розвінчувати

розві́нчувати

розві́нчувати • (rozvínčuvaty) impf (perfective розвінча́ти)

розві́нчувати (canonical)
rozvínčuvaty (romanization)
розвінча́ти (perfective)
розві́нчувати (imperfective infinitive)
розві́нчувать (imperfective infinitive)
розві́нчуваний (imperfective passive past)
impersonal: розві́нчувано (imperfective passive past)
розві́нчуючи (adverbial imperfective present)
розві́нчувавши (adverbial imperfective past)
розві́нчую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розві́нчувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розві́нчувать (first-person future imperfective singular)
розві́нчуватиму (first-person future imperfective singular)
розві́нчуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розві́нчувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розві́нчувать (future imperfective second-person singular)
розві́нчуватимеш (future imperfective second-person singular)
розві́нчує (imperfective present singular third-person)
бу́де розві́нчувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розві́нчувать (future imperfective singular third-person)
розві́нчуватиме (future imperfective singular third-person)
розві́нчуєм (first-person imperfective plural present)
розві́нчуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розві́нчувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розві́нчувать (first-person future imperfective plural)
розві́нчуватимемо (first-person future imperfective plural)
розві́нчуватимем (first-person future imperfective plural)
розві́нчуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розві́нчувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розві́нчувать (future imperfective plural second-person)
розві́нчуватимете (future imperfective plural second-person)
розві́нчують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розві́нчувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розві́нчувать (future imperfective plural third-person)
розві́нчуватимуть (future imperfective plural third-person)
розві́нчуймо (first-person imperative plural)
розві́нчуй (imperative second-person singular)
розві́нчуйте (imperative plural second-person)
розві́нчував (masculine past singular)
розві́нчували (masculine past plural)
розві́нчувала (feminine past singular)
розві́нчували (feminine past plural)
розві́нчувало (neuter past singular)
розві́нчували (neuter past plural)

[rɔzʲˈʋʲint͡ʃʊʋɐte]

From розвінча́ти (rozvinčáty) + -увати (-uvaty). Compare Russian разве́нчивать (razvénčivatʹ), Belarusian разве́нчваць (razvjénčvacʹ).

cog

разве́нчивать

разве́нчваць

Розвінчуємо російські фейки, які прагнуть зламати наш дух.

2023, “Русскій фейк іді на...”, in Українське радіо, archived from the original on 2023-08-16:

We debunk Russian fakes which aim to break our spirit.

Rozvinčujemo rosijsʹki fejky, jaki prahnutʹ zlamaty naš dux.


відредаговане

head

відредаго́ване

відредаго́ване • (vidredahóvane)

відредаго́ване (canonical)
vidredahóvane (romanization)

відредаго́ваний відредагований#Ukrainian

neuter nominative/accusative singular of відредаго́ваний (vidredahóvanyj)


відредагованими

відредаго́ваними

відредаго́ваними • (vidredahóvanymy)

відредаго́ваними (canonical)
vidredahóvanymy (romanization)

instrumental plural of відредаго́ваний (vidredahóvanyj)


відредаговану

відредаго́вану

відредаго́вану • (vidredahóvanu)

відредаго́вану (canonical)
vidredahóvanu (romanization)

[ʋʲidredɐˈɦɔʋɐnʊ]

feminine accusative singular of відредаго́ваний (vidredahóvanyj)


відредаговані

відредаго́вані

відредаго́вані • (vidredahóvani)

відредаго́вані (canonical)
vidredahóvani (romanization)

[ʋʲidredɐˈɦɔʋɐnʲi]

inflection of відредаго́ваний (vidredahóvanyj):


відредагованій

відредаго́ваній

відредаго́ваній • (vidredahóvanij)

відредаго́ваній (canonical)
vidredahóvanij (romanization)

[ʋʲidredɐˈɦɔʋɐnʲii̯]

feminine dative/locative singular of відредаго́ваний (vidredahóvanyj)


відредагованих

відредаго́ваних

відредаго́ваних • (vidredahóvanyx)

відредаго́ваних (canonical)
vidredahóvanyx (romanization)


відредагованою

відредаго́ваною

відредаго́ваною • (vidredahóvanoju)

відредаго́ваною (canonical)
vidredahóvanoju (romanization)

[ʋʲidredɐˈɦɔʋɐnɔjʊ]

feminine instrumental singular of відредаго́ваний (vidredahóvanyj)


відредагованим

відредаго́ваним

відредаго́ваним • (vidredahóvanym)

відредаго́ваним (canonical)
vidredahóvanym (romanization)


відредагованої

відредаго́ваної

відредаго́ваної • (vidredahóvanoji)

відредаго́ваної (canonical)
vidredahóvanoji (romanization)

feminine genitive singular of відредаго́ваний (vidredahóvanyj)


відредагованого

відредаго́ваного

відредаго́ваного • (vidredahóvanoho)

відредаго́ваного (canonical)
vidredahóvanoho (romanization)

[ʋʲidredɐˈɦɔʋɐnɔɦɔ]


відредагована

відредаго́вана

відредаго́вана • (vidredahóvana)

відредаго́вана (canonical)
vidredahóvana (romanization)

[ʋʲidredɐˈɦɔʋɐnɐ]

feminine nominative singular of відредаго́ваний (vidredahóvanyj)


відредагованому

відредаго́ваному

відредаго́ваному • (vidredahóvanomu)

відредаго́ваному (canonical)
vidredahóvanomu (romanization)

[ʋʲidredɐˈɦɔʋɐnɔmʊ]

Alternative form: відредаго́ванім (vidredahóvanim)

inflection of відредаго́ваний (vidredahóvanyj):


замацькати

uk-verb

зама́цькати • (zamácʹkaty) pf (imperfective ма́цькати)

зама́цькати (canonical)
zamácʹkaty (romanization)
ма́цькати (imperfective)
зама́цькати (infinitive perfective)
зама́цькать (infinitive perfective)
зама́цьканий (passive past perfective)
impersonal: зама́цькано (passive past perfective)
зама́цькавши (adverbial past perfective)
зама́цькаю (first-person future perfective singular)
зама́цькаєш (future perfective second-person singular)
зама́цькає (future perfective singular third-person)
зама́цькаєм (first-person future perfective plural)
зама́цькаємо (first-person future perfective plural)
зама́цькаєте (future perfective plural second-person)
зама́цькають (future perfective plural third-person)
зама́цькаймо (first-person imperative plural)
зама́цькай (imperative second-person singular)
зама́цькайте (imperative plural second-person)
зама́цькав (masculine past singular)
зама́цькали (masculine past plural)
зама́цькала (feminine past singular)
зама́цькали (feminine past plural)
зама́цькало (neuter past singular)
зама́цькали (neuter past plural)


спіткати

спітка́ти • (spitkáty) pf

спітка́ти (canonical)
spitkáty (romanization)
спітка́ти (infinitive perfective)
спітка́ть (infinitive perfective)
спі́тканий (passive past perfective)
impersonal: спі́ткано (passive past perfective)
спітка́вши (adverbial past perfective)
спітка́ю (first-person future perfective singular)
спітка́єш (future perfective second-person singular)
спітка́є (future perfective singular third-person)
спітка́єм (first-person future perfective plural)
спітка́ємо (first-person future perfective plural)
спітка́єте (future perfective plural second-person)
спітка́ють (future perfective plural third-person)
спітка́ймо (first-person imperative plural)
спітка́й (imperative second-person singular)
спітка́йте (imperative plural second-person)
спітка́в (masculine past singular)
спітка́ли (masculine past plural)
спітка́ла (feminine past singular)
спітка́ли (feminine past plural)
спітка́ло (neuter past singular)
спітка́ли (neuter past plural)

uk:Мельничук Олександр Савич

Ultimately from ти́кати (týkaty, “to poke, to prod”), whence also спотика́тися (spotykátysja), спіткну́тися (spitknútysja).

to encounter, to meet (somebody coming in the opposite direction)

to encounter, to come across (somebody or something on one's way)

(figuratively) to befall (of fate, misfortune, etc.)


відредагованім

head

відредаго́ванім

відредаго́ванім • (vidredahóvanim)

відредаго́ванім (canonical)
vidredahóvanim (romanization)

Alternative form: відредаго́ваному (vidredahóvanomu)

masculine/neuter locative singular of відредаго́ваний (vidredahóvanyj)


розсипатися

uk-verb

розсипа́тися

розси́патися

розсипа́тися • (rozsypátysja) impf (perfective розси́патися)

розсипа́тися (canonical)
rozsypátysja (romanization)
розси́патися (perfective)
розсипа́тися (imperfective infinitive)
розсипа́тись (imperfective infinitive)
розсипа́ться (imperfective infinitive)
розсипа́ючись (adverbial imperfective present)
розсипа́вшись (adverbial imperfective past)
розсипа́юся (first-person imperfective present singular)
розсипа́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розсипа́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розсипа́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розсипа́ться (first-person future imperfective singular)
розсипа́тимусь (first-person future imperfective singular)
розсипа́тимуся (first-person future imperfective singular)
розсипа́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розсипа́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розсипа́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розсипа́ться (future imperfective second-person singular)
розсипа́тимешся (future imperfective second-person singular)
розсипа́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де розсипа́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де розсипа́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де розсипа́ться (future imperfective singular third-person)
розсипа́тиметься (future imperfective singular third-person)
розсипа́ємся (first-person imperfective plural present)
розсипа́ємося (first-person imperfective plural present)
розсипа́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розсипа́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розсипа́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розсипа́ться (first-person future imperfective plural)
розсипа́тимемось (first-person future imperfective plural)
розсипа́тимемося (first-person future imperfective plural)
розсипа́тимемся (first-person future imperfective plural)
розсипа́єтеся (imperfective plural present second-person)
розсипа́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розсипа́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розсипа́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розсипа́ться (future imperfective plural second-person)
розсипа́тиметесь (future imperfective plural second-person)
розсипа́тиметеся (future imperfective plural second-person)
розсипа́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розсипа́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розсипа́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розсипа́ться (future imperfective plural third-person)
розсипа́тимуться (future imperfective plural third-person)
розсипа́ймося (first-person imperative plural)
розсипа́ймось (first-person imperative plural)
розсипа́йся (imperative second-person singular)
розсипа́йсь (imperative second-person singular)
розсипа́йтеся (imperative plural second-person)
розсипа́йтесь (imperative plural second-person)
розсипа́вся (masculine past singular)
розсипа́всь (masculine past singular)
розсипа́лися (masculine past plural)
розсипа́лись (masculine past plural)
розсипа́лася (feminine past singular)
розсипа́лась (feminine past singular)
розсипа́лися (feminine past plural)
розсипа́лись (feminine past plural)
розсипа́лося (neuter past singular)
розсипа́лось (neuter past singular)
розсипа́лися (neuter past plural)
розсипа́лись (neuter past plural)

uk-conj

розсипа́тися<1a.impf>

From розсипа́ти (rozsypáty) + -ся (-sja). Compare Russian рассыпа́ться (rassypátʹsja), Belarusian рассыпа́цца (rassypácca), Polish rozsypywać się.

cog

рассыпа́ться

to scatter, to be scattered (to become loosely distributed as by sprinkling)

розсипа́тися на по́рох

(literally or figuratively) to crumble, to disintegrate

to scatter, to disperse (to separate and go in different directions)

