обдаровувати

uk-verb

обдаро́вувати

обдаро́вувати • (obdaróvuvaty) impf (perfective обдарува́ти)

обдаро́вувати (canonical)
obdaróvuvaty (romanization)
обдарува́ти (perfective)
обдаро́вувати (imperfective infinitive)
обдаро́вувать (imperfective infinitive)
обдаро́вуючи (adverbial imperfective present)
обдаро́вувавши (adverbial imperfective past)
обдаро́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду обдаро́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду обдаро́вувать (first-person future imperfective singular)
обдаро́вуватиму (first-person future imperfective singular)
обдаро́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обдаро́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш обдаро́вувать (future imperfective second-person singular)
обдаро́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
обдаро́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де обдаро́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де обдаро́вувать (future imperfective singular third-person)
обдаро́вуватиме (future imperfective singular third-person)
обдаро́вуєм (first-person imperfective plural present)
обдаро́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обдаро́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо обдаро́вувать (first-person future imperfective plural)
обдаро́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
обдаро́вуватимем (first-person future imperfective plural)
обдаро́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обдаро́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете обдаро́вувать (future imperfective plural second-person)
обдаро́вуватимете (future imperfective plural second-person)
обдаро́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обдаро́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обдаро́вувать (future imperfective plural third-person)
обдаро́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
обдаро́вуймо (first-person imperative plural)
обдаро́вуй (imperative second-person singular)
обдаро́вуйте (imperative plural second-person)
обдаро́вував (masculine past singular)
обдаро́вували (masculine past plural)
обдаро́вувала (feminine past singular)
обдаро́вували (feminine past plural)
обдаро́вувало (neuter past singular)
обдаро́вували (neuter past plural)

From the обдаро́в- (obdaróv-) stem of обдарува́ти (obdaruváty) + -увати (-uvaty). Compare Polish obdarowywać.

af

кого́сь когось

чи́мось чимось

to give gifts to, to give presents to, to give (someone something: кого́сь (accusative) чи́мось (instrumental))

(figurative) to endow (with natural attributes, qualities, gifts, talents)


обдарувати

uk-verb

обдаро́вувати

обдарува́ти • (obdaruváty) pf (imperfective обдаро́вувати)

обдарува́ти (canonical)
obdaruváty (romanization)
обдаро́вувати (imperfective)
обдарува́ти (infinitive perfective)
обдарува́ть (infinitive perfective)
обдаро́ваний (passive past perfective)
impersonal: обдаро́вано (passive past perfective)
обдарува́вши (adverbial past perfective)
обдару́ю (first-person future perfective singular)
обдару́єш (future perfective second-person singular)
обдару́є (future perfective singular third-person)
обдару́єм (first-person future perfective plural)
обдару́ємо (first-person future perfective plural)
обдару́єте (future perfective plural second-person)
обдару́ють (future perfective plural third-person)
обдару́ймо (first-person imperative plural)
обдару́й (imperative second-person singular)
обдару́йте (imperative plural second-person)
обдарува́в (masculine past singular)
обдарува́ли (masculine past plural)
обдарува́ла (feminine past singular)
обдарува́ли (feminine past plural)
обдарува́ло (neuter past singular)
обдарува́ли (neuter past plural)

Uk-обдарувати.ogg

From об- (ob-) + дарува́ти (daruváty). Compare Serbo-Croatian обдари́вати / обда́рити, Polish obdarować, obdarzać / obdarzyć.

кого́сь когось

чи́мось чимось


регламентувати

регламентува́ти

регламентува́ти • (rehlamentuváty) impf or pf

регламентува́ти (canonical)
rehlamentuváty (romanization)
регламентува́ти (infinitive)
регламентува́ть (infinitive)
регламенто́ваний (passive past)
impersonal: регламенто́вано (passive past)
регламенту́ючи (adverbial present)
регламентува́вши (adverbial past)
регламенту́ю (first-person future singular)
бу́ду регламентува́ти (first-person singular)
бу́ду регламентува́ть (first-person singular)
регламентува́тиму (first-person singular)
регламенту́єш (future second-person singular)
бу́деш регламентува́ти (second-person singular)
бу́деш регламентува́ть (second-person singular)
регламентува́тимеш (second-person singular)
регламенту́є (future singular third-person)
бу́де регламентува́ти (singular third-person)
бу́де регламентува́ть (singular third-person)
регламентува́тиме (singular third-person)
регламенту́єм (first-person future plural)
регламенту́ємо (first-person future plural)
бу́демо регламентува́ти (first-person plural)
бу́демо регламентува́ть (first-person plural)
регламентува́тимемо (first-person plural)
регламентува́тимем (first-person plural)
регламенту́єте (future plural second-person)
бу́дете регламентува́ти (plural second-person)
бу́дете регламентува́ть (plural second-person)
регламентува́тимете (plural second-person)
регламенту́ють (future plural third-person)
бу́дуть регламентува́ти (plural third-person)
бу́дуть регламентува́ть (plural third-person)
регламентува́тимуть (plural third-person)
регламенту́ймо (first-person imperative plural)
регламенту́й (imperative second-person singular)
регламенту́йте (imperative plural second-person)
регламентува́в (masculine past singular)
регламентува́ли (masculine past plural)
регламентува́ла (feminine past singular)
регламентува́ли (feminine past plural)
регламентува́ло (neuter past singular)
регламентува́ли (neuter past plural)

From регла́мент (rehláment) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian регламенти́ровать (reglamentírovatʹ), Belarusian рэгламентава́ць (rehlamjentavácʹ), Polish reglamentować.

cog

регламенти́ровать

рэгламентава́ць


синтезувати

uk-verb

синтезува́ти

синтезува́ти (canonical)
syntezuváty (romanization)
синтезува́ти (infinitive)
синтезува́ть (infinitive)
синтезо́ваний (passive past)
impersonal: синтезо́вано (passive past)
синтезу́ючи (adverbial present)
синтезува́вши (adverbial past)
синтезу́ю (first-person future singular)
бу́ду синтезува́ти (first-person singular)
бу́ду синтезува́ть (first-person singular)
синтезува́тиму (first-person singular)
синтезу́єш (future second-person singular)
бу́деш синтезува́ти (second-person singular)
бу́деш синтезува́ть (second-person singular)
синтезува́тимеш (second-person singular)
синтезу́є (future singular third-person)
бу́де синтезува́ти (singular third-person)
бу́де синтезува́ть (singular third-person)
синтезува́тиме (singular third-person)
синтезу́єм (first-person future plural)
синтезу́ємо (first-person future plural)
бу́демо синтезува́ти (first-person plural)
бу́демо синтезува́ть (first-person plural)
синтезува́тимемо (first-person plural)
синтезува́тимем (first-person plural)
синтезу́єте (future plural second-person)
бу́дете синтезува́ти (plural second-person)
бу́дете синтезува́ть (plural second-person)
синтезува́тимете (plural second-person)
синтезу́ють (future plural third-person)
бу́дуть синтезува́ти (plural third-person)
бу́дуть синтезува́ть (plural third-person)
синтезува́тимуть (plural third-person)
синтезу́ймо (first-person imperative plural)
синтезу́й (imperative second-person singular)
синтезу́йте (imperative plural second-person)
синтезува́в (masculine past singular)
синтезува́ли (masculine past plural)
синтезува́ла (feminine past singular)
синтезува́ли (feminine past plural)
синтезува́ло (neuter past singular)
синтезува́ли (neuter past plural)

From си́нтез (sýntez) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian синтези́ровать (sintezírovatʹ), Belarusian сінтэзава́ць (sintezavácʹ), Polish syntetyzować.

cog

синтези́ровать

сінтэзава́ць

to synthesize (combine two or more things to produce a new product)

(chemistry) to synthesize (produce a substance by chemical synthesis)


контрастувати

uk-verb

контрастува́ти

контрастува́ти (canonical)
kontrastuváty (romanization)
контрастува́ти (imperfective infinitive)
контрастува́ть (imperfective infinitive)
контрасту́ючи (adverbial imperfective present)
контрастува́вши (adverbial imperfective past)
контрасту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду контрастува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду контрастува́ть (first-person future imperfective singular)
контрастува́тиму (first-person future imperfective singular)
контрасту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш контрастува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш контрастува́ть (future imperfective second-person singular)
контрастува́тимеш (future imperfective second-person singular)
контрасту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де контрастува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де контрастува́ть (future imperfective singular third-person)
контрастува́тиме (future imperfective singular third-person)
контрасту́єм (first-person imperfective plural present)
контрасту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо контрастува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо контрастува́ть (first-person future imperfective plural)
контрастува́тимемо (first-person future imperfective plural)
контрастува́тимем (first-person future imperfective plural)
контрасту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете контрастува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете контрастува́ть (future imperfective plural second-person)
контрастува́тимете (future imperfective plural second-person)
контрасту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть контрастува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть контрастува́ть (future imperfective plural third-person)
контрастува́тимуть (future imperfective plural third-person)
контрасту́ймо (first-person imperative plural)
контрасту́й (imperative second-person singular)
контрасту́йте (imperative plural second-person)
контрастува́в (masculine past singular)
контрастува́ли (masculine past plural)
контрастува́ла (feminine past singular)
контрастува́ли (feminine past plural)
контрастува́ло (neuter past singular)
контрастува́ли (neuter past plural)

uk-conj

контрастува́ти<2a.impf.intr>

From контра́ст (kontrást) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian контрасти́ровать (kontrastírovatʹ), Belarusian кантрастава́ць (kantrastavácʹ), Polish kontrastować.

cog

контрасти́ровать

кантрастава́ць

(intransitive) to contrast (with: з + instrumental)


тестувати

uk-verb

відтестува́ти

тестува́ти • (testuváty) impf (perfective відтестува́ти)

тестува́ти (canonical)
testuváty (romanization)
відтестува́ти (perfective)
тестува́ти (imperfective infinitive)
тестува́ть (imperfective infinitive)
тесту́ючи (adverbial imperfective present)
тестува́вши (adverbial imperfective past)
тесту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду тестува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду тестува́ть (first-person future imperfective singular)
тестува́тиму (first-person future imperfective singular)
тесту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш тестува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш тестува́ть (future imperfective second-person singular)
тестува́тимеш (future imperfective second-person singular)
тесту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де тестува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де тестува́ть (future imperfective singular third-person)
тестува́тиме (future imperfective singular third-person)
тесту́єм (first-person imperfective plural present)
тесту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо тестува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо тестува́ть (first-person future imperfective plural)
тестува́тимемо (first-person future imperfective plural)
тестува́тимем (first-person future imperfective plural)
тесту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете тестува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете тестува́ть (future imperfective plural second-person)
тестува́тимете (future imperfective plural second-person)
тесту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть тестува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть тестува́ть (future imperfective plural third-person)
тестува́тимуть (future imperfective plural third-person)
тесту́ймо (first-person imperative plural)
тесту́й (imperative second-person singular)
тесту́йте (imperative plural second-person)
тестува́в (masculine past singular)
тестува́ли (masculine past plural)
тестува́ла (feminine past singular)
тестува́ли (feminine past plural)
тестува́ло (neuter past singular)
тестува́ли (neuter past plural)

Uk-тестувати.ogg

From тест (test) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian тести́ровать (testírovatʹ), Belarusian тэсці́раваць (tescíravacʹ), Polish testować, Czech testovat.

cog

тести́ровать

тэсці́раваць


скерувати

uk-verb

скеро́вувати

скерува́ти • (skeruváty) pf (imperfective скеро́вувати)

скерува́ти (canonical)
skeruváty (romanization)
скеро́вувати (imperfective)
скерува́ти (infinitive perfective)
скерува́ть (infinitive perfective)
скеро́ваний (passive past perfective)
impersonal: скеро́вано (passive past perfective)
скерува́вши (adverbial past perfective)
скеру́ю (first-person future perfective singular)
скеру́єш (future perfective second-person singular)
скеру́є (future perfective singular third-person)
скеру́єм (first-person future perfective plural)
скеру́ємо (first-person future perfective plural)
скеру́єте (future perfective plural second-person)
скеру́ють (future perfective plural third-person)
скеру́ймо (first-person imperative plural)
скеру́й (imperative second-person singular)
скеру́йте (imperative plural second-person)
скерува́в (masculine past singular)
скерува́ли (masculine past plural)
скерува́ла (feminine past singular)
скерува́ли (feminine past plural)
скерува́ло (neuter past singular)
скерува́ли (neuter past plural)

Uk-скерувати.ogg

ске‧ру‧ва‧ти

From с- (s-) + керува́ти (keruváty). Compare Belarusian скірава́ць (skiravácʹ), Polish skierować.


