imperfective past)
з'їда́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду з'їда́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду з'їда́ть (first-person future imperfective singular)
з'їда́тиму (first-person future imperfective singular)
з'їда́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш з'їда́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш з'їда́ть (future imperfective second-person singular)
з'їда́тимеш (future imperfective second-person singular)
з'їда́є (imperfective present singular third-person)
бу́де з'їда́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де з'їда́ть (future imperfective singular third-person)
з'їда́тиме (future imperfective singular third-person)
з'їда́єм (first-person imperfective plural present)
з'їда́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо з'їда́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо з'їда́ть (first-person future imperfective plural)
з'їда́тимемо (first-person future imperfective plural)
з'їда́тимем (first-person future imperfective plural)
з'їда́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете з'їда́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете з'їда́ть (future imperfective plural second-person)
з'їда́тимете (future imperfective plural second-person)
з'їда́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть з'їда́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть з'їда́ть (future imperfective plural third-person)
з'їда́тимуть (future imperfective plural third-person)
з'їда́ймо (first-person imperative plural)
з'їда́й (imperative second-person singular)
з'їда́йте (imperative plural second-person)
з'їда́в (masculine past singular)
з'їда́ли (masculine past plural)
з'їда́ла (feminine past singular)
з'їда́ли (feminine past plural)
з'їда́ло (neuter past singular)
з'їда́ли (neuter past plural)

Cognate with Russian съеда́ть (sʺjedátʹ), Polish zjadać.

(transitive) to eat, to eat up, to consume (ingest completely)


споживати

спожива́ти • (spožyváty) impf (perfective спожи́ти)

спожива́ти (canonical)
spožyváty (romanization)
спожи́ти (perfective)
спожива́ти (imperfective infinitive)
спожива́ть (imperfective infinitive)
спожи́ваний (imperfective passive past)
impersonal: спожи́вано (imperfective passive past)
спожива́ючи (adverbial imperfective present)
спожива́вши (adverbial imperfective past)
спожива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду спожива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду спожива́ть (first-person future imperfective singular)
спожива́тиму (first-person future imperfective singular)
спожива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш спожива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш спожива́ть (future imperfective second-person singular)
спожива́тимеш (future imperfective second-person singular)
спожива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де спожива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де спожива́ть (future imperfective singular third-person)
спожива́тиме (future imperfective singular third-person)
спожива́єм (first-person imperfective plural present)
спожива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо спожива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо спожива́ть (first-person future imperfective plural)
спожива́тимемо (first-person future imperfective plural)
спожива́тимем (first-person future imperfective plural)
спожива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете спожива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете спожива́ть (future imperfective plural second-person)
спожива́тимете (future imperfective plural second-person)
спожива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спожива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спожива́ть (future imperfective plural third-person)
спожива́тимуть (future imperfective plural third-person)
спожива́ймо (first-person imperative plural)
спожива́й (imperative second-person singular)
спожива́йте (imperative plural second-person)
спожива́в (masculine past singular)
спожива́ли (masculine past plural)
спожива́ла (feminine past singular)
спожива́ли (feminine past plural)
спожива́ло (neuter past singular)
спожива́ли (neuter past plural)

Uk-споживати.ogg

с- (s-) + пожива́ти (požyváty). Cognate with Polish spożywać.


спожити

спожи́ти • (spožýty) pf (imperfective спожива́ти)

спожи́ти (canonical)
spožýty (romanization)
спожива́ти (imperfective)
спожи́ти (infinitive perfective)
спожи́ть (infinitive perfective)
спожи́тий (passive past perfective)
impersonal: спожи́то (passive past perfective)
спожи́вши (adverbial past perfective)
споживу́ (first-person future perfective singular)
споживе́ш (future perfective second-person singular)
споживе́ (future perfective singular third-person)
споживе́м (first-person future perfective plural)
споживемо́ (first-person future perfective plural)
споживете́ (future perfective plural second-person)
споживу́ть (future perfective plural third-person)
споживі́м (first-person imperative plural)
споживі́мо (first-person imperative plural)
споживи́ (imperative second-person singular)
споживі́ть (imperative plural second-person)
спожи́в (masculine past singular)
спожили́ (masculine past plural)
спожила́ (feminine past singular)
спожили́ (feminine past plural)
спожило́ (neuter past singular)
спожили́ (neuter past plural)

Uk-спожити.ogg

с- (s-) + пожи́ти (požýty). Compare Polish spożyć.


