стягати

uk-verb

стяга́ти • (stjaháty) impf (perfective стягну́ти or стягти́)

стяга́ти (canonical)
stjaháty (romanization)
стягну́ти (perfective)
стягти́ (perfective)
стяга́ти (imperfective infinitive)
стяга́ть (imperfective infinitive)
стяга́ючи (adverbial imperfective present)
стяга́вши (adverbial imperfective past)
стяга́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду стяга́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду стяга́ть (first-person future imperfective singular)
стяга́тиму (first-person future imperfective singular)
стяга́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш стяга́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш стяга́ть (future imperfective second-person singular)
стяга́тимеш (future imperfective second-person singular)
стяга́є (imperfective present singular third-person)
бу́де стяга́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де стяга́ть (future imperfective singular third-person)
стяга́тиме (future imperfective singular third-person)
стяга́єм (first-person imperfective plural present)
стяга́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо стяга́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо стяга́ть (first-person future imperfective plural)
стяга́тимемо (first-person future imperfective plural)
стяга́тимем (first-person future imperfective plural)
стяга́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете стяга́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете стяга́ть (future imperfective plural second-person)
стяга́тимете (future imperfective plural second-person)
стяга́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть стяга́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стяга́ть (future imperfective plural third-person)
стяга́тимуть (future imperfective plural third-person)
стяга́ймо (first-person imperative plural)
стяга́й (imperative second-person singular)
стяга́йте (imperative plural second-person)
стяга́в (masculine past singular)
стяга́ли (masculine past plural)
стяга́ла (feminine past singular)
стяга́ли (feminine past plural)
стяга́ло (neuter past singular)
стяга́ли (neuter past plural)

From с- (s-) + тяга́ти (tjaháty) or стяг- (stjah-) + -а́ти (-áty). Compare Belarusian сцяга́ць (scjahácʹ), Polish ściągać.

af

стягну́ти<alt:стяг->


стягувати

uk-verb

стя́гувати • (stjáhuvaty) impf (perfective стягну́ти or стягти́)

стя́гувати (canonical)
stjáhuvaty (romanization)
стягну́ти (perfective)
стягти́ (perfective)
стя́гувати (imperfective infinitive)
стя́гувать (imperfective infinitive)
стя́гуючи (adverbial imperfective present)
стя́гувавши (adverbial imperfective past)
стя́гую (first-person imperfective present singular)
бу́ду стя́гувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду стя́гувать (first-person future imperfective singular)
стя́гуватиму (first-person future imperfective singular)
стя́гуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш стя́гувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш стя́гувать (future imperfective second-person singular)
стя́гуватимеш (future imperfective second-person singular)
стя́гує (imperfective present singular third-person)
бу́де стя́гувати (future imperfective singular third-person)
бу́де стя́гувать (future imperfective singular third-person)
стя́гуватиме (future imperfective singular third-person)
стя́гуєм (first-person imperfective plural present)
стя́гуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо стя́гувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо стя́гувать (first-person future imperfective plural)
стя́гуватимемо (first-person future imperfective plural)
стя́гуватимем (first-person future imperfective plural)
стя́гуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете стя́гувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете стя́гувать (future imperfective plural second-person)
стя́гуватимете (future imperfective plural second-person)
стя́гують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть стя́гувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стя́гувать (future imperfective plural third-person)
стя́гуватимуть (future imperfective plural third-person)
стя́гуймо (first-person imperative plural)
стя́гуй (imperative second-person singular)
стя́гуйте (imperative plural second-person)
стя́гував (masculine past singular)
стя́гували (masculine past plural)
стя́гувала (feminine past singular)
стя́гували (feminine past plural)
стя́гувало (neuter past singular)
стя́гували (neuter past plural)

[ˈsʲtʲaɦʊʋɐte]

Uk-стягувати.ogg

From стяг- (stjah-) + -увати (-uvaty). Compare Russian стя́гивать (stjágivatʹ), Belarusian сця́гваць (scjáhvacʹ).

af

стягну́ти<alt:стяг->

to draw together, to pull together (attract or bring into one place)

to draw up, to gather (:forces, troops, etc.)

to pull, to pull away, to pull off [with з (z, + genitive) ‘from/off’]

to exact, to extract, to levy (to force payment of: fee, money due, tax, etc.)


пишатися

uk-verb

пиша́тися • (pyšátysja) impf (perfective попиша́тися)

пиша́тися (canonical)
pyšátysja (romanization)
попиша́тися (perfective)
пиша́тися (imperfective infinitive)
пиша́тись (imperfective infinitive)
пиша́ться (imperfective infinitive)
пиша́ючись (adverbial imperfective present)
пиша́вшись (adverbial imperfective past)
пиша́юся (first-person imperfective present singular)
пиша́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду пиша́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду пиша́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду пиша́ться (first-person future imperfective singular)
пиша́тимусь (first-person future imperfective singular)
пиша́тимуся (first-person future imperfective singular)
пиша́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш пиша́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш пиша́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш пиша́ться (future imperfective second-person singular)
пиша́тимешся (future imperfective second-person singular)
пиша́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де пиша́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де пиша́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де пиша́ться (future imperfective singular third-person)
пиша́тиметься (future imperfective singular third-person)
пиша́ємся (first-person imperfective plural present)
пиша́ємося (first-person imperfective plural present)
пиша́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо пиша́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо пиша́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо пиша́ться (first-person future imperfective plural)
пиша́тимемось (first-person future imperfective plural)
пиша́тимемося (first-person future imperfective plural)
пиша́тимемся (first-person future imperfective plural)
пиша́єтеся (imperfective plural present second-person)
пиша́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете пиша́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете пиша́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете пиша́ться (future imperfective plural second-person)
пиша́тиметесь (future imperfective plural second-person)
пиша́тиметеся (future imperfective plural second-person)
пиша́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пиша́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пиша́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пиша́ться (future imperfective plural third-person)
пиша́тимуться (future imperfective plural third-person)
пиша́ймося (first-person imperative plural)
пиша́ймось (first-person imperative plural)
пиша́йся (imperative second-person singular)
пиша́йсь (imperative second-person singular)
пиша́йтеся (imperative plural second-person)
пиша́йтесь (imperative plural second-person)
пиша́вся (masculine past singular)
пиша́всь (masculine past singular)
пиша́лися (masculine past plural)
пиша́лись (masculine past plural)
пиша́лася (feminine past singular)
пиша́лась (feminine past singular)
пиша́лися (feminine past plural)
пиша́лись (feminine past plural)
пиша́лося (neuter past singular)
пиша́лось (neuter past singular)
пиша́лися (neuter past plural)
пиша́лись (neuter past plural)

uk-conj

пиша́тися<1a.impf>

Uk-пишатися.ogg

Possibly from пи́ха (pýxa) + -а́ти (-áty) + -ся (-sja).

af

Вона́ пиша́ється дося́гненнями си́на.

Пишаюся знанням, яке дало мені розуміння неймовірних глибин Космосу.

1968, Oles Berdnyk, Чаша Амріти, archived from the original on 2024-01-20:

I am proud of the knowledge that gave me understanding of the incredible depths of the Cosmos.

Pyšajusja znannjam, jake dalo meni rozuminnja nejmovirnyx hlybyn Kosmosu.

to be proud (of), to take pride (in), to pride oneself (on) [with instrumental]

to boast [with instrumental] (beauty, healthy appearance, etc.)

Пишається проти сонця гай, увесь у блискучих краплях, як у дорогому намисті.

c. 1910–1912, Stepan Vasylchenko, Дощ [Rain], archived from the original on 2022-12-25:

The grove stands proud against the sun, covered in sparkling drops like an expensive necklace.

Pyšajetʹsja proty soncja haj, uvesʹ u blyskučyx krapljax, jak u dorohomu namysti.

І з народів Моав буде вигублений, бо пишавсь проти Господа він.

1962, Ivan Ivanovitch Ohienko, Біблія або книги Святого Письма Старого і Нового Заповіту [Bible or books of Holy Scripture of the Old and New Testaments], Jeremiah 48:42, page 1004:

And Moab shall be destroyed from being a people, because he hath magnified himself against the Lord.

I z narodiv Moav bude vyhublenyj, bo pyšavsʹ proty Hospoda vin.

to be arrogant, to be prideful, to be proud, to vaunt oneself


спорожніти

uk-verb

спорожні́ти • (sporožníty) pf (imperfective порожні́ти)

спорожні́ти (canonical)
sporožníty (romanization)
порожні́ти (imperfective)
спорожні́ти (infinitive perfective)
спорожні́ть (infinitive perfective)
спорожні́лий (active past perfective)
спорожні́вши (adverbial past perfective)
спорожні́ю (first-person future perfective singular)
спорожні́єш (future perfective second-person singular)
спорожні́є (future perfective singular third-person)
спорожні́єм (first-person future perfective plural)
спорожні́ємо (first-person future perfective plural)
спорожні́єте (future perfective plural second-person)
спорожні́ють (future perfective plural third-person)
спорожні́ймо (first-person imperative plural)
спорожні́й (imperative second-person singular)
спорожні́йте (imperative plural second-person)
спорожні́в (masculine past singular)
спорожні́ли (masculine past plural)
спорожні́ла (feminine past singular)
спорожні́ли (feminine past plural)
спорожні́ло (neuter past singular)
спорожні́ли (neuter past plural)

uk-conj

спорожні́лий

From с- (s-) + порожні́ти (porožníty). Compare Polish spróżnić.

(intransitive) to become empty, to be emptied, to empty


стягти

uk-verb

стягти́ • (stjahtý) pf (imperfective стяга́ти or стя́гувати)

стягти́ (canonical)
stjahtý (romanization)
стяга́ти (imperfective)
стя́гувати (imperfective)
стягти́ (infinitive perfective)
стя́гнений (passive past perfective)
стя́гнутий (passive past perfective)
stjáhnenyj (passive past perfective)
stjáhnutyj (passive past perfective)
impersonal: стя́гнено (passive past perfective)
стя́гнуто (passive past perfective)
stjáhneno (passive past perfective)
stjáhnuto (passive past perfective)
стя́гши (adverbial past perfective)
стягну́ (first-person future perfective singular)
стя́гнеш (future perfective second-person singular)
стя́гне (future perfective singular third-person)
стя́гнем (first-person future perfective plural)
стя́гнемо (first-person future perfective plural)
стя́гнете (future perfective plural second-person)
стя́гнуть (future perfective plural third-person)
стягні́м (first-person imperative plural)
стягні́мо (first-person imperative plural)
стягни́ (imperative second-person singular)
стягні́ть (imperative plural second-person)
стяг (masculine past singular)
стягли́ (masculine past plural)
стягла́ (feminine past singular)
стягли́ (feminine past plural)
стягло́ (neuter past singular)
стягли́ (neuter past plural)

(perfective only, colloquial) to swipe (to steal or snatch)


спорожнілий

head

спорожні́лий

спорожні́лий • (sporožnílyj)