розсипа́тися в компліме́нтах

розсипа́тися в похвала́х

(figuratively, colloquial) to flatter effusively, to lay it on thick

розсипа́ти розсипати#Ukrainian


розсипатися

uk-verb

розси́патися

розсипа́тися

розси́патися • (rozsýpatysja) pf (imperfective розсипа́тися)

розси́патися (canonical)
rozsýpatysja (romanization)
розсипа́тися (imperfective)
розси́патися (infinitive perfective)
розси́патись (infinitive perfective)
розси́паться (infinitive perfective)
розси́павшись (adverbial past perfective)
розси́плюся (first-person future perfective singular)
розси́плюсь (first-person future perfective singular)
розси́плешся (future perfective second-person singular)
розси́плеться (future perfective singular third-person)
розси́племся (first-person future perfective plural)
розси́племося (first-person future perfective plural)
розси́племось (first-person future perfective plural)
розси́плетеся (future perfective plural second-person)
розси́плетесь (future perfective plural second-person)
розси́плються (future perfective plural third-person)
розси́пмося (first-person imperative plural)
розси́пмось (first-person imperative plural)
розси́пся (imperative second-person singular)
розси́птеся (imperative plural second-person)
розси́птесь (imperative plural second-person)
розси́пався (masculine past singular)
розси́павсь (masculine past singular)
розси́палися (masculine past plural)
розси́пались (masculine past plural)
розси́палася (feminine past singular)
розси́палась (feminine past singular)
розси́палися (feminine past plural)
розси́пались (feminine past plural)
розси́палося (neuter past singular)
розси́палось (neuter past singular)
розси́палися (neuter past plural)
розси́пались (neuter past plural)

uk-conj

розси́патися<6a.pf>

From розси́пати (rozsýpaty) + -ся (-sja). Compare Russian рассы́паться (rassýpatʹsja), Belarusian рассы́пацца (rassýpacca), Polish rozsypać się.

cog

рассы́паться

розси́патися на по́рох

розси́пати розсипати#Ukrainian


відредагований

head

відредаго́ваний

відредаго́ваний • (vidredahóvanyj)

відредаго́ваний (canonical)
vidredahóvanyj (romanization)
відредаго́ваний (masculine nominative)
відредаго́ване (neuter nominative)
відредаго́вана (feminine nominative)
відредаго́вані (nominative plural)
відредаго́ваного (genitive masculine neuter)
відредаго́ваної (feminine genitive)
відредаго́ваних (genitive plural)
відредаго́ваному (dative masculine neuter)
відредаго́ваній (dative feminine)
відредаго́ваним (dative plural)
відредаго́ваного (accusative animate masculine)
відредаго́ване (accusative neuter)
відредаго́вану (accusative feminine)
відредаго́ваних (accusative animate plural)
відредаго́ваний (accusative inanimate masculine)
відредаго́вані (accusative inanimate plural)
відредаго́ваним (instrumental masculine neuter)
відредаго́ваною (feminine instrumental)
відредаго́ваними (instrumental plural)
відредаго́ваному (locative masculine neuter)
відредаго́ванім (locative masculine neuter)
відредаго́ваній (feminine locative)
відредаго́ваних (locative plural)

uk-adecl

відредаго́ваний

відредагува́ти відредагувати#Ukrainian

adjectival past passive participle of відредагува́ти pf (vidredahuváty)


відредагувати

uk-verb

відредагува́ти

відредагува́ти • (vidredahuváty) pf (imperfective редагува́ти)

відредагува́ти (canonical)
vidredahuváty (romanization)
редагува́ти (imperfective)
відредагува́ти (infinitive perfective)
відредагува́ть (infinitive perfective)
відредаго́ваний (passive past perfective)
impersonal: відредаго́вано (passive past perfective)
відредагува́вши (adverbial past perfective)
відредагу́ю (first-person future perfective singular)
відредагу́єш (future perfective second-person singular)
відредагу́є (future perfective singular third-person)
відредагу́єм (first-person future perfective plural)
відредагу́ємо (first-person future perfective plural)
відредагу́єте (future perfective plural second-person)
відредагу́ють (future perfective plural third-person)
відредагу́ймо (first-person imperative plural)
відредагу́й (imperative second-person singular)
відредагу́йте (imperative plural second-person)
відредагува́в (masculine past singular)
відредагува́ли (masculine past plural)
відредагува́ла (feminine past singular)
відредагува́ли (feminine past plural)
відредагува́ло (neuter past singular)
відредагува́ли (neuter past plural)

uk-conj

відредагува́ти<2a.pf.tr.ppp>

From від- (vid-) + редагува́ти (redahuváty). Compare Belarusian адрэдагава́ць (adredahavácʹ), Russian отредакти́ровать (otredaktírovatʹ).

cog

адрэдагава́ць

отредакти́ровать


розшукати

uk-verb

розшу́кувати

розшука́ти • (rozšukáty) pf (imperfective розшу́кувати)

розшука́ти (canonical)
rozšukáty (romanization)
розшу́кувати (imperfective)
розшука́ти (infinitive perfective)
розшука́ть (infinitive perfective)
розшу́каний (passive past perfective)
impersonal: розшу́кано (passive past perfective)
розшука́вши (adverbial past perfective)
розшука́ю (first-person future perfective singular)
розшука́єш (future perfective second-person singular)
розшука́є (future perfective singular third-person)
розшука́єм (first-person future perfective plural)
розшука́ємо (first-person future perfective plural)
розшука́єте (future perfective plural second-person)
розшука́ють (future perfective plural third-person)
розшука́ймо (first-person imperative plural)
розшука́й (imperative second-person singular)
розшука́йте (imperative plural second-person)
розшука́в (masculine past singular)
розшука́ли (masculine past plural)
розшука́ла (feminine past singular)
розшука́ли (feminine past plural)
розшука́ло (neuter past singular)
розшука́ли (neuter past plural)

Uk-розшукати.ogg

From роз- (roz-) + шука́ти (šukáty). Compare Belarusian расшука́ць (rasšukácʹ).


розшукувати

розшу́кувати

розшу́кувати • (rozšúkuvaty) impf (perfective розшука́ти)

розшу́кувати (canonical)
rozšúkuvaty (romanization)
розшука́ти (perfective)
розшу́кувати (imperfective infinitive)
розшу́кувать (imperfective infinitive)
розшу́куючи (adverbial imperfective present)
розшу́кувавши (adverbial imperfective past)
розшу́кую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розшу́кувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розшу́кувать (first-person future imperfective singular)
розшу́куватиму (first-person future imperfective singular)
розшу́куєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розшу́кувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розшу́кувать (future imperfective second-person singular)
розшу́куватимеш (future imperfective second-person singular)
розшу́кує (imperfective present singular third-person)
бу́де розшу́кувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розшу́кувать (future imperfective singular third-person)
розшу́куватиме (future imperfective singular third-person)
розшу́куєм (first-person imperfective plural present)
розшу́куємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розшу́кувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розшу́кувать (first-person future imperfective plural)
розшу́куватимемо (first-person future imperfective plural)
розшу́куватимем (first-person future imperfective plural)
розшу́куєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розшу́кувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розшу́кувать (future imperfective plural second-person)
розшу́куватимете (future imperfective plural second-person)
розшу́кують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розшу́кувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розшу́кувать (future imperfective plural third-person)
розшу́куватимуть (future imperfective plural third-person)
розшу́куймо (first-person imperative plural)
розшу́куй (imperative second-person singular)
розшу́куйте (imperative plural second-person)
розшу́кував (masculine past singular)
розшу́кували (masculine past plural)
розшу́кувала (feminine past singular)
розшу́кували (feminine past plural)
розшу́кувало (neuter past singular)
розшу́кували (neuter past plural)

Uk-розшукувати.ogg

From розшука́ти (rozšukáty) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian расшу́кваць (rasšúkvacʹ).

af

Вони́ розшу́кують свої́х зни́клих бе́звісти рі́дних.

They are searching for their missing relatives.

Voný rozšúkujutʹ svojíx znýklyx bézvisty rídnyx.


замацькатися

uk-verb

зама́цькатися

зама́цькатися • (zamácʹkatysja) pf (imperfective ма́цькатися)

зама́цькатися (canonical)
zamácʹkatysja (romanization)
ма́цькатися (imperfective)
зама́цькатися (infinitive perfective)
зама́цькатись (infinitive perfective)
зама́цькаться (infinitive perfective)
зама́цькавшись (adverbial past perfective)
зама́цькаюся (first-person future perfective singular)
зама́цькаюсь (first-person future perfective singular)
зама́цькаєшся (future perfective second-person singular)
зама́цькається (future perfective singular third-person)
зама́цькаємся (first-person future perfective plural)
зама́цькаємося (first-person future perfective plural)
зама́цькаємось (first-person future perfective plural)
зама́цькаєтеся (future perfective plural second-person)
зама́цькаєтесь (future perfective plural second-person)
зама́цькаються (future perfective plural third-person)
зама́цькаймося (first-person imperative plural)
зама́цькаймось (first-person imperative plural)
зама́цькайся (imperative second-person singular)
зама́цькайсь (imperative second-person singular)
зама́цькайтеся (imperative plural second-person)
зама́цькайтесь (imperative plural second-person)
зама́цькався (masculine past singular)
зама́цькавсь (masculine past singular)
зама́цькалися (masculine past plural)
зама́цькались (masculine past plural)
зама́цькалася (feminine past singular)
зама́цькалась (feminine past singular)
зама́цькалися (feminine past plural)
зама́цькались (feminine past plural)
зама́цькалося (neuter past singular)
зама́цькалось (neuter past singular)
зама́цькалися (neuter past plural)
зама́цькались (neuter past plural)

uk-conj

зама́цькатися<1a.pf.-ppp>

за- (za-) + ма́цькати (mácʹkaty) + -ся (-sja)