загострити

заго́стрювати

загостри́ти • (zahostrýty) pf (imperfective заго́стрювати)

загостри́ти (canonical)
zahostrýty (romanization)
заго́стрювати (imperfective)
загостри́ти (infinitive perfective)
загостри́ть (infinitive perfective)
заго́стрений (passive past perfective)
impersonal: заго́стрено (passive past perfective)
загостри́вши (adverbial past perfective)
загострю́ (first-person future perfective singular)
заго́стриш (future perfective second-person singular)
заго́стрить (future perfective singular third-person)
заго́стрим (first-person future perfective plural)
заго́стримо (first-person future perfective plural)
заго́стрите (future perfective plural second-person)
заго́стрять (future perfective plural third-person)
загострі́м (first-person imperative plural)
загострі́мо (first-person imperative plural)
загостри́ (imperative second-person singular)
загострі́ть (imperative plural second-person)
загостри́в (masculine past singular)
загостри́ли (masculine past plural)
загостри́ла (feminine past singular)
загостри́ли (feminine past plural)
загостри́ло (neuter past singular)
загостри́ли (neuter past plural)

Uk-загострити.ogg

From за- (za-) + гостри́ти (hostrýty). Compare Russian заостри́ть (zaostrítʹ), Belarusian завастры́ць (zavastrýcʹ), Polish zaostrzyć.


направляти

направля́ти • (napravljáty) impf (perfective напра́вити)

направля́ти (canonical)
napravljáty (romanization)
напра́вити (perfective)
направля́ти (imperfective infinitive)
направля́ть (imperfective infinitive)
направля́ючи (adverbial imperfective present)
направля́вши (adverbial imperfective past)
направля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду направля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду направля́ть (first-person future imperfective singular)
направля́тиму (first-person future imperfective singular)
направля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш направля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш направля́ть (future imperfective second-person singular)
направля́тимеш (future imperfective second-person singular)
направля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де направля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де направля́ть (future imperfective singular third-person)
направля́тиме (future imperfective singular third-person)
направля́єм (first-person imperfective plural present)
направля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо направля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо направля́ть (first-person future imperfective plural)
направля́тимемо (first-person future imperfective plural)
направля́тимем (first-person future imperfective plural)
направля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете направля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете направля́ть (future imperfective plural second-person)
направля́тимете (future imperfective plural second-person)
направля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть направля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть направля́ть (future imperfective plural third-person)
направля́тимуть (future imperfective plural third-person)
направля́ймо (first-person imperative plural)
направля́й (imperative second-person singular)
направля́йте (imperative plural second-person)
направля́в (masculine past singular)
направля́ли (masculine past plural)
направля́ла (feminine past singular)
направля́ли (feminine past plural)
направля́ло (neuter past singular)
направля́ли (neuter past plural)

Uk-направляти.ogg

From напра́вити (naprávyty) + -я́ти (-játy). Compare Russian направля́ть (napravljátʹ).


посилати

посила́ти • (posyláty) impf (perfective посла́ти)

посила́ти (canonical)
posyláty (romanization)
посла́ти (perfective)
посила́ти (imperfective infinitive)
посила́ть (imperfective infinitive)
посила́ючи (adverbial imperfective present)
посила́вши (adverbial imperfective past)
посила́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду посила́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду посила́ть (first-person future imperfective singular)
посила́тиму (first-person future imperfective singular)
посила́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш посила́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш посила́ть (future imperfective second-person singular)
посила́тимеш (future imperfective second-person singular)
посила́є (imperfective present singular third-person)
бу́де посила́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де посила́ть (future imperfective singular third-person)
посила́тиме (future imperfective singular third-person)
посила́єм (first-person imperfective plural present)
посила́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо посила́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо посила́ть (first-person future imperfective plural)
посила́тимемо (first-person future imperfective plural)
посила́тимем (first-person future imperfective plural)
посила́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете посила́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете посила́ть (future imperfective plural second-person)
посила́тимете (future imperfective plural second-person)
посила́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть посила́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть посила́ть (future imperfective plural third-person)
посила́тимуть (future imperfective plural third-person)
посила́ймо (first-person imperative plural)
посила́й (imperative second-person singular)
посила́йте (imperative plural second-person)
посила́в (masculine past singular)
посила́ли (masculine past plural)
посила́ла (feminine past singular)
посила́ли (feminine past plural)
посила́ло (neuter past singular)
посила́ли (neuter past plural)

Uk-посилати.ogg

From Proto-Slavic *posylàti. Analyzable as по- (po-) + -сила́ти (-syláty).


загострювати

заго́стрювати

заго́стрювати • (zahóstrjuvaty) impf (perfective загостри́ти)

заго́стрювати (canonical)
zahóstrjuvaty (romanization)
загостри́ти (perfective)
заго́стрювати (imperfective infinitive)
заго́стрювать (imperfective infinitive)
заго́стрюваний (imperfective passive past)
impersonal: заго́стрювано (imperfective passive past)
заго́стрюючи (adverbial imperfective present)
заго́стрювавши (adverbial imperfective past)
заго́стрюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду заго́стрювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заго́стрювать (first-person future imperfective singular)
заго́стрюватиму (first-person future imperfective singular)
заго́стрюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заго́стрювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заго́стрювать (future imperfective second-person singular)
заго́стрюватимеш (future imperfective second-person singular)
заго́стрює (imperfective present singular third-person)
бу́де заго́стрювати (future imperfective singular third-person)
бу́де заго́стрювать (future imperfective singular third-person)
заго́стрюватиме (future imperfective singular third-person)
заго́стрюєм (first-person imperfective plural present)
заго́стрюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заго́стрювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заго́стрювать (first-person future imperfective plural)
заго́стрюватимемо (first-person future imperfective plural)
заго́стрюватимем (first-person future imperfective plural)
заго́стрюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заго́стрювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заго́стрювать (future imperfective plural second-person)
заго́стрюватимете (future imperfective plural second-person)
заго́стрюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заго́стрювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заго́стрювать (future imperfective plural third-person)
заго́стрюватимуть (future imperfective plural third-person)
заго́стрюймо (first-person imperative plural)
заго́стрюй (imperative second-person singular)
заго́стрюйте (imperative plural second-person)
заго́стрював (masculine past singular)
заго́стрювали (masculine past plural)
заго́стрювала (feminine past singular)
заго́стрювали (feminine past plural)
заго́стрювало (neuter past singular)
заго́стрювали (neuter past plural)

[zɐˈɦɔstʲrʲʊʋɐte]

Uk-загострювати.ogg

From загостри́ти (zahostrýty) + -ювати (-juvaty), Compare Russian заостря́ть (zaostrjátʹ), Belarusian заво́стрываць (zavóstryvacʹ), Polish zaostrzać.

cog

заво́стрываць


відфільтрувати

uk-verb

відфільтрува́ти

відфільтро́вувати

відфільтрува́ти • (vidfilʹtruváty) pf (imperfective відфільтро́вувати)

відфільтрува́ти (canonical)
vidfilʹtruváty (romanization)
відфільтро́вувати (imperfective)
відфільтрува́ти (infinitive perfective)
відфільтрува́ть (infinitive perfective)
відфільтро́ваний (passive past perfective)
impersonal: відфільтро́вано (passive past perfective)
відфільтрува́вши (adverbial past perfective)
відфільтру́ю (first-person future perfective singular)
відфільтру́єш (future perfective second-person singular)
відфільтру́є (future perfective singular third-person)
відфільтру́єм (first-person future perfective plural)
відфільтру́ємо (first-person future perfective plural)
відфільтру́єте (future perfective plural second-person)
відфільтру́ють (future perfective plural third-person)
відфільтру́ймо (first-person imperative plural)
відфільтру́й (imperative second-person singular)
відфільтру́йте (imperative plural second-person)
відфільтрува́в (masculine past singular)
відфільтрува́ли (masculine past plural)
відфільтрува́ла (feminine past singular)
відфільтрува́ли (feminine past plural)
відфільтрува́ло (neuter past singular)
відфільтрува́ли (neuter past plural)

uk-conj

відфільтрува́ти<2a.pf.tr.ppp>

From від- (vid-) + фільтрува́ти (filʹtruváty). Compare Russian отфильтрова́ть (otfilʹtrovátʹ), Belarusian адфільтрава́ць (adfilʹtravácʹ), Polish odfiltrować.

af

фільтрува́ти

cog

отфильтрова́ть

адфільтрава́ць


занедбати

uk-verb

зане́дбувати

занедба́ти • (zanedbáty) pf (imperfective зане́дбувати)

занедба́ти (canonical)
zanedbáty (romanization)
зане́дбувати (imperfective)
занедба́ти (infinitive perfective)
занедба́ть (infinitive perfective)
зане́дбаний (passive past perfective)
impersonal: зане́дбано (passive past perfective)
занедба́вши (adverbial past perfective)
занедба́ю (first-person future perfective singular)
занедба́єш (future perfective second-person singular)
занедба́є (future perfective singular third-person)
занедба́єм (first-person future perfective plural)
занедба́ємо (first-person future perfective plural)
занедба́єте (future perfective plural second-person)
занедба́ють (future perfective plural third-person)
занедба́ймо (first-person imperative plural)
занедба́й (imperative second-person singular)
занедба́йте (imperative plural second-person)
занедба́в (masculine past singular)
занедба́ли (masculine past plural)
занедба́ла (feminine past singular)
занедба́ли (feminine past plural)
занедба́ло (neuter past singular)
занедба́ли (neuter past plural)

Uk-занедбати.ogg

From за- (za-) + не (ne) + дба́ти (dbáty). Compare Polish zaniedbać, Czech zanedbat.