спорожні́лий (canonical)
sporožnílyj (romanization)
спорожні́лий (masculine nominative)
спорожні́ле (neuter nominative)
спорожні́ла (feminine nominative)
спорожні́лі (nominative plural)
спорожні́лого (genitive masculine neuter)
спорожні́лої (feminine genitive)
спорожні́лих (genitive plural)
спорожні́лому (dative masculine neuter)
спорожні́лій (dative feminine)
спорожні́лим (dative plural)
спорожні́лого (accusative animate masculine)
спорожні́ле (accusative neuter)
спорожні́лу (accusative feminine)
спорожні́лих (accusative animate plural)
спорожні́лий (accusative inanimate masculine)
спорожні́лі (accusative inanimate plural)
спорожні́лим (instrumental masculine neuter)
спорожні́лою (feminine instrumental)
спорожні́лими (instrumental plural)
спорожні́лому (locative masculine neuter)
спорожні́лім (locative masculine neuter)
спорожні́лій (feminine locative)
спорожні́лих (locative plural)

uk-adecl

спорожні́лий

спорожні́ти спорожніти#Ukrainian

past active participle of спорожні́ти pf (sporožníty)


куштую

head

кушту́ю • (kuštúju)

кушту́ю (canonical)
kuštúju (romanization)

куштува́ти куштувати#Ukrainian

first-person singular present indicative of куштува́ти impf (kuštuváty)


онімілий

онімі́лий • (onimílyj) (adverb онімі́ло, abstract noun онімі́лість)

онімі́лий (canonical)
onimílyj (romanization)
онімі́ло (adverb)
онімі́лість (abstract-noun)
онімі́лий (masculine nominative)
онімі́ле (neuter nominative)
онімі́ла (feminine nominative)
онімі́лі (nominative plural)
онімі́лого (genitive masculine neuter)
онімі́лої (feminine genitive)
онімі́лих (genitive plural)
онімі́лому (dative masculine neuter)
онімі́лій (dative feminine)
онімі́лим (dative plural)
онімі́лого (accusative animate masculine)
онімі́ле (accusative neuter)
онімі́лу (accusative feminine)
онімі́лих (accusative animate plural)
онімі́лий (accusative inanimate masculine)
онімі́лі (accusative inanimate plural)
онімі́лим (instrumental masculine neuter)
онімі́лою (feminine instrumental)
онімі́лими (instrumental plural)
онімі́лому (locative masculine neuter)
онімі́лім (locative masculine neuter)
онімі́лій (feminine locative)
онімі́лих (locative plural)

Uk-онімілий.ogg

онімі́ти оніміти#Ukrainian

past active participle of онімі́ти pf (onimíty)


регенерувати

uk-verb

регенерува́ти

регенерува́ти • (reheneruváty) impf or pf

регенерува́ти (canonical)
reheneruváty (romanization)
регенерува́ти (infinitive)
регенерува́ть (infinitive)
регенеро́ваний (passive past)
impersonal: регенеро́вано (passive past)
регенеру́ючи (adverbial present)
регенерува́вши (adverbial past)
регенеру́ю (first-person future singular)
бу́ду регенерува́ти (first-person singular)
бу́ду регенерува́ть (first-person singular)
регенерува́тиму (first-person singular)
регенеру́єш (future second-person singular)
бу́деш регенерува́ти (second-person singular)
бу́деш регенерува́ть (second-person singular)
регенерува́тимеш (second-person singular)
регенеру́є (future singular third-person)
бу́де регенерува́ти (singular third-person)
бу́де регенерува́ть (singular third-person)
регенерува́тиме (singular third-person)
регенеру́єм (first-person future plural)
регенеру́ємо (first-person future plural)
бу́демо регенерува́ти (first-person plural)
бу́демо регенерува́ть (first-person plural)
регенерува́тимемо (first-person plural)
регенерува́тимем (first-person plural)
регенеру́єте (future plural second-person)
бу́дете регенерува́ти (plural second-person)
бу́дете регенерува́ть (plural second-person)
регенерува́тимете (plural second-person)
регенеру́ють (future plural third-person)
бу́дуть регенерува́ти (plural third-person)
бу́дуть регенерува́ть (plural third-person)
регенерува́тимуть (plural third-person)
регенеру́ймо (first-person imperative plural)
регенеру́й (imperative second-person singular)
регенеру́йте (imperative plural second-person)
регенерува́в (masculine past singular)
регенерува́ли (masculine past plural)
регенерува́ла (feminine past singular)
регенерува́ли (feminine past plural)
регенерува́ло (neuter past singular)
регенерува́ли (neuter past plural)

Ultimately from Latin regenerō + -увати (-uvaty). By surface analysis, ре- (re-) + генерува́ти (heneruváty). Compare Polish regenerować.

surf

(transitive) to regenerate (to revitalize)


приховати

uk-verb

прихо́вувати

прихова́ти • (pryxováty) pf (imperfective прихо́вувати)

прихова́ти (canonical)
pryxováty (romanization)
прихо́вувати (imperfective)
прихова́ти (infinitive perfective)
прихова́ть (infinitive perfective)
прихо́ваний (passive past perfective)
impersonal: прихо́вано (passive past perfective)
прихова́вши (adverbial past perfective)
прихова́ю (first-person future perfective singular)
прихова́єш (future perfective second-person singular)
прихова́є (future perfective singular third-person)
прихова́єм (first-person future perfective plural)
прихова́ємо (first-person future perfective plural)
прихова́єте (future perfective plural second-person)
прихова́ють (future perfective plural third-person)
прихова́ймо (first-person imperative plural)
прихова́й (imperative second-person singular)
прихова́йте (imperative plural second-person)
прихова́в (masculine past singular)
прихова́ли (masculine past plural)
прихова́ла (feminine past singular)
прихова́ли (feminine past plural)
прихова́ло (neuter past singular)
прихова́ли (neuter past plural)

Uk-приховати.ogg

From при- (pry-) + хова́ти (xováty). Compare Belarusian прыхава́ць (pryxavácʹ), Polish przechować.


німіти

німі́ти • (nimíty) impf (perfective онімі́ти)

німі́ти (canonical)
nimíty (romanization)
онімі́ти (perfective)
німі́ти (imperfective infinitive)
німі́ть (imperfective infinitive)
німі́ючи (adverbial imperfective present)
німі́вши (adverbial imperfective past)
німі́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду німі́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду німі́ть (first-person future imperfective singular)
німі́тиму (first-person future imperfective singular)
німі́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш німі́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш німі́ть (future imperfective second-person singular)
німі́тимеш (future imperfective second-person singular)
німі́є (imperfective present singular third-person)
бу́де німі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де німі́ть (future imperfective singular third-person)
німі́тиме (future imperfective singular third-person)
німі́єм (first-person imperfective plural present)
німі́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо німі́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо німі́ть (first-person future imperfective plural)
німі́тимемо (first-person future imperfective plural)
німі́тимем (first-person future imperfective plural)
німі́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете німі́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете німі́ть (future imperfective plural second-person)
німі́тимете (future imperfective plural second-person)
німі́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть німі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть німі́ть (future imperfective plural third-person)
німі́тимуть (future imperfective plural third-person)
німі́ймо (first-person imperative plural)
німі́й (imperative second-person singular)
німі́йте (imperative plural second-person)
німі́в (masculine past singular)
німі́ли (masculine past plural)
німі́ла (feminine past singular)
німі́ли (feminine past plural)
німі́ло (neuter past singular)
німі́ли (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *něměti, from *němъ + *-ěti. By surface analysis, німи́й (nimýj) + -і́ти (-íty). Compare Russian неме́ть (nemétʹ), Belarusian няме́ць (njamjécʹ), Polish niemieć.

surf

to become dumb, to become mute, to become speechless

to become numb, to go numb, to become torpid


протягнуть

head

протя́гнуть • (protjáhnutʹ)

протя́гнуть (canonical)
protjáhnutʹ (romanization)

протягти́ протягти#Ukrainian

протягну́ти протягнути#Ukrainian

third-person plural future indicative of протягти́ pf (protjahtý) and протягну́ти pf (protjahnúty)


протягне

протя́гне • (protjáhne)

протя́гне (canonical)
protjáhne (romanization)

протягти́ протягти#Ukrainian

протягну́ти протягнути#Ukrainian

third-person singular future indicative of протягти́ pf (protjahtý) and протягну́ти pf (protjahnúty)


пиляти

пиля́ти (canonical)
pyljáty (romanization)
пиля́ти (imperfective infinitive)
пиля́ть (imperfective infinitive)
пи́ляний (imperfective passive past)
impersonal: пи́ляно (imperfective passive past)
пиля́ючи (adverbial imperfective present)
пиля́вши (adverbial imperfective past)
пиля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду пиля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду пиля́ть (first-person future imperfective singular)
пиля́тиму (first-person future imperfective singular)
пиля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пиля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш пиля́ть (future imperfective second-person singular)
пиля́тимеш (future imperfective second-person singular)
пиля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де пиля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де пиля́ть (future imperfective singular third-person)
пиля́тиме (future imperfective singular third-person)
пиля́єм (first-person imperfective plural present)
пиля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пиля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо пиля́ть (first-person future imperfective plural)
пиля́тимемо (first-person future imperfective plural)
пиля́тимем (first-person future imperfective plural)
пиля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пиля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете пиля́ть (future imperfective plural second-person)
пиля́тимете (future imperfective plural second-person)
пиля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пиля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пиля́ть (future imperfective plural third-person)
пиля́тимуть (future imperfective plural third-person)
пиля́ймо (first-person imperative plural)
пиля́й (imperative second-person singular)
пиля́йте (imperative plural second-person)
пиля́в (masculine past singular)
пиля́ли (masculine past plural)
пиля́ла (feminine past singular)
пиля́ли (feminine past plural)
пиля́ло (neuter past singular)
пиля́ли (neuter past plural)

From пила́ (pylá, “saw”) + -я́ти (-játy).

(colloquial, figurative) to nag, to badger, to bother, to pester

(colloquial, figurative, rare) to produce unpleasant sounds by poorly playing a string instrument


розставити

uk-verb

розставля́ти

розста́вити • (rozstávyty) pf (imperfective розставля́ти)

розста́вити (canonical)
rozstávyty (romanization)
розставля́ти (imperfective)
розста́вити (infinitive perfective)
розста́вить (infinitive perfective)
розста́влений (passive past perfective)
impersonal: розста́влено (passive past perfective)
розста́вивши (adverbial past perfective)
розста́влю (first-person future perfective singular)
розста́виш (future perfective second-person singular)
розста́вить (future perfective singular third-person)
розста́вим (first-person future perfective plural)
розста́вимо (first-person future perfective plural)
розста́вите (future perfective plural second-person)
розста́влять (future perfective plural third-person)
розста́вмо (first-person imperative plural)
розста́в (imperative second-person singular)
розста́вте (imperative plural second-person)
розста́вив (masculine past singular)
розста́вили (masculine past plural)
розста́вила (feminine past singular)
розста́вили (feminine past plural)
розста́вило (neuter past singular)
розста́вили (neuter past plural)

Uk-розставити.ogg

From роз- (roz-) + ста́вити (stávyty). Compare Russian расста́вить (rasstávitʹ), Belarusian расста́віць (rasstávicʹ), Polish rozstawić.