з'явитися

з'яви́тися • (zʺjavýtysja) pf (imperfective з'явля́тися)

з'яви́тися (canonical)
zʺjavýtysja (romanization)
з'явля́тися (imperfective)
з'яви́тися (infinitive perfective)
з'яви́тись (infinitive perfective)
з'яви́ться (infinitive perfective)
з'яви́вшись (adverbial past perfective)
з'явлю́ся (first-person future perfective singular)
з'явлю́сь (first-person future perfective singular)
з'я́вишся (future perfective second-person singular)
з'я́виться (future perfective singular third-person)
з'я́вимся (first-person future perfective plural)
з'я́вимося (first-person future perfective plural)
з'я́вимось (first-person future perfective plural)
з'я́витеся (future perfective plural second-person)
з'я́витесь (future perfective plural second-person)
з'я́вляться (future perfective plural third-person)
з'яві́мся (first-person imperative plural)
з'яві́мося (first-person imperative plural)
з'яві́мось (first-person imperative plural)
з'яви́ся (imperative second-person singular)
з'яви́сь (imperative second-person singular)
з'яві́ться (imperative plural second-person)
з'яви́вся (masculine past singular)
з'яви́всь (masculine past singular)
з'яви́лися (masculine past plural)
з'яви́лись (masculine past plural)
з'яви́лася (feminine past singular)
з'яви́лась (feminine past singular)
з'яви́лися (feminine past plural)
з'яви́лись (feminine past plural)
з'яви́лося (neuter past singular)
з'яви́лось (neuter past singular)
з'яви́лися (neuter past plural)
з'яви́лись (neuter past plural)

uk-conj

з'яви́тися<4c.pf>

Uk-з'явитися.ogg

to appear, to show up, to show oneself, to turn up (come into view, become visible, make an appearance)


з'являтися

uk-verb

з'явля́тися • (zʺjavljátysja) impf (perfective з'яви́тися)

з'явля́тися (canonical)
zʺjavljátysja (romanization)
з'яви́тися (perfective)
з'явля́тися (imperfective infinitive)
з'явля́тись (imperfective infinitive)
з'явля́ться (imperfective infinitive)
з'явля́ючись (adverbial imperfective present)
з'явля́вшись (adverbial imperfective past)
з'явля́юся (first-person imperfective present singular)
з'явля́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду з'явля́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду з'явля́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду з'явля́ться (first-person future imperfective singular)
з'явля́тимусь (first-person future imperfective singular)
з'явля́тимуся (first-person future imperfective singular)
з'явля́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш з'явля́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш з'явля́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш з'явля́ться (future imperfective second-person singular)
з'явля́тимешся (future imperfective second-person singular)
з'явля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де з'явля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де з'явля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де з'явля́ться (future imperfective singular third-person)
з'явля́тиметься (future imperfective singular third-person)
з'явля́ємся (first-person imperfective plural present)
з'явля́ємося (first-person imperfective plural present)
з'явля́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо з'явля́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо з'явля́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо з'явля́ться (first-person future imperfective plural)
з'явля́тимемось (first-person future imperfective plural)
з'явля́тимемося (first-person future imperfective plural)
з'явля́тимемся (first-person future imperfective plural)
з'явля́єтеся (imperfective plural present second-person)
з'явля́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете з'явля́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете з'явля́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете з'явля́ться (future imperfective plural second-person)
з'явля́тиметесь (future imperfective plural second-person)
з'явля́тиметеся (future imperfective plural second-person)
з'явля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть з'явля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть з'явля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть з'явля́ться (future imperfective plural third-person)
з'явля́тимуться (future imperfective plural third-person)
з'явля́ймося (first-person imperative plural)
з'явля́ймось (first-person imperative plural)
з'явля́йся (imperative second-person singular)
з'явля́йсь (imperative second-person singular)
з'явля́йтеся (imperative plural second-person)
з'явля́йтесь (imperative plural second-person)
з'явля́вся (masculine past singular)
з'явля́всь (masculine past singular)
з'явля́лися (masculine past plural)
з'явля́лись (masculine past plural)
з'явля́лася (feminine past singular)
з'явля́лась (feminine past singular)
з'явля́лися (feminine past plural)
з'явля́лись (feminine past plural)
з'явля́лося (neuter past singular)
з'явля́лось (neuter past singular)
з'явля́лися (neuter past plural)
з'явля́лись (neuter past plural)

