розкажуть

head

розка́жуть • (rozkážutʹ)

розка́жуть (canonical)
rozkážutʹ (romanization)

розказа́ти розказати#Ukrainian

third-person plural future indicative of розказа́ти pf (rozkazáty)


досліджуваний

дослі́джуваний

дослі́джуваний • (doslídžuvanyj)

дослі́джуваний (canonical)
doslídžuvanyj (romanization)
дослі́джуваний (masculine nominative)
дослі́джуване (neuter nominative)
дослі́джувана (feminine nominative)
дослі́джувані (nominative plural)
дослі́джуваного (genitive masculine neuter)
дослі́джуваної (feminine genitive)
дослі́джуваних (genitive plural)
дослі́джуваному (dative masculine neuter)
дослі́джуваній (dative feminine)
дослі́джуваним (dative plural)
дослі́джуваного (accusative animate masculine)
дослі́джуване (accusative neuter)
дослі́джувану (accusative feminine)
дослі́джуваних (accusative animate plural)
дослі́джуваний (accusative inanimate masculine)
дослі́джувані (accusative inanimate plural)
дослі́джуваним (instrumental masculine neuter)
дослі́джуваною (feminine instrumental)
дослі́джуваними (instrumental plural)
дослі́джуваному (locative masculine neuter)
дослі́джуванім (locative masculine neuter)
дослі́джуваній (feminine locative)
дослі́джуваних (locative plural)

uk-adecl

дослі́джуваний

дослі́джувати досліджувати#Ukrainian

adjectival past passive participle of дослі́джувати impf (doslídžuvaty)


розкажу

head

розкажу́ • (rozkažú)

розкажу́ (canonical)
rozkažú (romanization)

розказа́ти розказати#Ukrainian

first-person singular future indicative of розказа́ти pf (rozkazáty)


розкажеш

розка́жеш • (rozkážeš)

розка́жеш (canonical)
rozkážeš (romanization)

розказа́ти розказати#Ukrainian

second-person singular future indicative of розказа́ти pf (rozkazáty)


розкажете

розка́жете • (rozkážete)

розка́жете (canonical)
rozkážete (romanization)

розказа́ти розказати#Ukrainian

second-person plural future indicative of розказа́ти pf (rozkazáty)


розкажи

розкажи́ • (rozkažý)

розкажи́ (canonical)
rozkažý (romanization)

розказа́ти розказати#Ukrainian

second-person singular imperative of розказа́ти pf (rozkazáty)


розкажіть

розкажі́ть • (rozkažítʹ)

розкажі́ть (canonical)
rozkažítʹ (romanization)

розказа́ти розказати#Ukrainian

second-person plural imperative of розказа́ти pf (rozkazáty)


розкаже

розка́же • (rozkáže)

розка́же (canonical)
rozkáže (romanization)

розказа́ти розказати#Ukrainian

third-person singular future indicative of розказа́ти pf (rozkazáty)


розкажімо

розкажі́мо • (rozkažímo)

розкажі́мо (canonical)
rozkažímo (romanization)

Alternative form: розкажі́м (rozkažím)

розказа́ти розказати#Ukrainian

first-person plural imperative of розказа́ти pf (rozkazáty)


розказано

розка́зано • (rozkázano)

розка́зано (canonical)
rozkázano (romanization)

розказа́ти розказати#Ukrainian

impersonal past passive participle of розказа́ти pf (rozkazáty)


розказав

розказа́в • (rozkazáv)

розказа́в (canonical)
rozkazáv (romanization)

розказа́ти розказати#Ukrainian

masculine singular past indicative of розказа́ти pf (rozkazáty)


розказала

розказа́ла • (rozkazála)

розказа́ла (canonical)
rozkazála (romanization)

розказа́ти розказати#Ukrainian

feminine singular past indicative of розказа́ти pf (rozkazáty)


розкажемо

розка́жемо • (rozkážemo)

розка́жемо (canonical)
rozkážemo (romanization)

Alternative form: розка́жем (rozkážem)

розказа́ти розказати#Ukrainian

first-person plural future indicative of розказа́ти pf (rozkazáty)


розказало

розказа́ло • (rozkazálo)

розказа́ло (canonical)
rozkazálo (romanization)

розказа́ти розказати#Ukrainian

neuter singular past indicative of розказа́ти pf (rozkazáty)


розказавши

розказа́вши • (rozkazávšy)

розказа́вши (canonical)
rozkazávšy (romanization)

розказа́ти розказати#Ukrainian

past adverbial participle of розказа́ти pf (rozkazáty)


розкажем

розка́жем • (rozkážem)

розка́жем (canonical)
rozkážem (romanization)

Alternative form: розка́жемо (rozkážemo)

розказа́ти розказати#Ukrainian


розказали

розказа́ли • (rozkazály)

розказа́ли (canonical)
rozkazály (romanization)

розказа́ти розказати#Ukrainian

plural past indicative of розказа́ти pf (rozkazáty)


розкажім

розкажі́м • (rozkažím)

розкажі́м (canonical)
rozkažím (romanization)

