запозичати

запозича́ти • (zapozyčáty) impf (perfective запози́чити)

запозича́ти (canonical)
zapozyčáty (romanization)
запози́чити (perfective)
запозича́ти (imperfective infinitive)
запозича́ть (imperfective infinitive)
запозича́ючи (adverbial imperfective present)
запозича́вши (adverbial imperfective past)
запозича́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду запозича́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду запозича́ть (first-person future imperfective singular)
запозича́тиму (first-person future imperfective singular)
запозича́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш запозича́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш запозича́ть (future imperfective second-person singular)
запозича́тимеш (future imperfective second-person singular)
запозича́є (imperfective present singular third-person)
бу́де запозича́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де запозича́ть (future imperfective singular third-person)
запозича́тиме (future imperfective singular third-person)
запозича́єм (first-person imperfective plural present)
запозича́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо запозича́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо запозича́ть (first-person future imperfective plural)
запозича́тимемо (first-person future imperfective plural)
запозича́тимем (first-person future imperfective plural)
запозича́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете запозича́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете запозича́ть (future imperfective plural second-person)
запозича́тимете (future imperfective plural second-person)
запозича́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запозича́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запозича́ть (future imperfective plural third-person)
запозича́тимуть (future imperfective plural third-person)
запозича́ймо (first-person imperative plural)
запозича́й (imperative second-person singular)
запозича́йте (imperative plural second-person)
запозича́в (masculine past singular)
запозича́ли (masculine past plural)
запозича́ла (feminine past singular)
запозича́ли (feminine past plural)
запозича́ло (neuter past singular)
запозича́ли (neuter past plural)

Uk-запозичати.ogg

From запози́чити (zapozýčyty) + -а́ти (-áty). Compare Belarusian запазыча́ць (zapazyčácʹ), Polish zapożyczać.

af

запози́чити (zapozýčyty) + -а́ти (-áty)


засмучувати

uk-verb

засму́чувати

засму́чувати • (zasmúčuvaty) impf (perfective засмути́ти)

засму́чувати (canonical)
zasmúčuvaty (romanization)
засмути́ти (perfective)
засму́чувати (imperfective infinitive)
засму́чувать (imperfective infinitive)
засму́чуваний (imperfective passive past)
impersonal: засму́чувано (imperfective passive past)
засму́чуючи (adverbial imperfective present)
засму́чувавши (adverbial imperfective past)
засму́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду засму́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду засму́чувать (first-person future imperfective singular)
засму́чуватиму (first-person future imperfective singular)
засму́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш засму́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш засму́чувать (future imperfective second-person singular)
засму́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
засму́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де засму́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де засму́чувать (future imperfective singular third-person)
засму́чуватиме (future imperfective singular third-person)
засму́чуєм (first-person imperfective plural present)
засму́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо засму́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо засму́чувать (first-person future imperfective plural)
засму́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
засму́чуватимем (first-person future imperfective plural)
засму́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете засму́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете засму́чувать (future imperfective plural second-person)
засму́чуватимете (future imperfective plural second-person)
засму́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть засму́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть засму́чувать (future imperfective plural third-person)
засму́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
засму́чуймо (first-person imperative plural)
засму́чуй (imperative second-person singular)
засму́чуйте (imperative plural second-person)
засму́чував (masculine past singular)
засму́чували (masculine past plural)
засму́чувала (feminine past singular)
засму́чували (feminine past plural)
засму́чувало (neuter past singular)
засму́чували (neuter past plural)

From the засму́ч- (zasmúč-) stem of засмути́ти (zasmutýty) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian засмуча́ць (zasmučácʹ), Polish zasmucać.


прийміть

head

приймі́ть • (pryjmítʹ)

приймі́ть (canonical)
pryjmítʹ (romanization)

прийня́ти прийняти#Ukrainian

second-person plural imperative perfective of прийня́ти (pryjnjáty)


супроводити

uk-verb

супрово́дити

супрово́дити (canonical)
suprovódyty (romanization)
супрово́дити (imperfective infinitive)
супрово́дить (imperfective infinitive)
супрово́джений (imperfective passive past)
impersonal: супрово́джено (imperfective passive past)
супрово́дячи (adverbial imperfective present)
супрово́дивши (adverbial imperfective past)
супрово́джу (first-person imperfective present singular)
бу́ду супрово́дити (first-person future imperfective singular)
бу́ду супрово́дить (first-person future imperfective singular)
супрово́дитиму (first-person future imperfective singular)
супрово́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш супрово́дити (future imperfective second-person singular)
бу́деш супрово́дить (future imperfective second-person singular)
супрово́дитимеш (future imperfective second-person singular)
супрово́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де супрово́дити (future imperfective singular third-person)
бу́де супрово́дить (future imperfective singular third-person)
супрово́дитиме (future imperfective singular third-person)
супрово́дим (first-person imperfective plural present)
супрово́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо супрово́дити (first-person future imperfective plural)
бу́демо супрово́дить (first-person future imperfective plural)
супрово́дитимемо (first-person future imperfective plural)
супрово́дитимем (first-person future imperfective plural)
супрово́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете супрово́дити (future imperfective plural second-person)
бу́дете супрово́дить (future imperfective plural second-person)
супрово́дитимете (future imperfective plural second-person)
супрово́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть супрово́дити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть супрово́дить (future imperfective plural third-person)
супрово́дитимуть (future imperfective plural third-person)
супрово́дьмо (first-person imperative plural)
супрово́дь (imperative second-person singular)
супрово́дьте (imperative plural second-person)
супрово́див (masculine past singular)
супрово́дили (masculine past plural)
супрово́дила (feminine past singular)
супрово́дили (feminine past plural)
супрово́дило (neuter past singular)
супрово́дили (neuter past plural)

Uk-супроводити.ogg

супрово́джувати супроводжувати#Ukrainian

Synonym of супрово́джувати (suprovódžuvaty)


стандартизувати

стандартизува́ти

стандартизува́ти • (standartyzuváty) impf or pf

стандартизува́ти (canonical)
standartyzuváty (romanization)
стандартизува́ти (infinitive)
стандартизува́ть (infinitive)
стандартизо́ваний (passive past)
impersonal: стандартизо́вано (passive past)
стандартизу́ючи (adverbial present)
стандартизува́вши (adverbial past)
стандартизу́ю (first-person future singular)
бу́ду стандартизува́ти (first-person singular)
бу́ду стандартизува́ть (first-person singular)
стандартизува́тиму (first-person singular)
стандартизу́єш (future second-person singular)
бу́деш стандартизува́ти (second-person singular)
бу́деш стандартизува́ть (second-person singular)
стандартизува́тимеш (second-person singular)
стандартизу́є (future singular third-person)
бу́де стандартизува́ти (singular third-person)
бу́де стандартизува́ть (singular third-person)
стандартизува́тиме (singular third-person)
стандартизу́єм (first-person future plural)
стандартизу́ємо (first-person future plural)
бу́демо стандартизува́ти (first-person plural)
бу́демо стандартизува́ть (first-person plural)
стандартизува́тимемо (first-person plural)
стандартизува́тимем (first-person plural)
стандартизу́єте (future plural second-person)
бу́дете стандартизува́ти (plural second-person)
бу́дете стандартизува́ть (plural second-person)
стандартизува́тимете (plural second-person)
стандартизу́ють (future plural third-person)
бу́дуть стандартизува́ти (plural third-person)
бу́дуть стандартизува́ть (plural third-person)
стандартизува́тимуть (plural third-person)
стандартизу́ймо (first-person imperative plural)
стандартизу́й (imperative second-person singular)
стандартизу́йте (imperative plural second-person)
стандартизува́в (masculine past singular)
стандартизува́ли (masculine past plural)
стандартизува́ла (feminine past singular)
стандартизува́ли (feminine past plural)
стандартизува́ло (neuter past singular)
стандартизува́ли (neuter past plural)

uk-conj

стандартизува́ти<2a.both.tr.ppp>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-стандартизувати.wav

From English standardize + -ува́ти (-uváty). Compare Russian стандартизи́ровать (standartizírovatʹ), Belarusian стандартызава́ць (standartyzavácʹ), Polish standaryzować.

cog

стандартизи́ровать

стандартызава́ць


супроводжувати

uk-verb

супрово́джувати

супрово́джувати • (suprovódžuvaty) impf

супрово́джувати (canonical)
suprovódžuvaty (romanization)
супрово́джувати (imperfective infinitive)
супрово́джувать (imperfective infinitive)
супрово́джуваний (imperfective passive past)
impersonal: супрово́джувано (imperfective passive past)
супрово́джуючи (adverbial imperfective present)
супрово́джувавши (adverbial imperfective past)
супрово́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду супрово́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду супрово́джувать (first-person future imperfective singular)
супрово́джуватиму (first-person future imperfective singular)
супрово́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш супрово́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш супрово́джувать (future imperfective second-person singular)
супрово́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
супрово́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де супрово́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де супрово́джувать (future imperfective singular third-person)
супрово́джуватиме (future imperfective singular third-person)
супрово́джуєм (first-person imperfective plural present)
супрово́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо супрово́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо супрово́джувать (first-person future imperfective plural)
супрово́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
супрово́джуватимем (first-person future imperfective plural)
супрово́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете супрово́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете супрово́джувать (future imperfective plural second-person)
супрово́джуватимете (future imperfective plural second-person)
супрово́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть супрово́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть супрово́джувать (future imperfective plural third-person)
супрово́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
супрово́джуймо (first-person imperative plural)
супрово́джуй (imperative second-person singular)
супрово́джуйте (imperative plural second-person)
супрово́джував (masculine past singular)
супрово́джували (masculine past plural)
супрово́джувала (feminine past singular)
супрово́джували (feminine past plural)
супрово́джувало (neuter past singular)
супрово́джували (neuter past plural)

[sʊprɔˈwɔd͡ʒʊʋɐte]

Uk-супроводжувати.ogg

From су- (su-) + прово́джувати (provódžuvaty). Compare Russian сопровожда́ть (soprovoždátʹ), Belarusian суправаджа́ць (supravadžácʹ).

af

прово́джувати

cog

сопровожда́ть

суправаджа́ць


спровокувати

uk-verb

спровокува́ти

провокува́ти

спровокува́ти • (sprovokuváty) pf (imperfective провокува́ти)