приховувати

прихо́вувати

прихо́вувати • (pryxóvuvaty) impf (perfective прихова́ти)

прихо́вувати (canonical)
pryxóvuvaty (romanization)
прихова́ти (perfective)
прихо́вувати (imperfective infinitive)
прихо́вувать (imperfective infinitive)
прихо́вуючи (adverbial imperfective present)
прихо́вувавши (adverbial imperfective past)
прихо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду прихо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду прихо́вувать (first-person future imperfective singular)
прихо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
прихо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прихо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш прихо́вувать (future imperfective second-person singular)
прихо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
прихо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де прихо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де прихо́вувать (future imperfective singular third-person)
прихо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
прихо́вуєм (first-person imperfective plural present)
прихо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прихо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо прихо́вувать (first-person future imperfective plural)
прихо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
прихо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
прихо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прихо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете прихо́вувать (future imperfective plural second-person)
прихо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
прихо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прихо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прихо́вувать (future imperfective plural third-person)
прихо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
прихо́вуймо (first-person imperative plural)
прихо́вуй (imperative second-person singular)
прихо́вуйте (imperative plural second-person)
прихо́вував (masculine past singular)
прихо́вували (masculine past plural)
прихо́вувала (feminine past singular)
прихо́вували (feminine past plural)
прихо́вувало (neuter past singular)
прихо́вували (neuter past plural)

Uk-приховувати.ogg

From прихова́ти (pryxováty) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian прыхо́ўваць (pryxóŭvacʹ), Polish przechowywać.


стиснутися

uk-verb

сти́скуватися

сти́снутися • (stýsnutysja) pf (imperfective стиска́тися or сти́скуватися)

сти́снутися (canonical)
stýsnutysja (romanization)
стиска́тися (imperfective)
сти́скуватися (imperfective)
сти́снутися (infinitive perfective)
сти́снутись (infinitive perfective)
сти́снуться (infinitive perfective)
сти́снувшись (adverbial past perfective)
сти́сшись (adverbial past perfective)
сти́снуся (first-person future perfective singular)
сти́снусь (first-person future perfective singular)
сти́снешся (future perfective second-person singular)
сти́снеться (future perfective singular third-person)
сти́снемся (first-person future perfective plural)
сти́снемося (first-person future perfective plural)
сти́снемось (first-person future perfective plural)
сти́снетеся (future perfective plural second-person)
сти́снетесь (future perfective plural second-person)
сти́снуться (future perfective plural third-person)
сти́снімся (first-person imperative plural)
сти́снімося (first-person imperative plural)
сти́снімось (first-person imperative plural)
сти́снися (imperative second-person singular)
сти́снись (imperative second-person singular)
сти́сніться (imperative plural second-person)
сти́снувся (masculine past singular)
сти́снувсь (masculine past singular)
сти́сся (masculine past singular)
сти́слися (masculine past plural)
сти́слись (masculine past plural)
сти́снулися (masculine past plural)
сти́снулись (masculine past plural)
сти́слася (feminine past singular)
сти́слась (feminine past singular)
сти́снулася (feminine past singular)
сти́снулась (feminine past singular)
сти́слися (feminine past plural)
сти́слись (feminine past plural)
сти́снулися (feminine past plural)
сти́снулись (feminine past plural)
сти́слося (neuter past singular)
сти́слось (neuter past singular)
сти́снулося (neuter past singular)
сти́снулось (neuter past singular)
сти́слися (neuter past plural)
сти́слись (neuter past plural)
сти́снулися (neuter past plural)
сти́снулись (neuter past plural)

uk-conj

сти́снутися<3(°)a.pf>

From сти́снути (stýsnuty) + -ся (-sja). Compare Russian сти́снуться (stísnutʹsja), Belarusian сці́снуцца (scísnucca), Polish ścisnąć się.

се́рце сти́слося / сти́снулося (у кого́сь) (idiomatic)
sérce stýslosja / stýsnulosja (u kohósʹ)
(somebody's) heart tightened, heart sank

(of hands) to clasp each other, to squeeze each other

+obj

(colloquial) to hug [with з (z, + instrumental) ‘(with) somebody’]

сти́снути стиснути#Ukrainian


пірнати

uk-verb

пірна́ти • (pirnáty) impf (perfective пірну́ти)

пірна́ти (canonical)
pirnáty (romanization)
пірну́ти (perfective)
пірна́ти (imperfective infinitive)
пірна́ть (imperfective infinitive)
пірна́ючи (adverbial imperfective present)
пірна́вши (adverbial imperfective past)
пірна́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду пірна́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду пірна́ть (first-person future imperfective singular)
пірна́тиму (first-person future imperfective singular)
пірна́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пірна́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш пірна́ть (future imperfective second-person singular)
пірна́тимеш (future imperfective second-person singular)
пірна́є (imperfective present singular third-person)
бу́де пірна́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де пірна́ть (future imperfective singular third-person)
пірна́тиме (future imperfective singular third-person)
пірна́єм (first-person imperfective plural present)
пірна́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пірна́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо пірна́ть (first-person future imperfective plural)
пірна́тимемо (first-person future imperfective plural)
пірна́тимем (first-person future imperfective plural)
пірна́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пірна́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете пірна́ть (future imperfective plural second-person)
пірна́тимете (future imperfective plural second-person)
пірна́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пірна́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пірна́ть (future imperfective plural third-person)
пірна́тимуть (future imperfective plural third-person)
пірна́ймо (first-person imperative plural)
пірна́й (imperative second-person singular)
пірна́йте (imperative plural second-person)
пірна́в (masculine past singular)
пірна́ли (masculine past plural)
пірна́ла (feminine past singular)
пірна́ли (feminine past plural)
пірна́ло (neuter past singular)
пірна́ли (neuter past plural)

Uk-пірнати.ogg


стискатися

стиска́тися • (styskátysja) impf (perfective сти́снутися)

стиска́тися (canonical)
styskátysja (romanization)
сти́снутися (perfective)
стиска́тися (imperfective infinitive)
стиска́тись (imperfective infinitive)
стиска́ться (imperfective infinitive)
стиска́ючись (adverbial imperfective present)
стиска́вшись (adverbial imperfective past)
стиска́юся (first-person imperfective present singular)
стиска́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду стиска́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду стиска́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду стиска́ться (first-person future imperfective singular)
стиска́тимусь (first-person future imperfective singular)
стиска́тимуся (first-person future imperfective singular)
стиска́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш стиска́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш стиска́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш стиска́ться (future imperfective second-person singular)
стиска́тимешся (future imperfective second-person singular)
стиска́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де стиска́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де стиска́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де стиска́ться (future imperfective singular third-person)
стиска́тиметься (future imperfective singular third-person)
стиска́ємся (first-person imperfective plural present)
стиска́ємося (first-person imperfective plural present)
стиска́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо стиска́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо стиска́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо стиска́ться (first-person future imperfective plural)
стиска́тимемось (first-person future imperfective plural)
стиска́тимемося (first-person future imperfective plural)
стиска́тимемся (first-person future imperfective plural)
стиска́єтеся (imperfective plural present second-person)
стиска́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете стиска́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете стиска́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете стиска́ться (future imperfective plural second-person)
стиска́тиметесь (future imperfective plural second-person)
стиска́тиметеся (future imperfective plural second-person)
стиска́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть стиска́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стиска́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стиска́ться (future imperfective plural third-person)
стиска́тимуться (future imperfective plural third-person)
стиска́ймося (first-person imperative plural)
стиска́ймось (first-person imperative plural)
стиска́йся (imperative second-person singular)
стиска́йсь (imperative second-person singular)
стиска́йтеся (imperative plural second-person)
стиска́йтесь (imperative plural second-person)
стиска́вся (masculine past singular)
стиска́всь (masculine past singular)
стиска́лися (masculine past plural)
стиска́лись (masculine past plural)
стиска́лася (feminine past singular)
стиска́лась (feminine past singular)
стиска́лися (feminine past plural)
стиска́лись (feminine past plural)
стиска́лося (neuter past singular)
стиска́лось (neuter past singular)
стиска́лися (neuter past plural)
стиска́лись (neuter past plural)

uk-conj

стиска́тися<1a.impf>

From стиска́ти (styskáty) + -ся (-sja). Compare Belarusian сціска́цца (sciskácca), Polish ściskać się.

розши́рюватися і стиска́тися

се́рце стиска́ється (у кого́сь) (idiomatic) ― sérce styskájetʹsja (u kohósʹ) ― (somebody's) heart tightens / sinks

стиска́ти стискати#Ukrainian


стискуватися

uk-verb

сти́скуватися

сти́скуватися • (stýskuvatysja) impf (perfective сти́снутися)

сти́скуватися (canonical)
stýskuvatysja (romanization)
сти́снутися (perfective)
сти́скуватися (imperfective infinitive)
сти́скуватись (imperfective infinitive)
сти́скуваться (imperfective infinitive)
сти́скуючись (adverbial imperfective present)
сти́скувавшись (adverbial imperfective past)
сти́скуюся (first-person imperfective present singular)
сти́скуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду сти́скуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду сти́скуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду сти́скуваться (first-person future imperfective singular)
сти́скуватимусь (first-person future imperfective singular)
сти́скуватимуся (first-person future imperfective singular)
сти́скуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш сти́скуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш сти́скуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш сти́скуваться (future imperfective second-person singular)
сти́скуватимешся (future imperfective second-person singular)
сти́скується (imperfective present singular third-person)
бу́де сти́скуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де сти́скуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де сти́скуваться (future imperfective singular third-person)
сти́скуватиметься (future imperfective singular third-person)
сти́скуємся (first-person imperfective plural present)
сти́скуємося (first-person imperfective plural present)
сти́скуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо сти́скуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо сти́скуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо сти́скуваться (first-person future imperfective plural)
сти́скуватимемось (first-person future imperfective plural)
сти́скуватимемося (first-person future imperfective plural)
сти́скуватимемся (first-person future imperfective plural)
сти́скуєтеся (imperfective plural present second-person)
сти́скуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете сти́скуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете сти́скуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете сти́скуваться (future imperfective plural second-person)
сти́скуватиметесь (future imperfective plural second-person)
сти́скуватиметеся (future imperfective plural second-person)
сти́скуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сти́скуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сти́скуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сти́скуваться (future imperfective plural third-person)
сти́скуватимуться (future imperfective plural third-person)
сти́скуймося (first-person imperative plural)
сти́скуймось (first-person imperative plural)
сти́скуйся (imperative second-person singular)
сти́скуйсь (imperative second-person singular)
сти́скуйтеся (imperative plural second-person)
сти́скуйтесь (imperative plural second-person)
сти́скувався (masculine past singular)
сти́скувавсь (masculine past singular)
сти́скувалися (masculine past plural)
сти́скувались (masculine past plural)
сти́скувалася (feminine past singular)
сти́скувалась (feminine past singular)
сти́скувалися (feminine past plural)
сти́скувались (feminine past plural)
сти́скувалося (neuter past singular)
сти́скувалось (neuter past singular)
сти́скувалися (neuter past plural)
сти́скувались (neuter past plural)

uk-conj

сти́скуватися<2a.impf>

From сти́скувати (stýskuvaty) + -ся (-sja). Compare Russian сти́скиваться (stískivatʹsja).

cog

сти́скиваться

розши́рюватися і сти́скуватися

се́рце сти́скується (у кого́сь) (idiomatic) ― sérce stýskujetʹsja (u kohósʹ) ― (somebody's) heart tightens / sinks

сти́скувати стискувати#Ukrainian

passive of сти́скувати impf (stýskuvaty)


протягти

uk-verb

протя́гувати

протягти́ • (protjahtý) pf (imperfective протяга́ти or протя́гувати)

протягти́ (canonical)
protjahtý (romanization)
протяга́ти (imperfective)
протя́гувати (imperfective)
протягти́ (infinitive perfective)
протя́гнений (passive past perfective)
протя́гнутий (passive past perfective)
protjáhnenyj (passive past perfective)
protjáhnutyj (passive past perfective)
impersonal: протя́гнено (passive past perfective)
протя́гнуто (passive past perfective)
protjáhneno (passive past perfective)
protjáhnuto (passive past perfective)
протя́гши (adverbial past perfective)
протягну́ (first-person future perfective singular)
протя́гнеш (future perfective second-person singular)
протя́гне (future perfective singular third-person)
протя́гнем (first-person future perfective plural)
протя́гнемо (first-person future perfective plural)
протя́гнете (future perfective plural second-person)
протя́гнуть (future perfective plural third-person)
протягні́м (first-person imperative plural)
протягні́мо (first-person imperative plural)
протягни́ (imperative second-person singular)
протягні́ть (imperative plural second-person)
протя́г (masculine past singular)
протягли́ (masculine past plural)
протягла́ (feminine past singular)
протягли́ (feminine past plural)
протягло́ (neuter past singular)
протягли́ (neuter past plural)

[prɔtʲɐɦˈtɪ]

(transitive) to stretch, to extend (to lengthen by pulling)

(transitive) to extend, to hold out, to reach out, to stretch out (:hand, something held)

протягти́ ни́тку крізь ву́шко го́лки

to pull a thread through the eye of a needle

(transitive, colloquial) to drag out, to draw out, to prolong, to protract (:duration, moment, etc.)