uk-conj

з'явля́тися<1a.impf>

Uk-з'являтися.ogg

Cognate with Belarusian з'яўля́цца (zʺjaŭljácca), Polish zjawiać się.


помити

uk-verb

поми́ти • (pomýty) pf (imperfective ми́ти)

поми́ти (canonical)
pomýty (romanization)
ми́ти (imperfective)
поми́ти (infinitive perfective)
поми́ть (infinitive perfective)
поми́тий (passive past perfective)
impersonal: поми́то (passive past perfective)
поми́вши (adverbial past perfective)
поми́ю (first-person future perfective singular)
поми́єш (future perfective second-person singular)
поми́є (future perfective singular third-person)
поми́єм (first-person future perfective plural)
поми́ємо (first-person future perfective plural)
поми́єте (future perfective plural second-person)
поми́ють (future perfective plural third-person)
поми́ймо (first-person imperative plural)
поми́й (imperative second-person singular)
поми́йте (imperative plural second-person)
поми́в (masculine past singular)
поми́ли (masculine past plural)
поми́ла (feminine past singular)
поми́ли (feminine past plural)
поми́ло (neuter past singular)
поми́ли (neuter past plural)

по- (po-) + ми́ти (mýty). Compare Russian помы́ть (pomýtʹ).


обдурити

обдури́ти • (obdurýty) pf (imperfective обду́рювати)

обдури́ти (canonical)
obdurýty (romanization)
обду́рювати (imperfective)
обдури́ти (infinitive perfective)
обдури́ть (infinitive perfective)
обду́рений (passive past perfective)
impersonal: обду́рено (passive past perfective)
обдури́вши (adverbial past perfective)
обдурю́ (first-person future perfective singular)
обду́риш (future perfective second-person singular)
обду́рить (future perfective singular third-person)
обду́рим (first-person future perfective plural)
обду́римо (first-person future perfective plural)
обду́рите (future perfective plural second-person)
обду́рять (future perfective plural third-person)
обдурі́м (first-person imperative plural)
обдурі́мо (first-person imperative plural)
обдури́ (imperative second-person singular)
обдурі́ть (imperative plural second-person)
обдури́в (masculine past singular)
обдури́ли (masculine past plural)
обдури́ла (feminine past singular)
обдури́ли (feminine past plural)
обдури́ло (neuter past singular)
обдури́ли (neuter past plural)

Uk-обдурити.ogg

(transitive) to deceive, to fool, to dupe, to hoodwink, to bamboozle, to take in


обманювати

обма́нювати • (obmánjuvaty) impf (perfective обману́ти)