спровокува́ти (canonical)
sprovokuváty (romanization)
провокува́ти (imperfective)
спровокува́ти (infinitive perfective)
спровокува́ть (infinitive perfective)
спровоко́ваний (passive past perfective)
impersonal: спровоко́вано (passive past perfective)
спровокува́вши (adverbial past perfective)
спровоку́ю (first-person future perfective singular)
спровоку́єш (future perfective second-person singular)
спровоку́є (future perfective singular third-person)
спровоку́єм (first-person future perfective plural)
спровоку́ємо (first-person future perfective plural)
спровоку́єте (future perfective plural second-person)
спровоку́ють (future perfective plural third-person)
спровоку́ймо (first-person imperative plural)
спровоку́й (imperative second-person singular)
спровоку́йте (imperative plural second-person)
спровокува́в (masculine past singular)
спровокува́ли (masculine past plural)
спровокува́ла (feminine past singular)
спровокува́ли (feminine past plural)
спровокува́ло (neuter past singular)
спровокува́ли (neuter past plural)

Uk-спровокувати.ogg

From с- (s-) + провокува́ти (provokuváty). Compare Russian спровоци́ровать (sprovocírovatʹ), Belarusian справакава́ць (spravakavácʹ), Polish sprowokować.

af

провокува́ти

cog

спровоци́ровать

справакава́ць


переглянути

uk-verb

перегля́нути

перегляда́ти

перегля́нути • (perehljánuty) pf (imperfective перегляда́ти)

перегля́нути (canonical)
perehljánuty (romanization)
перегляда́ти (imperfective)
перегля́нути (infinitive perfective)
перегля́нуть (infinitive perfective)
перегля́нутий (passive past perfective)
impersonal: перегля́нуто (passive past perfective)
перегля́нувши (adverbial past perfective)
перегля́ну (first-person future perfective singular)
перегля́неш (future perfective second-person singular)
перегля́не (future perfective singular third-person)
перегля́нем (first-person future perfective plural)
перегля́немо (first-person future perfective plural)
перегля́нете (future perfective plural second-person)
перегля́нуть (future perfective plural third-person)
перегля́ньмо (first-person imperative plural)
перегля́нь (imperative second-person singular)
перегля́ньте (imperative plural second-person)
перегля́нув (masculine past singular)
перегля́нули (masculine past plural)
перегля́нула (feminine past singular)
перегля́нули (feminine past plural)
перегля́нуло (neuter past singular)
перегля́нули (neuter past plural)

Uk-переглянути.ogg

From пере- (pere-) + гля́нути (hljánuty). Compare Polish przeglądnąć.

to review, to look at, to look over, to look through, to go over

to browse, to glance over, to glance through (look at casually or cursorily)

to revise, to re-examine, to go over again (look at again)


співпереживати

співпережива́ти

співпережива́ти • (spivperežyváty) impf

співпережива́ти (canonical)
spivperežyváty (romanization)
співпережива́ти (imperfective infinitive)
співпережива́ть (imperfective infinitive)
співпережива́ючи (adverbial imperfective present)
співпережива́вши (adverbial imperfective past)
співпережива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду співпережива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду співпережива́ть (first-person future imperfective singular)
співпережива́тиму (first-person future imperfective singular)
співпережива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш співпережива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш співпережива́ть (future imperfective second-person singular)
співпережива́тимеш (future imperfective second-person singular)
співпережива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де співпережива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де співпережива́ть (future imperfective singular third-person)
співпережива́тиме (future imperfective singular third-person)
співпережива́єм (first-person imperfective plural present)
співпережива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо співпережива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо співпережива́ть (first-person future imperfective plural)
співпережива́тимемо (first-person future imperfective plural)
співпережива́тимем (first-person future imperfective plural)
співпережива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете співпережива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете співпережива́ть (future imperfective plural second-person)
співпережива́тимете (future imperfective plural second-person)
співпережива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть співпережива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть співпережива́ть (future imperfective plural third-person)
співпережива́тимуть (future imperfective plural third-person)
співпережива́ймо (first-person imperative plural)
співпережива́й (imperative second-person singular)
співпережива́йте (imperative plural second-person)
співпережива́в (masculine past singular)
співпережива́ли (masculine past plural)
співпережива́ла (feminine past singular)
співпережива́ли (feminine past plural)
співпережива́ло (neuter past singular)
співпережива́ли (neuter past plural)

From спів- (spiv-) + пережива́ти (perežyváty). Compare Russian сопережива́ть (sopereživátʹ), Belarusian суперажыва́ць (supjeražyvácʹ).

cog

сопережива́ть

суперажыва́ць


провокувати

uk-verb

провокува́ти

спровокува́ти

провокува́ти • (provokuváty) impf (perfective спровокува́ти)

провокува́ти (canonical)
provokuváty (romanization)
спровокува́ти (perfective)
провокува́ти (imperfective infinitive)
провокува́ть (imperfective infinitive)
провоко́ваний (imperfective passive past)
impersonal: провоко́вано (imperfective passive past)
провоку́ючи (adverbial imperfective present)
провокува́вши (adverbial imperfective past)
провоку́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду провокува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду провокува́ть (first-person future imperfective singular)
провокува́тиму (first-person future imperfective singular)
провоку́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш провокува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш провокува́ть (future imperfective second-person singular)
провокува́тимеш (future imperfective second-person singular)
провоку́є (imperfective present singular third-person)
бу́де провокува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де провокува́ть (future imperfective singular third-person)
провокува́тиме (future imperfective singular third-person)
провоку́єм (first-person imperfective plural present)
провоку́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо провокува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо провокува́ть (first-person future imperfective plural)
провокува́тимемо (first-person future imperfective plural)
провокува́тимем (first-person future imperfective plural)
провоку́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете провокува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете провокува́ть (future imperfective plural second-person)
провокува́тимете (future imperfective plural second-person)
провоку́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть провокува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть провокува́ть (future imperfective plural third-person)
провокува́тимуть (future imperfective plural third-person)
провоку́ймо (first-person imperative plural)
провоку́й (imperative second-person singular)
провоку́йте (imperative plural second-person)
провокува́в (masculine past singular)
провокува́ли (masculine past plural)
провокува́ла (feminine past singular)
провокува́ли (feminine past plural)
провокува́ло (neuter past singular)
провокува́ли (neuter past plural)

Uk-провокувати.ogg

From Latin prōvocō + -увати (-uvaty). Compare Polish prowokować, Belarusian правакава́ць (pravakavácʹ).

cog

правакава́ць


переосмислити

uk-verb

переосми́слити

переосми́слювати

переосми́слити • (pereosmýslyty) pf (imperfective переосми́слювати)

переосми́слити (canonical)
pereosmýslyty (romanization)
переосми́слювати (imperfective)
переосми́слити (infinitive perfective)
переосми́слить (infinitive perfective)
переосми́слений (passive past perfective)
impersonal: переосми́слено (passive past perfective)
переосми́сливши (adverbial past perfective)
переосми́слю (first-person future perfective singular)
переосми́слиш (future perfective second-person singular)
переосми́слить (future perfective singular third-person)
переосми́слим (first-person future perfective plural)
переосми́слимо (first-person future perfective plural)
переосми́слите (future perfective plural second-person)
переосми́слять (future perfective plural third-person)
переосми́слім (first-person imperative plural)
переосми́слімо (first-person imperative plural)
переосми́сли (imperative second-person singular)
переосми́сліть (imperative plural second-person)
переосми́слив (masculine past singular)
переосми́слили (masculine past plural)
переосми́слила (feminine past singular)
переосми́слили (feminine past plural)
переосми́слило (neuter past singular)
переосми́слили (neuter past plural)

uk-conj

переосми́слити<4a.pf.tr.ppp>

Uk-переосмислити.ogg

From пере- (pere-) + осми́слити (osmýslyty). Compare Russian переосмы́слить (pereosmýslitʹ).

cog

переосмы́слить

to rethink, to reimagine, to reconceive, to reconceptualize


переглядати

uk-verb

перегляда́ти

перегля́нути

перегля́діти

перегляда́ти • (perehljadáty) impf (perfective перегля́нути or перегля́діти)

перегляда́ти (canonical)
perehljadáty (romanization)
перегля́нути (perfective)
перегля́діти (perfective)
перегляда́ти (imperfective infinitive)
перегляда́ть (imperfective infinitive)
перегляда́ючи (adverbial imperfective present)
перегляда́вши (adverbial imperfective past)
перегляда́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду перегляда́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду перегляда́ть (first-person future imperfective singular)
перегляда́тиму (first-person future imperfective singular)
перегляда́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш перегляда́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш перегляда́ть (future imperfective second-person singular)
перегляда́тимеш (future imperfective second-person singular)
перегляда́є (imperfective present singular third-person)
бу́де перегляда́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де перегляда́ть (future imperfective singular third-person)
перегляда́тиме (future imperfective singular third-person)
перегляда́єм (first-person imperfective plural present)
перегляда́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо перегляда́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо перегляда́ть (first-person future imperfective plural)
перегляда́тимемо (first-person future imperfective plural)
перегляда́тимем (first-person future imperfective plural)
перегляда́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете перегляда́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете перегляда́ть (future imperfective plural second-person)
перегляда́тимете (future imperfective plural second-person)
перегляда́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перегляда́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перегляда́ть (future imperfective plural third-person)
перегляда́тимуть (future imperfective plural third-person)
перегляда́ймо (first-person imperative plural)
перегляда́й (imperative second-person singular)
перегляда́йте (imperative plural second-person)
перегляда́в (masculine past singular)
перегляда́ли (masculine past plural)
перегляда́ла (feminine past singular)
перегляда́ли (feminine past plural)
перегляда́ло (neuter past singular)
перегляда́ли (neuter past plural)

Uk-переглядати.ogg

From перегляд- (perehljad-) + -а́ти (-áty). Compare Belarusian перагляда́ць (pjerahljadácʹ), Polish przeglądać.

affix

перегля́нути

cog

перагляда́ць


осмислити

uk-verb

осми́слювати

осми́слити • (osmýslyty) pf (imperfective осми́слювати)

осми́слити (canonical)
osmýslyty (romanization)
осми́слювати (imperfective)
осми́слити (infinitive perfective)
осми́слить (infinitive perfective)
осми́слений (passive past perfective)
impersonal: осми́слено (passive past perfective)
осми́сливши (adverbial past perfective)
осми́слю (first-person future perfective singular)
осми́слиш (future perfective second-person singular)
осми́слить (future perfective singular third-person)
осми́слим (first-person future perfective plural)
осми́слимо (first-person future perfective plural)
осми́слите (future perfective plural second-person)
осми́слять (future perfective plural third-person)
осми́слім (first-person imperative plural)
осми́слімо (first-person imperative plural)
осми́сли (imperative second-person singular)
осми́сліть (imperative plural second-person)
осми́слив (masculine past singular)
осми́слили (masculine past plural)
осми́слила (feminine past singular)
осми́слили (feminine past plural)
осми́слило (neuter past singular)
осми́слили (neuter past plural)