(transitive) to prolong, to sustain (:musical note)

Він до́вго не протя́гне.

(perfective only, intransitive, colloquial) to hold out, to last, to last out (to endure for a certain time)

(perfective only, transitive, colloquial) to lambast, to tear apart (to criticize (in the media, press, etc.))


розставляти

розставля́ти

розставля́ти • (rozstavljáty) impf (perfective розста́вити)

розставля́ти (canonical)
rozstavljáty (romanization)
розста́вити (perfective)
розставля́ти (imperfective infinitive)
розставля́ть (imperfective infinitive)
розставля́ючи (adverbial imperfective present)
розставля́вши (adverbial imperfective past)
розставля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розставля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду розставля́ть (first-person future imperfective singular)
розставля́тиму (first-person future imperfective singular)
розставля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розставля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш розставля́ть (future imperfective second-person singular)
розставля́тимеш (future imperfective second-person singular)
розставля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де розставля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де розставля́ть (future imperfective singular third-person)
розставля́тиме (future imperfective singular third-person)
розставля́єм (first-person imperfective plural present)
розставля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розставля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо розставля́ть (first-person future imperfective plural)
розставля́тимемо (first-person future imperfective plural)
розставля́тимем (first-person future imperfective plural)
розставля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розставля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете розставля́ть (future imperfective plural second-person)
розставля́тимете (future imperfective plural second-person)
розставля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розставля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розставля́ть (future imperfective plural third-person)
розставля́тимуть (future imperfective plural third-person)
розставля́ймо (first-person imperative plural)
розставля́й (imperative second-person singular)
розставля́йте (imperative plural second-person)
розставля́в (masculine past singular)
розставля́ли (masculine past plural)
розставля́ла (feminine past singular)
розставля́ли (feminine past plural)
розставля́ло (neuter past singular)
розставля́ли (neuter past plural)

Uk-розставляти.ogg

From розста́вити (rozstávyty) + -я́ти (-játy). Compare Russian расставля́ть (rasstavljátʹ), Belarusian расстаўля́ць (rasstaŭljácʹ), Polish rozstawiać.

cog

расставля́ть

расстаўля́ць


протягнути

uk-verb

протя́гувати

протягну́ти • (protjahnúty) pf (imperfective протяга́ти or протя́гувати)

протягну́ти (canonical)
protjahnúty (romanization)
протяга́ти (imperfective)
протя́гувати (imperfective)
протягну́ти (infinitive perfective)
протягну́ть (infinitive perfective)
протя́гнений (passive past perfective)
протя́гнутий (passive past perfective)
protjáhnenyj (passive past perfective)
protjáhnutyj (passive past perfective)
impersonal: протя́гнено (passive past perfective)
протя́гнуто (passive past perfective)
protjáhneno (passive past perfective)
protjáhnuto (passive past perfective)
протя́гши (adverbial past perfective)
протягну́вши (adverbial past perfective)
протягну́ (first-person future perfective singular)
протя́гнеш (future perfective second-person singular)
протя́гне (future perfective singular third-person)
протя́гнем (first-person future perfective plural)
протя́гнемо (first-person future perfective plural)
протя́гнете (future perfective plural second-person)
протя́гнуть (future perfective plural third-person)
протягні́м (first-person imperative plural)
протягні́мо (first-person imperative plural)
протягни́ (imperative second-person singular)
протягні́ть (imperative plural second-person)
протя́г (masculine past singular)
протягну́в (masculine past singular)
протягли́ (masculine past plural)
протягну́ли (masculine past plural)
протягла́ (feminine past singular)
протягну́ла (feminine past singular)
протягли́ (feminine past plural)
протягну́ли (feminine past plural)
протягло́ (neuter past singular)
протягну́ло (neuter past singular)
протягли́ (neuter past plural)
протягну́ли (neuter past plural)

uk-conj

((протягну́ти<3°c/b.pf.mixed.ppp>,протягну́ти<3c.pf.mixed.ppp>))

Uk-протягнути.ogg

From про- (pro-) + тягну́ти (tjahnúty). Compare Russian протяну́ть (protjanútʹ), Belarusian працягну́ць (pracjahnúcʹ), Polish przeciągnąć.

протягну́ти ни́тку крізь ву́шко го́лки

Він до́вго не протя́гне.


бичувати

uk-verb

бичува́ти • (byčuváty) impf

бичува́ти (canonical)
byčuváty (romanization)
бичува́ти (imperfective infinitive)
бичува́ть (imperfective infinitive)
бичо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: бичо́вано (imperfective passive past)
бичу́ючи (adverbial imperfective present)
бичува́вши (adverbial imperfective past)
бичу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду бичува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду бичува́ть (first-person future imperfective singular)
бичува́тиму (first-person future imperfective singular)
бичу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш бичува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш бичува́ть (future imperfective second-person singular)
бичува́тимеш (future imperfective second-person singular)
бичу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де бичува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де бичува́ть (future imperfective singular third-person)
бичува́тиме (future imperfective singular third-person)
бичу́єм (first-person imperfective plural present)
бичу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо бичува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо бичува́ть (first-person future imperfective plural)
бичува́тимемо (first-person future imperfective plural)
бичува́тимем (first-person future imperfective plural)
бичу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете бичува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете бичува́ть (future imperfective plural second-person)
бичува́тимете (future imperfective plural second-person)
бичу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бичува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бичува́ть (future imperfective plural third-person)
бичува́тимуть (future imperfective plural third-person)
бичу́ймо (first-person imperative plural)
бичу́й (imperative second-person singular)
бичу́йте (imperative plural second-person)
бичува́в (masculine past singular)
бичува́ли (masculine past plural)
бичува́ла (feminine past singular)
бичува́ли (feminine past plural)
бичува́ло (neuter past singular)
бичува́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian бичова́ти, бичева́ти (bičováti, bičeváti, “to whip, to lash”), from Proto-Slavic *bičevati. By surface analysis, бич (byč) + -увати (-uvaty).

inh

бичова́ти, бичева́ти

inh+

бичова́ти, бичева́ти

surf

(uncommon) to whip, to lash, to scourge, to flog

(figurative) to castigate, to bash, to reprimand


бичувати

uk-verb

бичува́ти • (byčuváty) impf

From бичова́ (byčová) + -ати (-aty), later reanalized as бич + -овати (byč + -ovaty), coinciding with бичува́ти (byčuváty) (Etymology 1).

to harness/yoke additional beasts of burden


бичувати

бичува́ти • (byčuváty) impf

бичува́ти (canonical)
byčuváty (romanization)
бичува́ти (imperfective infinitive)
бичува́ть (imperfective infinitive)
бичу́ючи (adverbial imperfective present)
бичува́вши (adverbial imperfective past)
бичу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду бичува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду бичува́ть (first-person future imperfective singular)
бичува́тиму (first-person future imperfective singular)
бичу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш бичува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш бичува́ть (future imperfective second-person singular)
бичува́тимеш (future imperfective second-person singular)
бичу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де бичува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де бичува́ть (future imperfective singular third-person)
бичува́тиме (future imperfective singular third-person)
бичу́єм (first-person imperfective plural present)
бичу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо бичува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо бичува́ть (first-person future imperfective plural)
бичува́тимемо (first-person future imperfective plural)
бичува́тимем (first-person future imperfective plural)
бичу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете бичува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете бичува́ть (future imperfective plural second-person)
бичува́тимете (future imperfective plural second-person)
бичу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бичува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бичува́ть (future imperfective plural third-person)
бичува́тимуть (future imperfective plural third-person)
бичу́ймо (first-person imperative plural)
бичу́й (imperative second-person singular)
бичу́йте (imperative plural second-person)
бичува́в (masculine past singular)
бичува́ли (masculine past plural)
бичува́ла (feminine past singular)
бичува́ли (feminine past plural)
бичува́ло (neuter past singular)
бичува́ли (neuter past plural)

From біч (bič, “hobo, bum”) + -ува́ти (-uváty).

af

бічува́ти бічувати#Ukrainian

(intransitive, rare) Alternative form of бічува́ти (bičuváty) to be a hobo/bum


протягувати

uk-verb

протя́гувати

протя́гувати • (protjáhuvaty) impf (perfective протягти́ or протягну́ти)

протя́гувати (canonical)
protjáhuvaty (romanization)
протягти́ (perfective)
протягну́ти (perfective)
протя́гувати (imperfective infinitive)
протя́гувать (imperfective infinitive)
протя́гуючи (adverbial imperfective present)
протя́гувавши (adverbial imperfective past)
протя́гую (first-person imperfective present singular)
бу́ду протя́гувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду протя́гувать (first-person future imperfective singular)
протя́гуватиму (first-person future imperfective singular)
протя́гуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш протя́гувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш протя́гувать (future imperfective second-person singular)
протя́гуватимеш (future imperfective second-person singular)
протя́гує (imperfective present singular third-person)
бу́де протя́гувати (future imperfective singular third-person)
бу́де протя́гувать (future imperfective singular third-person)
протя́гуватиме (future imperfective singular third-person)
протя́гуєм (first-person imperfective plural present)
протя́гуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо протя́гувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо протя́гувать (first-person future imperfective plural)
протя́гуватимемо (first-person future imperfective plural)
протя́гуватимем (first-person future imperfective plural)
протя́гуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете протя́гувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете протя́гувать (future imperfective plural second-person)
протя́гуватимете (future imperfective plural second-person)
протя́гують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть протя́гувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть протя́гувать (future imperfective plural third-person)
протя́гуватимуть (future imperfective plural third-person)
протя́гуймо (first-person imperative plural)
протя́гуй (imperative second-person singular)
протя́гуйте (imperative plural second-person)
протя́гував (masculine past singular)
протя́гували (masculine past plural)
протя́гувала (feminine past singular)
протя́гували (feminine past plural)
протя́гувало (neuter past singular)
протя́гували (neuter past plural)

Uk-протягувати.ogg

From протя́г- (protjáh-) + -увати (-uvaty). Compare Russian протя́гивать (protjágivatʹ), Belarusian праця́гваць (pracjáhvacʹ).

af

протягну́ти<alt:протя́г->

cog

протя́гивать

протя́гувати ни́тку крізь ву́шко го́лки

(colloquial) to drag out, to draw out, to prolong, to protract (:duration, moment, etc.)