(transitive) to neglect (fail to care for)


скеровувати

скеро́вувати

скеро́вувати • (skeróvuvaty) impf (perfective скерува́ти)

скеро́вувати (canonical)
skeróvuvaty (romanization)
скерува́ти (perfective)
скеро́вувати (imperfective infinitive)
скеро́вувать (imperfective infinitive)
скеро́вуючи (adverbial imperfective present)
скеро́вувавши (adverbial imperfective past)
скеро́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду скеро́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду скеро́вувать (first-person future imperfective singular)
скеро́вуватиму (first-person future imperfective singular)
скеро́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш скеро́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш скеро́вувать (future imperfective second-person singular)
скеро́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
скеро́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де скеро́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де скеро́вувать (future imperfective singular third-person)
скеро́вуватиме (future imperfective singular third-person)
скеро́вуєм (first-person imperfective plural present)
скеро́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо скеро́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо скеро́вувать (first-person future imperfective plural)
скеро́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
скеро́вуватимем (first-person future imperfective plural)
скеро́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете скеро́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете скеро́вувать (future imperfective plural second-person)
скеро́вуватимете (future imperfective plural second-person)
скеро́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть скеро́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть скеро́вувать (future imperfective plural third-person)
скеро́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
скеро́вуймо (first-person imperative plural)
скеро́вуй (imperative second-person singular)
скеро́вуйте (imperative plural second-person)
скеро́вував (masculine past singular)
скеро́вували (masculine past plural)
скеро́вувала (feminine past singular)
скеро́вували (feminine past plural)
скеро́вувало (neuter past singular)
скеро́вували (neuter past plural)

Uk-скеровувати.ogg

From the скеро́в- (skeróv-) stem of скерува́ти (skeruváty) + -ува́ти (-uváty). Compare Belarusian скіро́ўваць (skiróŭvacʹ), Polish skierowywać.


фільтрувати

uk-verb

фільтрува́ти

фільтрува́ти • (filʹtruváty) impf

фільтрува́ти (canonical)
filʹtruváty (romanization)
фільтрува́ти (imperfective infinitive)
фільтрува́ть (imperfective infinitive)
фільтро́ваний (imperfective passive past)
impersonal: фільтро́вано (imperfective passive past)
фільтру́ючи (adverbial imperfective present)
фільтрува́вши (adverbial imperfective past)
фільтру́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду фільтрува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду фільтрува́ть (first-person future imperfective singular)
фільтрува́тиму (first-person future imperfective singular)
фільтру́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш фільтрува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш фільтрува́ть (future imperfective second-person singular)
фільтрува́тимеш (future imperfective second-person singular)
фільтру́є (imperfective present singular third-person)
бу́де фільтрува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де фільтрува́ть (future imperfective singular third-person)
фільтрува́тиме (future imperfective singular third-person)
фільтру́єм (first-person imperfective plural present)
фільтру́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо фільтрува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо фільтрува́ть (first-person future imperfective plural)
фільтрува́тимемо (first-person future imperfective plural)
фільтрува́тимем (first-person future imperfective plural)
фільтру́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете фільтрува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете фільтрува́ть (future imperfective plural second-person)
фільтрува́тимете (future imperfective plural second-person)
фільтру́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть фільтрува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть фільтрува́ть (future imperfective plural third-person)
фільтрува́тимуть (future imperfective plural third-person)
фільтру́ймо (first-person imperative plural)
фільтру́й (imperative second-person singular)
фільтру́йте (imperative plural second-person)
фільтрува́в (masculine past singular)
фільтрува́ли (masculine past plural)
фільтрува́ла (feminine past singular)
фільтрува́ли (feminine past plural)
фільтрува́ло (neuter past singular)
фільтрува́ли (neuter past plural)

From фільтр (filʹtr) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian фильтрова́ть (filʹtrovátʹ), Belarusian фільтрава́ць (filʹtravácʹ), Polish filtrować.

cog

фильтрова́ть

фільтрава́ць


відфільтровувати

uk-verb

відфільтро́вувати

відфільтрува́ти

відфільтро́вувати • (vidfilʹtróvuvaty) impf (perfective відфільтрува́ти)

відфільтро́вувати (canonical)
vidfilʹtróvuvaty (romanization)
відфільтрува́ти (perfective)
відфільтро́вувати (imperfective infinitive)
відфільтро́вувать (imperfective infinitive)
відфільтро́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: відфільтро́вувано (imperfective passive past)
відфільтро́вуючи (adverbial imperfective present)
відфільтро́вувавши (adverbial imperfective past)
відфільтро́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відфільтро́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відфільтро́вувать (first-person future imperfective singular)
відфільтро́вуватиму (first-person future imperfective singular)
відфільтро́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відфільтро́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відфільтро́вувать (future imperfective second-person singular)
відфільтро́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
відфільтро́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де відфільтро́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відфільтро́вувать (future imperfective singular third-person)
відфільтро́вуватиме (future imperfective singular third-person)
відфільтро́вуєм (first-person imperfective plural present)
відфільтро́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відфільтро́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відфільтро́вувать (first-person future imperfective plural)
відфільтро́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
відфільтро́вуватимем (first-person future imperfective plural)
відфільтро́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відфільтро́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відфільтро́вувать (future imperfective plural second-person)
відфільтро́вуватимете (future imperfective plural second-person)
відфільтро́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відфільтро́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відфільтро́вувать (future imperfective plural third-person)
відфільтро́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
відфільтро́вуймо (first-person imperative plural)
відфільтро́вуй (imperative second-person singular)
відфільтро́вуйте (imperative plural second-person)
відфільтро́вував (masculine past singular)
відфільтро́вували (masculine past plural)
відфільтро́вувала (feminine past singular)
відфільтро́вували (feminine past plural)
відфільтро́вувало (neuter past singular)
відфільтро́вували (neuter past plural)

uk-conj

відфільтро́вувати<2a.impf.tr.ppp>

From the відфільтро́в- (vidfilʹtróv-) stem of відфільтрува́ти (vidfilʹtruváty) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian отфильтро́вывать (otfilʹtróvyvatʹ), Belarusian адфільтро́ўваць (adfilʹtróŭvacʹ), Polish odfiltrowywać.

af

відфільтрува́ти

cog

отфильтро́вывать

адфільтро́ўваць


еволюціонувати

uk-verb

еволюціонува́ти

еволюціонува́ти • (evoljucionuváty) impf or pf

еволюціонува́ти (canonical)
evoljucionuváty (romanization)
еволюціонува́ти (infinitive)
еволюціонува́ть (infinitive)
еволюціону́ючи (adverbial present)
еволюціонува́вши (adverbial past)
еволюціону́ю (first-person future singular)
бу́ду еволюціонува́ти (first-person singular)
бу́ду еволюціонува́ть (first-person singular)
еволюціонува́тиму (first-person singular)
еволюціону́єш (future second-person singular)
бу́деш еволюціонува́ти (second-person singular)
бу́деш еволюціонува́ть (second-person singular)
еволюціонува́тимеш (second-person singular)
еволюціону́є (future singular third-person)
бу́де еволюціонува́ти (singular third-person)
бу́де еволюціонува́ть (singular third-person)
еволюціонува́тиме (singular third-person)
еволюціону́єм (first-person future plural)
еволюціону́ємо (first-person future plural)
бу́демо еволюціонува́ти (first-person plural)
бу́демо еволюціонува́ть (first-person plural)
еволюціонува́тимемо (first-person plural)
еволюціонува́тимем (first-person plural)
еволюціону́єте (future plural second-person)
бу́дете еволюціонува́ти (plural second-person)
бу́дете еволюціонува́ть (plural second-person)
еволюціонува́тимете (plural second-person)
еволюціону́ють (future plural third-person)
бу́дуть еволюціонува́ти (plural third-person)
бу́дуть еволюціонува́ть (plural third-person)
еволюціонува́тимуть (plural third-person)
еволюціону́ймо (first-person imperative plural)
еволюціону́й (imperative second-person singular)
еволюціону́йте (imperative plural second-person)
еволюціонува́в (masculine past singular)
еволюціонува́ли (masculine past plural)
еволюціонува́ла (feminine past singular)
еволюціонува́ли (feminine past plural)
еволюціонува́ло (neuter past singular)
еволюціонува́ли (neuter past plural)

uk-conj

еволюціонува́ти<2a.both.intr>

Uk-еволюціонувати.ogg

Cognate with Russian эволюциони́ровать (evoljucionírovatʹ), Belarusian эвалюцыяні́раваць (evaljucyjaníravacʹ), Polish ewoluować.

cog

эволюциони́ровать

эвалюцыяні́раваць


занедбувати

uk-verb

зане́дбувати

зане́дбувати • (zanédbuvaty) impf (perfective занедба́ти)

зане́дбувати (canonical)
zanédbuvaty (romanization)
занедба́ти (perfective)
зане́дбувати (imperfective infinitive)
зане́дбувать (imperfective infinitive)
зане́дбуваний (imperfective passive past)
impersonal: зане́дбувано (imperfective passive past)
зане́дбуючи (adverbial imperfective present)
зане́дбувавши (adverbial imperfective past)
зане́дбую (first-person imperfective present singular)
бу́ду зане́дбувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду зане́дбувать (first-person future imperfective singular)
зане́дбуватиму (first-person future imperfective singular)
зане́дбуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зане́дбувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш зане́дбувать (future imperfective second-person singular)
зане́дбуватимеш (future imperfective second-person singular)
зане́дбує (imperfective present singular third-person)
бу́де зане́дбувати (future imperfective singular third-person)
бу́де зане́дбувать (future imperfective singular third-person)
зане́дбуватиме (future imperfective singular third-person)
зане́дбуєм (first-person imperfective plural present)
зане́дбуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зане́дбувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо зане́дбувать (first-person future imperfective plural)
зане́дбуватимемо (first-person future imperfective plural)
зане́дбуватимем (first-person future imperfective plural)
зане́дбуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зане́дбувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете зане́дбувать (future imperfective plural second-person)
зане́дбуватимете (future imperfective plural second-person)
зане́дбують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зане́дбувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зане́дбувать (future imperfective plural third-person)
зане́дбуватимуть (future imperfective plural third-person)
зане́дбуймо (first-person imperative plural)
зане́дбуй (imperative second-person singular)
зане́дбуйте (imperative plural second-person)
зане́дбував (masculine past singular)
зане́дбували (masculine past plural)
зане́дбувала (feminine past singular)
зане́дбували (feminine past plural)
зане́дбувало (neuter past singular)
зане́дбували (neuter past plural)

From занедба́ти (zanedbáty) + -ува́ти (-uváty). Compare Polish zaniedbywać, Czech zanedbávat.