Uk-осмислити.ogg

From о- (o-) + сми́сл (smýsl, “sense, meaning”) + -ити (-yty). Compare Russian осмы́слить (osmýslitʹ).

af

to comprehend, to conceptualize, to make sense of (form an idea of the meaning of something)


радикалізувати

uk-verb

радикалізува́ти

радикалізува́ти • (radykalizuváty) impf or pf

радикалізува́ти (canonical)
radykalizuváty (romanization)
радикалізува́ти (infinitive)
радикалізува́ть (infinitive)
радикалізо́ваний (passive past)
impersonal: радикалізо́вано (passive past)
радикалізу́ючи (adverbial present)
радикалізува́вши (adverbial past)
радикалізу́ю (first-person future singular)
бу́ду радикалізува́ти (first-person singular)
бу́ду радикалізува́ть (first-person singular)
радикалізува́тиму (first-person singular)
радикалізу́єш (future second-person singular)
бу́деш радикалізува́ти (second-person singular)
бу́деш радикалізува́ть (second-person singular)
радикалізува́тимеш (second-person singular)
радикалізу́є (future singular third-person)
бу́де радикалізува́ти (singular third-person)
бу́де радикалізува́ть (singular third-person)
радикалізува́тиме (singular third-person)
радикалізу́єм (first-person future plural)
радикалізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо радикалізува́ти (first-person plural)
бу́демо радикалізува́ть (first-person plural)
радикалізува́тимемо (first-person plural)
радикалізува́тимем (first-person plural)
радикалізу́єте (future plural second-person)
бу́дете радикалізува́ти (plural second-person)
бу́дете радикалізува́ть (plural second-person)
радикалізува́тимете (plural second-person)
радикалізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть радикалізува́ти (plural third-person)
бу́дуть радикалізува́ть (plural third-person)
радикалізува́тимуть (plural third-person)
радикалізу́ймо (first-person imperative plural)
радикалізу́й (imperative second-person singular)
радикалізу́йте (imperative plural second-person)
радикалізува́в (masculine past singular)
радикалізува́ли (masculine past plural)
радикалізува́ла (feminine past singular)
радикалізува́ли (feminine past plural)
радикалізува́ло (neuter past singular)
радикалізува́ли (neuter past plural)

Cognate with Russian радикализи́ровать (radikalizírovatʹ), Belarusian радыкалізава́ць (radykalizavácʹ), Polish radykalizować.

cog

радикализи́ровать

радыкалізава́ць


охопити

uk-verb

охопи́ти • (oxopýty) pf (imperfective охо́плювати)

охопи́ти (canonical)
oxopýty (romanization)
охо́плювати (imperfective)
охопи́ти (infinitive perfective)
охопи́ть (infinitive perfective)
охо́плений (passive past perfective)
impersonal: охо́плено (passive past perfective)
охопи́вши (adverbial past perfective)
охоплю́ (first-person future perfective singular)
охо́пиш (future perfective second-person singular)
охо́пить (future perfective singular third-person)
охо́пим (first-person future perfective plural)
охо́пимо (first-person future perfective plural)
охо́пите (future perfective plural second-person)
охо́плять (future perfective plural third-person)
охопі́м (first-person imperative plural)
охопі́мо (first-person imperative plural)
охопи́ (imperative second-person singular)
охопі́ть (imperative plural second-person)
охопи́в (masculine past singular)
охопи́ли (masculine past plural)
охопи́ла (feminine past singular)
охопи́ли (feminine past plural)
охопи́ло (neuter past singular)
охопи́ли (neuter past plural)

Uk-охопити.ogg

to grip, to seize (said of emotions: have a powerful effect on, take hold of someone)

to embrace, to include, to encompass, to cover, to span (contain within its composition or scope)


переосмислювати

переосми́слювати

переосми́слити

переосми́слювати • (pereosmýsljuvaty) impf (perfective переосми́слити)

переосми́слювати (canonical)
pereosmýsljuvaty (romanization)
переосми́слити (perfective)
переосми́слювати (imperfective infinitive)
переосми́слювать (imperfective infinitive)
переосми́слюваний (imperfective passive past)
impersonal: переосми́слювано (imperfective passive past)
переосми́слюючи (adverbial imperfective present)
переосми́слювавши (adverbial imperfective past)
переосми́слюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду переосми́слювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду переосми́слювать (first-person future imperfective singular)
переосми́слюватиму (first-person future imperfective singular)
переосми́слюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш переосми́слювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш переосми́слювать (future imperfective second-person singular)
переосми́слюватимеш (future imperfective second-person singular)
переосми́слює (imperfective present singular third-person)
бу́де переосми́слювати (future imperfective singular third-person)
бу́де переосми́слювать (future imperfective singular third-person)
переосми́слюватиме (future imperfective singular third-person)
переосми́слюєм (first-person imperfective plural present)
переосми́слюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо переосми́слювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо переосми́слювать (first-person future imperfective plural)
переосми́слюватимемо (first-person future imperfective plural)
переосми́слюватимем (first-person future imperfective plural)
переосми́слюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете переосми́слювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете переосми́слювать (future imperfective plural second-person)
переосми́слюватимете (future imperfective plural second-person)
переосми́слюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть переосми́слювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть переосми́слювать (future imperfective plural third-person)
переосми́слюватимуть (future imperfective plural third-person)
переосми́слюймо (first-person imperative plural)
переосми́слюй (imperative second-person singular)
переосми́слюйте (imperative plural second-person)
переосми́слював (masculine past singular)
переосми́слювали (masculine past plural)
переосми́слювала (feminine past singular)
переосми́слювали (feminine past plural)
переосми́слювало (neuter past singular)
переосми́слювали (neuter past plural)

uk-conj

переосми́слювати<2a.impf.tr.ppp>

From пере- (pere-) + осми́слювати (osmýsljuvaty). Compare Russian переосмы́сливать (pereosmýslivatʹ).

af

осми́слювати

cog

переосмы́сливать


осмислювати

uk-verb

осми́слювати

осми́слювати • (osmýsljuvaty) impf (perfective осми́слити)

осми́слювати (canonical)
osmýsljuvaty (romanization)
осми́слити (perfective)
осми́слювати (imperfective infinitive)
осми́слювать (imperfective infinitive)
осми́слюваний (imperfective passive past)
impersonal: осми́слювано (imperfective passive past)
осми́слюючи (adverbial imperfective present)
осми́слювавши (adverbial imperfective past)
осми́слюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду осми́слювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду осми́слювать (first-person future imperfective singular)
осми́слюватиму (first-person future imperfective singular)
осми́слюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш осми́слювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш осми́слювать (future imperfective second-person singular)
осми́слюватимеш (future imperfective second-person singular)
осми́слює (imperfective present singular third-person)
бу́де осми́слювати (future imperfective singular third-person)
бу́де осми́слювать (future imperfective singular third-person)
осми́слюватиме (future imperfective singular third-person)
осми́слюєм (first-person imperfective plural present)
осми́слюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо осми́слювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо осми́слювать (first-person future imperfective plural)
осми́слюватимемо (first-person future imperfective plural)
осми́слюватимем (first-person future imperfective plural)
осми́слюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете осми́слювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете осми́слювать (future imperfective plural second-person)
осми́слюватимете (future imperfective plural second-person)
осми́слюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть осми́слювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть осми́слювать (future imperfective plural third-person)
осми́слюватимуть (future imperfective plural third-person)
осми́слюймо (first-person imperative plural)
осми́слюй (imperative second-person singular)
осми́слюйте (imperative plural second-person)
осми́слював (masculine past singular)
осми́слювали (masculine past plural)
осми́слювала (feminine past singular)
осми́слювали (feminine past plural)
осми́слювало (neuter past singular)
осми́слювали (neuter past plural)

[ɔsˈmɪsʲlʲʊʋɐte]

Uk-осмислювати.ogg

From осми́слити (osmýslyty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian осмы́сливать (osmýslivatʹ).

cog

осмы́сливать


охоплювати

uk-verb

охо́плювати • (oxópljuvaty) impf (perfective охопи́ти)

охо́плювати (canonical)
oxópljuvaty (romanization)
охопи́ти (perfective)
охо́плювати (imperfective infinitive)
охо́плювать (imperfective infinitive)
охо́плюваний (imperfective passive past)
impersonal: охо́плювано (imperfective passive past)
охо́плюючи (adverbial imperfective present)
охо́плювавши (adverbial imperfective past)
охо́плюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду охо́плювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду охо́плювать (first-person future imperfective singular)
охо́плюватиму (first-person future imperfective singular)
охо́плюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш охо́плювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш охо́плювать (future imperfective second-person singular)
охо́плюватимеш (future imperfective second-person singular)
охо́плює (imperfective present singular third-person)
бу́де охо́плювати (future imperfective singular third-person)
бу́де охо́плювать (future imperfective singular third-person)
охо́плюватиме (future imperfective singular third-person)
охо́плюєм (first-person imperfective plural present)
охо́плюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо охо́плювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо охо́плювать (first-person future imperfective plural)
охо́плюватимемо (first-person future imperfective plural)
охо́плюватимем (first-person future imperfective plural)
охо́плюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете охо́плювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете охо́плювать (future imperfective plural second-person)
охо́плюватимете (future imperfective plural second-person)
охо́плюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть охо́плювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть охо́плювать (future imperfective plural third-person)
охо́плюватимуть (future imperfective plural third-person)
охо́плюймо (first-person imperative plural)
охо́плюй (imperative second-person singular)
охо́плюйте (imperative plural second-person)
охо́плював (masculine past singular)
охо́плювали (masculine past plural)
охо́плювала (feminine past singular)
охо́плювали (feminine past plural)
охо́плювало (neuter past singular)
охо́плювали (neuter past plural)

[ɔˈxɔplʲʊʋɐte]

Uk-охоплювати.ogg

From охопи́ти (oxopýty) + -ювати (-juvaty).