протягати

uk-verb

протяга́ти • (protjaháty) impf (perfective протягти́ or протягну́ти)

протяга́ти (canonical)
protjaháty (romanization)
протягти́ (perfective)
протягну́ти (perfective)
протяга́ти (imperfective infinitive)
протяга́ть (imperfective infinitive)
протяга́ючи (adverbial imperfective present)
протяга́вши (adverbial imperfective past)
протяга́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду протяга́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду протяга́ть (first-person future imperfective singular)
протяга́тиму (first-person future imperfective singular)
протяга́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш протяга́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш протяга́ть (future imperfective second-person singular)
протяга́тимеш (future imperfective second-person singular)
протяга́є (imperfective present singular third-person)
бу́де протяга́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де протяга́ть (future imperfective singular third-person)
протяга́тиме (future imperfective singular third-person)
протяга́єм (first-person imperfective plural present)
протяга́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо протяга́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо протяга́ть (first-person future imperfective plural)
протяга́тимемо (first-person future imperfective plural)
протяга́тимем (first-person future imperfective plural)
протяга́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете протяга́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете протяга́ть (future imperfective plural second-person)
протяга́тимете (future imperfective plural second-person)
протяга́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть протяга́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть протяга́ть (future imperfective plural third-person)
протяга́тимуть (future imperfective plural third-person)
протяга́ймо (first-person imperative plural)
протяга́й (imperative second-person singular)
протяга́йте (imperative plural second-person)
протяга́в (masculine past singular)
протяга́ли (masculine past plural)
протяга́ла (feminine past singular)
протяга́ли (feminine past plural)
протяга́ло (neuter past singular)
протяга́ли (neuter past plural)

Uk-протягати.ogg

From про- (pro-) + тяга́ти (tjaháty). Compare Polish przeciągać.

протяга́ти ни́тку крізь ву́шко го́лки


протягати

протяга́ти (canonical)
protjaháty (romanization)
протяга́ти (infinitive perfective)
протяга́ть (infinitive perfective)
протяга́вши (adverbial past perfective)
протяга́ю (first-person future perfective singular)
протяга́єш (future perfective second-person singular)
протяга́є (future perfective singular third-person)
протяга́єм (first-person future perfective plural)
протяга́ємо (first-person future perfective plural)
протяга́єте (future perfective plural second-person)
протяга́ють (future perfective plural third-person)
протяга́ймо (first-person imperative plural)
протяга́й (imperative second-person singular)
протяга́йте (imperative plural second-person)
протяга́в (masculine past singular)
протяга́ли (masculine past plural)
протяга́ла (feminine past singular)
протяга́ли (feminine past plural)
протяга́ло (neuter past singular)
протяга́ли (neuter past plural)

Uk-протягати.ogg


відрізняючи

head

відрізня́ючи

відрізня́ючи • (vidriznjájučy)

відрізня́ючи (canonical)
vidriznjájučy (romanization)

відрізня́ти відрізняти#Ukrainian

present adverbial participle of відрізня́ти impf (vidriznjáty)


відстежити

uk-verb

відсте́жувати

відсте́жити • (vidstéžyty) pf (imperfective відсте́жувати)

відсте́жити (canonical)
vidstéžyty (romanization)
відсте́жувати (imperfective)
відсте́жити (infinitive perfective)
відсте́жить (infinitive perfective)
відсте́жений (passive past perfective)
impersonal: відсте́жено (passive past perfective)
відсте́живши (adverbial past perfective)
відсте́жу (first-person future perfective singular)
відсте́жиш (future perfective second-person singular)
відсте́жить (future perfective singular third-person)
відсте́жим (first-person future perfective plural)
відсте́жимо (first-person future perfective plural)
відсте́жите (future perfective plural second-person)
відсте́жать (future perfective plural third-person)
відсте́жмо (first-person imperative plural)
відсте́ж (imperative second-person singular)
відсте́жте (imperative plural second-person)
відсте́жив (masculine past singular)
відсте́жили (masculine past plural)
відсте́жила (feminine past singular)
відсте́жили (feminine past plural)
відсте́жило (neuter past singular)
відсте́жили (neuter past plural)

(transitive) to track, to monitor, to trace (to observe state, development or movement)


відстежувати

відсте́жувати

відсте́жувати • (vidstéžuvaty) impf (perfective відсте́жити)

відсте́жувати (canonical)
vidstéžuvaty (romanization)
відсте́жити (perfective)
відсте́жувати (imperfective infinitive)
відсте́жувать (imperfective infinitive)
відсте́жуваний (imperfective passive past)
impersonal: відсте́жувано (imperfective passive past)
відсте́жуючи (adverbial imperfective present)
відсте́жувавши (adverbial imperfective past)
відсте́жую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відсте́жувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відсте́жувать (first-person future imperfective singular)
відсте́жуватиму (first-person future imperfective singular)
відсте́жуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відсте́жувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відсте́жувать (future imperfective second-person singular)
відсте́жуватимеш (future imperfective second-person singular)
відсте́жує (imperfective present singular third-person)
бу́де відсте́жувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відсте́жувать (future imperfective singular third-person)
відсте́жуватиме (future imperfective singular third-person)
відсте́жуєм (first-person imperfective plural present)
відсте́жуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відсте́жувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відсте́жувать (first-person future imperfective plural)
відсте́жуватимемо (first-person future imperfective plural)
відсте́жуватимем (first-person future imperfective plural)
відсте́жуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відсте́жувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відсте́жувать (future imperfective plural second-person)
відсте́жуватимете (future imperfective plural second-person)
відсте́жують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відсте́жувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відсте́жувать (future imperfective plural third-person)
відсте́жуватимуть (future imperfective plural third-person)
відсте́жуймо (first-person imperative plural)
відсте́жуй (imperative second-person singular)
відсте́жуйте (imperative plural second-person)
відсте́жував (masculine past singular)
відсте́жували (masculine past plural)
відсте́жувала (feminine past singular)
відсте́жували (feminine past plural)
відсте́жувало (neuter past singular)
відсте́жували (neuter past plural)

[ʋʲid͡zˈstɛʒʊʋɐte]

From відсте́жити (vidstéžyty) + -увати (-uvaty).


дряхліти

uk-verb

дряхлі́ти • (drjaxlíty) impf (perfective одряхлі́ти)

дряхлі́ти (canonical)
drjaxlíty (romanization)
одряхлі́ти (perfective)
дряхлі́ти (imperfective infinitive)
дряхлі́ть (imperfective infinitive)
дряхлі́ючи (adverbial imperfective present)
дряхлі́вши (adverbial imperfective past)
дряхлі́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду дряхлі́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду дряхлі́ть (first-person future imperfective singular)
дряхлі́тиму (first-person future imperfective singular)
дряхлі́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дряхлі́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш дряхлі́ть (future imperfective second-person singular)
дряхлі́тимеш (future imperfective second-person singular)
дряхлі́є (imperfective present singular third-person)
бу́де дряхлі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де дряхлі́ть (future imperfective singular third-person)
дряхлі́тиме (future imperfective singular third-person)
дряхлі́єм (first-person imperfective plural present)
дряхлі́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дряхлі́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо дряхлі́ть (first-person future imperfective plural)
дряхлі́тимемо (first-person future imperfective plural)
дряхлі́тимем (first-person future imperfective plural)
дряхлі́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете дряхлі́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете дряхлі́ть (future imperfective plural second-person)
дряхлі́тимете (future imperfective plural second-person)
дряхлі́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дряхлі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дряхлі́ть (future imperfective plural third-person)
дряхлі́тимуть (future imperfective plural third-person)
дряхлі́ймо (first-person imperative plural)
дряхлі́й (imperative second-person singular)
дряхлі́йте (imperative plural second-person)
дряхлі́в (masculine past singular)
дряхлі́ли (masculine past plural)
дряхлі́ла (feminine past singular)
дряхлі́ли (feminine past plural)
дряхлі́ло (neuter past singular)
дряхлі́ли (neuter past plural)


закашлятися

зака́шлятися

зака́шлюватися

зака́шлятися • (zakášljatysja) pf (imperfective зака́шлюватися)

зака́шлятися (canonical)
zakášljatysja (romanization)
зака́шлюватися (imperfective)
зака́шлятися (infinitive perfective)
зака́шлятись (infinitive perfective)
зака́шляться (infinitive perfective)
зака́шлявшись (adverbial past perfective)
зака́шляюся (first-person future perfective singular)
зака́шляюсь (first-person future perfective singular)
зака́шляєшся (future perfective second-person singular)
зака́шляється (future perfective singular third-person)
зака́шляємся (first-person future perfective plural)
зака́шляємося (first-person future perfective plural)
зака́шляємось (first-person future perfective plural)
зака́шляєтеся (future perfective plural second-person)
зака́шляєтесь (future perfective plural second-person)
зака́шляються (future perfective plural third-person)
зака́шляймося (first-person imperative plural)
зака́шляймось (first-person imperative plural)
зака́шляйся (imperative second-person singular)
зака́шляйсь (imperative second-person singular)
зака́шляйтеся (imperative plural second-person)
зака́шляйтесь (imperative plural second-person)
зака́шлявся (masculine past singular)
зака́шлявсь (masculine past singular)
зака́шлялися (masculine past plural)
зака́шлялись (masculine past plural)
зака́шлялася (feminine past singular)
зака́шлялась (feminine past singular)
зака́шлялися (feminine past plural)
зака́шлялись (feminine past plural)
зака́шлялося (neuter past singular)
зака́шлялось (neuter past singular)
зака́шлялися (neuter past plural)
зака́шлялись (neuter past plural)

uk-conj

зака́шлятися<1a.pf>

Perhaps from за- (za-) + ка́шляти (kášljaty) + -ся (-sja). Compare Russian зака́шляться (zakášljatʹsja), Belarusian зака́шляцца (zakášljacca).

cog

зака́шляться


жичити

uk-verb

жи́чити • (žýčyty) impf

жи́чити (canonical)
žýčyty (romanization)
жи́чити (imperfective infinitive)
жи́чить (imperfective infinitive)
жи́чачи (adverbial imperfective present)
жи́чивши (adverbial imperfective past)
жи́чу (first-person imperfective present singular)
бу́ду жи́чити (first-person future imperfective singular)
бу́ду жи́чить (first-person future imperfective singular)
жи́читиму (first-person future imperfective singular)
жи́чиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш жи́чити (future imperfective second-person singular)
бу́деш жи́чить (future imperfective second-person singular)
жи́читимеш (future imperfective second-person singular)
жи́чить (imperfective present singular third-person)
бу́де жи́чити (future imperfective singular third-person)
бу́де жи́чить (future imperfective singular third-person)
жи́читиме (future imperfective singular third-person)
жи́чим (first-person imperfective plural present)
жи́чимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо жи́чити (first-person future imperfective plural)
бу́демо жи́чить (first-person future imperfective plural)
жи́читимемо (first-person future imperfective plural)
жи́читимем (first-person future imperfective plural)
жи́чите (imperfective plural present second-person)
бу́дете жи́чити (future imperfective plural second-person)
бу́дете жи́чить (future imperfective plural second-person)
жи́читимете (future imperfective plural second-person)
жи́чать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть жи́чити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть жи́чить (future imperfective plural third-person)
жи́читимуть (future imperfective plural third-person)
жи́чмо (first-person imperative plural)
жич (imperative second-person singular)
жи́чте (imperative plural second-person)
жи́чив (masculine past singular)
жи́чили (masculine past plural)
жи́чила (feminine past singular)
жи́чили (feminine past plural)
жи́чило (neuter past singular)
жи́чили (neuter past plural)