прятати

пря́тати (canonical)
prjátaty (romanization)
пря́тати (imperfective infinitive)
пря́тать (imperfective infinitive)
пря́таний (imperfective passive past)
impersonal: пря́тано (imperfective passive past)
пря́чучи (adverbial imperfective present)
пря́тавши (adverbial imperfective past)
пря́чу (first-person imperfective present singular)
бу́ду пря́тати (first-person future imperfective singular)
бу́ду пря́тать (first-person future imperfective singular)
пря́татиму (first-person future imperfective singular)
пря́чеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пря́тати (future imperfective second-person singular)
бу́деш пря́тать (future imperfective second-person singular)
пря́татимеш (future imperfective second-person singular)
пря́че (imperfective present singular third-person)
бу́де пря́тати (future imperfective singular third-person)
бу́де пря́тать (future imperfective singular third-person)
пря́татиме (future imperfective singular third-person)
пря́чем (first-person imperfective plural present)
пря́чемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пря́тати (first-person future imperfective plural)
бу́демо пря́тать (first-person future imperfective plural)
пря́татимемо (first-person future imperfective plural)
пря́татимем (first-person future imperfective plural)
пря́чете (imperfective plural present second-person)
бу́дете пря́тати (future imperfective plural second-person)
бу́дете пря́тать (future imperfective plural second-person)
пря́татимете (future imperfective plural second-person)
пря́чуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пря́тати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пря́тать (future imperfective plural third-person)
пря́татимуть (future imperfective plural third-person)
пря́чмо (first-person imperative plural)
пряч (imperative second-person singular)
пря́чте (imperative plural second-person)
пря́тав (masculine past singular)
пря́тали (masculine past plural)
пря́тала (feminine past singular)
пря́тали (feminine past plural)
пря́тало (neuter past singular)
пря́тали (neuter past plural)
пря́тати (imperfective infinitive)
пря́тать (imperfective infinitive)
пря́таний (imperfective passive past)
impersonal: пря́тано (imperfective passive past)
пря́таючи (adverbial imperfective present)
пря́тавши (adverbial imperfective past)
пря́таю (first-person imperfective present singular)
бу́ду пря́тати (first-person future imperfective singular)
бу́ду пря́тать (first-person future imperfective singular)
пря́татиму (first-person future imperfective singular)
пря́таєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пря́тати (future imperfective second-person singular)
бу́деш пря́тать (future imperfective second-person singular)
пря́татимеш (future imperfective second-person singular)
пря́тає (imperfective present singular third-person)
бу́де пря́тати (future imperfective singular third-person)
бу́де пря́тать (future imperfective singular third-person)
пря́татиме (future imperfective singular third-person)
пря́таєм (first-person imperfective plural present)
пря́таємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пря́тати (first-person future imperfective plural)
бу́демо пря́тать (first-person future imperfective plural)
пря́татимемо (first-person future imperfective plural)
пря́татимем (first-person future imperfective plural)
пря́таєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пря́тати (future imperfective plural second-person)
бу́дете пря́тать (future imperfective plural second-person)
пря́татимете (future imperfective plural second-person)
пря́тають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пря́тати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пря́тать (future imperfective plural third-person)
пря́татимуть (future imperfective plural third-person)
пря́таймо (first-person imperative plural)
пря́тай (imperative second-person singular)
пря́тайте (imperative plural second-person)
пря́тав (masculine past singular)
пря́тали (masculine past plural)
пря́тала (feminine past singular)
пря́тали (feminine past plural)
пря́тало (neuter past singular)
пря́тали (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian прѧ́тати (prjátati), from Old East Slavic прѧтати, from Proto-Slavic *prętati.


танути

та́нути (canonical)
tánuty (romanization)
та́нути (imperfective infinitive)
та́нуть (imperfective infinitive)
та́нучи (adverbial imperfective present)
та́вши (adverbial imperfective past)
та́нувши (adverbial imperfective past)
та́ну (first-person imperfective present singular)
бу́ду та́нути (first-person future imperfective singular)
бу́ду та́нуть (first-person future imperfective singular)
та́нутиму (first-person future imperfective singular)
та́неш (imperfective present second-person singular)
бу́деш та́нути (future imperfective second-person singular)
бу́деш та́нуть (future imperfective second-person singular)
та́нутимеш (future imperfective second-person singular)
та́не (imperfective present singular third-person)
бу́де та́нути (future imperfective singular third-person)
бу́де та́нуть (future imperfective singular third-person)
та́нутиме (future imperfective singular third-person)
та́нем (first-person imperfective plural present)
та́немо (first-person imperfective plural present)
бу́демо та́нути (first-person future imperfective plural)
бу́демо та́нуть (first-person future imperfective plural)
та́нутимемо (first-person future imperfective plural)
та́нутимем (first-person future imperfective plural)
та́нете (imperfective plural present second-person)
бу́дете та́нути (future imperfective plural second-person)
бу́дете та́нуть (future imperfective plural second-person)
та́нутимете (future imperfective plural second-person)
та́нуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть та́нути (future imperfective plural third-person)
бу́дуть та́нуть (future imperfective plural third-person)
та́нутимуть (future imperfective plural third-person)
та́ньмо (first-person imperative plural)
тань (imperative second-person singular)
та́ньте (imperative plural second-person)
тав (masculine past singular)
та́нув (masculine past singular)
та́ли (masculine past plural)
та́нули (masculine past plural)
та́ла (feminine past singular)
та́нула (feminine past singular)
та́ли (feminine past plural)
та́нули (feminine past plural)
та́ло (neuter past singular)
та́нуло (neuter past singular)
та́ли (neuter past plural)
та́нули (neuter past plural)

uk-conj

та́вши, та́нувши

Inherited from Old Ruthenian та́нути (tánuti), from Proto-Indo-European *teh₂- + *-nǫti.

inh+

to shrink, to decrease, to dwindle, to diminish

(figuratively) to melt away, to fade, to wane

(figuratively) to melt, to be moved, to be touched


звузитися

uk-verb

зву́жуватися

зву́зитися • (zvúzytysja) pf (imperfective зву́жуватися)

зву́зитися (canonical)
zvúzytysja (romanization)
зву́жуватися (imperfective)
зву́зитися (infinitive perfective)
зву́зитись (infinitive perfective)
зву́зиться (infinitive perfective)
зву́зившись (adverbial past perfective)
зву́зиться (future perfective singular third-person)
зву́зяться (future perfective plural third-person)
зву́зився (masculine past singular)
зву́зивсь (masculine past singular)
зву́зилися (masculine past plural)
зву́зились (masculine past plural)
зву́зилася (feminine past singular)
зву́зилась (feminine past singular)
зву́зилися (feminine past plural)
зву́зились (feminine past plural)
зву́зилося (neuter past singular)
зву́зилось (neuter past singular)
зву́зилися (neuter past plural)
зву́зились (neuter past plural)

Uk-звузитися.ogg

From зву́зити (zvúzyty) + -ся (-sja). Compare Belarusian зву́зіцца (zvúzicca), Russian су́зиться (súzitʹsja), Polish zwęzić się.

(literally or figuratively) to narrow, to contract (to become narrower)

зву́зити звузити#Ukrainian


мацькатися

зама́цькатися

ма́цькатися • (mácʹkatysja) impf (perfective зама́цькатися)

ма́цькатися (canonical)
mácʹkatysja (romanization)
зама́цькатися (perfective)
ма́цькатися (imperfective infinitive)
ма́цькатись (imperfective infinitive)
ма́цькаться (imperfective infinitive)
ма́цькаючись (adverbial imperfective present)
ма́цькавшись (adverbial imperfective past)
ма́цькаюся (first-person imperfective present singular)
ма́цькаюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду ма́цькатися (first-person future imperfective singular)
бу́ду ма́цькатись (first-person future imperfective singular)
бу́ду ма́цькаться (first-person future imperfective singular)
ма́цькатимусь (first-person future imperfective singular)
ма́цькатимуся (first-person future imperfective singular)
ма́цькаєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш ма́цькатися (future imperfective second-person singular)
бу́деш ма́цькатись (future imperfective second-person singular)
бу́деш ма́цькаться (future imperfective second-person singular)
ма́цькатимешся (future imperfective second-person singular)
ма́цькається (imperfective present singular third-person)
бу́де ма́цькатися (future imperfective singular third-person)
бу́де ма́цькатись (future imperfective singular third-person)
бу́де ма́цькаться (future imperfective singular third-person)
ма́цькатиметься (future imperfective singular third-person)
ма́цькаємся (first-person imperfective plural present)
ма́цькаємося (first-person imperfective plural present)
ма́цькаємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо ма́цькатися (first-person future imperfective plural)
бу́демо ма́цькатись (first-person future imperfective plural)
бу́демо ма́цькаться (first-person future imperfective plural)
ма́цькатимемось (first-person future imperfective plural)
ма́цькатимемося (first-person future imperfective plural)
ма́цькатимемся (first-person future imperfective plural)
ма́цькаєтеся (imperfective plural present second-person)
ма́цькаєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете ма́цькатися (future imperfective plural second-person)
бу́дете ма́цькатись (future imperfective plural second-person)
бу́дете ма́цькаться (future imperfective plural second-person)
ма́цькатиметесь (future imperfective plural second-person)
ма́цькатиметеся (future imperfective plural second-person)
ма́цькаються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ма́цькатися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ма́цькатись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ма́цькаться (future imperfective plural third-person)
ма́цькатимуться (future imperfective plural third-person)
ма́цькаймося (first-person imperative plural)
ма́цькаймось (first-person imperative plural)
ма́цькайся (imperative second-person singular)
ма́цькайсь (imperative second-person singular)
ма́цькайтеся (imperative plural second-person)
ма́цькайтесь (imperative plural second-person)
ма́цькався (masculine past singular)
ма́цькавсь (masculine past singular)
ма́цькалися (masculine past plural)
ма́цькались (masculine past plural)
ма́цькалася (feminine past singular)
ма́цькалась (feminine past singular)
ма́цькалися (feminine past plural)
ма́цькались (feminine past plural)
ма́цькалося (neuter past singular)
ма́цькалось (neuter past singular)
ма́цькалися (neuter past plural)
ма́цькались (neuter past plural)


звужуватися

зву́жуватися

зву́жуватися • (zvúžuvatysja) impf (perfective зву́зитися)

зву́жуватися (canonical)
zvúžuvatysja (romanization)
зву́зитися (perfective)
зву́жуватися (imperfective infinitive)
зву́жуватись (imperfective infinitive)
зву́жуваться (imperfective infinitive)
зву́жуючись (adverbial imperfective present)
зву́жувавшись (adverbial imperfective past)
зву́жується (imperfective present singular third-person)
бу́де зву́жуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де зву́жуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де зву́жуваться (future imperfective singular third-person)
зву́жуватиметься (future imperfective singular third-person)
зву́жуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зву́жуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зву́жуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зву́жуваться (future imperfective plural third-person)
зву́жуватимуться (future imperfective plural third-person)
зву́жувався (masculine past singular)
зву́жувавсь (masculine past singular)
зву́жувалися (masculine past plural)
зву́жувались (masculine past plural)
зву́жувалася (feminine past singular)
зву́жувалась (feminine past singular)
зву́жувалися (feminine past plural)
зву́жувались (feminine past plural)
зву́жувалося (neuter past singular)
зву́жувалось (neuter past singular)
зву́жувалися (neuter past plural)
зву́жувались (neuter past plural)

From зву́жувати (zvúžuvaty) + -ся (-sja). Compare Belarusian зву́жвацца (zvúžvacca), Russian су́живаться (súživatʹsja), Polish zwężać się.

зву́жуватися на кінці́

зву́жувати звужувати#Ukrainian


купляти

купля́ти • (kupljáty) impf (perfective купи́ти)

купля́ти (canonical)
kupljáty (romanization)
купи́ти (perfective)
купля́ти (imperfective infinitive)
купля́ть (imperfective infinitive)
ку́пляний (imperfective passive past)
impersonal: ку́пляно (imperfective passive past)
купля́ючи (adverbial imperfective present)
купля́вши (adverbial imperfective past)
купля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду купля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду купля́ть (first-person future imperfective singular)
купля́тиму (first-person future imperfective singular)
купля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш купля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш купля́ть (future imperfective second-person singular)
купля́тимеш (future imperfective second-person singular)
купля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де купля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де купля́ть (future imperfective singular third-person)
купля́тиме (future imperfective singular third-person)
купля́єм (first-person imperfective plural present)
купля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо купля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо купля́ть (first-person future imperfective plural)
купля́тимемо (first-person future imperfective plural)
купля́тимем (first-person future imperfective plural)
купля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете купля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете купля́ть (future imperfective plural second-person)
купля́тимете (future imperfective plural second-person)
купля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть купля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть купля́ть (future imperfective plural third-person)
купля́тимуть (future imperfective plural third-person)
купля́ймо (first-person imperative plural)
купля́й (imperative second-person singular)
купля́йте (imperative plural second-person)
купля́в (masculine past singular)
купля́ли (masculine past plural)
купля́ла (feminine past singular)
купля́ли (feminine past plural)
купля́ло (neuter past singular)
купля́ли (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *kupľati. By surface analysis, куп- (kup-) + -яти (-jaty).