врятувати

врято́вувати

врятува́ти • (vrjatuváty) pf (imperfective рятува́ти or врято́вувати)

врятува́ти (canonical)
vrjatuváty (romanization)
рятува́ти (imperfective)
врято́вувати (imperfective)
врятува́ти (infinitive perfective)
врятува́ть (infinitive perfective)
врято́ваний (passive past perfective)
impersonal: врято́вано (passive past perfective)
врятува́вши (adverbial past perfective)
вряту́ю (first-person future perfective singular)
вряту́єш (future perfective second-person singular)
вряту́є (future perfective singular third-person)
вряту́єм (first-person future perfective plural)
вряту́ємо (first-person future perfective plural)
вряту́єте (future perfective plural second-person)
вряту́ють (future perfective plural third-person)
вряту́ймо (first-person imperative plural)
вряту́й (imperative second-person singular)
вряту́йте (imperative plural second-person)
врятува́в (masculine past singular)
врятува́ли (masculine past plural)
врятува́ла (feminine past singular)
врятува́ли (feminine past plural)
врятува́ло (neuter past singular)
врятува́ли (neuter past plural)


врятовувати

врято́вувати

врято́вувати • (vrjatóvuvaty) impf (perfective врятува́ти)

врято́вувати (canonical)
vrjatóvuvaty (romanization)
врятува́ти (perfective)
врято́вувати (imperfective infinitive)
врято́вувать (imperfective infinitive)
врято́вуючи (adverbial imperfective present)
врято́вувавши (adverbial imperfective past)
врято́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду врято́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду врято́вувать (first-person future imperfective singular)
врято́вуватиму (first-person future imperfective singular)
врято́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш урято́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш урято́вувать (future imperfective second-person singular)
врято́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
врято́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де врято́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де врято́вувать (future imperfective singular third-person)
врято́вуватиме (future imperfective singular third-person)
врято́вуєм (first-person imperfective plural present)
врято́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо врято́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо врято́вувать (first-person future imperfective plural)
врято́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
врято́вуватимем (first-person future imperfective plural)
врято́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете врято́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете врято́вувать (future imperfective plural second-person)
врято́вуватимете (future imperfective plural second-person)
врято́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть урято́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть урято́вувать (future imperfective plural third-person)
врято́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
врято́вуймо (first-person imperative plural)
врято́вуй (imperative second-person singular)
врято́вуйте (imperative plural second-person)
врято́вував (masculine past singular)
врято́вували (masculine past plural)
врято́вувала (feminine past singular)
врято́вували (feminine past plural)
врято́вувало (neuter past singular)
врято́вували (neuter past plural)

From the врято́в- (vrjatóv-) stem of врятува́ти (vrjatuváty) + -увати (-uvaty).


сконцентрувати

uk-verb

сконцентрува́ти

концентрува́ти

сконцентрува́ти • (skoncentruváty) pf (imperfective концентрува́ти)

сконцентрува́ти (canonical)
skoncentruváty (romanization)
концентрува́ти (imperfective)
сконцентрува́ти (infinitive perfective)
сконцентрува́ть (infinitive perfective)
сконцентро́ваний (passive past perfective)
impersonal: сконцентро́вано (passive past perfective)
сконцентрува́вши (adverbial past perfective)
сконцентру́ю (first-person future perfective singular)
сконцентру́єш (future perfective second-person singular)
сконцентру́є (future perfective singular third-person)
сконцентру́єм (first-person future perfective plural)
сконцентру́ємо (first-person future perfective plural)
сконцентру́єте (future perfective plural second-person)
сконцентру́ють (future perfective plural third-person)
сконцентру́ймо (first-person imperative plural)
сконцентру́й (imperative second-person singular)
сконцентру́йте (imperative plural second-person)
сконцентрува́в (masculine past singular)
сконцентрува́ли (masculine past plural)
сконцентрува́ла (feminine past singular)
сконцентрува́ли (feminine past plural)
сконцентрува́ло (neuter past singular)
сконцентрува́ли (neuter past plural)

uk-conj

сконцентрува́ти<2a.pf.tr.ppp>

From с- (s-) + концентрува́ти (koncentruváty). Compare Russian сконцентри́ровать (skoncentrírovatʹ), Belarusian сканцэнтрава́ць (skancentravácʹ), Polish skoncentrować.

af

концентрува́ти

cog

сконцентри́ровать

сканцэнтрава́ць


концентрувати

uk-verb

концентрува́ти

сконцентрува́ти

концентрува́ти • (koncentruváty) impf (perfective сконцентрува́ти)

концентрува́ти (canonical)
koncentruváty (romanization)
сконцентрува́ти (perfective)
концентрува́ти (imperfective infinitive)
концентрува́ть (imperfective infinitive)
концентро́ваний (imperfective passive past)
impersonal: концентро́вано (imperfective passive past)
концентру́ючи (adverbial imperfective present)
концентрува́вши (adverbial imperfective past)
концентру́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду концентрува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду концентрува́ть (first-person future imperfective singular)
концентрува́тиму (first-person future imperfective singular)
концентру́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш концентрува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш концентрува́ть (future imperfective second-person singular)
концентрува́тимеш (future imperfective second-person singular)
концентру́є (imperfective present singular third-person)
бу́де концентрува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де концентрува́ть (future imperfective singular third-person)
концентрува́тиме (future imperfective singular third-person)
концентру́єм (first-person imperfective plural present)
концентру́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо концентрува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо концентрува́ть (first-person future imperfective plural)
концентрува́тимемо (first-person future imperfective plural)
концентрува́тимем (first-person future imperfective plural)
концентру́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете концентрува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете концентрува́ть (future imperfective plural second-person)
концентрува́тимете (future imperfective plural second-person)
концентру́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть концентрува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть концентрува́ть (future imperfective plural third-person)
концентрува́тимуть (future imperfective plural third-person)
концентру́ймо (first-person imperative plural)
концентру́й (imperative second-person singular)
концентру́йте (imperative plural second-person)
концентрува́в (masculine past singular)
концентрува́ли (masculine past plural)
концентрува́ла (feminine past singular)
концентрува́ли (feminine past plural)
концентрува́ло (neuter past singular)
концентрува́ли (neuter past plural)

Perhaps from German konzentrieren + -увати (-uvaty). Compare Russian концентри́ровать (koncentrírovatʹ), Belarusian канцэнтрава́ць (kancentravácʹ), Polish koncentrować.

cog

концентри́ровать

канцэнтрава́ць


заморозити

uk-verb

заморо́жувати

заморо́зити • (zamorózyty) pf (imperfective заморо́жувати)

заморо́зити (canonical)
zamorózyty (romanization)
заморо́жувати (imperfective)
заморо́зити (infinitive perfective)
заморо́зить (infinitive perfective)
заморо́жений (passive past perfective)
impersonal: заморо́жено (passive past perfective)
заморо́зивши (adverbial past perfective)
заморо́жу (first-person future perfective singular)
заморо́зиш (future perfective second-person singular)
заморо́зить (future perfective singular third-person)
заморо́зим (first-person future perfective plural)
заморо́зимо (first-person future perfective plural)
заморо́зите (future perfective plural second-person)
заморо́зять (future perfective plural third-person)
заморо́зьмо (first-person imperative plural)
заморо́зь (imperative second-person singular)
заморо́зьте (imperative plural second-person)
заморо́зив (masculine past singular)
заморо́зили (masculine past plural)
заморо́зила (feminine past singular)
заморо́зили (feminine past plural)
заморо́зило (neuter past singular)
заморо́зили (neuter past plural)

From за- (za-) + моро́зити (morózyty). Compare Russian заморо́зить (zamorózitʹ), Belarusian замаро́зіць (zamarózicʹ), Polish zamrozić.


заморожувати

заморо́жувати

заморо́жувати • (zamoróžuvaty) impf (perfective заморо́зити)

заморо́жувати (canonical)
zamoróžuvaty (romanization)
заморо́зити (perfective)
заморо́жувати (imperfective infinitive)
заморо́жувать (imperfective infinitive)
заморо́жуваний (imperfective passive past)
impersonal: заморо́жувано (imperfective passive past)
заморо́жуючи (adverbial imperfective present)
заморо́жувавши (adverbial imperfective past)
заморо́жую (first-person imperfective present singular)
бу́ду заморо́жувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заморо́жувать (first-person future imperfective singular)
заморо́жуватиму (first-person future imperfective singular)
заморо́жуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заморо́жувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заморо́жувать (future imperfective second-person singular)
заморо́жуватимеш (future imperfective second-person singular)
заморо́жує (imperfective present singular third-person)
бу́де заморо́жувати (future imperfective singular third-person)
бу́де заморо́жувать (future imperfective singular third-person)
заморо́жуватиме (future imperfective singular third-person)
заморо́жуєм (first-person imperfective plural present)
заморо́жуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заморо́жувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заморо́жувать (first-person future imperfective plural)
заморо́жуватимемо (first-person future imperfective plural)
заморо́жуватимем (first-person future imperfective plural)
заморо́жуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заморо́жувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заморо́жувать (future imperfective plural second-person)
заморо́жуватимете (future imperfective plural second-person)
заморо́жують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заморо́жувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заморо́жувать (future imperfective plural third-person)
заморо́жуватимуть (future imperfective plural third-person)
заморо́жуймо (first-person imperative plural)
заморо́жуй (imperative second-person singular)
заморо́жуйте (imperative plural second-person)
заморо́жував (masculine past singular)
заморо́жували (masculine past plural)
заморо́жувала (feminine past singular)
заморо́жували (feminine past plural)
заморо́жувало (neuter past singular)
заморо́жували (neuter past plural)

[zɐmɔˈrɔʒʊʋɐte]

From the заморо́ж- (zamoróž-) stem of заморо́зити (zamorózyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian замора́живать (zamoráživatʹ), Belarusian замаро́жваць (zamaróžvacʹ), Polish zamrażać.

cog

замора́живать

замаро́жваць


структурувати

uk-verb

структурува́ти

структурува́ти • (strukturuváty) impf or pf

структурува́ти (canonical)
strukturuváty (romanization)
структурува́ти (infinitive)
структурува́ть (infinitive)
структуро́ваний (passive past)
impersonal: структуро́вано (passive past)
структуру́ючи (adverbial present)
структурува́вши (adverbial past)
структуру́ю (first-person future singular)
бу́ду структурува́ти (first-person singular)
бу́ду структурува́ть (first-person singular)
структурува́тиму (first-person singular)
структуру́єш (future second-person singular)
бу́деш структурува́ти (second-person singular)
бу́деш структурува́ть (second-person singular)
структурува́тимеш (second-person singular)
структуру́є (future singular third-person)
бу́де структурува́ти (singular third-person)
бу́де структурува́ть (singular third-person)
структурува́тиме (singular third-person)
структуру́єм (first-person future plural)
структуру́ємо (first-person future plural)
бу́демо структурува́ти (first-person plural)
бу́демо структурува́ть (first-person plural)
структурува́тимемо (first-person plural)
структурува́тимем (first-person plural)
структуру́єте (future plural second-person)
бу́дете структурува́ти (plural second-person)
бу́дете структурува́ть (plural second-person)
структурува́тимете (plural second-person)
структуру́ють (future plural third-person)
бу́дуть структурува́ти (plural third-person)
бу́дуть структурува́ть (plural third-person)
структурува́тимуть (plural third-person)
структуру́ймо (first-person imperative plural)
структуру́й (imperative second-person singular)
структуру́йте (imperative plural second-person)
структурува́в (masculine past singular)
структурува́ли (masculine past plural)
структурува́ла (feminine past singular)
структурува́ли (feminine past plural)
структурува́ло (neuter past singular)
структурува́ли (neuter past plural)