обма́нювати (canonical)
obmánjuvaty (romanization)
обману́ти (perfective)
обма́нювати (imperfective infinitive)
обма́нювать (imperfective infinitive)
обма́нюваний (imperfective passive past)
impersonal: обма́нювано (imperfective passive past)
обма́нюючи (adverbial imperfective present)
обма́нювавши (adverbial imperfective past)
обма́нюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду обма́нювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду обма́нювать (first-person future imperfective singular)
обма́нюватиму (first-person future imperfective singular)
обма́нюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обма́нювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш обма́нювать (future imperfective second-person singular)
обма́нюватимеш (future imperfective second-person singular)
обма́нює (imperfective present singular third-person)
бу́де обма́нювати (future imperfective singular third-person)
бу́де обма́нювать (future imperfective singular third-person)
обма́нюватиме (future imperfective singular third-person)
обма́нюєм (first-person imperfective plural present)
обма́нюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обма́нювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо обма́нювать (first-person future imperfective plural)
обма́нюватимемо (first-person future imperfective plural)
обма́нюватимем (first-person future imperfective plural)
обма́нюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обма́нювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете обма́нювать (future imperfective plural second-person)
обма́нюватимете (future imperfective plural second-person)
обма́нюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обма́нювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обма́нювать (future imperfective plural third-person)
обма́нюватимуть (future imperfective plural third-person)
обма́нюймо (first-person imperative plural)
обма́нюй (imperative second-person singular)
обма́нюйте (imperative plural second-person)
обма́нював (masculine past singular)
обма́нювали (masculine past plural)
обма́нювала (feminine past singular)
обма́нювали (feminine past plural)
обма́нювало (neuter past singular)
обма́нювали (neuter past plural)

Uk-обманювати.ogg

From обману́ти (obmanúty) + -ювати (-juvaty).

(transitive) to trick, to cheat, to defraud, to swindle


дурити

дури́ти (canonical)
durýty (romanization)
дури́ти (imperfective infinitive)
дури́ть (imperfective infinitive)
ду́рячи (adverbial imperfective present)
дури́вши (adverbial imperfective past)
дурю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду дури́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду дури́ть (first-person future imperfective singular)
дури́тиму (first-person future imperfective singular)
ду́риш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дури́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш дури́ть (future imperfective second-person singular)
дури́тимеш (future imperfective second-person singular)
ду́рить (imperfective present singular third-person)
бу́де дури́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де дури́ть (future imperfective singular third-person)
дури́тиме (future imperfective singular third-person)
ду́рим (first-person imperfective plural present)
ду́римо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дури́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо дури́ть (first-person future imperfective plural)
дури́тимемо (first-person future imperfective plural)
дури́тимем (first-person future imperfective plural)
ду́рите (imperfective plural present second-person)
бу́дете дури́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете дури́ть (future imperfective plural second-person)
дури́тимете (future imperfective plural second-person)
ду́рять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дури́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дури́ть (future imperfective plural third-person)
дури́тимуть (future imperfective plural third-person)
дурі́м (first-person imperative plural)
дурі́мо (first-person imperative plural)
дури́ (imperative second-person singular)
дурі́ть (imperative plural second-person)
дури́в (masculine past singular)
дури́ли (masculine past plural)
дури́ла (feminine past singular)
дури́ли (feminine past plural)
дури́ло (neuter past singular)
дури́ли (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *duriti. By surface analysis, дур (dur) + -ити (-yty). Cognate with Russian дури́ть (durítʹ), Polish durzyć.


купатися

купа́тися (canonical)
kupátysja (romanization)
купа́тися (imperfective infinitive)
купа́тись (imperfective infinitive)
купа́ться (imperfective infinitive)
купа́ючись (adverbial imperfective present)
купа́вшись (adverbial imperfective past)
купа́юся (first-person imperfective present singular)
купа́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду купа́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду купа́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду купа́ться (first-person future imperfective singular)
купа́тимусь (first-person future imperfective singular)
купа́тимуся (first-person future imperfective singular)
купа́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш купа́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш купа́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш купа́ться (future imperfective second-person singular)
купа́тимешся (future imperfective second-person singular)
купа́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де купа́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де купа́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де купа́ться (future imperfective singular third-person)
купа́тиметься (future imperfective singular third-person)
купа́ємся (first-person imperfective plural present)
купа́ємося (first-person imperfective plural present)
купа́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо купа́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо купа́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо купа́ться (first-person future imperfective plural)
купа́тимемось (first-person future imperfective plural)
купа́тимемося (first-person future imperfective plural)
купа́тимемся (first-person future imperfective plural)
купа́єтеся (imperfective plural present second-person)
купа́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете купа́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете купа́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете купа́ться (future imperfective plural second-person)
купа́тиметесь (future imperfective plural second-person)
купа́тиметеся (future imperfective plural second-person)
купа́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть купа́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть купа́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть купа́ться (future imperfective plural third-person)
купа́тимуться (future imperfective plural third-person)
купа́ймося (first-person imperative plural)
купа́ймось (first-person imperative plural)
купа́йся (imperative second-person singular)
купа́йсь (imperative second-person singular)
купа́йтеся (imperative plural second-person)
купа́йтесь (imperative plural second-person)
купа́вся (masculine past singular)
купа́всь (masculine past singular)
купа́лися (masculine past plural)
купа́лись (masculine past plural)
купа́лася (feminine past singular)
купа́лась (feminine past singular)
купа́лися (feminine past plural)
купа́лись (feminine past plural)
купа́лося (neuter past singular)
купа́лось (neuter past singular)
купа́лися (neuter past plural)
купа́лись (neuter past plural)