дисциплінувати

uk-verb

дисциплінува́ти

дисциплінува́ти • (dyscyplinuváty) impf or pf

дисциплінува́ти (canonical)
dyscyplinuváty (romanization)
дисциплінува́ти (infinitive)
дисциплінува́ть (infinitive)
дисципліно́ваний (passive past)
impersonal: дисципліно́вано (passive past)
дисципліну́ючи (adverbial present)
дисциплінува́вши (adverbial past)
дисципліну́ю (first-person future singular)
бу́ду дисциплінува́ти (first-person singular)
бу́ду дисциплінува́ть (first-person singular)
дисциплінува́тиму (first-person singular)
дисципліну́єш (future second-person singular)
бу́деш дисциплінува́ти (second-person singular)
бу́деш дисциплінува́ть (second-person singular)
дисциплінува́тимеш (second-person singular)
дисципліну́є (future singular third-person)
бу́де дисциплінува́ти (singular third-person)
бу́де дисциплінува́ть (singular third-person)
дисциплінува́тиме (singular third-person)
дисципліну́єм (first-person future plural)
дисципліну́ємо (first-person future plural)
бу́демо дисциплінува́ти (first-person plural)
бу́демо дисциплінува́ть (first-person plural)
дисциплінува́тимемо (first-person plural)
дисциплінува́тимем (first-person plural)
дисципліну́єте (future plural second-person)
бу́дете дисциплінува́ти (plural second-person)
бу́дете дисциплінува́ть (plural second-person)
дисциплінува́тимете (plural second-person)
дисципліну́ють (future plural third-person)
бу́дуть дисциплінува́ти (plural third-person)
бу́дуть дисциплінува́ть (plural third-person)
дисциплінува́тимуть (plural third-person)
дисципліну́ймо (first-person imperative plural)
дисципліну́й (imperative second-person singular)
дисципліну́йте (imperative plural second-person)
дисциплінува́в (masculine past singular)
дисциплінува́ли (masculine past plural)
дисциплінува́ла (feminine past singular)
дисциплінува́ли (feminine past plural)
дисциплінува́ло (neuter past singular)
дисциплінува́ли (neuter past plural)

From дисциплі́на (dyscyplína) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian дисциплини́ровать (disciplinírovatʹ), Belarusian дысцыплінава́ць (dyscyplinavácʹ), Polish dyscyplinować.

cog

дисциплини́ровать

дысцыплінава́ць


мотивувати

мотивува́ти (canonical)
motyvuváty (romanization)
мотивува́ти (infinitive)
мотивува́ть (infinitive)
мотиво́ваний (passive past)
impersonal: мотиво́вано (passive past)
мотиву́ючи (adverbial present)
мотивува́вши (adverbial past)
мотиву́ю (first-person future singular)
бу́ду мотивува́ти (first-person singular)
бу́ду мотивува́ть (first-person singular)
мотивува́тиму (first-person singular)
мотиву́єш (future second-person singular)
бу́деш мотивува́ти (second-person singular)
бу́деш мотивува́ть (second-person singular)
мотивува́тимеш (second-person singular)
мотиву́є (future singular third-person)
бу́де мотивува́ти (singular third-person)
бу́де мотивува́ть (singular third-person)
мотивува́тиме (singular third-person)
мотиву́єм (first-person future plural)
мотиву́ємо (first-person future plural)
бу́демо мотивува́ти (first-person plural)
бу́демо мотивува́ть (first-person plural)
мотивува́тимемо (first-person plural)
мотивува́тимем (first-person plural)
мотиву́єте (future plural second-person)
бу́дете мотивува́ти (plural second-person)
бу́дете мотивува́ть (plural second-person)
мотивува́тимете (plural second-person)
мотиву́ють (future plural third-person)
бу́дуть мотивува́ти (plural third-person)
бу́дуть мотивува́ть (plural third-person)
мотивува́тимуть (plural third-person)
мотиву́ймо (first-person imperative plural)
мотиву́й (imperative second-person singular)
мотиву́йте (imperative plural second-person)
мотивува́в (masculine past singular)
мотивува́ли (masculine past plural)
мотивува́ла (feminine past singular)
мотивува́ли (feminine past plural)
мотивува́ло (neuter past singular)
мотивува́ли (neuter past plural)

From моти́в (motýv) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian мотиви́ровать (motivírovatʹ), Belarusian матывава́ць (matyvavácʹ), Polish motywować.

мотиви́ровать

to give reasons for, to justify (:something)


заспокоїти

uk-verb

заспоко́ювати

заспоко́їти • (zaspokójity) pf (imperfective заспоко́ювати)

заспоко́їти (canonical)
zaspokójity (romanization)
заспоко́ювати (imperfective)
заспоко́їти (infinitive perfective)
заспоко́їть (infinitive perfective)
заспоко́єний (passive past perfective)
impersonal: заспоко́єно (passive past perfective)
заспоко́ївши (adverbial past perfective)
заспоко́ю (first-person future perfective singular)
заспоко́їш (future perfective second-person singular)
заспоко́їть (future perfective singular third-person)
заспоко́їм (first-person future perfective plural)
заспоко́їмо (first-person future perfective plural)
заспоко́їте (future perfective plural second-person)
заспоко́ять (future perfective plural third-person)
заспоко́ймо (first-person imperative plural)
заспоко́й (imperative second-person singular)
заспоко́йте (imperative plural second-person)
заспоко́їв (masculine past singular)
заспоко́їли (masculine past plural)
заспоко́їла (feminine past singular)
заспоко́їли (feminine past plural)
заспоко́їло (neuter past singular)
заспоко́їли (neuter past plural)

Uk-заспокоїти.ogg

From за- (za-) + спо́кій (spókij) + -їти (-jity), Compare Belarusian заспако́іць (zaspakóicʹ), Polish zaspokoić.

af

to calm, to calm down, to soothe, to assuage, to lull

to appease, to mollify, to pacify, to placate, to quell


передумати

uk-verb

переду́мувати

переду́мати • (peredúmaty) pf (imperfective переду́мувати)

переду́мати (canonical)
peredúmaty (romanization)
переду́мувати (imperfective)
переду́мати (infinitive perfective)
переду́мать (infinitive perfective)
переду́мавши (adverbial past perfective)
переду́маю (first-person future perfective singular)
переду́маєш (future perfective second-person singular)
переду́має (future perfective singular third-person)
переду́маєм (first-person future perfective plural)
переду́маємо (first-person future perfective plural)
переду́маєте (future perfective plural second-person)
переду́мають (future perfective plural third-person)
переду́маймо (first-person imperative plural)
переду́май (imperative second-person singular)
переду́майте (imperative plural second-person)
переду́мав (masculine past singular)
переду́мали (masculine past plural)
переду́мала (feminine past singular)
переду́мали (feminine past plural)
переду́мало (neuter past singular)
переду́мали (neuter past plural)

Uk-передумати.ogg

From пере- (pere-) + ду́мати (dúmaty). Compare Russian переду́мать (peredúmatʹ), Belarusian пераду́маць (pjeradúmacʹ).

(transitive, intransitive) to think over multiple things or many times


розв'язати

розв'я́зувати

розв'яза́ти • (rozvʺjazáty) pf (imperfective розв'я́зувати)

розв'яза́ти (canonical)
rozvʺjazáty (romanization)
розв'я́зувати (imperfective)
розв'яза́ти (infinitive perfective)
розв'яза́ть (infinitive perfective)
розв'я́заний (passive past perfective)
impersonal: розв'я́зано (passive past perfective)
розв'яза́вши (adverbial past perfective)
розв'яжу́ (first-person future perfective singular)
розв'я́жеш (future perfective second-person singular)
розв'я́же (future perfective singular third-person)
розв'я́жем (first-person future perfective plural)
розв'я́жемо (first-person future perfective plural)
розв'я́жете (future perfective plural second-person)
розв'я́жуть (future perfective plural third-person)
розв'яжі́м (first-person imperative plural)
розв'яжі́мо (first-person imperative plural)
розв'яжи́ (imperative second-person singular)
розв'яжі́ть (imperative plural second-person)
розв'яза́в (masculine past singular)
розв'яза́ли (masculine past plural)
розв'яза́ла (feminine past singular)
розв'яза́ли (feminine past plural)
розв'яза́ло (neuter past singular)
розв'яза́ли (neuter past plural)

Uk-розв'язати.ogg

From роз- (roz-) + в'яза́ти (vʺjazáty). Compare Russian развяза́ть (razvjazátʹ), Belarusian развяза́ць (razvjazácʹ), Polish rozwiązać.

to unbind, to unfasten, to undo, to untie

to solve, to resolve (:problem, dilemma)


заспокоювати

заспоко́ювати

заспоко́ювати • (zaspokójuvaty) impf (perfective заспоко́їти)

заспоко́ювати (canonical)
zaspokójuvaty (romanization)
заспоко́їти (perfective)
заспоко́ювати (imperfective infinitive)
заспоко́ювать (imperfective infinitive)
заспоко́юваний (imperfective passive past)
impersonal: заспоко́ювано (imperfective passive past)
заспоко́юючи (adverbial imperfective present)
заспоко́ювавши (adverbial imperfective past)
заспоко́юю (first-person imperfective present singular)
бу́ду заспоко́ювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заспоко́ювать (first-person future imperfective singular)
заспоко́юватиму (first-person future imperfective singular)
заспоко́юєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заспоко́ювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заспоко́ювать (future imperfective second-person singular)
заспоко́юватимеш (future imperfective second-person singular)
заспоко́ює (imperfective present singular third-person)
бу́де заспоко́ювати (future imperfective singular third-person)
бу́де заспоко́ювать (future imperfective singular third-person)
заспоко́юватиме (future imperfective singular third-person)
заспоко́юєм (first-person imperfective plural present)
заспоко́юємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заспоко́ювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заспоко́ювать (first-person future imperfective plural)
заспоко́юватимемо (first-person future imperfective plural)
заспоко́юватимем (first-person future imperfective plural)
заспоко́юєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заспоко́ювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заспоко́ювать (future imperfective plural second-person)
заспоко́юватимете (future imperfective plural second-person)
заспоко́юють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заспоко́ювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заспоко́ювать (future imperfective plural third-person)
заспоко́юватимуть (future imperfective plural third-person)
заспоко́юймо (first-person imperative plural)
заспоко́юй (imperative second-person singular)
заспоко́юйте (imperative plural second-person)
заспоко́ював (masculine past singular)
заспоко́ювали (masculine past plural)
заспоко́ювала (feminine past singular)
заспоко́ювали (feminine past plural)
заспоко́ювало (neuter past singular)
заспоко́ювали (neuter past plural)

Uk-заспокоювати.ogg

From заспоко́їти (zaspokójity) + -ювати (-juvaty), Compare Belarusian заспако́йваць (zaspakójvacʹ), Polish zaspokajać.

cog

заспако́йваць


занедбаний

head

зане́дбаний • (zanédbanyj)

зане́дбаний (canonical)
zanédbanyj (romanization)
зане́дбаний (masculine nominative)
зане́дбане (neuter nominative)
зане́дбана (feminine nominative)
зане́дбані (nominative plural)
зане́дбаного (genitive masculine neuter)
зане́дбаної (feminine genitive)
зане́дбаних (genitive plural)
зане́дбаному (dative masculine neuter)
зане́дбаній (dative feminine)
зане́дбаним (dative plural)
зане́дбаного (accusative animate masculine)
зане́дбане (accusative neuter)
зане́дбану (accusative feminine)
зане́дбаних (accusative animate plural)
зане́дбаний (accusative inanimate masculine)
зане́дбані (accusative inanimate plural)
зане́дбаним (instrumental masculine neuter)
зане́дбаною (feminine instrumental)
зане́дбаними (instrumental plural)
зане́дбаному (locative masculine neuter)
зане́дбанім (locative masculine neuter)
зане́дбаній (feminine locative)
зане́дбаних (locative plural)

Uk-занедбаний.ogg

занедба́ти занедбати#Ukrainian

passive adjectival past participle of занедба́ти pf (zanedbáty)


розв'язувати

uk-verb

розв'я́зувати

розв'я́зувати • (rozvʺjázuvaty) impf (perfective розв'яза́ти)