(dialectal, without mazurzenie with the direct object and +dative with the indirect) to wish (to bestow a thought or gesture towards someone or something)


жичити

жи́чити • (žýčyty) impf (perfective пожи́чити)

жи́чити (canonical)
žýčyty (romanization)
пожи́чити (perfective)
жи́чити (imperfective infinitive)
жи́чить (imperfective infinitive)
жи́чений (imperfective passive past)
impersonal: жи́чено (imperfective passive past)
жи́чачи (adverbial imperfective present)
жи́чивши (adverbial imperfective past)
жи́чу (first-person imperfective present singular)
бу́ду жи́чити (first-person future imperfective singular)
бу́ду жи́чить (first-person future imperfective singular)
жи́читиму (first-person future imperfective singular)
жи́чиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш жи́чити (future imperfective second-person singular)
бу́деш жи́чить (future imperfective second-person singular)
жи́читимеш (future imperfective second-person singular)
жи́чить (imperfective present singular third-person)
бу́де жи́чити (future imperfective singular third-person)
бу́де жи́чить (future imperfective singular third-person)
жи́читиме (future imperfective singular third-person)
жи́чим (first-person imperfective plural present)
жи́чимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо жи́чити (first-person future imperfective plural)
бу́демо жи́чить (first-person future imperfective plural)
жи́читимемо (first-person future imperfective plural)
жи́читимем (first-person future imperfective plural)
жи́чите (imperfective plural present second-person)
бу́дете жи́чити (future imperfective plural second-person)
бу́дете жи́чить (future imperfective plural second-person)
жи́читимете (future imperfective plural second-person)
жи́чать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть жи́чити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть жи́чить (future imperfective plural third-person)
жи́читимуть (future imperfective plural third-person)
жи́чмо (first-person imperative plural)
жич (imperative second-person singular)
жи́чте (imperative plural second-person)
жи́чив (masculine past singular)
жи́чили (masculine past plural)
жи́чила (feminine past singular)
жи́чили (feminine past plural)
жи́чило (neuter past singular)
жи́чили (neuter past plural)

(transitive, dialectal, without mazurzenie) to borrow

(transitive, dialectal, without mazurzenie) to lend


забезпечений

head

забезпе́чений

забезпе́чений • (zabezpéčenyj)

забезпе́чений (canonical)
zabezpéčenyj (romanization)
забезпе́чений (masculine nominative)
забезпе́чене (neuter nominative)
забезпе́чена (feminine nominative)
забезпе́чені (nominative plural)
забезпе́ченого (genitive masculine neuter)
забезпе́ченої (feminine genitive)
забезпе́чених (genitive plural)
забезпе́ченому (dative masculine neuter)
забезпе́ченій (dative feminine)
забезпе́ченим (dative plural)
забезпе́ченого (accusative animate masculine)
забезпе́чене (accusative neuter)
забезпе́чену (accusative feminine)
забезпе́чених (accusative animate plural)
забезпе́чений (accusative inanimate masculine)
забезпе́чені (accusative inanimate plural)
забезпе́ченим (instrumental masculine neuter)
забезпе́ченою (feminine instrumental)
забезпе́ченими (instrumental plural)
забезпе́ченому (locative masculine neuter)
забезпе́ченім (locative masculine neuter)
забезпе́ченій (feminine locative)
забезпе́чених (locative plural)

uk-adecl

забезпе́чений

Uk-забезпечений.ogg

забезпе́чити забезпечити#Ukrainian

adjectival past passive participle of забезпе́чити pf (zabezpéčyty)


обернутися

uk-verb

оберну́тися • (obernútysja) pf (imperfective оберта́тися)

оберну́тися (canonical)
obernútysja (romanization)
оберта́тися (imperfective)
оберну́тися (infinitive perfective)
оберну́тись (infinitive perfective)
оберну́ться (infinitive perfective)
оберну́вшись (adverbial past perfective)
оберну́ся (first-person future perfective singular)
оберну́сь (first-person future perfective singular)
оберне́шся (future perfective second-person singular)
оберне́ться (future perfective singular third-person)
оберне́мся (first-person future perfective plural)
обернемо́ся (first-person future perfective plural)
обернемо́сь (first-person future perfective plural)
обернете́ся (future perfective plural second-person)
обернете́сь (future perfective plural second-person)
оберну́ться (future perfective plural third-person)
оберні́мся (first-person imperative plural)
оберні́мося (first-person imperative plural)
оберні́мось (first-person imperative plural)
оберни́ся (imperative second-person singular)
оберни́сь (imperative second-person singular)
оберні́ться (imperative plural second-person)
оберну́вся (masculine past singular)
оберну́всь (masculine past singular)
оберну́лися (masculine past plural)
оберну́лись (masculine past plural)
оберну́лася (feminine past singular)
оберну́лась (feminine past singular)
оберну́лися (feminine past plural)
оберну́лись (feminine past plural)
оберну́лося (neuter past singular)
оберну́лось (neuter past singular)
оберну́лися (neuter past plural)
оберну́лись (neuter past plural)

uk-conj

оберну́тися<3b.pf>

Uk-обернутися.ogg

From оберну́ти (obernúty) + -ся (-sja). Compare Russian оберну́ться (obernútʹsja), Belarusian абярну́цца (abjarnúcca).

Так обернулись деякі мої справи, що треба вже навпростець до Києва гнатись.

1901 September 20, Lesya Ukrainka, Letters of Lesya Ukrainka, archived from the original on 2023-09-24, Letter to Ivan Franko:

Some of my affairs have taken such a turn that I now have to rush directly to Kyiv.

Tak obernulysʹ dejaki moji spravy, ščo treba vže navprostecʹ do Kyjeva hnatysʹ.

(figuratively) to take a turn (change in direction, tone, or tendency)

to revolve, to rotate, to spin, to turn (move around an axis through itself)

+obj

:навко́ло/:довко́ла/:навкруги́(gen)<around>

навко́ло (navkólo) довко́ла (dovkóla) навкруги́ (navkruhý + genitive) ‘around’

to orbit, to revolve (to move around a central point) [with навко́ло (navkólo) or довко́ла (dovkóla) or навкруги́ (navkruhý, + genitive) ‘around’]

:навко́ло/:довко́ла/:навкруги́(gen)

(figuratively) to revolve around (to be essentially connected with) [with навко́ло (navkólo) or довко́ла (dovkóla) or навкруги́ (navkruhý, + genitive)]

to circulate (of blood, fluid in an organism)

наза́д назад#Ukrainian

(colloquial, with туди́ й наза́д, туди́ й сюди́ or similar) to go there and back / back and forth / to and fro

with туди́ й наза́д

на (na + accusative) в (v + accusative) instrumental ‘into’

(figuratively) to turn [with на (na, + accusative) or в (v, + accusative) or instrumental ‘into’] (to change fundamentally)

Воронцов знав і те, що кожен його непродуманий наказ, кожен його хибний крок, навіть хибний жест обернеться чиєюсь кров’ю тут, під чужою дамбою, обернеться сиротами і вдовами там, на Батьківщині.

1946, Oles Honchar, chapter 13, in Прапороносці [The Standard-bearers], Book III: Злата Прага, archived from the original on 2024-01-27:

Vorontsov also knew that his every ill-considered order, his every false step, even a wrong gesture, would result in someone's blood here, under someone else's dam, and result in orphans and widows back home.

Voroncov znav i te, ščo kožen joho neprodumanyj nakaz, kožen joho xybnyj krok, navitʹ xybnyj žest obernetʹsja čyjejusʹ krovʺju tut, pid čužoju damboju, obernetʹsja syrotamy i vdovamy tam, na Batʹkivščyni.

(figuratively) to result in [with instrumental]

(dated) to turn [with до (do, + genitive) ‘to somebody’] (for attention, help, etc.)

шви́дко швидко#Ukrainian

пові́льно повільно#Ukrainian

(colloquial, chiefly with шви́дко, пові́льно) to go about it

with шви́дко

оберну́ти обернути#Ukrainian


відскочити

uk-verb

відска́кувати

відско́чити • (vidskóčyty) pf (imperfective відска́кувати)

відско́чити (canonical)
vidskóčyty (romanization)
відска́кувати (imperfective)
відско́чити (infinitive perfective)
відско́чить (infinitive perfective)
відско́чивши (adverbial past perfective)
відско́чу (first-person future perfective singular)
відско́чиш (future perfective second-person singular)
відско́чить (future perfective singular third-person)
відско́чим (first-person future perfective plural)
відско́чимо (first-person future perfective plural)
відско́чите (future perfective plural second-person)
відско́чать (future perfective plural third-person)
відско́чмо (first-person imperative plural)
відско́ч (imperative second-person singular)
відско́чте (imperative plural second-person)
відско́чив (masculine past singular)
відско́чили (masculine past plural)
відско́чила (feminine past singular)
відско́чили (feminine past plural)
відско́чило (neuter past singular)
відско́чили (neuter past plural)

From від- (vid-) + ско́чити (skóčyty). Compare Russian отскочи́ть (otskočítʹ), Belarusian адско́чыць (adskóčycʹ), Polish odskoczyć.

to jump away, to jump aside, to jump back

to bounce back, to rebound (to bound or spring back from a force)

to come off, to pop off (to become detached with force)


обертатися

оберта́тися • (obertátysja) impf (perfective оберну́тися)

оберта́тися (canonical)
obertátysja (romanization)
оберну́тися (perfective)
оберта́тися (imperfective infinitive)
оберта́тись (imperfective infinitive)
оберта́ться (imperfective infinitive)
оберта́ючись (adverbial imperfective present)
оберта́вшись (adverbial imperfective past)
оберта́юся (first-person imperfective present singular)
оберта́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду оберта́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду оберта́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду оберта́ться (first-person future imperfective singular)
оберта́тимусь (first-person future imperfective singular)
оберта́тимуся (first-person future imperfective singular)
оберта́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш оберта́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш оберта́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш оберта́ться (future imperfective second-person singular)
оберта́тимешся (future imperfective second-person singular)
оберта́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де оберта́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де оберта́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де оберта́ться (future imperfective singular third-person)
оберта́тиметься (future imperfective singular third-person)
оберта́ємся (first-person imperfective plural present)
оберта́ємося (first-person imperfective plural present)
оберта́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо оберта́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо оберта́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо оберта́ться (first-person future imperfective plural)
оберта́тимемось (first-person future imperfective plural)
оберта́тимемося (first-person future imperfective plural)
оберта́тимемся (first-person future imperfective plural)
оберта́єтеся (imperfective plural present second-person)
оберта́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете оберта́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете оберта́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете оберта́ться (future imperfective plural second-person)
оберта́тиметесь (future imperfective plural second-person)
оберта́тиметеся (future imperfective plural second-person)
оберта́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть оберта́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть оберта́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть оберта́ться (future imperfective plural third-person)
оберта́тимуться (future imperfective plural third-person)
оберта́ймося (first-person imperative plural)
оберта́ймось (first-person imperative plural)
оберта́йся (imperative second-person singular)
оберта́йсь (imperative second-person singular)
оберта́йтеся (imperative plural second-person)
оберта́йтесь (imperative plural second-person)
оберта́вся (masculine past singular)
оберта́всь (masculine past singular)
оберта́лися (masculine past plural)
оберта́лись (masculine past plural)
оберта́лася (feminine past singular)
оберта́лась (feminine past singular)
оберта́лися (feminine past plural)
оберта́лись (feminine past plural)
оберта́лося (neuter past singular)
оберта́лось (neuter past singular)
оберта́лися (neuter past plural)
оберта́лись (neuter past plural)

uk-conj

оберта́тися<1a.impf>

Uk-обертатися.ogg

оберта́тися з бо́ку на бік

Земля́ оберта́ється навко́ло Со́нця.