From структу́ра (struktúra) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian структури́ровать (strukturírovatʹ), Belarusian структурава́ць (strukturavácʹ), Polish strukturyzować.

cog

структури́ровать

структурава́ць


морозити

uk-verb

моро́зити • (morózyty) impf (perfective поморо́зити)

моро́зити (canonical)
morózyty (romanization)
поморо́зити (perfective)
моро́зити (imperfective infinitive)
моро́зить (imperfective infinitive)
моро́жений (imperfective passive past)
impersonal: моро́жено (imperfective passive past)
моро́зячи (adverbial imperfective present)
моро́зивши (adverbial imperfective past)
моро́жу (first-person imperfective present singular)
бу́ду моро́зити (first-person future imperfective singular)
бу́ду моро́зить (first-person future imperfective singular)
моро́зитиму (first-person future imperfective singular)
моро́зиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш моро́зити (future imperfective second-person singular)
бу́деш моро́зить (future imperfective second-person singular)
моро́зитимеш (future imperfective second-person singular)
моро́зить (imperfective present singular third-person)
бу́де моро́зити (future imperfective singular third-person)
бу́де моро́зить (future imperfective singular third-person)
моро́зитиме (future imperfective singular third-person)
моро́зим (first-person imperfective plural present)
моро́зимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо моро́зити (first-person future imperfective plural)
бу́демо моро́зить (first-person future imperfective plural)
моро́зитимемо (first-person future imperfective plural)
моро́зитимем (first-person future imperfective plural)
моро́зите (imperfective plural present second-person)
бу́дете моро́зити (future imperfective plural second-person)
бу́дете моро́зить (future imperfective plural second-person)
моро́зитимете (future imperfective plural second-person)
моро́зять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть моро́зити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть моро́зить (future imperfective plural third-person)
моро́зитимуть (future imperfective plural third-person)
моро́зьмо (first-person imperative plural)
моро́зь (imperative second-person singular)
моро́зьте (imperative plural second-person)
моро́зив (masculine past singular)
моро́зили (masculine past plural)
моро́зила (feminine past singular)
моро́зили (feminine past plural)
моро́зило (neuter past singular)
моро́зили (neuter past plural)

From моро́з (moróz) + -ити (-yty). Compare Russian моро́зить (morózitʹ), Belarusian маро́зіць (marózicʹ), Polish mrozić.


позбавляти

позбавля́ти • (pozbavljáty) impf (perfective позба́вити)

позбавля́ти (canonical)
pozbavljáty (romanization)
позба́вити (perfective)
позбавля́ти (imperfective infinitive)
позбавля́ть (imperfective infinitive)
позбавля́ючи (adverbial imperfective present)
позбавля́вши (adverbial imperfective past)
позбавля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду позбавля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду позбавля́ть (first-person future imperfective singular)
позбавля́тиму (first-person future imperfective singular)
позбавля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш позбавля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш позбавля́ть (future imperfective second-person singular)
позбавля́тимеш (future imperfective second-person singular)
позбавля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де позбавля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де позбавля́ть (future imperfective singular third-person)
позбавля́тиме (future imperfective singular third-person)
позбавля́єм (first-person imperfective plural present)
позбавля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо позбавля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо позбавля́ть (first-person future imperfective plural)
позбавля́тимемо (first-person future imperfective plural)
позбавля́тимем (first-person future imperfective plural)
позбавля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете позбавля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете позбавля́ть (future imperfective plural second-person)
позбавля́тимете (future imperfective plural second-person)
позбавля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть позбавля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть позбавля́ть (future imperfective plural third-person)
позбавля́тимуть (future imperfective plural third-person)
позбавля́ймо (first-person imperative plural)
позбавля́й (imperative second-person singular)
позбавля́йте (imperative plural second-person)
позбавля́в (masculine past singular)
позбавля́ли (masculine past plural)
позбавля́ла (feminine past singular)
позбавля́ли (feminine past plural)
позбавля́ло (neuter past singular)
позбавля́ли (neuter past plural)

Uk-позбавляти.ogg

From the позба́вл- (pozbávl-) stem of позба́вити (pozbávyty) + -я́ти (-játy). Compare Belarusian пазбаўля́ць (pazbaŭljácʹ), Polish pozbawiać.

позбавля́ти во́лі

to imprison, to incarcerate (literally, “to deprive of liberty”)

позбавляти громадя́нських прав

to disenfranchise (literally, “to deprive of civil rights”)

позбавля́ти спа́дщини

to disinherit (literally, “to deprive of inheritance”)

позбавля́ти життя́

to kill, to take the life of (literally, “to deprive of life”)

кого́сь когось

чого́сь чогось

(transitive) to deprive, to bereave, to strip, to divest, to dispossess (someone of something: кого́сь (accusative) чого́сь (genitive))


переважувати

перева́жувати

перева́жувати • (perevážuvaty) impf (perfective перева́жити)

перева́жувати (canonical)
perevážuvaty (romanization)
перева́жити (perfective)
перева́жувати (imperfective infinitive)
перева́жувать (imperfective infinitive)
перева́жуваний (imperfective passive past)
impersonal: перева́жувано (imperfective passive past)
перева́жуючи (adverbial imperfective present)
перева́жувавши (adverbial imperfective past)
перева́жую (first-person imperfective present singular)
бу́ду перева́жувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду перева́жувать (first-person future imperfective singular)
перева́жуватиму (first-person future imperfective singular)
перева́жуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш перева́жувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш перева́жувать (future imperfective second-person singular)
перева́жуватимеш (future imperfective second-person singular)
перева́жує (imperfective present singular third-person)
бу́де перева́жувати (future imperfective singular third-person)
бу́де перева́жувать (future imperfective singular third-person)
перева́жуватиме (future imperfective singular third-person)
перева́жуєм (first-person imperfective plural present)
перева́жуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо перева́жувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо перева́жувать (first-person future imperfective plural)
перева́жуватимемо (first-person future imperfective plural)
перева́жуватимем (first-person future imperfective plural)
перева́жуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете перева́жувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете перева́жувать (future imperfective plural second-person)
перева́жуватимете (future imperfective plural second-person)
перева́жують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перева́жувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перева́жувать (future imperfective plural third-person)
перева́жуватимуть (future imperfective plural third-person)
перева́жуймо (first-person imperative plural)
перева́жуй (imperative second-person singular)
перева́жуйте (imperative plural second-person)
перева́жував (masculine past singular)
перева́жували (masculine past plural)
перева́жувала (feminine past singular)
перева́жували (feminine past plural)
перева́жувало (neuter past singular)
перева́жували (neuter past plural)

перева́жити (perevážyty) + -увати (-uvaty)


переважати

uk-verb

переважа́ти • (perevažáty) impf (perfective перева́жити)

переважа́ти (canonical)
perevažáty (romanization)
перева́жити (perfective)
переважа́ти (imperfective infinitive)
переважа́ть (imperfective infinitive)
переважа́ючи (adverbial imperfective present)
переважа́вши (adverbial imperfective past)
переважа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду переважа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду переважа́ть (first-person future imperfective singular)
переважа́тиму (first-person future imperfective singular)
переважа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш переважа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш переважа́ть (future imperfective second-person singular)
переважа́тимеш (future imperfective second-person singular)
переважа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де переважа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де переважа́ть (future imperfective singular third-person)
переважа́тиме (future imperfective singular third-person)
переважа́єм (first-person imperfective plural present)
переважа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо переважа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо переважа́ть (first-person future imperfective plural)
переважа́тимемо (first-person future imperfective plural)
переважа́тимем (first-person future imperfective plural)
переважа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете переважа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете переважа́ть (future imperfective plural second-person)
переважа́тимете (future imperfective plural second-person)
переважа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть переважа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть переважа́ть (future imperfective plural third-person)
переважа́тимуть (future imperfective plural third-person)
переважа́ймо (first-person imperative plural)
переважа́й (imperative second-person singular)
переважа́йте (imperative plural second-person)
переважа́в (masculine past singular)
переважа́ли (masculine past plural)
переважа́ла (feminine past singular)
переважа́ли (feminine past plural)
переважа́ло (neuter past singular)
переважа́ли (neuter past plural)

Uk-переважати.ogg

From перева́жити (perevážyty) + -а́ти (-áty). Compare Belarusian пераважа́ць (pjeravažácʹ), Polish przeważać.

af

перева́жити (perevážyty) + -а́ти (-áty)

(transitive) to surpass, to outweigh, to outnumber

(intransitive) to predominate, to dominate, to prevail (over: над + instrumental)


переважити

uk-verb

перева́жити • (perevážyty) pf (imperfective переважа́ти)

перева́жити (canonical)
perevážyty (romanization)
переважа́ти (imperfective)
перева́жити (infinitive perfective)
перева́жить (infinitive perfective)
перева́живши (adverbial past perfective)
перева́жу (first-person future perfective singular)
перева́жиш (future perfective second-person singular)
перева́жить (future perfective singular third-person)
перева́жим (first-person future perfective plural)
перева́жимо (first-person future perfective plural)
перева́жите (future perfective plural second-person)
перева́жать (future perfective plural third-person)
перева́жмо (first-person imperative plural)
перева́ж (imperative second-person singular)
перева́жте (imperative plural second-person)
перева́жив (masculine past singular)
перева́жили (masculine past plural)
перева́жила (feminine past singular)
перева́жили (feminine past plural)
перева́жило (neuter past singular)
перева́жили (neuter past plural)

Uk-переважити.ogg

From пере- (pere-) + ва́жити (vážyty). Compare Belarusian перава́жыць (pjeravážycʹ), Polish przeważyć.