розв'я́зувати (canonical)
rozvʺjázuvaty (romanization)
розв'яза́ти (perfective)
розв'я́зувати (imperfective infinitive)
розв'я́зувать (imperfective infinitive)
розв'я́зуючи (adverbial imperfective present)
розв'я́зувавши (adverbial imperfective past)
розв'я́зую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розв'я́зувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розв'я́зувать (first-person future imperfective singular)
розв'я́зуватиму (first-person future imperfective singular)
розв'я́зуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розв'я́зувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розв'я́зувать (future imperfective second-person singular)
розв'я́зуватимеш (future imperfective second-person singular)
розв'я́зує (imperfective present singular third-person)
бу́де розв'я́зувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розв'я́зувать (future imperfective singular third-person)
розв'я́зуватиме (future imperfective singular third-person)
розв'я́зуєм (first-person imperfective plural present)
розв'я́зуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розв'я́зувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розв'я́зувать (first-person future imperfective plural)
розв'я́зуватимемо (first-person future imperfective plural)
розв'я́зуватимем (first-person future imperfective plural)
розв'я́зуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розв'я́зувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розв'я́зувать (future imperfective plural second-person)
розв'я́зуватимете (future imperfective plural second-person)
розв'я́зують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розв'я́зувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розв'я́зувать (future imperfective plural third-person)
розв'я́зуватимуть (future imperfective plural third-person)
розв'я́зуймо (first-person imperative plural)
розв'я́зуй (imperative second-person singular)
розв'я́зуйте (imperative plural second-person)
розв'я́зував (masculine past singular)
розв'я́зували (masculine past plural)
розв'я́зувала (feminine past singular)
розв'я́зували (feminine past plural)
розв'я́зувало (neuter past singular)
розв'я́зували (neuter past plural)

Uk-розв'язувати.ogg

From розв'яза́ти (rozvʺjazáty) + -увати (-uvaty). Compare Russian развя́зывать (razvjázyvatʹ), Belarusian развя́зваць (razvjázvacʹ), Polish rozwiązywać.

cog

развя́зывать


протидіяти

протиді́яти (canonical)
protydíjaty (romanization)
протиді́яти (imperfective infinitive)
протиді́ять (imperfective infinitive)
протиді́ючий (active imperfective present)
протиді́ючи (adverbial imperfective present)
протиді́явши (adverbial imperfective past)
протиді́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду протиді́яти (first-person future imperfective singular)
бу́ду протиді́ять (first-person future imperfective singular)
протиді́ятиму (first-person future imperfective singular)
протиді́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш протиді́яти (future imperfective second-person singular)
бу́деш протиді́ять (future imperfective second-person singular)
протиді́ятимеш (future imperfective second-person singular)
протиді́є (imperfective present singular third-person)
бу́де протиді́яти (future imperfective singular third-person)
бу́де протиді́ять (future imperfective singular third-person)
протиді́ятиме (future imperfective singular third-person)
протиді́єм (first-person imperfective plural present)
протиді́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо протиді́яти (first-person future imperfective plural)
бу́демо протиді́ять (first-person future imperfective plural)
протиді́ятимемо (first-person future imperfective plural)
протиді́ятимем (first-person future imperfective plural)
протиді́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете протиді́яти (future imperfective plural second-person)
бу́дете протиді́ять (future imperfective plural second-person)
протиді́ятимете (future imperfective plural second-person)
протиді́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть протиді́яти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть протиді́ять (future imperfective plural third-person)
протиді́ятимуть (future imperfective plural third-person)
протиді́ймо (first-person imperative plural)
протиді́й (imperative second-person singular)
протиді́йте (imperative plural second-person)
протиді́яв (masculine past singular)
протиді́яли (masculine past plural)
протиді́яла (feminine past singular)
протиді́яли (feminine past plural)
протиді́яло (neuter past singular)
протиді́яли (neuter past plural)

uk-conj

протиді́ючий


передумувати

uk-verb

переду́мувати

переду́мувати • (peredúmuvaty) impf (perfective переду́мати)

переду́мувати (canonical)
peredúmuvaty (romanization)
переду́мати (perfective)
переду́мувати (imperfective infinitive)
переду́мувать (imperfective infinitive)
переду́муючи (adverbial imperfective present)
переду́мувавши (adverbial imperfective past)
переду́мую (first-person imperfective present singular)
бу́ду переду́мувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду переду́мувать (first-person future imperfective singular)
переду́муватиму (first-person future imperfective singular)
переду́муєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш переду́мувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш переду́мувать (future imperfective second-person singular)
переду́муватимеш (future imperfective second-person singular)
переду́мує (imperfective present singular third-person)
бу́де переду́мувати (future imperfective singular third-person)
бу́де переду́мувать (future imperfective singular third-person)
переду́муватиме (future imperfective singular third-person)
переду́муєм (first-person imperfective plural present)
переду́муємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо переду́мувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо переду́мувать (first-person future imperfective plural)
переду́муватимемо (first-person future imperfective plural)
переду́муватимем (first-person future imperfective plural)
переду́муєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете переду́мувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете переду́мувать (future imperfective plural second-person)
переду́муватимете (future imperfective plural second-person)
переду́мують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть переду́мувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть переду́мувать (future imperfective plural third-person)
переду́муватимуть (future imperfective plural third-person)
переду́муймо (first-person imperative plural)
переду́муй (imperative second-person singular)
переду́муйте (imperative plural second-person)
переду́мував (masculine past singular)
переду́мували (masculine past plural)
переду́мувала (feminine past singular)
переду́мували (feminine past plural)
переду́мувало (neuter past singular)
переду́мували (neuter past plural)

From переду́мати (peredúmaty) + -увати (-uvaty). Compare Russian переду́мывать (peredúmyvatʹ), Belarusian пераду́мваць (pjeradúmvacʹ).

cog

переду́мывать

пераду́мваць


протистояти

uk-verb

протистоя́ти

протистоя́ти (canonical)
protystojáty (romanization)
протистоя́ти (imperfective infinitive)
протистоя́ть (imperfective infinitive)
протистоячи́ (adverbial imperfective present)
протистоя́вши (adverbial imperfective past)
протистою́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду протистоя́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду протистоя́ть (first-person future imperfective singular)
протистоя́тиму (first-person future imperfective singular)
протистої́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш протистоя́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш протистоя́ть (future imperfective second-person singular)
протистоя́тимеш (future imperfective second-person singular)
протистої́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де протистоя́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де протистоя́ть (future imperfective singular third-person)
протистоя́тиме (future imperfective singular third-person)
протистої́м (first-person imperfective plural present)
протистоїмо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо протистоя́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо протистоя́ть (first-person future imperfective plural)
протистоя́тимемо (first-person future imperfective plural)
протистоя́тимем (first-person future imperfective plural)
протистоїте́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете протистоя́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете протистоя́ть (future imperfective plural second-person)
протистоя́тимете (future imperfective plural second-person)
протистоя́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть протистоя́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть протистоя́ть (future imperfective plural third-person)
протистоя́тимуть (future imperfective plural third-person)
протисті́ймо (first-person imperative plural)
протисті́й (imperative second-person singular)
протисті́йте (imperative plural second-person)
протистоя́в (masculine past singular)
протистоя́ли (masculine past plural)
протистоя́ла (feminine past singular)
протистоя́ли (feminine past plural)
протистоя́ло (neuter past singular)
протистоя́ли (neuter past plural)

Uk-протистояти.ogg

From проти- (proty-) + стоя́ти (stojáty).


знедолити

знедо́лювати

знедо́лити • (znedólyty) pf (imperfective знедо́лювати)

знедо́лити (canonical)
znedólyty (romanization)
знедо́лювати (imperfective)
знедо́лити (infinitive perfective)
знедо́лить (infinitive perfective)
знедо́лений (passive past perfective)
impersonal: знедо́лено (passive past perfective)
знедо́ливши (adverbial past perfective)
знедо́лю (first-person future perfective singular)
знедо́лиш (future perfective second-person singular)
знедо́лить (future perfective singular third-person)
знедо́лим (first-person future perfective plural)
знедо́лимо (first-person future perfective plural)
знедо́лите (future perfective plural second-person)
знедо́лять (future perfective plural third-person)
знедо́льмо (first-person imperative plural)
знедо́ль (imperative second-person singular)
знедо́льте (imperative plural second-person)
знедо́лив (masculine past singular)
знедо́лили (masculine past plural)
знедо́лила (feminine past singular)
знедо́лили (feminine past plural)
знедо́лило (neuter past singular)
знедо́лили (neuter past plural)

з- (z-) + недо́ля (nedólja, “misfortune”) + -ити (-yty)

af

(transitive) to make destitute, to reduce to misery, to immiserate, to impoverish


знедолювати

uk-verb

знедо́лювати

знедо́лювати • (znedóljuvaty) impf (perfective знедо́лити)

знедо́лювати (canonical)
znedóljuvaty (romanization)
знедо́лити (perfective)
знедо́лювати (imperfective infinitive)
знедо́лювать (imperfective infinitive)
знедо́люючи (adverbial imperfective present)
знедо́лювавши (adverbial imperfective past)
знедо́люю (first-person imperfective present singular)
бу́ду знедо́лювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду знедо́лювать (first-person future imperfective singular)
знедо́люватиму (first-person future imperfective singular)
знедо́люєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш знедо́лювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш знедо́лювать (future imperfective second-person singular)
знедо́люватимеш (future imperfective second-person singular)
знедо́лює (imperfective present singular third-person)
бу́де знедо́лювати (future imperfective singular third-person)
бу́де знедо́лювать (future imperfective singular third-person)
знедо́люватиме (future imperfective singular third-person)
знедо́люєм (first-person imperfective plural present)
знедо́люємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо знедо́лювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо знедо́лювать (first-person future imperfective plural)
знедо́люватимемо (first-person future imperfective plural)
знедо́люватимем (first-person future imperfective plural)
знедо́люєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете знедо́лювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете знедо́лювать (future imperfective plural second-person)
знедо́люватимете (future imperfective plural second-person)
знедо́люють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть знедо́лювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть знедо́лювать (future imperfective plural third-person)
знедо́люватимуть (future imperfective plural third-person)
знедо́люймо (first-person imperative plural)
знедо́люй (imperative second-person singular)
знедо́люйте (imperative plural second-person)
знедо́лював (masculine past singular)
знедо́лювали (masculine past plural)
знедо́лювала (feminine past singular)
знедо́лювали (feminine past plural)
знедо́лювало (neuter past singular)
знедо́лювали (neuter past plural)

знедо́лити (znedólyty) + -ювати (-juvaty)


заперечити

uk-verb

запере́чувати

запере́чити • (zaperéčyty) pf (imperfective запере́чувати)

запере́чити (canonical)
zaperéčyty (romanization)
запере́чувати (imperfective)
запере́чити (infinitive perfective)
запере́чить (infinitive perfective)
запере́чений (passive past perfective)
impersonal: запере́чено (passive past perfective)
запере́чивши (adverbial past perfective)
запере́чу (first-person future perfective singular)
запере́чиш (future perfective second-person singular)
запере́чить (future perfective singular third-person)
запере́чим (first-person future perfective plural)
запере́чимо (first-person future perfective plural)
запере́чите (future perfective plural second-person)
запере́чать (future perfective plural third-person)
запере́чмо (first-person imperative plural)
запере́ч (imperative second-person singular)
запере́чте (imperative plural second-person)
запере́чив (masculine past singular)
запере́чили (masculine past plural)
запере́чила (feminine past singular)
запере́чили (feminine past plural)
запере́чило (neuter past singular)
запере́чили (neuter past plural)

Uk-заперечити.ogg

From за- (za-) + пере́чити (peréčyty). Compare Polish zaprzeczyć.