uk-conj

купа́тися<1a.impf>

Uk-купатися.ogg

(reflexive) to bathe, to have/take a bath


обдурювати

uk-verb

обду́рювати • (obdúrjuvaty) impf (perfective обдури́ти)

обду́рювати (canonical)
obdúrjuvaty (romanization)
обдури́ти (perfective)
обду́рювати (imperfective infinitive)
обду́рювать (imperfective infinitive)
обду́рюваний (imperfective passive past)
impersonal: обду́рювано (imperfective passive past)
обду́рюючи (adverbial imperfective present)
обду́рювавши (adverbial imperfective past)
обду́рюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду обду́рювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду обду́рювать (first-person future imperfective singular)
обду́рюватиму (first-person future imperfective singular)
обду́рюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обду́рювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш обду́рювать (future imperfective second-person singular)
обду́рюватимеш (future imperfective second-person singular)
обду́рює (imperfective present singular third-person)
бу́де обду́рювати (future imperfective singular third-person)
бу́де обду́рювать (future imperfective singular third-person)
обду́рюватиме (future imperfective singular third-person)
обду́рюєм (first-person imperfective plural present)
обду́рюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обду́рювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо обду́рювать (first-person future imperfective plural)
обду́рюватимемо (first-person future imperfective plural)
обду́рюватимем (first-person future imperfective plural)
обду́рюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обду́рювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете обду́рювать (future imperfective plural second-person)
обду́рюватимете (future imperfective plural second-person)
обду́рюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обду́рювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обду́рювать (future imperfective plural third-person)
обду́рюватимуть (future imperfective plural third-person)
обду́рюймо (first-person imperative plural)
обду́рюй (imperative second-person singular)
обду́рюйте (imperative plural second-person)
обду́рював (masculine past singular)
обду́рювали (masculine past plural)
обду́рювала (feminine past singular)
обду́рювали (feminine past plural)
обду́рювало (neuter past singular)
обду́рювали (neuter past plural)

Uk-обдурювати.ogg

обдур(и́ти) (obdur(ýty)) + -ювати (-juvaty)


присвятити

uk-verb

присвя́чувати

присвяти́ти • (prysvjatýty) pf (imperfective присвя́чувати)

присвяти́ти (canonical)
prysvjatýty (romanization)
присвя́чувати (imperfective)
присвяти́ти (infinitive perfective)
присвяти́ть (infinitive perfective)
присвя́чений (passive past perfective)
impersonal: присвя́чено (passive past perfective)
присвяти́вши (adverbial past perfective)
присвячу́ (first-person future perfective singular)
присвя́тиш (future perfective second-person singular)
присвя́тить (future perfective singular third-person)
присвя́тим (first-person future perfective plural)
присвя́тимо (first-person future perfective plural)
присвя́тите (future perfective plural second-person)
присвя́тять (future perfective plural third-person)
присвяті́м (first-person imperative plural)
присвяті́мо (first-person imperative plural)
присвяти́ (imperative second-person singular)
присвяті́ть (imperative plural second-person)
присвяти́в (masculine past singular)
присвяти́ли (masculine past plural)
присвяти́ла (feminine past singular)
присвяти́ли (feminine past plural)
присвяти́ло (neuter past singular)
присвяти́ли (neuter past plural)