переважити

перева́жувати

перева́жити • (perevážyty) pf (imperfective перева́жувати)

перева́жити (canonical)
perevážyty (romanization)
перева́жувати (imperfective)
перева́жити (infinitive perfective)
перева́жить (infinitive perfective)
перева́жений (passive past perfective)
impersonal: перева́жено (passive past perfective)
перева́живши (adverbial past perfective)
перева́жу (first-person future perfective singular)
перева́жиш (future perfective second-person singular)
перева́жить (future perfective singular third-person)
перева́жим (first-person future perfective plural)
перева́жимо (first-person future perfective plural)
перева́жите (future perfective plural second-person)
перева́жать (future perfective plural third-person)
перева́жмо (first-person imperative plural)
перева́ж (imperative second-person singular)
перева́жте (imperative plural second-person)
перева́жив (masculine past singular)
перева́жили (masculine past plural)
перева́жила (feminine past singular)
перева́жили (feminine past plural)
перева́жило (neuter past singular)
перева́жили (neuter past plural)

Uk-переважити.ogg


позбавити

позба́вити • (pozbávyty) pf (imperfective позбавля́ти)

позба́вити (canonical)
pozbávyty (romanization)
позбавля́ти (imperfective)
позба́вити (infinitive perfective)
позба́вить (infinitive perfective)
позба́влений (passive past perfective)
impersonal: позба́влено (passive past perfective)
позба́вивши (adverbial past perfective)
позба́влю (first-person future perfective singular)
позба́виш (future perfective second-person singular)
позба́вить (future perfective singular third-person)
позба́вим (first-person future perfective plural)
позба́вимо (first-person future perfective plural)
позба́вите (future perfective plural second-person)
позба́влять (future perfective plural third-person)
позба́вмо (first-person imperative plural)
позба́в (imperative second-person singular)
позба́вте (imperative plural second-person)
позба́вив (masculine past singular)
позба́вили (masculine past plural)
позба́вила (feminine past singular)
позба́вили (feminine past plural)
позба́вило (neuter past singular)
позба́вили (neuter past plural)

Uk-позбавити.ogg

From по- (po-) + зба́вити (zbávyty). Compare Belarusian пазба́віць (pazbávicʹ), Polish pozbawić.

позба́вити во́лі

позба́вити громадя́нських прав

позба́вити спа́дщини

позба́вити життя́

кого́сь когось

чого́сь чогось


привабити

прива́блювати

прива́бити • (pryvábyty) pf (imperfective прива́блювати)

прива́бити (canonical)
pryvábyty (romanization)
прива́блювати (imperfective)
прива́бити (infinitive perfective)
прива́бить (infinitive perfective)
прива́блений (passive past perfective)
impersonal: прива́блено (passive past perfective)
прива́бивши (adverbial past perfective)
прива́блю (first-person future perfective singular)
прива́биш (future perfective second-person singular)
прива́бить (future perfective singular third-person)
прива́бим (first-person future perfective plural)
прива́бимо (first-person future perfective plural)
прива́бите (future perfective plural second-person)
прива́блять (future perfective plural third-person)
прива́бмо (first-person imperative plural)
прива́б (imperative second-person singular)
прива́бте (imperative plural second-person)
прива́бив (masculine past singular)
прива́били (masculine past plural)
прива́била (feminine past singular)
прива́били (feminine past plural)
прива́било (neuter past singular)
прива́били (neuter past plural)

Uk-привабити.ogg

From при- (pry-) + ва́бити (vábyty). Compare Belarusian прыва́біць (pryvábicʹ).


приманювати

прима́нювати

прима́нювати • (prymánjuvaty) impf (perfective примани́ти)

прима́нювати (canonical)
prymánjuvaty (romanization)
примани́ти (perfective)
прима́нювати (imperfective infinitive)
прима́нювать (imperfective infinitive)
прима́нюваний (imperfective passive past)
impersonal: прима́нювано (imperfective passive past)
прима́нюючи (adverbial imperfective present)
прима́нювавши (adverbial imperfective past)
прима́нюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду прима́нювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду прима́нювать (first-person future imperfective singular)
прима́нюватиму (first-person future imperfective singular)
прима́нюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прима́нювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш прима́нювать (future imperfective second-person singular)
прима́нюватимеш (future imperfective second-person singular)
прима́нює (imperfective present singular third-person)
бу́де прима́нювати (future imperfective singular third-person)
бу́де прима́нювать (future imperfective singular third-person)
прима́нюватиме (future imperfective singular third-person)
прима́нюєм (first-person imperfective plural present)
прима́нюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прима́нювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо прима́нювать (first-person future imperfective plural)
прима́нюватимемо (first-person future imperfective plural)
прима́нюватимем (first-person future imperfective plural)
прима́нюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прима́нювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете прима́нювать (future imperfective plural second-person)
прима́нюватимете (future imperfective plural second-person)
прима́нюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прима́нювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прима́нювать (future imperfective plural third-person)
прима́нюватимуть (future imperfective plural third-person)
прима́нюймо (first-person imperative plural)
прима́нюй (imperative second-person singular)
прима́нюйте (imperative plural second-person)
прима́нював (masculine past singular)
прима́нювали (masculine past plural)
прима́нювала (feminine past singular)
прима́нювали (feminine past plural)
прима́нювало (neuter past singular)
прима́нювали (neuter past plural)

From примани́ти (prymanýty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian прима́нивать (primánivatʹ).

cog

прима́нивать

(transitive) to lure, to entice, to allure, to decoy


уявіть

head

уяві́ть • (ujavítʹ)

уяві́ть (canonical)
ujavítʹ (romanization)

уяви́ти уявити#Ukrainian

second-person plural imperative perfective of уяви́ти (ujavýty)


приваблювати

uk-verb

прива́блювати

прива́блювати • (pryvábljuvaty) impf (perfective прива́бити)

прива́блювати (canonical)
pryvábljuvaty (romanization)
прива́бити (perfective)
прива́блювати (imperfective infinitive)
прива́блювать (imperfective infinitive)
прива́блюваний (imperfective passive past)
impersonal: прива́блювано (imperfective passive past)
прива́блюючи (adverbial imperfective present)
прива́блювавши (adverbial imperfective past)
прива́блюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду прива́блювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду прива́блювать (first-person future imperfective singular)
прива́блюватиму (first-person future imperfective singular)
прива́блюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прива́блювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш прива́блювать (future imperfective second-person singular)
прива́блюватимеш (future imperfective second-person singular)
прива́блює (imperfective present singular third-person)
бу́де прива́блювати (future imperfective singular third-person)
бу́де прива́блювать (future imperfective singular third-person)
прива́блюватиме (future imperfective singular third-person)
прива́блюєм (first-person imperfective plural present)
прива́блюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прива́блювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо прива́блювать (first-person future imperfective plural)
прива́блюватимемо (first-person future imperfective plural)
прива́блюватимем (first-person future imperfective plural)
прива́блюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прива́блювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете прива́блювать (future imperfective plural second-person)
прива́блюватимете (future imperfective plural second-person)
прива́блюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прива́блювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прива́блювать (future imperfective plural third-person)
прива́блюватимуть (future imperfective plural third-person)
прива́блюймо (first-person imperative plural)
прива́блюй (imperative second-person singular)
прива́блюйте (imperative plural second-person)
прива́блював (masculine past singular)
прива́блювали (masculine past plural)
прива́блювала (feminine past singular)
прива́блювали (feminine past plural)
прива́блювало (neuter past singular)
прива́блювали (neuter past plural)

Uk-приваблювати.ogg

From прива́бити (pryvábyty) + -ювати (-juvaty). Compare Belarusian прыва́бліваць (pryváblivacʹ).

cog

прыва́бліваць


чарувати

uk-verb

чарува́ти • (čaruváty) impf

чарува́ти (canonical)
čaruváty (romanization)
чарува́ти (imperfective infinitive)
чарува́ть (imperfective infinitive)
чару́ючи (adverbial imperfective present)
чарува́вши (adverbial imperfective past)
чару́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду чарува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду чарува́ть (first-person future imperfective singular)
чарува́тиму (first-person future imperfective singular)
чару́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш чарува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш чарува́ть (future imperfective second-person singular)
чарува́тимеш (future imperfective second-person singular)
чару́є (imperfective present singular third-person)
бу́де чарува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де чарува́ть (future imperfective singular third-person)
чарува́тиме (future imperfective singular third-person)
чару́єм (first-person imperfective plural present)
чару́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо чарува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо чарува́ть (first-person future imperfective plural)
чарува́тимемо (first-person future imperfective plural)
чарува́тимем (first-person future imperfective plural)
чару́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете чарува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете чарува́ть (future imperfective plural second-person)
чарува́тимете (future imperfective plural second-person)
чару́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть чарува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть чарува́ть (future imperfective plural third-person)
чарува́тимуть (future imperfective plural third-person)
чару́ймо (first-person imperative plural)
чару́й (imperative second-person singular)
чару́йте (imperative plural second-person)
чарува́в (masculine past singular)
чарува́ли (masculine past plural)
чарува́ла (feminine past singular)
чарува́ли (feminine past plural)
чарува́ло (neuter past singular)
чарува́ли (neuter past plural)

Uk-чарувати.ogg

From Proto-Slavic *čarovati. Equivalent to ча́ри (čáry) + -ува́ти (-uváty).

af

ча́ри (čáry) + -ува́ти (-uváty)

(literally) to use magic, to use witchcraft, to cast spells (on), to enchant

(figuratively) to charm, to enchant, to captivate, to fascinate, to bewitch, to enthral, to spellbind


здивувати

uk-verb

здивува́ти • (zdyvuváty) pf (imperfective дивува́ти)

здивува́ти (canonical)
zdyvuváty (romanization)
дивува́ти (imperfective)
здивува́ти (infinitive perfective)
здивува́ть (infinitive perfective)
здиво́ваний (passive past perfective)
impersonal: здиво́вано (passive past perfective)
здивува́вши (adverbial past perfective)
здиву́ю (first-person future perfective singular)
здиву́єш (future perfective second-person singular)
здиву́є (future perfective singular third-person)
здиву́єм (first-person future perfective plural)
здиву́ємо (first-person future perfective plural)
здиву́єте (future perfective plural second-person)
здиву́ють (future perfective plural third-person)
здиву́ймо (first-person imperative plural)
здиву́й (imperative second-person singular)
здиву́йте (imperative plural second-person)
здивува́в (masculine past singular)
здивува́ли (masculine past plural)
здивува́ла (feminine past singular)
здивува́ли (feminine past plural)
здивува́ло (neuter past singular)
здивува́ли (neuter past plural)

Uk-здивувати.ogg

to surprise, to amaze, to astonish, to astound


приманити

прима́нювати

примани́ти • (prymanýty) pf (imperfective прима́нювати)

примани́ти (canonical)
prymanýty (romanization)
прима́нювати (imperfective)
примани́ти (infinitive perfective)
примани́ть (infinitive perfective)
прима́нений (passive past perfective)
impersonal: прима́нено (passive past perfective)
примани́вши (adverbial past perfective)
приманю́ (first-person future perfective singular)
прима́ниш (future perfective second-person singular)
прима́нить (future perfective singular third-person)
прима́ним (first-person future perfective plural)
прима́нимо (first-person future perfective plural)
прима́ните (future perfective plural second-person)
прима́нять (future perfective plural third-person)
примані́м (first-person imperative plural)
примані́мо (first-person imperative plural)
примани́ (imperative second-person singular)
примані́ть (imperative plural second-person)
примани́в (masculine past singular)
примани́ли (masculine past plural)
примани́ла (feminine past singular)
примани́ли (feminine past plural)
примани́ло (neuter past singular)
примани́ли (neuter past plural)

From при- (pry-) + мани́ти (manýty). Compare Russian примани́ть (primanítʹ).