(transitive, intransitive) to object (to), to take exception (to), to mind

(transitive) to deny (assert that something is not true)


заперечувати

запере́чувати

запере́чувати • (zaperéčuvaty) impf (perfective запере́чити)

запере́чувати (canonical)
zaperéčuvaty (romanization)
запере́чити (perfective)
запере́чувати (imperfective infinitive)
запере́чувать (imperfective infinitive)
запере́чуючи (adverbial imperfective present)
запере́чувавши (adverbial imperfective past)
запере́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду запере́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду запере́чувать (first-person future imperfective singular)
запере́чуватиму (first-person future imperfective singular)
запере́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш запере́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш запере́чувать (future imperfective second-person singular)
запере́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
запере́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де запере́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де запере́чувать (future imperfective singular third-person)
запере́чуватиме (future imperfective singular third-person)
запере́чуєм (first-person imperfective plural present)
запере́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо запере́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо запере́чувать (first-person future imperfective plural)
запере́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
запере́чуватимем (first-person future imperfective plural)
запере́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете запере́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете запере́чувать (future imperfective plural second-person)
запере́чуватимете (future imperfective plural second-person)
запере́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запере́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запере́чувать (future imperfective plural third-person)
запере́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
запере́чуймо (first-person imperative plural)
запере́чуй (imperative second-person singular)
запере́чуйте (imperative plural second-person)
запере́чував (masculine past singular)
запере́чували (masculine past plural)
запере́чувала (feminine past singular)
запере́чували (feminine past plural)
запере́чувало (neuter past singular)
запере́чували (neuter past plural)

Uk-заперечувати.ogg

From запере́чити (zaperéčyty) + -увати (-uvaty). Compare Polish zaprzeczać.


персоналізувати

uk-verb

персоналізува́ти

персоналізува́ти • (personalizuváty) impf or pf

персоналізува́ти (canonical)
personalizuváty (romanization)
персоналізува́ти (infinitive)
персоналізува́ть (infinitive)
персоналізо́ваний (passive past)
impersonal: персоналізо́вано (passive past)
персоналізу́ючи (adverbial present)
персоналізува́вши (adverbial past)
персоналізу́ю (first-person future singular)
бу́ду персоналізува́ти (first-person singular)
бу́ду персоналізува́ть (first-person singular)
персоналізува́тиму (first-person singular)
персоналізу́єш (future second-person singular)
бу́деш персоналізува́ти (second-person singular)
бу́деш персоналізува́ть (second-person singular)
персоналізува́тимеш (second-person singular)
персоналізу́є (future singular third-person)
бу́де персоналізува́ти (singular third-person)
бу́де персоналізува́ть (singular third-person)
персоналізува́тиме (singular third-person)
персоналізу́єм (first-person future plural)
персоналізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо персоналізува́ти (first-person plural)
бу́демо персоналізува́ть (first-person plural)
персоналізува́тимемо (first-person plural)
персоналізува́тимем (first-person plural)
персоналізу́єте (future plural second-person)
бу́дете персоналізува́ти (plural second-person)
бу́дете персоналізува́ть (plural second-person)
персоналізува́тимете (plural second-person)
персоналізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть персоналізува́ти (plural third-person)
бу́дуть персоналізува́ть (plural third-person)
персоналізува́тимуть (plural third-person)
персоналізу́ймо (first-person imperative plural)
персоналізу́й (imperative second-person singular)
персоналізу́йте (imperative plural second-person)
персоналізува́в (masculine past singular)
персоналізува́ли (masculine past plural)
персоналізува́ла (feminine past singular)
персоналізува́ли (feminine past plural)
персоналізува́ло (neuter past singular)
персоналізува́ли (neuter past plural)

uk-conj

персоналізува́ти<2a.both.tr.ppp>

From Latin persōnālis + -ува́ти (-uváty). Compare Russian персонализи́ровать (personalizírovatʹ), Belarusian персаналізава́ць (pjersanalizavácʹ), Polish personalizować.

cog

персонализи́ровать

персаналізава́ць


суперечити

uk-verb

супере́чити • (superéčyty) impf

супере́чити (canonical)
superéčyty (romanization)
супере́чити (imperfective infinitive)
супере́чить (imperfective infinitive)
супере́чачи (adverbial imperfective present)
супере́чивши (adverbial imperfective past)
супере́чу (first-person imperfective present singular)
бу́ду супере́чити (first-person future imperfective singular)
бу́ду супере́чить (first-person future imperfective singular)
супере́читиму (first-person future imperfective singular)
супере́чиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш супере́чити (future imperfective second-person singular)
бу́деш супере́чить (future imperfective second-person singular)
супере́читимеш (future imperfective second-person singular)
супере́чить (imperfective present singular third-person)
бу́де супере́чити (future imperfective singular third-person)
бу́де супере́чить (future imperfective singular third-person)
супере́читиме (future imperfective singular third-person)
супере́чим (first-person imperfective plural present)
супере́чимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо супере́чити (first-person future imperfective plural)
бу́демо супере́чить (first-person future imperfective plural)
супере́читимемо (first-person future imperfective plural)
супере́читимем (first-person future imperfective plural)
супере́чите (imperfective plural present second-person)
бу́дете супере́чити (future imperfective plural second-person)
бу́дете супере́чить (future imperfective plural second-person)
супере́читимете (future imperfective plural second-person)
супере́чать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть супере́чити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть супере́чить (future imperfective plural third-person)
супере́читимуть (future imperfective plural third-person)
супере́чмо (first-person imperative plural)
супере́ч (imperative second-person singular)
супере́чте (imperative plural second-person)
супере́чив (masculine past singular)
супере́чили (masculine past plural)
супере́чила (feminine past singular)
супере́чили (feminine past plural)
супере́чило (neuter past singular)
супере́чили (neuter past plural)

Uk-суперечити.ogg

(intransitive) to contradict, to gainsay (+ dative)


переорієнтовувати

переорієнто́вувати

переорієнтува́ти

переорієнто́вувати • (pereorijentóvuvaty) impf (perfective переорієнтува́ти)

переорієнто́вувати (canonical)
pereorijentóvuvaty (romanization)
переорієнтува́ти (perfective)
переорієнто́вувати (imperfective infinitive)
переорієнто́вувать (imperfective infinitive)
переорієнто́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: переорієнто́вувано (imperfective passive past)
переорієнто́вуючи (adverbial imperfective present)
переорієнто́вувавши (adverbial imperfective past)
переорієнто́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду переорієнто́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду переорієнто́вувать (first-person future imperfective singular)
переорієнто́вуватиму (first-person future imperfective singular)
переорієнто́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш переорієнто́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш переорієнто́вувать (future imperfective second-person singular)
переорієнто́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
переорієнто́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де переорієнто́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де переорієнто́вувать (future imperfective singular third-person)
переорієнто́вуватиме (future imperfective singular third-person)
переорієнто́вуєм (first-person imperfective plural present)
переорієнто́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо переорієнто́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо переорієнто́вувать (first-person future imperfective plural)
переорієнто́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
переорієнто́вуватимем (first-person future imperfective plural)
переорієнто́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете переорієнто́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете переорієнто́вувать (future imperfective plural second-person)
переорієнто́вуватимете (future imperfective plural second-person)
переорієнто́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть переорієнто́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть переорієнто́вувать (future imperfective plural third-person)
переорієнто́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
переорієнто́вуймо (first-person imperative plural)
переорієнто́вуй (imperative second-person singular)
переорієнто́вуйте (imperative plural second-person)
переорієнто́вував (masculine past singular)
переорієнто́вували (masculine past plural)
переорієнто́вувала (feminine past singular)
переорієнто́вували (feminine past plural)
переорієнто́вувало (neuter past singular)
переорієнто́вували (neuter past plural)

uk-conj

переорієнто́вувати<2a.impf.tr.ppp>

From the переорієнто́в- (pereorijentóv-) stem of переорієнтува́ти (pereorijentuváty) + -ува́ти (-uváty).

af

переорієнтува́ти


індивідуалізувати

uk-verb

індивідуалізува́ти

індивідуалізува́ти • (indyvidualizuváty) impf or pf

індивідуалізува́ти (canonical)
indyvidualizuváty (romanization)
індивідуалізува́ти (infinitive)
індивідуалізува́ть (infinitive)
індивідуалізо́ваний (passive past)
impersonal: індивідуалізо́вано (passive past)
індивідуалізу́ючи (adverbial present)
індивідуалізува́вши (adverbial past)
індивідуалізу́ю (first-person future singular)
бу́ду йндивідуалізува́ти (first-person singular)
бу́ду йндивідуалізува́ть (first-person singular)
індивідуалізува́тиму (first-person singular)
індивідуалізу́єш (future second-person singular)
бу́деш індивідуалізува́ти (second-person singular)
бу́деш індивідуалізува́ть (second-person singular)
індивідуалізува́тимеш (second-person singular)
індивідуалізу́є (future singular third-person)
бу́де йндивідуалізува́ти (singular third-person)
бу́де йндивідуалізува́ть (singular third-person)
індивідуалізува́тиме (singular third-person)
індивідуалізу́єм (first-person future plural)
індивідуалізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо йндивідуалізува́ти (first-person plural)
бу́демо йндивідуалізува́ть (first-person plural)
індивідуалізува́тимемо (first-person plural)
індивідуалізува́тимем (first-person plural)
індивідуалізу́єте (future plural second-person)
бу́дете йндивідуалізува́ти (plural second-person)
бу́дете йндивідуалізува́ть (plural second-person)
індивідуалізува́тимете (plural second-person)
індивідуалізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть індивідуалізува́ти (plural third-person)
бу́дуть індивідуалізува́ть (plural third-person)
індивідуалізува́тимуть (plural third-person)
індивідуалізу́ймо (first-person imperative plural)
індивідуалізу́й (imperative second-person singular)
індивідуалізу́йте (imperative plural second-person)
індивідуалізува́в (masculine past singular)
індивідуалізува́ли (masculine past plural)
індивідуалізува́ла (feminine past singular)
індивідуалізува́ли (feminine past plural)
індивідуалізува́ло (neuter past singular)
індивідуалізува́ли (neuter past plural)

uk-conj

індивідуалізува́ти<2a.both.tr.ppp>

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-індивідуалізувати.wav

From Medieval Latin indīviduālis + -ува́ти (-uváty). Compare Russian индивидуализи́ровать (individualizírovatʹ), Belarusian індывідуалізава́ць (indyvidualizavácʹ), Polish indywidualizować.

cog

индивидуализи́ровать

індывідуалізава́ць


вторгнутися

uk-verb

вто́ргнутися

вто́ргнутися • (vtórhnutysja) pf (imperfective вторга́тися)