каталогізувати

uk-verb

каталогізува́ти

каталогізува́ти • (katalohizuváty) impf or pf

каталогізува́ти (canonical)
katalohizuváty (romanization)
каталогізува́ти (infinitive)
каталогізува́ть (infinitive)
каталогізо́ваний (passive past)
impersonal: каталогізо́вано (passive past)
каталогізу́ючи (adverbial present)
каталогізува́вши (adverbial past)
каталогізу́ю (first-person future singular)
бу́ду каталогізува́ти (first-person singular)
бу́ду каталогізува́ть (first-person singular)
каталогізува́тиму (first-person singular)
каталогізу́єш (future second-person singular)
бу́деш каталогізува́ти (second-person singular)
бу́деш каталогізува́ть (second-person singular)
каталогізува́тимеш (second-person singular)
каталогізу́є (future singular third-person)
бу́де каталогізува́ти (singular third-person)
бу́де каталогізува́ть (singular third-person)
каталогізува́тиме (singular third-person)
каталогізу́єм (first-person future plural)
каталогізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо каталогізува́ти (first-person plural)
бу́демо каталогізува́ть (first-person plural)
каталогізува́тимемо (first-person plural)
каталогізува́тимем (first-person plural)
каталогізу́єте (future plural second-person)
бу́дете каталогізува́ти (plural second-person)
бу́дете каталогізува́ть (plural second-person)
каталогізува́тимете (plural second-person)
каталогізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть каталогізува́ти (plural third-person)
бу́дуть каталогізува́ть (plural third-person)
каталогізува́тимуть (plural third-person)
каталогізу́ймо (first-person imperative plural)
каталогізу́й (imperative second-person singular)
каталогізу́йте (imperative plural second-person)
каталогізува́в (masculine past singular)
каталогізува́ли (masculine past plural)
каталогізува́ла (feminine past singular)
каталогізува́ли (feminine past plural)
каталогізува́ло (neuter past singular)
каталогізува́ли (neuter past plural)

[kɐtɐɫɔɦʲizʊˈʋate]

Internationalism ultimately from Ancient Greek κατάλογος (katálogos), with -ува́ти (-uváty) suffix. Compare Belarusian каталагізава́ць (katalahizavácʹ), Russian каталогизи́ровать (katalogizírovatʹ), Polish katalogować.

cog

каталагізава́ць

каталогизи́ровать

(transitive) to catalogue (UK), to catalog (US)


блищати

uk-verb

блища́ти • (blyščáty) impf

блища́ти (canonical)
blyščáty (romanization)
блища́ти (imperfective infinitive)
блища́ть (imperfective infinitive)
блищачи́ (adverbial imperfective present)
блища́вши (adverbial imperfective past)
блищу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду блища́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду блища́ть (first-person future imperfective singular)
блища́тиму (first-person future imperfective singular)
блищи́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш блища́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш блища́ть (future imperfective second-person singular)
блища́тимеш (future imperfective second-person singular)
блищи́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де блища́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де блища́ть (future imperfective singular third-person)
блища́тиме (future imperfective singular third-person)
блищи́м (first-person imperfective plural present)
блищимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо блища́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо блища́ть (first-person future imperfective plural)
блища́тимемо (first-person future imperfective plural)
блища́тимем (first-person future imperfective plural)
блищите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете блища́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете блища́ть (future imperfective plural second-person)
блища́тимете (future imperfective plural second-person)
блища́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть блища́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть блища́ть (future imperfective plural third-person)
блища́тимуть (future imperfective plural third-person)
блищі́м (first-person imperative plural)
блищі́мо (first-person imperative plural)
блищи́ (imperative second-person singular)
блищі́ть (imperative plural second-person)
блища́в (masculine past singular)
блища́ли (masculine past plural)
блища́ла (feminine past singular)
блища́ли (feminine past plural)
блища́ло (neuter past singular)
блища́ли (neuter past plural)

to shine, to glitter, to sparkle, to flash


забрати

забра́ти • (zabráty) pf (imperfective забира́ти)

забра́ти (canonical)
zabráty (romanization)
забира́ти (imperfective)
забра́ти (infinitive perfective)
забра́ть (infinitive perfective)
за́браний (passive past perfective)
impersonal: за́брано (passive past perfective)
забра́вши (adverbial past perfective)
заберу́ (first-person future perfective singular)
забере́ш (future perfective second-person singular)
забере́ (future perfective singular third-person)
забере́м (first-person future perfective plural)
заберемо́ (first-person future perfective plural)
заберете́ (future perfective plural second-person)
заберу́ть (future perfective plural third-person)
забері́м (first-person imperative plural)
забері́мо (first-person imperative plural)
забери́ (imperative second-person singular)
забері́ть (imperative plural second-person)
забра́в (masculine past singular)
забра́ли (masculine past plural)
забра́ла (feminine past singular)
забра́ли (feminine past plural)
забра́ло (neuter past singular)
забра́ли (neuter past plural)

Uk-забрати.ogg

From за- (za-) + бра́ти (bráty). Compare Russian забра́ть (zabrátʹ), Belarusian забра́ць (zabrácʹ), Polish zabrać.

to take (to get into one's hands, possession or control)

to collect, to pick up (:passenger, goods)

Тера́кт забра́в життя́ трьох люде́й.

A terrorist act claimed the lives of three people.

to take, to occupy (to seize or capture)

(colloquial) to take away (to make someone leave a place and go somewhere else, usually not with the person's consent)

(colloquial) to take hold (of a feeling, condition: to take root, become established)

(figuratively) to take, to take up (:time, energy, etc.)

to bear (to be, or head, in a specific direction)


забирати

забира́ти • (zabyráty) impf (perfective забра́ти)

забира́ти (canonical)
zabyráty (romanization)
забра́ти (perfective)
забира́ти (imperfective infinitive)
забира́ть (imperfective infinitive)
забира́ючи (adverbial imperfective present)
забира́вши (adverbial imperfective past)
забира́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду забира́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду забира́ть (first-person future imperfective singular)
забира́тиму (first-person future imperfective singular)
забира́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш забира́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш забира́ть (future imperfective second-person singular)
забира́тимеш (future imperfective second-person singular)
забира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де забира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де забира́ть (future imperfective singular third-person)
забира́тиме (future imperfective singular third-person)
забира́єм (first-person imperfective plural present)
забира́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо забира́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо забира́ть (first-person future imperfective plural)
забира́тимемо (first-person future imperfective plural)
забира́тимем (first-person future imperfective plural)
забира́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете забира́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете забира́ть (future imperfective plural second-person)
забира́тимете (future imperfective plural second-person)
забира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть забира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть забира́ть (future imperfective plural third-person)
забира́тимуть (future imperfective plural third-person)
забира́ймо (first-person imperative plural)
забира́й (imperative second-person singular)
забира́йте (imperative plural second-person)
забира́в (masculine past singular)
забира́ли (masculine past plural)
забира́ла (feminine past singular)
забира́ли (feminine past plural)
забира́ло (neuter past singular)
забира́ли (neuter past plural)

Uk-забирати.ogg

From за- (za-) + -бира́ти (-byráty). Compare Russian забира́ть (zabirátʹ), Belarusian забіра́ць (zabirácʹ), Polish zabierać.

Війна́ продо́вжує забира́ти бага́то житті́в.

Vijná prodóvžuje zabyráty baháto žyttív.


вкласти

вкла́сти • (vklásty) pf (imperfective вклада́ти)

вкла́сти (canonical)
vklásty (romanization)
вклада́ти (imperfective)
вкла́сти (imperfective infinitive)
вкла́дений (imperfective passive past)
impersonal: вкла́дено (imperfective passive past)
вкладучи́ (adverbial imperfective present)
вкла́вши (adverbial imperfective past)
вкладу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду вкла́сти (first-person future imperfective singular)
вкла́стиму (first-person future imperfective singular)
вкладе́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш укла́сти (future imperfective second-person singular)
вкла́стимеш (future imperfective second-person singular)
вкладе́ (imperfective present singular third-person)
бу́де вкла́сти (future imperfective singular third-person)
вкла́стиме (future imperfective singular third-person)
вкладе́м (first-person imperfective plural present)
вкладемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо вкла́сти (first-person future imperfective plural)
вкла́стимемо (first-person future imperfective plural)
вкла́стимем (first-person future imperfective plural)
вкладете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете вкла́сти (future imperfective plural second-person)
вкла́стимете (future imperfective plural second-person)
вкладу́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть укла́сти (future imperfective plural third-person)
вкла́стимуть (future imperfective plural third-person)
вкладі́м (first-person imperative plural)
вкладі́мо (first-person imperative plural)
вклади́ (imperative second-person singular)
вкладі́ть (imperative plural second-person)
вклав (masculine past singular)
вкла́ли (masculine past plural)
вкла́ла (feminine past singular)
вкла́ли (feminine past plural)
вкла́ло (neuter past singular)
вкла́ли (neuter past plural)

Uk-вкласти.ogg

вкла́сти ду́шу в щось (figuratively)

to put one's heart and soul into something

to put in, to insert, to enclose (to place inside)

(figuratively) to put (into a certain form of words)


вкласти

Uk-вкласти.ogg

укла́сти укласти#Ukrainian

(transitive) Alternative form of укла́сти pf (uklásty).


вкладати

вклада́ти • (vkladáty) impf (perfective вкла́сти)

вклада́ти (canonical)
vkladáty (romanization)
вкла́сти (perfective)
вклада́ти (imperfective infinitive)
вклада́ть (imperfective infinitive)
вклада́ючи (adverbial imperfective present)
вклада́вши (adverbial imperfective past)
вклада́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вклада́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вклада́ть (first-person future imperfective singular)
вклада́тиму (first-person future imperfective singular)
вклада́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш уклада́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш уклада́ть (future imperfective second-person singular)
вклада́тимеш (future imperfective second-person singular)
вклада́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вклада́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вклада́ть (future imperfective singular third-person)
вклада́тиме (future imperfective singular third-person)
вклада́єм (first-person imperfective plural present)
вклада́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вклада́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вклада́ть (first-person future imperfective plural)
вклада́тимемо (first-person future imperfective plural)
вклада́тимем (first-person future imperfective plural)
вклада́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вклада́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вклада́ть (future imperfective plural second-person)
вклада́тимете (future imperfective plural second-person)
вклада́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уклада́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уклада́ть (future imperfective plural third-person)
вклада́тимуть (future imperfective plural third-person)
вклада́ймо (first-person imperative plural)
вклада́й (imperative second-person singular)
вклада́йте (imperative plural second-person)
вклада́в (masculine past singular)
вклада́ли (masculine past plural)
вклада́ла (feminine past singular)
вклада́ли (feminine past plural)
вклада́ло (neuter past singular)
вклада́ли (neuter past plural)

Uk-вкладати.ogg

From вклад- (vklad-) + -а́ти (-áty). Compare Polish wkładać, Russian вкла́дывать (vkládyvatʹ).

af

вкласти<alt:вклад->

вклада́ти ду́шу в щось (figuratively)


вкладати

Uk-вкладати.ogg

вкласти<alt:вклад->

уклада́ти укладати#Ukrainian

(transitive) Alternative form of уклада́ти impf (ukladáty).