+obj

:навко́ло/:довко́ла/:навкруги́(gen)

(imperfective only, figuratively) to circulate, to move (of a person in a social milieu)

наза́д назад#Ukrainian

with туди́ й наза́д

шви́дко швидко#Ukrainian

пові́льно повільно#Ukrainian

with шви́дко

(imperfective only, rare) to deal with, to handle [with з (z, + instrumental)]

(imperfective only, economics, finance) to circulate (of money, goods, etc.)

оберта́ти обертати#Ukrainian


відскакувати

uk-verb

відска́кувати

відска́кувати • (vidskákuvaty) impf (perfective відско́чити)

відска́кувати (canonical)
vidskákuvaty (romanization)
відско́чити (perfective)
відска́кувати (imperfective infinitive)
відска́кувать (imperfective infinitive)
відска́куючи (adverbial imperfective present)
відска́кувавши (adverbial imperfective past)
відска́кую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відска́кувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відска́кувать (first-person future imperfective singular)
відска́куватиму (first-person future imperfective singular)
відска́куєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відска́кувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відска́кувать (future imperfective second-person singular)
відска́куватимеш (future imperfective second-person singular)
відска́кує (imperfective present singular third-person)
бу́де відска́кувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відска́кувать (future imperfective singular third-person)
відска́куватиме (future imperfective singular third-person)
відска́куєм (first-person imperfective plural present)
відска́куємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відска́кувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відска́кувать (first-person future imperfective plural)
відска́куватимемо (first-person future imperfective plural)
відска́куватимем (first-person future imperfective plural)
відска́куєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відска́кувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відска́кувать (future imperfective plural second-person)
відска́куватимете (future imperfective plural second-person)
відска́кують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відска́кувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відска́кувать (future imperfective plural third-person)
відска́куватимуть (future imperfective plural third-person)
відска́куймо (first-person imperative plural)
відска́куй (imperative second-person singular)
відска́куйте (imperative plural second-person)
відска́кував (masculine past singular)
відска́кували (masculine past plural)
відска́кувала (feminine past singular)
відска́кували (feminine past plural)
відска́кувало (neuter past singular)
відска́кували (neuter past plural)

From відскак- (vidskak-) + -увати (-uvaty). Compare Russian отска́кивать (otskákivatʹ), Belarusian адско́кваць (adskókvacʹ), Polish odskakiwać.

af

відско́чити<alt:відскак->

cog

отска́кивать


відсунути

uk-verb

відсо́вувати

відсу́нути • (vidsúnuty) pf (imperfective відсува́ти or відсо́вувати)

відсу́нути (canonical)
vidsúnuty (romanization)
відсува́ти (imperfective)
відсо́вувати (imperfective)
відсу́нути (infinitive perfective)
відсу́нуть (infinitive perfective)
відсу́нений (passive past perfective)
відсу́нутий (passive past perfective)
vidsúnenyj (passive past perfective)
vidsúnutyj (passive past perfective)
impersonal: відсу́нено (passive past perfective)
відсу́нуто (passive past perfective)
vidsúneno (passive past perfective)
vidsúnuto (passive past perfective)
відсу́нувши (adverbial past perfective)
відсу́ну (first-person future perfective singular)
відсу́неш (future perfective second-person singular)
відсу́не (future perfective singular third-person)
відсу́нем (first-person future perfective plural)
відсу́немо (first-person future perfective plural)
відсу́нете (future perfective plural second-person)
відсу́нуть (future perfective plural third-person)
відсу́ньмо (first-person imperative plural)
відсу́нь (imperative second-person singular)
відсу́ньте (imperative plural second-person)
відсу́нув (masculine past singular)
відсу́нули (masculine past plural)
відсу́нула (feminine past singular)
відсу́нули (feminine past plural)
відсу́нуло (neuter past singular)
відсу́нули (neuter past plural)

Uk-відсунути.ogg

From від- (vid-) + су́нути (súnuty). Compare Polish odsunąć.

to move aside, to move away, to move back, to push aside, to push away, to push back (to move to a remoter place)

to push open, to pull open (:bolt, drawer, etc.)

(figuratively) to push aside (to marginalize; to sideline)

(figuratively) to push back, to put off (to postpone)


відсувати

відсува́ти • (vidsuváty) impf (perfective відсу́нути)

відсува́ти (canonical)
vidsuváty (romanization)
відсу́нути (perfective)
відсува́ти (imperfective infinitive)
відсува́ть (imperfective infinitive)
відсува́ючи (adverbial imperfective present)
відсува́вши (adverbial imperfective past)
відсува́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відсува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відсува́ть (first-person future imperfective singular)
відсува́тиму (first-person future imperfective singular)
відсува́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відсува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відсува́ть (future imperfective second-person singular)
відсува́тимеш (future imperfective second-person singular)
відсува́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відсува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відсува́ть (future imperfective singular third-person)
відсува́тиме (future imperfective singular third-person)
відсува́єм (first-person imperfective plural present)
відсува́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відсува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відсува́ть (first-person future imperfective plural)
відсува́тимемо (first-person future imperfective plural)
відсува́тимем (first-person future imperfective plural)
відсува́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відсува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відсува́ть (future imperfective plural second-person)
відсува́тимете (future imperfective plural second-person)
відсува́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відсува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відсува́ть (future imperfective plural third-person)
відсува́тимуть (future imperfective plural third-person)
відсува́ймо (first-person imperative plural)
відсува́й (imperative second-person singular)
відсува́йте (imperative plural second-person)
відсува́в (masculine past singular)
відсува́ли (masculine past plural)
відсува́ла (feminine past singular)
відсува́ли (feminine past plural)
відсува́ло (neuter past singular)
відсува́ли (neuter past plural)

From відсу́(нути) (vidsú(nuty)) + -ва́ти (-váty). Compare Polish odsuwać.

af

відсу́нути<alt:відсу́(нути)>


відсовувати

uk-verb

відсо́вувати

відсо́вувати • (vidsóvuvaty) impf (perfective відсу́нути)

відсо́вувати (canonical)
vidsóvuvaty (romanization)
відсу́нути (perfective)
відсо́вувати (imperfective infinitive)
відсо́вувать (imperfective infinitive)
відсо́вуючи (adverbial imperfective present)
відсо́вувавши (adverbial imperfective past)
відсо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відсо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відсо́вувать (first-person future imperfective singular)
відсо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
відсо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відсо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відсо́вувать (future imperfective second-person singular)
відсо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
відсо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де відсо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відсо́вувать (future imperfective singular third-person)
відсо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
відсо́вуєм (first-person imperfective plural present)
відсо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відсо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відсо́вувать (first-person future imperfective plural)
відсо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
відсо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
відсо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відсо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відсо́вувать (future imperfective plural second-person)
відсо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
відсо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відсо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відсо́вувать (future imperfective plural third-person)
відсо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
відсо́вуймо (first-person imperative plural)
відсо́вуй (imperative second-person singular)
відсо́вуйте (imperative plural second-person)
відсо́вував (masculine past singular)
відсо́вували (masculine past plural)
відсо́вувала (feminine past singular)
відсо́вували (feminine past plural)
відсо́вувало (neuter past singular)
відсо́вували (neuter past plural)

Perhaps from відсу́нути (vidsúnuty) + -о́в- (-óv-) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian адсо́ўваць (adsóŭvacʹ).


розвалюється

head

розва́люється

розва́люється • (rozváljujetʹsja)

розва́люється (canonical)
rozváljujetʹsja (romanization)

розва́люватися розвалюватися#Ukrainian

third-person singular present indicative of розва́люватися impf (rozváljuvatysja)


розвалюються

розва́люються

розва́люються • (rozváljujutʹsja)

розва́люються (canonical)
rozváljujutʹsja (romanization)

[rɔzˈʋalʲʊjʊt͡sʲːɐ]

розва́люватися розвалюватися#Ukrainian

third-person plural present indicative of розва́люватися impf (rozváljuvatysja)


висипаний

ви́сипаний • (výsypanyj)

ви́сипаний (canonical)
výsypanyj (romanization)
ви́сипаний (masculine nominative)
ви́сипане (neuter nominative)
ви́сипана (feminine nominative)
ви́сипані (nominative plural)
ви́сипаного (genitive masculine neuter)
ви́сипаної (feminine genitive)
ви́сипаних (genitive plural)
ви́сипаному (dative masculine neuter)
ви́сипаній (dative feminine)
ви́сипаним (dative plural)
ви́сипаного (accusative animate masculine)
ви́сипане (accusative neuter)
ви́сипану (accusative feminine)
ви́сипаних (accusative animate plural)
ви́сипаний (accusative inanimate masculine)
ви́сипані (accusative inanimate plural)
ви́сипаним (instrumental masculine neuter)
ви́сипаною (feminine instrumental)
ви́сипаними (instrumental plural)
ви́сипаному (locative masculine neuter)
ви́сипанім (locative masculine neuter)
ви́сипаній (feminine locative)
ви́сипаних (locative plural)

ви́сипати висипати#Ukrainian

adjectival past passive participle of ви́сипати pf (výsypaty)


рубаний

ру́баний • (rúbanyj)

ру́баний (canonical)
rúbanyj (romanization)
ру́баний (masculine nominative)
ру́бане (neuter nominative)
ру́бана (feminine nominative)
ру́бані (nominative plural)
ру́баного (genitive masculine neuter)
ру́баної (feminine genitive)
ру́баних (genitive plural)
ру́баному (dative masculine neuter)
ру́баній (dative feminine)
ру́баним (dative plural)
ру́баного (accusative animate masculine)
ру́бане (accusative neuter)
ру́бану (accusative feminine)
ру́баних (accusative animate plural)
ру́баний (accusative inanimate masculine)
ру́бані (accusative inanimate plural)
ру́баним (instrumental masculine neuter)
ру́баною (feminine instrumental)
ру́баними (instrumental plural)
ру́баному (locative masculine neuter)
ру́банім (locative masculine neuter)
ру́баній (feminine locative)
ру́баних (locative plural)

руба́ти рубати#Ukrainian

adjectival past passive participle of руба́ти impf (rubáty)


зґвалтована

зґвалто́вана

зґвалто́вана • (zgvaltóvana)

зґвалто́вана (canonical)
zgvaltóvana (romanization)

[zɡʋɐɫˈtɔʋɐnɐ]

зґвалто́ваний зґвалтований#Ukrainian

feminine nominative singular of зґвалто́ваний (zgvaltóvanyj)


зґвалтованої

зґвалто́ваної

зґвалто́ваної • (zgvaltóvanoji)

зґвалто́ваної (canonical)
zgvaltóvanoji (romanization)

[zɡʋɐɫˈtɔʋɐnɔji]

зґвалто́ваний зґвалтований#Ukrainian

feminine genitive singular of зґвалто́ваний (zgvaltóvanyj)


зґвалтовано

зґвалто́вано

зґвалто́вано • (zgvaltóvano)