вто́ргнутися (canonical)
vtórhnutysja (romanization)
вторга́тися (imperfective)
вто́ргнутися (infinitive perfective)
вто́ргнутись (infinitive perfective)
вто́ргнуться (infinitive perfective)
вто́ргнувшись (adverbial past perfective)
вто́ргшись (adverbial past perfective)
вто́ргнуся (first-person future perfective singular)
вто́ргнусь (first-person future perfective singular)
вто́ргнешся (future perfective second-person singular)
вто́ргнеться (future perfective singular third-person)
вто́ргнемся (first-person future perfective plural)
вто́ргнемося (first-person future perfective plural)
вто́ргнемось (first-person future perfective plural)
вто́ргнетеся (future perfective plural second-person)
вто́ргнетесь (future perfective plural second-person)
вто́ргнуться (future perfective plural third-person)
вто́ргнімся (first-person imperative plural)
вто́ргнімося (first-person imperative plural)
вто́ргнімось (first-person imperative plural)
вто́ргнися (imperative second-person singular)
вто́ргнись (imperative second-person singular)
вто́ргніться (imperative plural second-person)
вто́ргнувся (masculine past singular)
вто́ргнувсь (masculine past singular)
вто́ргся (masculine past singular)
вто́рглися (masculine past plural)
вто́рглись (masculine past plural)
вто́ргнулися (masculine past plural)
вто́ргнулись (masculine past plural)
вто́рглася (feminine past singular)
вто́рглась (feminine past singular)
вто́ргнулася (feminine past singular)
вто́ргнулась (feminine past singular)
вто́рглися (feminine past plural)
вто́рглись (feminine past plural)
вто́ргнулися (feminine past plural)
вто́ргнулись (feminine past plural)
вто́рглося (neuter past singular)
вто́рглось (neuter past singular)
вто́ргнулося (neuter past singular)
вто́ргнулось (neuter past singular)
вто́рглися (neuter past plural)
вто́рглись (neuter past plural)
вто́ргнулися (neuter past plural)
вто́ргнулись (neuter past plural)

uk-conj

вто́ргнутися<3(°)a.pf>

From вторга́тися (vtorhátysja) + -нути (-nuty). Compare Russian вто́ргнуться (vtórgnutʹsja).

cog

вто́ргнуться


вторгатися

uk-verb

вто́ргнутися

вторга́тися • (vtorhátysja) impf (perfective вто́ргнутися)

вторга́тися (canonical)
vtorhátysja (romanization)
вто́ргнутися (perfective)
вторга́тися (imperfective infinitive)
вторга́тись (imperfective infinitive)
вторга́ться (imperfective infinitive)
вторга́ючись (adverbial imperfective present)
вторга́вшись (adverbial imperfective past)
вторга́юся (first-person imperfective present singular)
вторга́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду вторга́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду вторга́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду вторга́ться (first-person future imperfective singular)
вторга́тимусь (first-person future imperfective singular)
вторга́тимуся (first-person future imperfective singular)
вторга́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш уторга́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш уторга́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш уторга́ться (future imperfective second-person singular)
вторга́тимешся (future imperfective second-person singular)
вторга́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де вторга́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де вторга́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де вторга́ться (future imperfective singular third-person)
вторга́тиметься (future imperfective singular third-person)
вторга́ємся (first-person imperfective plural present)
вторга́ємося (first-person imperfective plural present)
вторга́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо вторга́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо вторга́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо вторга́ться (first-person future imperfective plural)
вторга́тимемось (first-person future imperfective plural)
вторга́тимемося (first-person future imperfective plural)
вторга́тимемся (first-person future imperfective plural)
вторга́єтеся (imperfective plural present second-person)
вторга́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете вторга́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете вторга́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете вторга́ться (future imperfective plural second-person)
вторга́тиметесь (future imperfective plural second-person)
вторга́тиметеся (future imperfective plural second-person)
вторга́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уторга́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уторга́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уторга́ться (future imperfective plural third-person)
вторга́тимуться (future imperfective plural third-person)
вторга́ймося (first-person imperative plural)
вторга́ймось (first-person imperative plural)
вторга́йся (imperative second-person singular)
вторга́йсь (imperative second-person singular)
вторга́йтеся (imperative plural second-person)
вторга́йтесь (imperative plural second-person)
вторга́вся (masculine past singular)
вторга́всь (masculine past singular)
вторга́лися (masculine past plural)
вторга́лись (masculine past plural)
вторга́лася (feminine past singular)
вторга́лась (feminine past singular)
вторга́лися (feminine past plural)
вторга́лись (feminine past plural)
вторга́лося (neuter past singular)
вторга́лось (neuter past singular)
вторга́лися (neuter past plural)
вторга́лись (neuter past plural)

uk-conj

вторга́тися<1a.impf>

From в- (v-) + торга́ти (torháty) + -ся (-sja). Compare Russian вторга́ться (vtorgátʹsja).


переорієнтувати

uk-verb

переорієнтува́ти

переорієнто́вувати

переорієнтува́ти • (pereorijentuváty) pf (imperfective переорієнто́вувати)

переорієнтува́ти (canonical)
pereorijentuváty (romanization)
переорієнто́вувати (imperfective)
переорієнтува́ти (infinitive perfective)
переорієнтува́ть (infinitive perfective)
переорієнто́ваний (passive past perfective)
impersonal: переорієнто́вано (passive past perfective)
переорієнтува́вши (adverbial past perfective)
переорієнту́ю (first-person future perfective singular)
переорієнту́єш (future perfective second-person singular)
переорієнту́є (future perfective singular third-person)
переорієнту́єм (first-person future perfective plural)
переорієнту́ємо (first-person future perfective plural)
переорієнту́єте (future perfective plural second-person)
переорієнту́ють (future perfective plural third-person)
переорієнту́ймо (first-person imperative plural)
переорієнту́й (imperative second-person singular)
переорієнту́йте (imperative plural second-person)
переорієнтува́в (masculine past singular)
переорієнтува́ли (masculine past plural)
переорієнтува́ла (feminine past singular)
переорієнтува́ли (feminine past plural)
переорієнтува́ло (neuter past singular)
переорієнтува́ли (neuter past plural)

uk-conj

переорієнтува́ти<2a.pf.tr.ppp>

From пере- (pere-) + орієнтува́ти (orijentuváty). Compare Russian переориенти́ровать (pereorijentírovatʹ), Belarusian пераарыентава́ць (pjeraaryjentavácʹ).

af

орієнтува́ти

cog

переориенти́ровать

пераарыентава́ць


зумовити

uk-verb

зумо́влювати

зумо́вити • (zumóvyty) pf (imperfective зумо́влювати)

зумо́вити (canonical)
zumóvyty (romanization)
зумо́влювати (imperfective)
зумо́вити (infinitive perfective)
зумо́вить (infinitive perfective)
зумо́влений (passive past perfective)
impersonal: зумо́влено (passive past perfective)
зумо́вивши (adverbial past perfective)
зумо́влю (first-person future perfective singular)
зумо́виш (future perfective second-person singular)
зумо́вить (future perfective singular third-person)
зумо́вим (first-person future perfective plural)
зумо́вимо (first-person future perfective plural)
зумо́вите (future perfective plural second-person)
зумо́влять (future perfective plural third-person)
зумо́вмо (first-person imperative plural)
зумо́в (imperative second-person singular)
зумо́вте (imperative plural second-person)
зумо́вив (masculine past singular)
зумо́вили (masculine past plural)
зумо́вила (feminine past singular)
зумо́вили (feminine past plural)
зумо́вило (neuter past singular)
зумо́вили (neuter past plural)

Uk-зумовити.ogg

to stipulate, to specify (set as a condition)

to determine, to predetermine (fix the form or character of; to shape; to prescribe imperatively)


звузити

зву́зити • (zvúzyty) pf (imperfective зву́жувати)

зву́зити (canonical)
zvúzyty (romanization)
зву́жувати (imperfective)
зву́зити (infinitive perfective)
зву́зить (infinitive perfective)
зву́жений (passive past perfective)
impersonal: зву́жено (passive past perfective)
зву́зивши (adverbial past perfective)
зву́жу (first-person future perfective singular)
зву́зиш (future perfective second-person singular)
зву́зить (future perfective singular third-person)
зву́зим (first-person future perfective plural)
зву́зимо (first-person future perfective plural)
зву́зите (future perfective plural second-person)
зву́зять (future perfective plural third-person)
зву́зьмо (first-person imperative plural)
звузь (imperative second-person singular)
зву́зьте (imperative plural second-person)
зву́зив (masculine past singular)
зву́зили (masculine past plural)
зву́зила (feminine past singular)
зву́зили (feminine past plural)
зву́зило (neuter past singular)
зву́зили (neuter past plural)

From з- (z-) + вуз(ьки́й) (vuz(ʹkýj)) + -ити (-yty). Compare Russian су́зить (súzitʹ), Belarusian зву́зіць (zvúzicʹ), Polish zwęzić.


звужувати

uk-verb

зву́жувати • (zvúžuvaty) impf (perfective зву́зити)

зву́жувати (canonical)
zvúžuvaty (romanization)
зву́зити (perfective)
зву́жувати (imperfective infinitive)
зву́жувать (imperfective infinitive)
зву́жуваний (imperfective passive past)
impersonal: зву́жувано (imperfective passive past)
зву́жуючи (adverbial imperfective present)
зву́жувавши (adverbial imperfective past)
зву́жую (first-person imperfective present singular)
бу́ду зву́жувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду зву́жувать (first-person future imperfective singular)
зву́жуватиму (first-person future imperfective singular)
зву́жуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зву́жувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш зву́жувать (future imperfective second-person singular)
зву́жуватимеш (future imperfective second-person singular)
зву́жує (imperfective present singular third-person)
бу́де зву́жувати (future imperfective singular third-person)
бу́де зву́жувать (future imperfective singular third-person)
зву́жуватиме (future imperfective singular third-person)
зву́жуєм (first-person imperfective plural present)
зву́жуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зву́жувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо зву́жувать (first-person future imperfective plural)
зву́жуватимемо (first-person future imperfective plural)
зву́жуватимем (first-person future imperfective plural)
зву́жуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зву́жувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете зву́жувать (future imperfective plural second-person)
зву́жуватимете (future imperfective plural second-person)
зву́жують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зву́жувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зву́жувать (future imperfective plural third-person)
зву́жуватимуть (future imperfective plural third-person)
зву́жуймо (first-person imperative plural)
зву́жуй (imperative second-person singular)
зву́жуйте (imperative plural second-person)
зву́жував (masculine past singular)
зву́жували (masculine past plural)
зву́жувала (feminine past singular)
зву́жували (feminine past plural)
зву́жувало (neuter past singular)
зву́жували (neuter past plural)

From the зву́ж- (zvúž-) stem of зву́зити (zvúzyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian су́живать (súživatʹ), Belarusian зву́жваць (zvúžvacʹ), Polish zwężać.