відхилитися

uk-verb

відхили́тися

відхиля́тися

відхили́тися • (vidxylýtysja) pf (imperfective відхиля́тися)

відхили́тися (canonical)
vidxylýtysja (romanization)
відхиля́тися (imperfective)
відхили́тися (infinitive perfective)
відхили́тись (infinitive perfective)
відхили́ться (infinitive perfective)
відхили́вшись (adverbial past perfective)
відхилю́ся (first-person future perfective singular)
відхилю́сь (first-person future perfective singular)
відхили́шся (future perfective second-person singular)
відхили́ться (future perfective singular third-person)
відхили́мся (first-person future perfective plural)
відхилимо́ся (first-person future perfective plural)
відхилимо́сь (first-person future perfective plural)
відхилите́ся (future perfective plural second-person)
відхилите́сь (future perfective plural second-person)
відхиля́ться (future perfective plural third-person)
відхилі́мся (first-person imperative plural)
відхилі́мося (first-person imperative plural)
відхилі́мось (first-person imperative plural)
відхили́ся (imperative second-person singular)
відхили́сь (imperative second-person singular)
відхилі́ться (imperative plural second-person)
відхили́вся (masculine past singular)
відхили́всь (masculine past singular)
відхили́лися (masculine past plural)
відхили́лись (masculine past plural)
відхили́лася (feminine past singular)
відхили́лась (feminine past singular)
відхили́лися (feminine past plural)
відхили́лись (feminine past plural)
відхили́лося (neuter past singular)
відхили́лось (neuter past singular)
відхили́лися (neuter past plural)
відхили́лись (neuter past plural)

uk-conj

відхили́тися<4b.pf>

From відхили́ти (vidxylýty) + -ся (-sja). Compare Belarusian адхілі́цца (adxilícca), Polish odchylić się.

(literally) to turn away (to rotate oneself so as not to face someone or something)

(literally) to deviate, to swerve, to turn away, to veer (to go off course; to change course; to bend or turn from a fixed course)

(figuratively) to turn away (to forsake or refuse an association or commitment)

(figuratively) to deviate, to digress, to diverge (part from some norm; separate from another line or path)

відхили́ти відхилити#Ukrainian


відштовхнути

uk-verb

відштовхну́ти

відшто́вхувати

відштовхну́ти • (vidštovxnúty) pf (imperfective відшто́вхувати)

відштовхну́ти (canonical)
vidštovxnúty (romanization)
відшто́вхувати (imperfective)
відштовхну́ти (infinitive perfective)
відштовхну́ть (infinitive perfective)
відшто́вхнений (passive past perfective)
відшто́вхнутий (passive past perfective)
vidštóvxnenyj (passive past perfective)
vidštóvxnutyj (passive past perfective)
impersonal: відшто́вхнено (passive past perfective)
відшто́вхнуто (passive past perfective)
vidštóvxneno (passive past perfective)
vidštóvxnuto (passive past perfective)
відштовхну́вши (adverbial past perfective)
відштовхну́ (first-person future perfective singular)
відштовхне́ш (future perfective second-person singular)
відштовхне́ (future perfective singular third-person)
відштовхне́м (first-person future perfective plural)
відштовхнемо́ (first-person future perfective plural)
відштовхнете́ (future perfective plural second-person)
відштовхну́ть (future perfective plural third-person)
відштовхні́м (first-person imperative plural)
відштовхні́мо (first-person imperative plural)
відштовхни́ (imperative second-person singular)
відштовхні́ть (imperative plural second-person)
відштовхну́в (masculine past singular)
відштовхну́ли (masculine past plural)
відштовхну́ла (feminine past singular)
відштовхну́ли (feminine past plural)
відштовхну́ло (neuter past singular)
відштовхну́ли (neuter past plural)

Uk-відштовхнути.ogg

From від- (vid-) + штовхну́ти (štovxnúty).

(figuratively) to repel (to cause repulsion or dislike in)


ввезе

head

ввезе́ • (vvezé)

ввезти́ ввезти#Ukrainian

third-person singular future indicative of ввезти́ pf (vveztý)


ввезеш

ввезе́ш • (vvezéš)

ввезе́ш (canonical)
vvezéš (romanization)

ввезти́ ввезти#Ukrainian

second-person singular future indicative of ввезти́ pf (vveztý)


ввезуть

ввезу́ть • (vvezútʹ)

ввезу́ть (canonical)
vvezútʹ (romanization)

ввезти́ ввезти#Ukrainian

third-person plural future indicative of ввезти́ pf (vveztý)


ввезіть

ввезі́ть • (vvezítʹ)

ввезі́ть (canonical)
vvezítʹ (romanization)

ввезти́ ввезти#Ukrainian

second-person plural imperative of ввезти́ pf (vveztý)


ввезем

ввезе́м • (vvezém)

ввезе́м (canonical)
vvezém (romanization)

Alternative form: ввеземо́ (vvezemó)

ввезти́ ввезти#Ukrainian

first-person plural future indicative of ввезти́ pf (vveztý)


ввеземо

ввеземо́ • (vvezemó)

ввеземо́ (canonical)
vvezemó (romanization)

Alternative form: ввезе́м (vvezém)

ввезти́ ввезти#Ukrainian


ввезете

ввезете́ • (vvezeté)

ввезете́ (canonical)
vvezeté (romanization)

ввезти́ ввезти#Ukrainian

second-person plural future indicative of ввезти́ pf (vveztý)


відхилятися

uk-verb

відхиля́тися

відхили́тися

відхиля́тися • (vidxyljátysja) impf (perfective відхили́тися)

відхиля́тися (canonical)
vidxyljátysja (romanization)
відхили́тися (perfective)
відхиля́тися (imperfective infinitive)
відхиля́тись (imperfective infinitive)
відхиля́ться (imperfective infinitive)
відхиля́ючись (adverbial imperfective present)
відхиля́вшись (adverbial imperfective past)
відхиля́юся (first-person imperfective present singular)
відхиля́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду відхиля́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду відхиля́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду відхиля́ться (first-person future imperfective singular)
відхиля́тимусь (first-person future imperfective singular)
відхиля́тимуся (first-person future imperfective singular)
відхиля́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш відхиля́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш відхиля́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш відхиля́ться (future imperfective second-person singular)
відхиля́тимешся (future imperfective second-person singular)
відхиля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де відхиля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де відхиля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де відхиля́ться (future imperfective singular third-person)
відхиля́тиметься (future imperfective singular third-person)
відхиля́ємся (first-person imperfective plural present)
відхиля́ємося (first-person imperfective plural present)
відхиля́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо відхиля́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо відхиля́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо відхиля́ться (first-person future imperfective plural)
відхиля́тимемось (first-person future imperfective plural)
відхиля́тимемося (first-person future imperfective plural)
відхиля́тимемся (first-person future imperfective plural)
відхиля́єтеся (imperfective plural present second-person)
відхиля́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете відхиля́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете відхиля́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете відхиля́ться (future imperfective plural second-person)
відхиля́тиметесь (future imperfective plural second-person)
відхиля́тиметеся (future imperfective plural second-person)
відхиля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відхиля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відхиля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відхиля́ться (future imperfective plural third-person)
відхиля́тимуться (future imperfective plural third-person)
відхиля́ймося (first-person imperative plural)
відхиля́ймось (first-person imperative plural)
відхиля́йся (imperative second-person singular)
відхиля́йсь (imperative second-person singular)
відхиля́йтеся (imperative plural second-person)
відхиля́йтесь (imperative plural second-person)
відхиля́вся (masculine past singular)
відхиля́всь (masculine past singular)
відхиля́лися (masculine past plural)
відхиля́лись (masculine past plural)
відхиля́лася (feminine past singular)
відхиля́лась (feminine past singular)
відхиля́лися (feminine past plural)
відхиля́лись (feminine past plural)
відхиля́лося (neuter past singular)
відхиля́лось (neuter past singular)
відхиля́лися (neuter past plural)
відхиля́лись (neuter past plural)

uk-conj

відхиля́тися<1a.impf>

From відхиля́ти (vidxyljáty) + -ся (-sja). Compare Belarusian адхіля́цца (adxiljácca), Polish odchylać się.

відхиля́ти відхиляти#Ukrainian


відштовхувати

uk-verb

відшто́вхувати

відштовхну́ти

відшто́вхувати • (vidštóvxuvaty) impf (perfective відштовхну́ти)

відшто́вхувати (canonical)
vidštóvxuvaty (romanization)
відштовхну́ти (perfective)
відшто́вхувати (imperfective infinitive)
відшто́вхувать (imperfective infinitive)
відшто́вхуваний (imperfective passive past)
impersonal: відшто́вхувано (imperfective passive past)
відшто́вхуючи (adverbial imperfective present)
відшто́вхувавши (adverbial imperfective past)
відшто́вхую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відшто́вхувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відшто́вхувать (first-person future imperfective singular)
відшто́вхуватиму (first-person future imperfective singular)
відшто́вхуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відшто́вхувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відшто́вхувать (future imperfective second-person singular)
відшто́вхуватимеш (future imperfective second-person singular)
відшто́вхує (imperfective present singular third-person)
бу́де відшто́вхувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відшто́вхувать (future imperfective singular third-person)
відшто́вхуватиме (future imperfective singular third-person)
відшто́вхуєм (first-person imperfective plural present)
відшто́вхуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відшто́вхувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відшто́вхувать (first-person future imperfective plural)
відшто́вхуватимемо (first-person future imperfective plural)
відшто́вхуватимем (first-person future imperfective plural)
відшто́вхуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відшто́вхувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відшто́вхувать (future imperfective plural second-person)
відшто́вхуватимете (future imperfective plural second-person)
відшто́вхують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відшто́вхувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відшто́вхувать (future imperfective plural third-person)
відшто́вхуватимуть (future imperfective plural third-person)
відшто́вхуймо (first-person imperative plural)
відшто́вхуй (imperative second-person singular)
відшто́вхуйте (imperative plural second-person)
відшто́вхував (masculine past singular)
відшто́вхували (masculine past plural)
відшто́вхувала (feminine past singular)
відшто́вхували (feminine past plural)
відшто́вхувало (neuter past singular)
відшто́вхували (neuter past plural)

[ʋʲid͡ʒʃˈtɔu̯xʊʋɐte]

From відштовхну́ти (vidštovxnúty) + -увати (-uvaty).

af

відштовхну́ти


вносити

uk-verb

вно́сити • (vnósyty) impf (perfective внести́)

вно́сити (canonical)
vnósyty (romanization)
внести́ (perfective)
вно́сити (imperfective infinitive)
вно́сить (imperfective infinitive)
вно́сячи (adverbial imperfective present)
вно́сивши (adverbial imperfective past)
вно́шу (first-person imperfective present singular)
бу́ду вно́сити (first-person future imperfective singular)
бу́ду вно́сить (first-person future imperfective singular)
вно́ситиму (first-person future imperfective singular)
вно́сиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш уно́сити (future imperfective second-person singular)
бу́деш уно́сить (future imperfective second-person singular)
вно́ситимеш (future imperfective second-person singular)
вно́сить (imperfective present singular third-person)
бу́де вно́сити (future imperfective singular third-person)
бу́де вно́сить (future imperfective singular third-person)
вно́ситиме (future imperfective singular third-person)
вно́сим (first-person imperfective plural present)
вно́симо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вно́сити (first-person future imperfective plural)
бу́демо вно́сить (first-person future imperfective plural)
вно́ситимемо (first-person future imperfective plural)
вно́ситимем (first-person future imperfective plural)
вно́сите (imperfective plural present second-person)
бу́дете вно́сити (future imperfective plural second-person)
бу́дете вно́сить (future imperfective plural second-person)
вно́ситимете (future imperfective plural second-person)
вно́сять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уно́сити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уно́сить (future imperfective plural third-person)
вно́ситимуть (future imperfective plural third-person)
вно́сьмо (first-person imperative plural)
внось (imperative second-person singular)
вно́сьте (imperative plural second-person)
вно́сив (masculine past singular)
вно́сили (masculine past plural)
вно́сила (feminine past singular)
вно́сили (feminine past plural)
вно́сило (neuter past singular)
вно́сили (neuter past plural)

Uk-вносити.ogg

From в- (v-) + носи́ти (nosýty). Compare Russian вноси́ть (vnosítʹ), Polish wnosić.

to bring, to contribute, to introduce (to add something)

to enter (to include in a list, plan, etc.)