дивувати

дивува́ти • (dyvuváty) impf (perfective здивува́ти)

дивува́ти (canonical)
dyvuváty (romanization)
здивува́ти (perfective)
дивува́ти (imperfective infinitive)
дивува́ть (imperfective infinitive)
диву́ючи (adverbial imperfective present)
дивува́вши (adverbial imperfective past)
диву́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду дивува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду дивува́ть (first-person future imperfective singular)
дивува́тиму (first-person future imperfective singular)
диву́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дивува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш дивува́ть (future imperfective second-person singular)
дивува́тимеш (future imperfective second-person singular)
диву́є (imperfective present singular third-person)
бу́де дивува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де дивува́ть (future imperfective singular third-person)
дивува́тиме (future imperfective singular third-person)
диву́єм (first-person imperfective plural present)
диву́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дивува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо дивува́ть (first-person future imperfective plural)
дивува́тимемо (first-person future imperfective plural)
дивува́тимем (first-person future imperfective plural)
диву́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете дивува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете дивува́ть (future imperfective plural second-person)
дивува́тимете (future imperfective plural second-person)
диву́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дивува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дивува́ть (future imperfective plural third-person)
дивува́тимуть (future imperfective plural third-person)
диву́ймо (first-person imperative plural)
диву́й (imperative second-person singular)
диву́йте (imperative plural second-person)
дивува́в (masculine past singular)
дивува́ли (masculine past plural)
дивува́ла (feminine past singular)
дивува́ли (feminine past plural)
дивува́ло (neuter past singular)
дивува́ли (neuter past plural)

Uk-дивувати.ogg

Inherited from Proto-Slavic *divovati. By surface analysis, ди́во (dývo) + -ува́ти (-uváty).


поневолити

uk-verb

понево́лювати

понево́лити • (ponevólyty) pf (imperfective понево́лювати)

понево́лити (canonical)
ponevólyty (romanization)
понево́лювати (imperfective)
понево́лити (infinitive perfective)
понево́лить (infinitive perfective)
понево́лений (passive past perfective)
impersonal: понево́лено (passive past perfective)
понево́ливши (adverbial past perfective)
понево́лю (first-person future perfective singular)
понево́лиш (future perfective second-person singular)
понево́лить (future perfective singular third-person)
понево́лим (first-person future perfective plural)
понево́лимо (first-person future perfective plural)
понево́лите (future perfective plural second-person)
понево́лять (future perfective plural third-person)
понево́льмо (first-person imperative plural)
понево́ль (imperative second-person singular)
понево́льте (imperative plural second-person)
понево́лив (masculine past singular)
понево́лили (masculine past plural)
понево́лила (feminine past singular)
понево́лили (feminine past plural)
понево́лило (neuter past singular)
понево́лили (neuter past plural)

по- (po-) + нево́ля (nevólja) + -ити (-yty)


підкорити

uk-verb

підкори́ти • (pidkorýty) pf (imperfective підкоря́ти)

підкори́ти (canonical)
pidkorýty (romanization)
підкоря́ти (imperfective)
підкори́ти (infinitive perfective)
підкори́ть (infinitive perfective)
підко́рений (passive past perfective)
impersonal: підко́рено (passive past perfective)
підкори́вши (adverbial past perfective)
підкорю́ (first-person future perfective singular)
підко́риш (future perfective second-person singular)
підко́рить (future perfective singular third-person)
підко́рим (first-person future perfective plural)
підко́римо (first-person future perfective plural)
підко́рите (future perfective plural second-person)
підко́рять (future perfective plural third-person)
підкорі́м (first-person imperative plural)
підкорі́мо (first-person imperative plural)
підкори́ (imperative second-person singular)
підкорі́ть (imperative plural second-person)
підкори́в (masculine past singular)
підкори́ли (masculine past plural)
підкори́ла (feminine past singular)
підкори́ли (feminine past plural)
підкори́ло (neuter past singular)
підкори́ли (neuter past plural)

Uk-підкорити.ogg

(literally) to subjugate, to subdue, to subject, to bring to heel (bring under control by force; force into a submissive condition)


підпорядкувати

підпорядкува́ти

підпорядко́вувати

підпорядкува́ти • (pidporjadkuváty) pf (imperfective підпорядко́вувати)

підпорядкува́ти (canonical)
pidporjadkuváty (romanization)
підпорядко́вувати (imperfective)
підпорядкува́ти (infinitive perfective)
підпорядкува́ть (infinitive perfective)
підпорядко́ваний (passive past perfective)
impersonal: підпорядко́вано (passive past perfective)
підпорядкува́вши (adverbial past perfective)
підпорядку́ю (first-person future perfective singular)
підпорядку́єш (future perfective second-person singular)
підпорядку́є (future perfective singular third-person)
підпорядку́єм (first-person future perfective plural)
підпорядку́ємо (first-person future perfective plural)
підпорядку́єте (future perfective plural second-person)
підпорядку́ють (future perfective plural third-person)
підпорядку́ймо (first-person imperative plural)
підпорядку́й (imperative second-person singular)
підпорядку́йте (imperative plural second-person)
підпорядкува́в (masculine past singular)
підпорядкува́ли (masculine past plural)
підпорядкува́ла (feminine past singular)
підпорядкува́ли (feminine past plural)
підпорядкува́ло (neuter past singular)
підпорядкува́ли (neuter past plural)

uk-conj

підпорядкува́ти<2a.pf.tr.ppp>

Uk-підпорядкувати.ogg

From під- (pid-) + порядкува́ти (porjadkuváty). Compare Belarusian падпара́дкаваць (padparádkavacʹ), Polish podporządkować.

af

порядкува́ти

cog

падпара́дкаваць

(transitive) to subordinate, to subjugate, to subject


поневолювати

uk-verb

понево́лювати

понево́лювати • (ponevóljuvaty) impf (perfective понево́лити)

понево́лювати (canonical)
ponevóljuvaty (romanization)
понево́лити (perfective)
понево́лювати (imperfective infinitive)
понево́лювать (imperfective infinitive)
понево́люваний (imperfective passive past)
impersonal: понево́лювано (imperfective passive past)
понево́люючи (adverbial imperfective present)
понево́лювавши (adverbial imperfective past)
понево́люю (first-person imperfective present singular)
бу́ду понево́лювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду понево́лювать (first-person future imperfective singular)
понево́люватиму (first-person future imperfective singular)
понево́люєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш понево́лювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш понево́лювать (future imperfective second-person singular)
понево́люватимеш (future imperfective second-person singular)
понево́лює (imperfective present singular third-person)
бу́де понево́лювати (future imperfective singular third-person)
бу́де понево́лювать (future imperfective singular third-person)
понево́люватиме (future imperfective singular third-person)
понево́люєм (first-person imperfective plural present)
понево́люємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо понево́лювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо понево́лювать (first-person future imperfective plural)
понево́люватимемо (first-person future imperfective plural)
понево́люватимем (first-person future imperfective plural)
понево́люєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете понево́лювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете понево́лювать (future imperfective plural second-person)
понево́люватимете (future imperfective plural second-person)
понево́люють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть понево́лювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть понево́лювать (future imperfective plural third-person)
понево́люватимуть (future imperfective plural third-person)
понево́люймо (first-person imperative plural)
понево́люй (imperative second-person singular)
понево́люйте (imperative plural second-person)
понево́лював (masculine past singular)
понево́лювали (masculine past plural)
понево́лювала (feminine past singular)
понево́лювали (feminine past plural)
понево́лювало (neuter past singular)
понево́лювали (neuter past plural)

понево́лити (ponevólyty) + -ювати (-juvaty)


підкоряти

uk-verb

підкоря́ти • (pidkorjáty) impf (perfective підкори́ти)

підкоря́ти (canonical)
pidkorjáty (romanization)
підкори́ти (perfective)
підкоря́ти (imperfective infinitive)
підкоря́ть (imperfective infinitive)
підкоря́ючи (adverbial imperfective present)
підкоря́вши (adverbial imperfective past)
підкоря́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду підкоря́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду підкоря́ть (first-person future imperfective singular)
підкоря́тиму (first-person future imperfective singular)
підкоря́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш підкоря́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш підкоря́ть (future imperfective second-person singular)
підкоря́тимеш (future imperfective second-person singular)
підкоря́є (imperfective present singular third-person)
бу́де підкоря́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де підкоря́ть (future imperfective singular third-person)
підкоря́тиме (future imperfective singular third-person)
підкоря́єм (first-person imperfective plural present)
підкоря́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо підкоря́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо підкоря́ть (first-person future imperfective plural)
підкоря́тимемо (first-person future imperfective plural)
підкоря́тимем (first-person future imperfective plural)
підкоря́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете підкоря́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете підкоря́ть (future imperfective plural second-person)
підкоря́тимете (future imperfective plural second-person)
підкоря́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підкоря́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підкоря́ть (future imperfective plural third-person)
підкоря́тимуть (future imperfective plural third-person)
підкоря́ймо (first-person imperative plural)
підкоря́й (imperative second-person singular)
підкоря́йте (imperative plural second-person)
підкоря́в (masculine past singular)
підкоря́ли (masculine past plural)
підкоря́ла (feminine past singular)
підкоря́ли (feminine past plural)
підкоря́ло (neuter past singular)
підкоря́ли (neuter past plural)

Uk-підкоряти.ogg


підпорядковувати

підпорядко́вувати

підпорядкува́ти

підпорядко́вувати • (pidporjadkóvuvaty) impf (perfective підпорядкува́ти)

підпорядко́вувати (canonical)
pidporjadkóvuvaty (romanization)
підпорядкува́ти (perfective)
підпорядко́вувати (imperfective infinitive)
підпорядко́вувать (imperfective infinitive)
підпорядко́вуючи (adverbial imperfective present)
підпорядко́вувавши (adverbial imperfective past)
підпорядко́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду підпорядко́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду підпорядко́вувать (first-person future imperfective singular)
підпорядко́вуватиму (first-person future imperfective singular)
підпорядко́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш підпорядко́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш підпорядко́вувать (future imperfective second-person singular)
підпорядко́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
підпорядко́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де підпорядко́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де підпорядко́вувать (future imperfective singular third-person)
підпорядко́вуватиме (future imperfective singular third-person)
підпорядко́вуєм (first-person imperfective plural present)
підпорядко́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо підпорядко́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо підпорядко́вувать (first-person future imperfective plural)
підпорядко́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
підпорядко́вуватимем (first-person future imperfective plural)
підпорядко́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете підпорядко́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете підпорядко́вувать (future imperfective plural second-person)
підпорядко́вуватимете (future imperfective plural second-person)
підпорядко́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підпорядко́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підпорядко́вувать (future imperfective plural third-person)
підпорядко́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
підпорядко́вуймо (first-person imperative plural)
підпорядко́вуй (imperative second-person singular)
підпорядко́вуйте (imperative plural second-person)
підпорядко́вував (masculine past singular)
підпорядко́вували (masculine past plural)
підпорядко́вувала (feminine past singular)
підпорядко́вували (feminine past plural)
підпорядко́вувало (neuter past singular)
підпорядко́вували (neuter past plural)

uk-conj

підпорядко́вувати<2a.impf.tr.-ppp>

Uk-підпорядковувати.ogg

From the підпорядко́в- (pidporjadkóv-) stem of підпорядкува́ти (pidporjadkuváty) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian падпарадко́ўваць (padparadkóŭvacʹ), Polish podporządkowywać.