при- (pry-) + святи́ти impf (svjatýty, “to consecrate, to sanctify”)

af

(transitive) to dedicate (:book, artwork — to somebody)

(transitive) to devote, to dedicate (:oneself, life, time — to something)


припинити

uk-verb

припини́ти • (prypynýty) pf (imperfective припиня́ти)

припини́ти (canonical)
prypynýty (romanization)
припиня́ти (imperfective)
припини́ти (infinitive perfective)
припини́ть (infinitive perfective)
припи́нений (passive past perfective)
impersonal: припи́нено (passive past perfective)
припини́вши (adverbial past perfective)
припиню́ (first-person future perfective singular)
припи́ниш (future perfective second-person singular)
припи́нить (future perfective singular third-person)
припи́ним (first-person future perfective plural)
припи́нимо (first-person future perfective plural)
припи́ните (future perfective plural second-person)
припи́нять (future perfective plural third-person)
припині́м (first-person imperative plural)
припині́мо (first-person imperative plural)
припини́ (imperative second-person singular)
припині́ть (imperative plural second-person)
припини́в (masculine past singular)
припини́ли (masculine past plural)
припини́ла (feminine past singular)
припини́ли (feminine past plural)
припини́ло (neuter past singular)
припини́ли (neuter past plural)

Uk-припинити.ogg

(transitive) to stop, to cease, to discontinue, to break off (interrupt the continuance of)


присвячувати

присвя́чувати

присвя́чувати • (prysvjáčuvaty) impf (perfective присвяти́ти)

присвя́чувати (canonical)
prysvjáčuvaty (romanization)
присвяти́ти (perfective)
присвя́чувати (imperfective infinitive)
присвя́чувать (imperfective infinitive)
присвя́чуючи (adverbial imperfective present)
присвя́чувавши (adverbial imperfective past)
присвя́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду присвя́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду присвя́чувать (first-person future imperfective singular)
присвя́чуватиму (first-person future imperfective singular)
присвя́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш присвя́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш присвя́чувать (future imperfective second-person singular)
присвя́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
присвя́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де присвя́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де присвя́чувать (future imperfective singular third-person)
присвя́чуватиме (future imperfective singular third-person)
присвя́чуєм (first-person imperfective plural present)
присвя́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо присвя́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо присвя́чувать (first-person future imperfective plural)
присвя́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
присвя́чуватимем (first-person future imperfective plural)
присвя́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете присвя́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете присвя́чувать (future imperfective plural second-person)
присвя́чуватимете (future imperfective plural second-person)
присвя́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть присвя́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть присвя́чувать (future imperfective plural third-person)
присвя́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
присвя́чуймо (first-person imperative plural)
присвя́чуй (imperative second-person singular)
присвя́чуйте (imperative plural second-person)
присвя́чував (masculine past singular)
присвя́чували (masculine past plural)
присвя́чувала (feminine past singular)
присвя́чували (feminine past plural)
присвя́чувало (neuter past singular)
присвя́чували (neuter past plural)

From the присвя́ч- (prysvjáč-) stem of присвяти́ти (prysvjatýty) + -увати (-uvaty).


припиняти

uk-verb

припиня́ти • (prypynjáty) impf (perfective припини́ти)