(figuratively) to bring, to bring about (to cause, to occasion)

to bring forward, to put forward (:proposal)


ввіз

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

ввезти́ ввезти#Ukrainian

masculine singular past indicative of ввезти́ pf (vveztý)


ввозити

uk-verb

вво́зити • (vvózyty) impf (perfective ввезти́)

вво́зити (canonical)
vvózyty (romanization)
ввезти́ (perfective)
вво́зити (imperfective infinitive)
вво́зить (imperfective infinitive)
вво́зячи (adverbial imperfective present)
вво́зивши (adverbial imperfective past)
вво́жу (first-person imperfective present singular)
бу́ду вво́зити (first-person future imperfective singular)
бу́ду вво́зить (first-person future imperfective singular)
вво́зитиму (first-person future imperfective singular)
вво́зиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш уво́зити (future imperfective second-person singular)
бу́деш уво́зить (future imperfective second-person singular)
вво́зитимеш (future imperfective second-person singular)
вво́зить (imperfective present singular third-person)
бу́де вво́зити (future imperfective singular third-person)
бу́де вво́зить (future imperfective singular third-person)
вво́зитиме (future imperfective singular third-person)
вво́зим (first-person imperfective plural present)
вво́зимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вво́зити (first-person future imperfective plural)
бу́демо вво́зить (first-person future imperfective plural)
вво́зитимемо (first-person future imperfective plural)
вво́зитимем (first-person future imperfective plural)
вво́зите (imperfective plural present second-person)
бу́дете вво́зити (future imperfective plural second-person)
бу́дете вво́зить (future imperfective plural second-person)
вво́зитимете (future imperfective plural second-person)
вво́зять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уво́зити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уво́зить (future imperfective plural third-person)
вво́зитимуть (future imperfective plural third-person)
вво́зьмо (first-person imperative plural)
ввозь (imperative second-person singular)
вво́зьте (imperative plural second-person)
вво́зив (masculine past singular)
вво́зили (masculine past plural)
вво́зила (feminine past singular)
вво́зили (feminine past plural)
вво́зило (neuter past singular)
вво́зили (neuter past plural)

Uk-ввозити.ogg

From в- (v-) + вози́ти (vozýty). Compare Russian ввози́ть (vvozítʹ), Polish wwozić.


відвернутися

відверну́тися

відверта́тися

відверну́тися • (vidvernútysja) pf (imperfective відверта́тися)

відверну́тися (canonical)
vidvernútysja (romanization)
відверта́тися (imperfective)
відверну́тися (infinitive perfective)
відверну́тись (infinitive perfective)
відверну́ться (infinitive perfective)
відверну́вшись (adverbial past perfective)
відверну́ся (first-person future perfective singular)
відверну́сь (first-person future perfective singular)
відверне́шся (future perfective second-person singular)
відверне́ться (future perfective singular third-person)
відверне́мся (first-person future perfective plural)
відвернемо́ся (first-person future perfective plural)
відвернемо́сь (first-person future perfective plural)
відвернете́ся (future perfective plural second-person)
відвернете́сь (future perfective plural second-person)
відверну́ться (future perfective plural third-person)
відверні́мся (first-person imperative plural)
відверні́мося (first-person imperative plural)
відверні́мось (first-person imperative plural)
відверни́ся (imperative second-person singular)
відверни́сь (imperative second-person singular)
відверні́ться (imperative plural second-person)
відверну́вся (masculine past singular)
відверну́всь (masculine past singular)
відверну́лися (masculine past plural)
відверну́лись (masculine past plural)
відверну́лася (feminine past singular)
відверну́лась (feminine past singular)
відверну́лися (feminine past plural)
відверну́лись (feminine past plural)
відверну́лося (neuter past singular)
відверну́лось (neuter past singular)
відверну́лися (neuter past plural)
відверну́лись (neuter past plural)

uk-conj

відверну́тися<3b.pf>

From відверну́ти (vidvernúty) + -ся (-sja). Compare Russian отверну́ться (otvernútʹsja), Belarusian адвярну́цца (advjarnúcca).

cog

отверну́ться

(figuratively) to turn away, to turn one's back (to forsake or refuse an association or commitment)

відверну́ти відвернути#Ukrainian


відвертатися

uk-verb

відверта́тися

відверну́тися

відверта́тися • (vidvertátysja) impf (perfective відверну́тися)

відверта́тися (canonical)
vidvertátysja (romanization)
відверну́тися (perfective)
відверта́тися (imperfective infinitive)
відверта́тись (imperfective infinitive)
відверта́ться (imperfective infinitive)
відверта́ючись (adverbial imperfective present)
відверта́вшись (adverbial imperfective past)
відверта́юся (first-person imperfective present singular)
відверта́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду відверта́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду відверта́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду відверта́ться (first-person future imperfective singular)
відверта́тимусь (first-person future imperfective singular)
відверта́тимуся (first-person future imperfective singular)
відверта́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш відверта́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш відверта́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш відверта́ться (future imperfective second-person singular)
відверта́тимешся (future imperfective second-person singular)
відверта́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де відверта́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де відверта́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де відверта́ться (future imperfective singular third-person)
відверта́тиметься (future imperfective singular third-person)
відверта́ємся (first-person imperfective plural present)
відверта́ємося (first-person imperfective plural present)
відверта́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо відверта́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо відверта́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо відверта́ться (first-person future imperfective plural)
відверта́тимемось (first-person future imperfective plural)
відверта́тимемося (first-person future imperfective plural)
відверта́тимемся (first-person future imperfective plural)
відверта́єтеся (imperfective plural present second-person)
відверта́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете відверта́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете відверта́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете відверта́ться (future imperfective plural second-person)
відверта́тиметесь (future imperfective plural second-person)
відверта́тиметеся (future imperfective plural second-person)
відверта́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відверта́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відверта́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відверта́ться (future imperfective plural third-person)
відверта́тимуться (future imperfective plural third-person)
відверта́ймося (first-person imperative plural)
відверта́ймось (first-person imperative plural)
відверта́йся (imperative second-person singular)
відверта́йсь (imperative second-person singular)
відверта́йтеся (imperative plural second-person)
відверта́йтесь (imperative plural second-person)
відверта́вся (masculine past singular)
відверта́всь (masculine past singular)
відверта́лися (masculine past plural)
відверта́лись (masculine past plural)
відверта́лася (feminine past singular)
відверта́лась (feminine past singular)
відверта́лися (feminine past plural)
відверта́лись (feminine past plural)
відверта́лося (neuter past singular)
відверта́лось (neuter past singular)
відверта́лися (neuter past plural)
відверта́лись (neuter past plural)

uk-conj

відверта́тися<1a.impf>

From відверта́ти (vidvertáty) + -ся (-sja). Compare Polish odwracać się.

відверта́ти відвертати#Ukrainian

passive of відверта́ти impf (vidvertáty)


стриматися

uk-verb

стри́муватися

стри́матися • (strýmatysja) pf (imperfective стри́муватися)

стри́матися (canonical)
strýmatysja (romanization)
стри́муватися (imperfective)
стри́матися (infinitive perfective)
стри́матись (infinitive perfective)
стри́маться (infinitive perfective)
стри́мавшись (adverbial past perfective)
стри́маюся (first-person future perfective singular)
стри́маюсь (first-person future perfective singular)
стри́маєшся (future perfective second-person singular)
стри́мається (future perfective singular third-person)
стри́маємся (first-person future perfective plural)
стри́маємося (first-person future perfective plural)
стри́маємось (first-person future perfective plural)
стри́маєтеся (future perfective plural second-person)
стри́маєтесь (future perfective plural second-person)
стри́маються (future perfective plural third-person)
стри́маймося (first-person imperative plural)
стри́маймось (first-person imperative plural)
стри́майся (imperative second-person singular)
стри́майсь (imperative second-person singular)
стри́майтеся (imperative plural second-person)
стри́майтесь (imperative plural second-person)
стри́мався (masculine past singular)
стри́мавсь (masculine past singular)
стри́малися (masculine past plural)
стри́мались (masculine past plural)
стри́малася (feminine past singular)
стри́малась (feminine past singular)
стри́малися (feminine past plural)
стри́мались (feminine past plural)
стри́малося (neuter past singular)
стри́малось (neuter past singular)
стри́малися (neuter past plural)
стри́мались (neuter past plural)

uk-conj

стри́матися<1a.pf>

Uk-стриматися.ogg

to restrain oneself, to contain oneself, to control oneself, to hold oneself in check

to hold back [with від (vid, + genitive) ‘from’]

стри́мати стримати#Ukrainian


стримуватися

uk-verb

стри́муватися

стри́муватися • (strýmuvatysja) impf (perfective стри́матися)

стри́муватися (canonical)
strýmuvatysja (romanization)
стри́матися (perfective)
стри́муватися (imperfective infinitive)
стри́муватись (imperfective infinitive)
стри́муваться (imperfective infinitive)
стри́муючись (adverbial imperfective present)
стри́мувавшись (adverbial imperfective past)
стри́муюся (first-person imperfective present singular)
стри́муюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду стри́муватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду стри́муватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду стри́муваться (first-person future imperfective singular)
стри́муватимусь (first-person future imperfective singular)
стри́муватимуся (first-person future imperfective singular)
стри́муєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш стри́муватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш стри́муватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш стри́муваться (future imperfective second-person singular)
стри́муватимешся (future imperfective second-person singular)
стри́мується (imperfective present singular third-person)
бу́де стри́муватися (future imperfective singular third-person)
бу́де стри́муватись (future imperfective singular third-person)
бу́де стри́муваться (future imperfective singular third-person)
стри́муватиметься (future imperfective singular third-person)
стри́муємся (first-person imperfective plural present)
стри́муємося (first-person imperfective plural present)
стри́муємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо стри́муватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо стри́муватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо стри́муваться (first-person future imperfective plural)
стри́муватимемось (first-person future imperfective plural)
стри́муватимемося (first-person future imperfective plural)
стри́муватимемся (first-person future imperfective plural)
стри́муєтеся (imperfective plural present second-person)
стри́муєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете стри́муватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете стри́муватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете стри́муваться (future imperfective plural second-person)
стри́муватиметесь (future imperfective plural second-person)
стри́муватиметеся (future imperfective plural second-person)
стри́муються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть стри́муватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стри́муватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стри́муваться (future imperfective plural third-person)
стри́муватимуться (future imperfective plural third-person)
стри́муймося (first-person imperative plural)
стри́муймось (first-person imperative plural)
стри́муйся (imperative second-person singular)
стри́муйсь (imperative second-person singular)
стри́муйтеся (imperative plural second-person)
стри́муйтесь (imperative plural second-person)
стри́мувався (masculine past singular)
стри́мувавсь (masculine past singular)
стри́мувалися (masculine past plural)
стри́мувались (masculine past plural)
стри́мувалася (feminine past singular)
стри́мувалась (feminine past singular)
стри́мувалися (feminine past plural)
стри́мувались (feminine past plural)
стри́мувалося (neuter past singular)
стри́мувалось (neuter past singular)
стри́мувалися (neuter past plural)
стри́мувались (neuter past plural)

uk-conj

стри́муватися<2a.impf>

From стри́мувати (strýmuvaty) + -ся (-sja).