зґвалто́вано (canonical)
zgvaltóvano (romanization)

[zɡʋɐɫˈtɔʋɐnɔ]

зґвалтува́ти зґвалтувати#Ukrainian

impersonal past passive participle of зґвалтува́ти pf (zgvaltuváty)


зґвалтованих

зґвалто́ваних

зґвалто́ваних • (zgvaltóvanyx)

зґвалто́ваних (canonical)
zgvaltóvanyx (romanization)

[zɡʋɐɫˈtɔʋɐnex]

зґвалто́ваний зґвалтований#Ukrainian

inflection of зґвалто́ваний (zgvaltóvanyj):

зґвалто́ваний зґвалтований#Ukrainian

зґвалто́ваний зґвалтований#Ukrainian


зґвалтованою

зґвалто́ваною

зґвалто́ваною • (zgvaltóvanoju)

зґвалто́ваною (canonical)
zgvaltóvanoju (romanization)

[zɡʋɐɫˈtɔʋɐnɔjʊ]

зґвалто́ваний зґвалтований#Ukrainian

feminine instrumental singular of зґвалто́ваний (zgvaltóvanyj)


зґвалтованими

зґвалто́ваними

зґвалто́ваними • (zgvaltóvanymy)

зґвалто́ваними (canonical)
zgvaltóvanymy (romanization)

[zɡʋɐɫˈtɔʋɐneme]

зґвалто́ваний зґвалтований#Ukrainian

instrumental plural of зґвалто́ваний (zgvaltóvanyj)


зґвалтовані

зґвалто́вані

зґвалто́вані • (zgvaltóvani)

зґвалто́вані (canonical)
zgvaltóvani (romanization)

[zɡʋɐɫˈtɔʋɐnʲi]

зґвалто́ваний зґвалтований#Ukrainian

зґвалто́ваний зґвалтований#Ukrainian


зґвалтовану

зґвалто́вану

зґвалто́вану • (zgvaltóvanu)

зґвалто́вану (canonical)
zgvaltóvanu (romanization)

[zɡʋɐɫˈtɔʋɐnʊ]

зґвалто́ваний зґвалтований#Ukrainian

feminine accusative singular of зґвалто́ваний (zgvaltóvanyj)


зґвалтованій

зґвалто́ваній

зґвалто́ваній • (zgvaltóvanij)

зґвалто́ваній (canonical)
zgvaltóvanij (romanization)

[zɡʋɐɫˈtɔʋɐnʲii̯]

зґвалто́ваний зґвалтований#Ukrainian

feminine dative/locative singular of зґвалто́ваний (zgvaltóvanyj)


хвилюючись

хвилю́ючись • (xvyljújučysʹ)

хвилю́ючись (canonical)
xvyljújučysʹ (romanization)

хвилюва́тися хвилюватися#Ukrainian

present adverbial participle of хвилюва́тися impf (xvyljuvátysja)


зґвалтованим

зґвалто́ваним

зґвалто́ваним • (zgvaltóvanym)

зґвалто́ваним (canonical)
zgvaltóvanym (romanization)

[zɡʋɐɫˈtɔʋɐnem]

зґвалто́ваний зґвалтований#Ukrainian

зґвалто́ваний зґвалтований#Ukrainian


сподіваючись

сподіва́ючись

сподіва́ючись • (spodivájučysʹ)

сподіва́ючись (canonical)
spodivájučysʹ (romanization)

сподіва́тися сподіватися#Ukrainian

present adverbial participle of сподіва́тися impf (spodivátysja)


вибачаєшся

вибача́єшся • (vybačáješsja)

вибача́єшся (canonical)
vybačáješsja (romanization)

вибача́тися вибачатися#Ukrainian

second-person singular present indicative of вибача́тися (vybačátysja)


вибачаюся

вибача́юся • (vybačájusja)

вибача́юся (canonical)
vybačájusja (romanization)

[ʋebɐˈt͡ʃajʊsʲɐ]

вибача́тися вибачатися#Ukrainian

first-person singular present indicative of вибача́тися (vybačátysja)


вибачаюсь

вибача́юсь • (vybačájusʹ)

вибача́юсь (canonical)
vybačájusʹ (romanization)

вибача́тися вибачатися#Ukrainian


зґвалтований

зґвалто́ваний

зґвалто́ваний • (zgvaltóvanyj)

зґвалто́ваний (canonical)
zgvaltóvanyj (romanization)
зґвалто́ваний (masculine nominative)
зґвалто́ване (neuter nominative)
зґвалто́вана (feminine nominative)
зґвалто́вані (nominative plural)
зґвалто́ваного (genitive masculine neuter)
зґвалто́ваної (feminine genitive)
зґвалто́ваних (genitive plural)
зґвалто́ваному (dative masculine neuter)
зґвалто́ваній (dative feminine)
зґвалто́ваним (dative plural)
зґвалто́ваного (accusative animate masculine)
зґвалто́ване (accusative neuter)
зґвалто́вану (accusative feminine)
зґвалто́ваних (accusative animate plural)
зґвалто́ваний (accusative inanimate masculine)
зґвалто́вані (accusative inanimate plural)
зґвалто́ваним (instrumental masculine neuter)
зґвалто́ваною (feminine instrumental)
зґвалто́ваними (instrumental plural)
зґвалто́ваному (locative masculine neuter)
зґвалто́ванім (locative masculine neuter)
зґвалто́ваній (feminine locative)
зґвалто́ваних (locative plural)

uk-adecl

зґвалто́ваний

[zɡʋɐɫˈtɔʋɐnei̯]

зґвалтува́ти зґвалтувати#Ukrainian

adjectival past passive participle of зґвалтува́ти pf (zgvaltuváty)


підживити

uk-verb

піджи́влювати

підживи́ти • (pidžyvýty) pf (imperfective піджи́влювати or підживля́ти)

підживи́ти (canonical)
pidžyvýty (romanization)
піджи́влювати (imperfective)
підживля́ти (imperfective)
підживи́ти (infinitive perfective)
підживи́ть (infinitive perfective)
піджи́влений (passive past perfective)
impersonal: піджи́влено (passive past perfective)
підживи́вши (adverbial past perfective)
підживлю́ (first-person future perfective singular)
піджи́виш (future perfective second-person singular)
піджи́вить (future perfective singular third-person)
піджи́вим (first-person future perfective plural)
піджи́вимо (first-person future perfective plural)
піджи́вите (future perfective plural second-person)
піджи́влять (future perfective plural third-person)
підживі́м (first-person imperative plural)
підживі́мо (first-person imperative plural)
підживи́ (imperative second-person singular)
підживі́ть (imperative plural second-person)
підживи́в (masculine past singular)
підживи́ли (masculine past plural)
підживи́ла (feminine past singular)
підживи́ли (feminine past plural)
підживи́ло (neuter past singular)
підживи́ли (neuter past plural)

Uk-підживити.ogg

to nourish, to sustain (to supply with food which maintains energy, strength)

(figuratively) to sustain (with encouragement, good cheer, etc.)

(figuratively) to pep up (to make stronger or more interesting)

(colloquial) to feed, to feed up, to keep fed (with food)

(figuratively) to feed, to fuel (:emotion, mood, etc.)

Near-synonym: удо́брити pf (udóbryty)


зґвалтувати

зґвалтува́ти

зґвалтува́ти • (zgvaltuváty) pf (imperfective ґвалтува́ти)

зґвалтува́ти (canonical)
zgvaltuváty (romanization)
ґвалтува́ти (imperfective)
зґвалтува́ти (infinitive perfective)
зґвалтува́ть (infinitive perfective)
зґвалто́ваний (passive past perfective)
impersonal: зґвалто́вано (passive past perfective)
зґвалтува́вши (adverbial past perfective)
зґвалту́ю (first-person future perfective singular)
зґвалту́єш (future perfective second-person singular)
зґвалту́є (future perfective singular third-person)
зґвалту́єм (first-person future perfective plural)
зґвалту́ємо (first-person future perfective plural)
зґвалту́єте (future perfective plural second-person)
зґвалту́ють (future perfective plural third-person)
зґвалту́ймо (first-person imperative plural)
зґвалту́й (imperative second-person singular)
зґвалту́йте (imperative plural second-person)
зґвалтува́в (masculine past singular)
зґвалтува́ли (masculine past plural)
зґвалтува́ла (feminine past singular)
зґвалтува́ли (feminine past plural)
зґвалтува́ло (neuter past singular)
зґвалтува́ли (neuter past plural)

[zɡʋɐɫtʊˈʋate]

Uk-зґвалтувати.ogg

From з- (z-) + ґвалтува́ти (gvaltuváty). Compare Belarusian згвалтава́ць (zhvaltavácʹ).

cog

згвалтава́ць

to rape, to violate (to force penetrative sexual activity upon without consent)

to disturb (to bring out of a state of calm)


розтривожити

uk-verb

розтриво́жити

розтриво́жувати

розтриво́жити • (roztryvóžyty) pf (imperfective розтриво́жувати)

розтриво́жити (canonical)
roztryvóžyty (romanization)
розтриво́жувати (imperfective)
розтриво́жити (infinitive perfective)
розтриво́жить (infinitive perfective)
розтриво́жений (passive past perfective)
impersonal: розтриво́жено (passive past perfective)
розтриво́живши (adverbial past perfective)
розтриво́жу (first-person future perfective singular)
розтриво́жиш (future perfective second-person singular)
розтриво́жить (future perfective singular third-person)
розтриво́жим (first-person future perfective plural)
розтриво́жимо (first-person future perfective plural)
розтриво́жите (future perfective plural second-person)
розтриво́жать (future perfective plural third-person)
розтриво́жмо (first-person imperative plural)
розтриво́ж (imperative second-person singular)
розтриво́жте (imperative plural second-person)
розтриво́жив (masculine past singular)
розтриво́жили (masculine past plural)
розтриво́жила (feminine past singular)
розтриво́жили (feminine past plural)
розтриво́жило (neuter past singular)
розтриво́жили (neuter past plural)

From роз- (roz-) + триво́жити (tryvóžyty). Compare Russian растрево́жить (rastrevóžitʹ), Belarusian растрыво́жыць (rastryvóžycʹ), Polish roztrwożyć.

cog

растрево́жить

растрыво́жыць

to alarm, to disquiet, to disturb (very much)

to stir up (to arouse or excite: passion, action, etc.)


зросити

uk-verb

зроси́ти • (zrosýty) pf (imperfective зро́шувати)

зроси́ти (canonical)
zrosýty (romanization)
зро́шувати (imperfective)
зроси́ти (infinitive perfective)
зроси́ть (infinitive perfective)
зро́шений (passive past perfective)
impersonal: зро́шено (passive past perfective)
зроси́вши (adverbial past perfective)
зрошу́ (first-person future perfective singular)
зро́сиш (future perfective second-person singular)
зро́сить (future perfective singular third-person)
зро́сим (first-person future perfective plural)
зро́симо (first-person future perfective plural)
зро́сите (future perfective plural second-person)
зро́сять (future perfective plural third-person)
зросі́м (first-person imperative plural)
зросі́мо (first-person imperative plural)
зроси́ (imperative second-person singular)
зросі́ть (imperative plural second-person)
зроси́в (masculine past singular)
зроси́ли (masculine past plural)
зроси́ла (feminine past singular)
зроси́ли (feminine past plural)
зроси́ло (neuter past singular)
зроси́ли (neuter past plural)

Uk-зросити.ogg

From з- (z-) + роси́ти (rosýty). Compare Polish zrosić.