припиня́ти (canonical)
prypynjáty (romanization)
припини́ти (perfective)
припиня́ти (imperfective infinitive)
припиня́ть (imperfective infinitive)
припиня́ючи (adverbial imperfective present)
припиня́вши (adverbial imperfective past)
припиня́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду припиня́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду припиня́ть (first-person future imperfective singular)
припиня́тиму (first-person future imperfective singular)
припиня́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш припиня́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш припиня́ть (future imperfective second-person singular)
припиня́тимеш (future imperfective second-person singular)
припиня́є (imperfective present singular third-person)
бу́де припиня́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де припиня́ть (future imperfective singular third-person)
припиня́тиме (future imperfective singular third-person)
припиня́єм (first-person imperfective plural present)
припиня́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо припиня́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо припиня́ть (first-person future imperfective plural)
припиня́тимемо (first-person future imperfective plural)
припиня́тимем (first-person future imperfective plural)
припиня́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете припиня́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете припиня́ть (future imperfective plural second-person)
припиня́тимете (future imperfective plural second-person)
припиня́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть припиня́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть припиня́ть (future imperfective plural third-person)
припиня́тимуть (future imperfective plural third-person)
припиня́ймо (first-person imperative plural)
припиня́й (imperative second-person singular)
припиня́йте (imperative plural second-person)
припиня́в (masculine past singular)
припиня́ли (masculine past plural)
припиня́ла (feminine past singular)
припиня́ли (feminine past plural)
припиня́ло (neuter past singular)
припиня́ли (neuter past plural)

Uk-припиняти.ogg

From при- (pry-) + пин(и́ти) (pyn(ýty)) + -яти (-jaty).


перервати

uk-verb

перерва́ти • (pererváty) pf (imperfective перерива́ти)

перерва́ти (canonical)
pererváty (romanization)
перерива́ти (imperfective)
перерва́ти (infinitive perfective)
перерва́ть (infinitive perfective)
пере́рваний (passive past perfective)
impersonal: пере́рвано (passive past perfective)
перерва́вши (adverbial past perfective)
перерву́ (first-person future perfective singular)
перерве́ш (future perfective second-person singular)
перерве́ (future perfective singular third-person)
перерве́м (first-person future perfective plural)
перервемо́ (first-person future perfective plural)
перервете́ (future perfective plural second-person)
перерву́ть (future perfective plural third-person)
перерві́м (first-person imperative plural)
перерві́мо (first-person imperative plural)
перерви́ (imperative second-person singular)
перерві́ть (imperative plural second-person)
перерва́в (masculine past singular)
перерва́ли (masculine past plural)
перерва́ла (feminine past singular)
перерва́ли (feminine past plural)
перерва́ло (neuter past singular)
перерва́ли (neuter past plural)

Uk-перервати.ogg

Cognate with Russian прерва́ть (prervátʹ), Polish przerwać.

(transitive, literal) to break, to tear, to rend

(transitive, figurative) to interrupt, to break off, to discontinue


переривати

перерива́ти • (pereryváty) impf (perfective перерва́ти)

перерива́ти (canonical)
pereryváty (romanization)
перерва́ти (perfective)
перерива́ти (imperfective infinitive)
перерива́ть (imperfective infinitive)
перери́ваний (imperfective passive past)
impersonal: перери́вано (imperfective passive past)
перерива́ючи (adverbial imperfective present)
перерива́вши (adverbial imperfective past)
перерива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду перерива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду перерива́ть (first-person future imperfective singular)
перерива́тиму (first-person future imperfective singular)
перерива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш перерива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш перерива́ть (future imperfective second-person singular)
перерива́тимеш (future imperfective second-person singular)
перерива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де перерива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де перерива́ть (future imperfective singular third-person)
перерива́тиме (future imperfective singular third-person)
перерива́єм (first-person imperfective plural present)
перерива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо перерива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо перерива́ть (first-person future imperfective plural)
перерива́тимемо (first-person future imperfective plural)
перерива́тимем (first-person future imperfective plural)
перерива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете перерива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете перерива́ть (future imperfective plural second-person)
перерива́тимете (future imperfective plural second-person)
перерива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перерива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перерива́ть (future imperfective plural third-person)
перерива́тимуть (future imperfective plural third-person)
перерива́ймо (first-person imperative plural)
перерива́й (imperative second-person singular)
перерива́йте (imperative plural second-person)
перерива́в (masculine past singular)
перерива́ли (masculine past plural)
перерива́ла (feminine past singular)
перерива́ли (feminine past plural)
перерива́ло (neuter past singular)
перерива́ли (neuter past plural)

Uk-переривати.ogg

From пере- (pere-) + -рива́ти (-ryváty). Compare Russian прерыва́ть (preryvátʹ), Polish przerywać.