Головнокомандувач Збройних Сил України […] зауважив, що західні країни досі стримуються від надання найновіших озброєнь.

2023 November 2, Bohdan Tsyupyn, “Українці закликають партнерів допомогти "зламати паритет" на фронті”, in Voice of America, archived from the original on 2023-11-02:

The Commander-in-Chief of the Armed Forces of Ukraine […] remarked that Western countries are still holding back from providing the latest weapons.

Holovnokomanduvač Zbrojnyx Syl Ukrajiny […] zauvažyv, ščo zaxidni krajiny dosi strymujutʹsja vid nadannja najnovišyx ozbrojenʹ.

стри́мувати стримувати#Ukrainian

passive of стри́мувати impf (strýmuvaty)


оплакати

uk-verb

опла́кати • (oplákaty) pf (imperfective опла́кувати)

опла́кати (canonical)
oplákaty (romanization)
опла́кувати (imperfective)
опла́кати (infinitive perfective)
опла́кать (infinitive perfective)
опла́каний (passive past perfective)
impersonal: опла́кано (passive past perfective)
опла́кавши (adverbial past perfective)
опла́чу (first-person future perfective singular)
опла́чеш (future perfective second-person singular)
опла́че (future perfective singular third-person)
опла́чем (first-person future perfective plural)
опла́чемо (first-person future perfective plural)
опла́чете (future perfective plural second-person)
опла́чуть (future perfective plural third-person)
опла́чмо (first-person imperative plural)
опла́ч (imperative second-person singular)
опла́чте (imperative plural second-person)
опла́кав (masculine past singular)
опла́кали (masculine past plural)
опла́кала (feminine past singular)
опла́кали (feminine past plural)
опла́кало (neuter past singular)
опла́кали (neuter past plural)

From о- (o-) + пла́кати (plákaty). Compare Russian опла́кать (oplákatʹ), Belarusian апла́каць (aplákacʹ), Polish opłakać.

to mourn, to weep over (to express sadness or sorrow for (especially a death))

to bewail, to deplore, to lament (to express great sorrow or regret over)


утриматися

утри́муватися

утри́матися • (utrýmatysja) pf (imperfective утри́муватися)

утри́матися (canonical)
utrýmatysja (romanization)
утри́муватися (imperfective)
утри́матися (infinitive perfective)
утри́матись (infinitive perfective)
утри́маться (infinitive perfective)
утри́мавшись (adverbial past perfective)
утри́маюся (first-person future perfective singular)
утри́маюсь (first-person future perfective singular)
утри́маєшся (future perfective second-person singular)
утри́мається (future perfective singular third-person)
утри́маємся (first-person future perfective plural)
утри́маємося (first-person future perfective plural)
утри́маємось (first-person future perfective plural)
утри́маєтеся (future perfective plural second-person)
утри́маєтесь (future perfective plural second-person)
утри́маються (future perfective plural third-person)
утри́маймося (first-person imperative plural)
утри́маймось (first-person imperative plural)
утри́майся (imperative second-person singular)
утри́майсь (imperative second-person singular)
утри́майтеся (imperative plural second-person)
утри́майтесь (imperative plural second-person)
утри́мався (masculine past singular)
утри́мавсь (masculine past singular)
утри́малися (masculine past plural)
утри́мались (masculine past plural)
утри́малася (feminine past singular)
утри́малась (feminine past singular)
утри́малися (feminine past plural)
утри́мались (feminine past plural)
утри́малося (neuter past singular)
утри́малось (neuter past singular)
утри́малися (neuter past plural)
утри́мались (neuter past plural)

uk-conj

утри́матися<1a.pf>

Uk-утриматися.ogg

From утри́мати (utrýmaty) + -ся (-sja). Compare Polish utrzymać się.

to hold on, to stay on (to grasp or grip firmly; to manage to maintain position)

And she couldn't hold her pee any longer

2015 November, Ivan Coyote, translated by Arkady Grudzinsky, TED.com, translation of Why we need gender-neutral bathrooms (in English), Чому нам потрібні гендерно-нейтральні туалети:

And she was not able to keep from peeing

I vona ne mohla vtrymatysja, ščob ne pisjaty

to abstain, to refrain, to hold back, to keep (from: від + genitive; from doing: (від то́го,) щоб + infinitive) (to stop oneself from some action or interference)

to hold on, to hold firm, to hold one's ground (to persist, to endure)

to abstain (to deliberately refrain from casting one's vote)

утри́мати утримати#Ukrainian


роз'яснити

uk-verb

роз'я́снювати

роз'ясни́ти • (rozʺjasnýty) pf (imperfective роз'я́снювати or роз'ясня́ти (less common))

роз'ясни́ти (canonical)
rozʺjasnýty (romanization)
роз'я́снювати (imperfective)
роз'ясня́ти (imperfective uncommon)
роз'ясни́ти (infinitive perfective)
роз'ясни́ть (infinitive perfective)
роз'я́снений (passive past perfective)
impersonal: роз'я́снено (passive past perfective)
роз'ясни́вши (adverbial past perfective)
роз'ясню́ (first-person future perfective singular)
роз'я́сниш (future perfective second-person singular)
роз'ясни́ш (future perfective second-person singular)
роз'я́снить (future perfective singular third-person)
роз'ясни́ть (future perfective singular third-person)
роз'я́сним (first-person future perfective plural)
роз'я́снимо (first-person future perfective plural)
роз'ясни́м (first-person future perfective plural)
роз'яснимо́ (first-person future perfective plural)
роз'я́сните (future perfective plural second-person)
роз'ясните́ (future perfective plural second-person)
роз'я́снять (future perfective plural third-person)
роз'ясня́ть (future perfective plural third-person)
роз'ясні́м (first-person imperative plural)
роз'ясні́мо (first-person imperative plural)
роз'ясни́ (imperative second-person singular)
роз'ясні́ть (imperative plural second-person)
роз'ясни́в (masculine past singular)
роз'ясни́ли (masculine past plural)
роз'ясни́ла (feminine past singular)
роз'ясни́ли (feminine past plural)
роз'ясни́ло (neuter past singular)
роз'ясни́ли (neuter past plural)

Uk-роз'яснити.ogg

From роз- (roz-) + ясни́ти (jasnýty). Compare Russian разъясни́ть (razʺjasnítʹ), Polish rozjaśnić.

освітли́ти освітлити#Ukrainian

(dialectal) Synonym of освітли́ти pf (osvitlýty).


оплакувати

опла́кувати • (oplákuvaty) impf (perfective опла́кати)

опла́кувати (canonical)
oplákuvaty (romanization)
опла́кати (perfective)
опла́кувати (imperfective infinitive)
опла́кувать (imperfective infinitive)
опла́куваний (imperfective passive past)
impersonal: опла́кувано (imperfective passive past)
опла́куючи (adverbial imperfective present)
опла́кувавши (adverbial imperfective past)
опла́кую (first-person imperfective present singular)
бу́ду опла́кувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду опла́кувать (first-person future imperfective singular)
опла́куватиму (first-person future imperfective singular)
опла́куєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш опла́кувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш опла́кувать (future imperfective second-person singular)
опла́куватимеш (future imperfective second-person singular)
опла́кує (imperfective present singular third-person)
бу́де опла́кувати (future imperfective singular third-person)
бу́де опла́кувать (future imperfective singular third-person)
опла́куватиме (future imperfective singular third-person)
опла́куєм (first-person imperfective plural present)
опла́куємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо опла́кувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо опла́кувать (first-person future imperfective plural)
опла́куватимемо (first-person future imperfective plural)
опла́куватимем (first-person future imperfective plural)
опла́куєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете опла́кувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете опла́кувать (future imperfective plural second-person)
опла́куватимете (future imperfective plural second-person)
опла́кують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть опла́кувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть опла́кувать (future imperfective plural third-person)
опла́куватимуть (future imperfective plural third-person)
опла́куймо (first-person imperative plural)
опла́куй (imperative second-person singular)
опла́куйте (imperative plural second-person)
опла́кував (masculine past singular)
опла́кували (masculine past plural)
опла́кувала (feminine past singular)
опла́кували (feminine past plural)
опла́кувало (neuter past singular)
опла́кували (neuter past plural)

From опла́кати (oplákaty) + -увати (-uvaty). Compare Russian опла́кивать (oplákivatʹ), Belarusian апла́кваць (aplákvacʹ), Polish opłakiwać.