af

підпорядкува́ти

cog

падпарадко́ўваць


перевантажити

uk-verb

переванта́жити

переванта́жувати

переванта́жити • (perevantážyty) pf (imperfective переванта́жувати)

переванта́жити (canonical)
perevantážyty (romanization)
переванта́жувати (imperfective)
переванта́жити (infinitive perfective)
переванта́жить (infinitive perfective)
переванта́жений (passive past perfective)
impersonal: переванта́жено (passive past perfective)
переванта́живши (adverbial past perfective)
переванта́жу (first-person future perfective singular)
переванта́жиш (future perfective second-person singular)
переванта́жить (future perfective singular third-person)
переванта́жим (first-person future perfective plural)
переванта́жимо (first-person future perfective plural)
переванта́жите (future perfective plural second-person)
переванта́жать (future perfective plural third-person)
переванта́жмо (first-person imperative plural)
переванта́ж (imperative second-person singular)
переванта́жте (imperative plural second-person)
переванта́жив (masculine past singular)
переванта́жили (masculine past plural)
переванта́жила (feminine past singular)
переванта́жили (feminine past plural)
переванта́жило (neuter past singular)
переванта́жили (neuter past plural)

uk-conj

переванта́жити<4a.pf.tr.ppp>

to overload, to overburden, to surcharge


нагадати

uk-verb

нагада́ти • (nahadáty) pf (imperfective нага́дувати)

нагада́ти (canonical)
nahadáty (romanization)
нага́дувати (imperfective)
нагада́ти (infinitive perfective)
нагада́ть (infinitive perfective)
нага́даний (passive past perfective)
impersonal: нага́дано (passive past perfective)
нагада́вши (adverbial past perfective)
нагада́ю (first-person future perfective singular)
нагада́єш (future perfective second-person singular)
нагада́є (future perfective singular third-person)
нагада́єм (first-person future perfective plural)
нагада́ємо (first-person future perfective plural)
нагада́єте (future perfective plural second-person)
нагада́ють (future perfective plural third-person)
нагада́ймо (first-person imperative plural)
нагада́й (imperative second-person singular)
нагада́йте (imperative plural second-person)
нагада́в (masculine past singular)
нагада́ли (masculine past plural)
нагада́ла (feminine past singular)
нагада́ли (feminine past plural)
нагада́ло (neuter past singular)
нагада́ли (neuter past plural)

Uk-нагадати.ogg

кому́сь комусь

to remind (someone about something / that: кому́сь (dative) про щось (accusative) / що + clause)


перевантажувати

переванта́жувати

переванта́жити

переванта́жувати • (perevantážuvaty) impf (perfective переванта́жити)

переванта́жувати (canonical)
perevantážuvaty (romanization)
переванта́жити (perfective)
переванта́жувати (imperfective infinitive)
переванта́жувать (imperfective infinitive)
переванта́жуваний (imperfective passive past)
impersonal: переванта́жувано (imperfective passive past)
переванта́жуючи (adverbial imperfective present)
переванта́жувавши (adverbial imperfective past)
переванта́жую (first-person imperfective present singular)
бу́ду переванта́жувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду переванта́жувать (first-person future imperfective singular)
переванта́жуватиму (first-person future imperfective singular)
переванта́жуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш переванта́жувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш переванта́жувать (future imperfective second-person singular)
переванта́жуватимеш (future imperfective second-person singular)
переванта́жує (imperfective present singular third-person)
бу́де переванта́жувати (future imperfective singular third-person)
бу́де переванта́жувать (future imperfective singular third-person)
переванта́жуватиме (future imperfective singular third-person)
переванта́жуєм (first-person imperfective plural present)
переванта́жуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо переванта́жувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо переванта́жувать (first-person future imperfective plural)
переванта́жуватимемо (first-person future imperfective plural)
переванта́жуватимем (first-person future imperfective plural)
переванта́жуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете переванта́жувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете переванта́жувать (future imperfective plural second-person)
переванта́жуватимете (future imperfective plural second-person)
переванта́жують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть переванта́жувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть переванта́жувать (future imperfective plural third-person)
переванта́жуватимуть (future imperfective plural third-person)
переванта́жуймо (first-person imperative plural)
переванта́жуй (imperative second-person singular)
переванта́жуйте (imperative plural second-person)
переванта́жував (masculine past singular)
переванта́жували (masculine past plural)
переванта́жувала (feminine past singular)
переванта́жували (feminine past plural)
переванта́жувало (neuter past singular)
переванта́жували (neuter past plural)

uk-conj

переванта́жувати<2a.impf.tr.ppp>

переванта́жити (perevantážyty) + -увати (-uvaty)

af

переванта́жити


вантажити

uk-verb

пованта́жити

ванта́жити • (vantážyty) impf (perfective пованта́жити)

ванта́жити (canonical)
vantážyty (romanization)
пованта́жити (perfective)
ванта́жити (imperfective infinitive)
ванта́жить (imperfective infinitive)
ванта́жений (imperfective passive past)
impersonal: ванта́жено (imperfective passive past)
ванта́жачи (adverbial imperfective present)
ванта́живши (adverbial imperfective past)
ванта́жу (first-person imperfective present singular)
бу́ду ванта́жити (first-person future imperfective singular)
бу́ду ванта́жить (first-person future imperfective singular)
ванта́житиму (first-person future imperfective singular)
ванта́жиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ванта́жити (future imperfective second-person singular)
бу́деш ванта́жить (future imperfective second-person singular)
ванта́житимеш (future imperfective second-person singular)
ванта́жить (imperfective present singular third-person)
бу́де ванта́жити (future imperfective singular third-person)
бу́де ванта́жить (future imperfective singular third-person)
ванта́житиме (future imperfective singular third-person)
ванта́жим (first-person imperfective plural present)
ванта́жимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ванта́жити (first-person future imperfective plural)
бу́демо ванта́жить (first-person future imperfective plural)
ванта́житимемо (first-person future imperfective plural)
ванта́житимем (first-person future imperfective plural)
ванта́жите (imperfective plural present second-person)
бу́дете ванта́жити (future imperfective plural second-person)
бу́дете ванта́жить (future imperfective plural second-person)
ванта́житимете (future imperfective plural second-person)
ванта́жать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ванта́жити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ванта́жить (future imperfective plural third-person)
ванта́житимуть (future imperfective plural third-person)
ванта́жмо (first-person imperative plural)
ванта́ж (imperative second-person singular)
ванта́жте (imperative plural second-person)
ванта́жив (masculine past singular)
ванта́жили (masculine past plural)
ванта́жила (feminine past singular)
ванта́жили (feminine past plural)
ванта́жило (neuter past singular)
ванта́жили (neuter past plural)

Uk-вантажити.ogg

ванта́ж (vantáž, “load, cargo”) + -ити (-yty)


нагадувати

uk-verb

нага́дувати • (naháduvaty) impf (perfective нагада́ти)

нага́дувати (canonical)
naháduvaty (romanization)
нагада́ти (perfective)
нага́дувати (imperfective infinitive)
нага́дувать (imperfective infinitive)
нага́дуваний (imperfective passive past)
impersonal: нага́дувано (imperfective passive past)
нага́дуючи (adverbial imperfective present)
нага́дувавши (adverbial imperfective past)
нага́дую (first-person imperfective present singular)
бу́ду нага́дувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду нага́дувать (first-person future imperfective singular)
нага́дуватиму (first-person future imperfective singular)
нага́дуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш нага́дувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш нага́дувать (future imperfective second-person singular)
нага́дуватимеш (future imperfective second-person singular)
нага́дує (imperfective present singular third-person)
бу́де нага́дувати (future imperfective singular third-person)
бу́де нага́дувать (future imperfective singular third-person)
нага́дуватиме (future imperfective singular third-person)
нага́дуєм (first-person imperfective plural present)
нага́дуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо нага́дувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо нага́дувать (first-person future imperfective plural)
нага́дуватимемо (first-person future imperfective plural)
нага́дуватимем (first-person future imperfective plural)
нага́дуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете нага́дувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете нага́дувать (future imperfective plural second-person)
нага́дуватимете (future imperfective plural second-person)
нага́дують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть нага́дувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть нага́дувать (future imperfective plural third-person)
нага́дуватимуть (future imperfective plural third-person)
нага́дуймо (first-person imperative plural)
нага́дуй (imperative second-person singular)
нага́дуйте (imperative plural second-person)
нага́дував (masculine past singular)
нага́дували (masculine past plural)
нага́дувала (feminine past singular)
нага́дували (feminine past plural)
нага́дувало (neuter past singular)
нага́дували (neuter past plural)

Uk-нагадувати.ogg

кому́сь комусь

to resemble, to be reminiscent of, to bring to mind, to look like


оберегти

оберегти́ • (oberehtý) pf (imperfective оберіга́ти)

оберегти́ (canonical)
oberehtý (romanization)
оберіга́ти (imperfective)
оберегти́ (infinitive perfective)
обері́гши (adverbial past perfective)
обережу́ (first-person future perfective singular)
обереже́ш (future perfective second-person singular)
обереже́ (future perfective singular third-person)
обереже́м (first-person future perfective plural)
обережемо́ (first-person future perfective plural)
обережете́ (future perfective plural second-person)
обережу́ть (future perfective plural third-person)
обережі́м (first-person imperative plural)
обережі́мо (first-person imperative plural)
обережи́ (imperative second-person singular)
обережі́ть (imperative plural second-person)
обері́г (masculine past singular)
оберегли́ (masculine past plural)
оберегла́ (feminine past singular)
оберегли́ (feminine past plural)
оберегло́ (neuter past singular)
оберегли́ (neuter past plural)

Uk-оберегти.ogg

From о- (o-) + берегти́ (berehtý). Compare Russian обере́чь (oberéčʹ).