зумовлювати

зумо́влювати

зумо́влювати • (zumóvljuvaty) impf (perfective зумо́вити)

зумо́влювати (canonical)
zumóvljuvaty (romanization)
зумо́вити (perfective)
зумо́влювати (imperfective infinitive)
зумо́влювать (imperfective infinitive)
зумо́влюваний (imperfective passive past)
impersonal: зумо́влювано (imperfective passive past)
зумо́влюючи (adverbial imperfective present)
зумо́влювавши (adverbial imperfective past)
зумо́влюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зумо́влювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду зумо́влювать (first-person future imperfective singular)
зумо́влюватиму (first-person future imperfective singular)
зумо́влюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зумо́влювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш зумо́влювать (future imperfective second-person singular)
зумо́влюватимеш (future imperfective second-person singular)
зумо́влює (imperfective present singular third-person)
бу́де зумо́влювати (future imperfective singular third-person)
бу́де зумо́влювать (future imperfective singular third-person)
зумо́влюватиме (future imperfective singular third-person)
зумо́влюєм (first-person imperfective plural present)
зумо́влюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зумо́влювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо зумо́влювать (first-person future imperfective plural)
зумо́влюватимемо (first-person future imperfective plural)
зумо́влюватимем (first-person future imperfective plural)
зумо́влюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зумо́влювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете зумо́влювать (future imperfective plural second-person)
зумо́влюватимете (future imperfective plural second-person)
зумо́влюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зумо́влювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зумо́влювать (future imperfective plural third-person)
зумо́влюватимуть (future imperfective plural third-person)
зумо́влюймо (first-person imperative plural)
зумо́влюй (imperative second-person singular)
зумо́влюйте (imperative plural second-person)
зумо́влював (masculine past singular)
зумо́влювали (masculine past plural)
зумо́влювала (feminine past singular)
зумо́влювали (feminine past plural)
зумо́влювало (neuter past singular)
зумо́влювали (neuter past plural)

[zʊˈmɔu̯lʲʊʋɐte]

Uk-зумовлювати.ogg

From зумо́вити (zumóvyty) + -ювати (-juvaty).


проіндексувати

проіндексува́ти

індексува́ти

проіндексува́ти • (proindeksuváty) pf (imperfective індексува́ти)

проіндексува́ти (canonical)
proindeksuváty (romanization)
індексува́ти (imperfective)
проіндексува́ти (infinitive perfective)
проіндексува́ть (infinitive perfective)
проіндексо́ваний (passive past perfective)
impersonal: проіндексо́вано (passive past perfective)
проіндексува́вши (adverbial past perfective)
проіндексу́ю (first-person future perfective singular)
проіндексу́єш (future perfective second-person singular)
проіндексу́є (future perfective singular third-person)
проіндексу́єм (first-person future perfective plural)
проіндексу́ємо (first-person future perfective plural)
проіндексу́єте (future perfective plural second-person)
проіндексу́ють (future perfective plural third-person)
проіндексу́ймо (first-person imperative plural)
проіндексу́й (imperative second-person singular)
проіндексу́йте (imperative plural second-person)
проіндексува́в (masculine past singular)
проіндексува́ли (masculine past plural)
проіндексува́ла (feminine past singular)
проіндексува́ли (feminine past plural)
проіндексува́ло (neuter past singular)
проіндексува́ли (neuter past plural)

uk-conj

проіндексува́ти<2a.pf.tr.ppp>

From про- (pro-) + індексува́ти (indeksuváty). Compare Russian проиндекси́ровать (proindeksírovatʹ).

af

індексува́ти

cog

проиндекси́ровать

(economics, finance) to index (normalise in order to account for inflation)


індексувати

uk-verb

індексува́ти

проіндексува́ти

індексува́ти • (indeksuváty) impf or pf (perfective проіндексува́ти)

індексува́ти (canonical)
indeksuváty (romanization)
проіндексува́ти (perfective)
індексува́ти (infinitive)
індексува́ть (infinitive)
індексо́ваний (passive past)
impersonal: індексо́вано (passive past)
індексу́ючи (adverbial present)
індексува́вши (adverbial past)
індексу́ю (first-person future singular)
бу́ду йндексува́ти (first-person singular)
бу́ду йндексува́ть (first-person singular)
індексува́тиму (first-person singular)
індексу́єш (future second-person singular)
бу́деш індексува́ти (second-person singular)
бу́деш індексува́ть (second-person singular)
індексува́тимеш (second-person singular)
індексу́є (future singular third-person)
бу́де йндексува́ти (singular third-person)
бу́де йндексува́ть (singular third-person)
індексува́тиме (singular third-person)
індексу́єм (first-person future plural)
індексу́ємо (first-person future plural)
бу́демо йндексува́ти (first-person plural)
бу́демо йндексува́ть (first-person plural)
індексува́тимемо (first-person plural)
індексува́тимем (first-person plural)
індексу́єте (future plural second-person)
бу́дете йндексува́ти (plural second-person)
бу́дете йндексува́ть (plural second-person)
індексува́тимете (plural second-person)
індексу́ють (future plural third-person)
бу́дуть індексува́ти (plural third-person)
бу́дуть індексува́ть (plural third-person)
індексува́тимуть (plural third-person)
індексу́ймо (first-person imperative plural)
індексу́й (imperative second-person singular)
індексу́йте (imperative plural second-person)
індексува́в (masculine past singular)
індексува́ли (masculine past plural)
індексува́ла (feminine past singular)
індексува́ли (feminine past plural)
індексува́ло (neuter past singular)
індексува́ли (neuter past plural)

From і́ндекс (índeks) + -увати (-uvaty). Compare Russian индекси́ровать (indeksírovatʹ), Belarusian індэксава́ць (indeksavácʹ), Polish indeksować.

cog

индекси́ровать

індэксава́ць


засмучений

head

засму́чений • (zasmúčenyj)

засму́чений (canonical)
zasmúčenyj (romanization)
засму́чений (masculine nominative)
засму́чене (neuter nominative)
засму́чена (feminine nominative)
засму́чені (nominative plural)
засму́ченого (genitive masculine neuter)
засму́ченої (feminine genitive)
засму́чених (genitive plural)
засму́ченому (dative masculine neuter)
засму́ченій (dative feminine)
засму́ченим (dative plural)
засму́ченого (accusative animate masculine)
засму́чене (accusative neuter)
засму́чену (accusative feminine)
засму́чених (accusative animate plural)
засму́чений (accusative inanimate masculine)
засму́чені (accusative inanimate plural)
засму́ченим (instrumental masculine neuter)
засму́ченою (feminine instrumental)
засму́ченими (instrumental plural)
засму́ченому (locative masculine neuter)
засму́ченім (locative masculine neuter)
засму́ченій (feminine locative)
засму́чених (locative plural)

Uk-засмучений.ogg

засмути́ти засмутити#Ukrainian

passive adjectival past participle of засмути́ти pf (zasmutýty)


коригувати

uk-verb

скоригува́ти

коригува́ти • (koryhuváty) impf (perfective скоригува́ти)

коригува́ти (canonical)
koryhuváty (romanization)
скоригува́ти (perfective)
коригува́ти (infinitive)
коригува́ть (infinitive)
кориго́ваний (passive past)
impersonal: кориго́вано (passive past)
коригу́ючи (adverbial present)
коригува́вши (adverbial past)
коригу́ю (first-person future singular)
бу́ду коригува́ти (first-person singular)
бу́ду коригува́ть (first-person singular)
коригува́тиму (first-person singular)
коригу́єш (future second-person singular)
бу́деш коригува́ти (second-person singular)
бу́деш коригува́ть (second-person singular)
коригува́тимеш (second-person singular)
коригу́є (future singular third-person)
бу́де коригува́ти (singular third-person)
бу́де коригува́ть (singular third-person)
коригува́тиме (singular third-person)
коригу́єм (first-person future plural)
коригу́ємо (first-person future plural)
бу́демо коригува́ти (first-person plural)
бу́демо коригува́ть (first-person plural)
коригува́тимемо (first-person plural)
коригува́тимем (first-person plural)
коригу́єте (future plural second-person)
бу́дете коригува́ти (plural second-person)
бу́дете коригува́ть (plural second-person)
коригува́тимете (plural second-person)
коригу́ють (future plural third-person)
бу́дуть коригува́ти (plural third-person)
бу́дуть коригува́ть (plural third-person)
коригува́тимуть (plural third-person)
коригу́ймо (first-person imperative plural)
коригу́й (imperative second-person singular)
коригу́йте (imperative plural second-person)
коригува́в (masculine past singular)
коригува́ли (masculine past plural)
коригува́ла (feminine past singular)
коригува́ли (feminine past plural)
коригува́ло (neuter past singular)
коригува́ли (neuter past plural)

Borrowed from Polish korygować, from Latin corrigō + -ува́ти (-uváty). Compare Russian корректи́ровать (korrektírovatʹ), Belarusian карэкці́раваць (karekcíravacʹ).

cog

корректи́ровать

карэкці́раваць

коригува́ти вогонь

uk:Мельничук Олександр Савич


переобрати

uk-verb

переобира́ти

переобра́ти • (pereobráty) pf (imperfective переобира́ти)

переобра́ти (canonical)
pereobráty (romanization)
переобира́ти (imperfective)
переобра́ти (infinitive perfective)
переобра́ть (infinitive perfective)
перео́браний (passive past perfective)
impersonal: перео́брано (passive past perfective)
переобра́вши (adverbial past perfective)
переоберу́ (first-person future perfective singular)
переобере́ш (future perfective second-person singular)
переобере́ (future perfective singular third-person)
переобере́м (first-person future perfective plural)
переоберемо́ (first-person future perfective plural)
переоберете́ (future perfective plural second-person)
переоберу́ть (future perfective plural third-person)
переобері́м (first-person imperative plural)
переобері́мо (first-person imperative plural)
переобери́ (imperative second-person singular)
переобері́ть (imperative plural second-person)
переобра́в (masculine past singular)
переобра́ли (masculine past plural)
переобра́ла (feminine past singular)
переобра́ли (feminine past plural)
переобра́ло (neuter past singular)
переобра́ли (neuter past plural)

uk-conj

переобра́ти<6°b.pf.tr.ppp.pres:переобер>


переобирати

uk-verb

переобира́ти

переобира́ти • (pereobyráty) impf (perfective переобра́ти)

переобира́ти (canonical)
pereobyráty (romanization)
переобра́ти (perfective)
переобира́ти (imperfective infinitive)
переобира́ть (imperfective infinitive)
переобира́ючи (adverbial imperfective present)
переобира́вши (adverbial imperfective past)
переобира́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду переобира́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду переобира́ть (first-person future imperfective singular)
переобира́тиму (first-person future imperfective singular)
переобира́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш переобира́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш переобира́ть (future imperfective second-person singular)
переобира́тимеш (future imperfective second-person singular)
переобира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де переобира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де переобира́ть (future imperfective singular third-person)
переобира́тиме (future imperfective singular third-person)
переобира́єм (first-person imperfective plural present)
переобира́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо переобира́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо переобира́ть (first-person future imperfective plural)
переобира́тимемо (first-person future imperfective plural)
переобира́тимем (first-person future imperfective plural)
переобира́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете переобира́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете переобира́ть (future imperfective plural second-person)
переобира́тимете (future imperfective plural second-person)
переобира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть переобира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть переобира́ть (future imperfective plural third-person)
переобира́тимуть (future imperfective plural third-person)
переобира́ймо (first-person imperative plural)
переобира́й (imperative second-person singular)
переобира́йте (imperative plural second-person)
переобира́в (masculine past singular)
переобира́ли (masculine past plural)
переобира́ла (feminine past singular)
переобира́ли (feminine past plural)
переобира́ло (neuter past singular)
переобира́ли (neuter past plural)

From пере- (pere-) + обира́ти (obyráty).