утримуватися

утри́муватися

утри́муватися • (utrýmuvatysja) impf (perfective утри́матися)

утри́муватися (canonical)
utrýmuvatysja (romanization)
утри́матися (perfective)
утри́муватися (imperfective infinitive)
утри́муватись (imperfective infinitive)
утри́муваться (imperfective infinitive)
утри́муючись (adverbial imperfective present)
утри́мувавшись (adverbial imperfective past)
утри́муюся (first-person imperfective present singular)
утри́муюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду втри́муватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду втри́муватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду втри́муваться (first-person future imperfective singular)
утри́муватимусь (first-person future imperfective singular)
утри́муватимуся (first-person future imperfective singular)
утри́муєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш утри́муватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш утри́муватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш утри́муваться (future imperfective second-person singular)
утри́муватимешся (future imperfective second-person singular)
утри́мується (imperfective present singular third-person)
бу́де втри́муватися (future imperfective singular third-person)
бу́де втри́муватись (future imperfective singular third-person)
бу́де втри́муваться (future imperfective singular third-person)
утри́муватиметься (future imperfective singular third-person)
утри́муємся (first-person imperfective plural present)
утри́муємося (first-person imperfective plural present)
утри́муємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо втри́муватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо втри́муватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо втри́муваться (first-person future imperfective plural)
утри́муватимемось (first-person future imperfective plural)
утри́муватимемося (first-person future imperfective plural)
утри́муватимемся (first-person future imperfective plural)
утри́муєтеся (imperfective plural present second-person)
утри́муєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете втри́муватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете втри́муватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете втри́муваться (future imperfective plural second-person)
утри́муватиметесь (future imperfective plural second-person)
утри́муватиметеся (future imperfective plural second-person)
утри́муються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть утри́муватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть утри́муватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть утри́муваться (future imperfective plural third-person)
утри́муватимуться (future imperfective plural third-person)
утри́муймося (first-person imperative plural)
утри́муймось (first-person imperative plural)
утри́муйся (imperative second-person singular)
утри́муйсь (imperative second-person singular)
утри́муйтеся (imperative plural second-person)
утри́муйтесь (imperative plural second-person)
утри́мувався (masculine past singular)
утри́мувавсь (masculine past singular)
утри́мувалися (masculine past plural)
утри́мувались (masculine past plural)
утри́мувалася (feminine past singular)
утри́мувалась (feminine past singular)
утри́мувалися (feminine past plural)
утри́мувались (feminine past plural)
утри́мувалося (neuter past singular)
утри́мувалось (neuter past singular)
утри́мувалися (neuter past plural)
утри́мувались (neuter past plural)

uk-conj

утри́муватися<2a.impf>

[ʊˈtrɪmʊʋɐtesʲɐ]

Uk-утримуватися.ogg

From утри́мувати (utrýmuvaty) + -ся (-sja). Compare Polish utrzymywać się (in the sense "to sustain oneself").

утримувати#Verb_1

passive of утри́мувати impf (utrýmuvaty)


утримуватися

uk-verb

утри́муватися

утри́муватися (canonical)
utrýmuvatysja (romanization)
утри́муватися (imperfective infinitive)
утри́муватись (imperfective infinitive)
утри́муваться (imperfective infinitive)
утри́муючись (adverbial imperfective present)
утри́мувавшись (adverbial imperfective past)
утри́муюся (first-person imperfective present singular)
утри́муюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду втри́муватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду втри́муватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду втри́муваться (first-person future imperfective singular)
утри́муватимусь (first-person future imperfective singular)
утри́муватимуся (first-person future imperfective singular)
утри́муєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш утри́муватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш утри́муватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш утри́муваться (future imperfective second-person singular)
утри́муватимешся (future imperfective second-person singular)
утри́мується (imperfective present singular third-person)
бу́де втри́муватися (future imperfective singular third-person)
бу́де втри́муватись (future imperfective singular third-person)
бу́де втри́муваться (future imperfective singular third-person)
утри́муватиметься (future imperfective singular third-person)
утри́муємся (first-person imperfective plural present)
утри́муємося (first-person imperfective plural present)
утри́муємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо втри́муватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо втри́муватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо втри́муваться (first-person future imperfective plural)
утри́муватимемось (first-person future imperfective plural)
утри́муватимемося (first-person future imperfective plural)
утри́муватимемся (first-person future imperfective plural)
утри́муєтеся (imperfective plural present second-person)
утри́муєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете втри́муватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете втри́муватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете втри́муваться (future imperfective plural second-person)
утри́муватиметесь (future imperfective plural second-person)
утри́муватиметеся (future imperfective plural second-person)
утри́муються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть утри́муватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть утри́муватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть утри́муваться (future imperfective plural third-person)
утри́муватимуться (future imperfective plural third-person)
утри́муймося (first-person imperative plural)
утри́муймось (first-person imperative plural)
утри́муйся (imperative second-person singular)
утри́муйсь (imperative second-person singular)
утри́муйтеся (imperative plural second-person)
утри́муйтесь (imperative plural second-person)
утри́мувався (masculine past singular)
утри́мувавсь (masculine past singular)
утри́мувалися (masculine past plural)
утри́мувались (masculine past plural)
утри́мувалася (feminine past singular)
утри́мувалась (feminine past singular)
утри́мувалися (feminine past plural)
утри́мувались (feminine past plural)
утри́мувалося (neuter past singular)
утри́мувалось (neuter past singular)
утри́мувалися (neuter past plural)
утри́мувались (neuter past plural)

uk-conj

утри́муватися<2a.impf>

[ʊˈtrɪmʊʋɐtesʲɐ]

Uk-утримуватися.ogg

to sustain oneself (provide for or nourish oneself; supply oneself with necessities)

утримувати#Verb_2


роз'яснювати

uk-verb

роз'я́снювати

роз'я́снювати • (rozʺjásnjuvaty) impf (perfective роз'ясни́ти)

роз'я́снювати (canonical)
rozʺjásnjuvaty (romanization)
роз'ясни́ти (perfective)
роз'я́снювати (imperfective infinitive)
роз'я́снювать (imperfective infinitive)
роз'я́снюючи (adverbial imperfective present)
роз'я́снювавши (adverbial imperfective past)
роз'я́снюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду роз'я́снювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду роз'я́снювать (first-person future imperfective singular)
роз'я́снюватиму (first-person future imperfective singular)
роз'я́снюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш роз'я́снювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш роз'я́снювать (future imperfective second-person singular)
роз'я́снюватимеш (future imperfective second-person singular)
роз'я́снює (imperfective present singular third-person)
бу́де роз'я́снювати (future imperfective singular third-person)
бу́де роз'я́снювать (future imperfective singular third-person)
роз'я́снюватиме (future imperfective singular third-person)
роз'я́снюєм (first-person imperfective plural present)
роз'я́снюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо роз'я́снювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо роз'я́снювать (first-person future imperfective plural)
роз'я́снюватимемо (first-person future imperfective plural)
роз'я́снюватимем (first-person future imperfective plural)
роз'я́снюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете роз'я́снювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете роз'я́снювать (future imperfective plural second-person)
роз'я́снюватимете (future imperfective plural second-person)
роз'я́снюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть роз'я́снювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть роз'я́снювать (future imperfective plural third-person)
роз'я́снюватимуть (future imperfective plural third-person)
роз'я́снюймо (first-person imperative plural)
роз'я́снюй (imperative second-person singular)
роз'я́снюйте (imperative plural second-person)
роз'я́снював (masculine past singular)
роз'я́снювали (masculine past plural)
роз'я́снювала (feminine past singular)
роз'я́снювали (feminine past plural)
роз'я́снювало (neuter past singular)
роз'я́снювали (neuter past plural)

Uk-роз'яснювати.ogg

From роз'ясни́ти (rozʺjasnýty) + -ювати (-juvaty).

af

осві́тлювати освітлювати#Ukrainian

(dialectal) Synonym of осві́тлювати impf (osvítljuvaty).


агітувати

агітува́ти (canonical)
ahituváty (romanization)
агітува́ти (imperfective infinitive)
агітува́ть (imperfective infinitive)
агіто́ваний (imperfective passive past)
impersonal: агіто́вано (imperfective passive past)
агіту́ючи (adverbial imperfective present)
агітува́вши (adverbial imperfective past)
агіту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду агітува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду агітува́ть (first-person future imperfective singular)
агітува́тиму (first-person future imperfective singular)
агіту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш агітува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш агітува́ть (future imperfective second-person singular)
агітува́тимеш (future imperfective second-person singular)
агіту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де агітува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де агітува́ть (future imperfective singular third-person)
агітува́тиме (future imperfective singular third-person)
агіту́єм (first-person imperfective plural present)
агіту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо агітува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо агітува́ть (first-person future imperfective plural)
агітува́тимемо (first-person future imperfective plural)
агітува́тимем (first-person future imperfective plural)
агіту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете агітува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете агітува́ть (future imperfective plural second-person)
агітува́тимете (future imperfective plural second-person)
агіту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть агітува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть агітува́ть (future imperfective plural third-person)
агітува́тимуть (future imperfective plural third-person)
агіту́ймо (first-person imperative plural)
агіту́й (imperative second-person singular)
агіту́йте (imperative plural second-person)
агітува́в (masculine past singular)
агітува́ли (masculine past plural)
агітува́ла (feminine past singular)
агітува́ли (feminine past plural)
агітува́ло (neuter past singular)
агітува́ли (neuter past plural)

Uk-агітувати.ogg


проілюстрований

head

проілюстро́ваний

проілюстро́ваний • (proiljustróvanyj)

проілюстро́ваний (canonical)
proiljustróvanyj (romanization)
проілюстро́ваний (masculine nominative)
проілюстро́ване (neuter nominative)
проілюстро́вана (feminine nominative)
проілюстро́вані (nominative plural)
проілюстро́ваного (genitive masculine neuter)
проілюстро́ваної (feminine genitive)
проілюстро́ваних (genitive plural)
проілюстро́ваному (dative masculine neuter)
проілюстро́ваній (dative feminine)
проілюстро́ваним (dative plural)
проілюстро́ваного (accusative animate masculine)
проілюстро́ване (accusative neuter)
проілюстро́вану (accusative feminine)
проілюстро́ваних (accusative animate plural)
проілюстро́ваний (accusative inanimate masculine)
проілюстро́вані (accusative inanimate plural)
проілюстро́ваним (instrumental masculine neuter)
проілюстро́ваною (feminine instrumental)
проілюстро́ваними (instrumental plural)
проілюстро́ваному (locative masculine neuter)
проілюстро́ванім (locative masculine neuter)
проілюстро́ваній (feminine locative)
проілюстро́ваних (locative plural)

uk-adecl

проілюстро́ваний

проілюструва́ти проілюструвати#Ukrainian

adjectival past passive participle of проілюструва́ти pf (proiljustruváty)


лицедій

head

лицеді́й • (lycedíj)

лицеді́й (canonical)
lycedíj (romanization)

From лице́ (lycé, “face”) + ді́я (díja, “action”). Cognates with Russian лицедей (licedej)

af

лицеді́яти лицедіяти#Ukrainian

second-person singular imperative of лицеді́яти (lycedíjaty)


напружено

head

напру́жено • (naprúženo)

напру́жено (canonical)
naprúženo (romanization)

напру́жити напружити#Ukrainian

impersonal past passive participle of напру́жити pf (naprúžyty)


склеїти

uk-verb

скле́їти • (skléjity) pf (imperfective скле́ювати)

скле́їти (canonical)
skléjity (romanization)
скле́ювати (imperfective)
скле́їти (infinitive perfective)
скле́їть (infinitive perfective)
скле́єний (passive past perfective)
impersonal: скле́єно (passive past perfective)
скле́ївши (adverbial past perfective)
скле́ю (first-person future perfective singular)
скле́їш (future perfective second-person singular)
скле́їть (future perfective singular third-person)
скле́їм (first-person future perfective plural)
скле́їмо (first-person future perfective plural)
скле́їте (future perfective plural second-person)
скле́ять (future perfective plural third-person)
скле́ймо (first-person imperative plural)
склей (imperative second-person singular)
скле́йте (imperative plural second-person)
скле́їв (masculine past singular)
скле́їли (masculine past plural)
скле́їла (feminine past singular)
скле́їли (feminine past plural)
скле́їло (neuter past singular)
скле́їли (neuter past plural)

From с- (s-) + кле́їти (kléjity). Compare Russian скле́ить (skléitʹ), Belarusian скле́іць (skljéicʹ), Polish skleić.

(transitive) to glue together, to paste together, to stick together