Alternative form: розкажі́мо (rozkažímo)

розказа́ти розказати#Ukrainian


досліджувала

дослі́джувала

дослі́джувала • (doslídžuvala)

дослі́джувала (canonical)
doslídžuvala (romanization)

[dosʲˈlʲid͡ʒʊʋɐɫɐ]

дослі́джувати досліджувати#Ukrainian

feminine singular past indicative of дослі́джувати impf (doslídžuvaty)


досліджуєш

дослі́джуєш • (doslídžuješ)

дослі́джуєш (canonical)
doslídžuješ (romanization)

дослі́джувати досліджувати#Ukrainian

second-person singular present indicative of дослі́джувати impf (doslídžuvaty)


розріджується

розрі́джується

розрі́джується • (rozrídžujetʹsja)

розрі́джується (canonical)
rozrídžujetʹsja (romanization)

розрі́джуватися розріджуватися#Ukrainian

third-person singular present indicative of розрі́джуватися impf (rozrídžuvatysja)


роздивлятися

uk-verb

роздивля́тися

роздиви́тися

роздивля́тися • (rozdyvljátysja) impf (perfective роздиви́тися)

роздивля́тися (canonical)
rozdyvljátysja (romanization)
роздиви́тися (perfective)
роздивля́тися (imperfective infinitive)
роздивля́тись (imperfective infinitive)
роздивля́ться (imperfective infinitive)
роздивля́ючись (adverbial imperfective present)
роздивля́вшись (adverbial imperfective past)
роздивля́юся (first-person imperfective present singular)
роздивля́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду роздивля́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду роздивля́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду роздивля́ться (first-person future imperfective singular)
роздивля́тимусь (first-person future imperfective singular)
роздивля́тимуся (first-person future imperfective singular)
роздивля́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш роздивля́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш роздивля́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш роздивля́ться (future imperfective second-person singular)
роздивля́тимешся (future imperfective second-person singular)
роздивля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де роздивля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де роздивля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де роздивля́ться (future imperfective singular third-person)
роздивля́тиметься (future imperfective singular third-person)
роздивля́ємся (first-person imperfective plural present)
роздивля́ємося (first-person imperfective plural present)
роздивля́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо роздивля́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо роздивля́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо роздивля́ться (first-person future imperfective plural)
роздивля́тимемось (first-person future imperfective plural)
роздивля́тимемося (first-person future imperfective plural)
роздивля́тимемся (first-person future imperfective plural)
роздивля́єтеся (imperfective plural present second-person)
роздивля́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете роздивля́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете роздивля́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете роздивля́ться (future imperfective plural second-person)
роздивля́тиметесь (future imperfective plural second-person)
роздивля́тиметеся (future imperfective plural second-person)
роздивля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть роздивля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть роздивля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть роздивля́ться (future imperfective plural third-person)
роздивля́тимуться (future imperfective plural third-person)
роздивля́ймося (first-person imperative plural)
роздивля́ймось (first-person imperative plural)
роздивля́йся (imperative second-person singular)
роздивля́йсь (imperative second-person singular)
роздивля́йтеся (imperative plural second-person)
роздивля́йтесь (imperative plural second-person)
роздивля́вся (masculine past singular)
роздивля́всь (masculine past singular)
роздивля́лися (masculine past plural)
роздивля́лись (masculine past plural)
роздивля́лася (feminine past singular)
роздивля́лась (feminine past singular)
роздивля́лися (feminine past plural)
роздивля́лись (feminine past plural)
роздивля́лося (neuter past singular)
роздивля́лось (neuter past singular)
роздивля́лися (neuter past plural)
роздивля́лись (neuter past plural)

uk-conj

роздивля́тися<1a.impf>

Uk-роздивлятися.ogg

From роздиви́тися (rozdyvýtysja) + -я́ти (-játy).

af

роздиви́тися

(intransitive) to look around, to look round, to take a look around


розказаний

head

розка́заний • (rozkázanyj)

розка́заний (canonical)
rozkázanyj (romanization)
розка́заний (masculine nominative)
розка́зане (neuter nominative)
розка́зана (feminine nominative)
розка́зані (nominative plural)
розка́заного (genitive masculine neuter)
розка́заної (feminine genitive)
розка́заних (genitive plural)
розка́заному (dative masculine neuter)
розка́заній (dative feminine)
розка́заним (dative plural)
розка́заного (accusative animate masculine)
розка́зане (accusative neuter)
розка́зану (accusative feminine)
розка́заних (accusative animate plural)
розка́заний (accusative inanimate masculine)
розка́зані (accusative inanimate plural)
розка́заним (instrumental masculine neuter)
розка́заною (feminine instrumental)
розка́заними (instrumental plural)
розка́заному (locative masculine neuter)
розка́занім (locative masculine neuter)
розка́заній (feminine locative)
розка́заних (locative plural)

розказа́ти розказати#Ukrainian

adjectival past passive participle of розказа́ти pf (rozkazáty)


спалахнути

uk-verb

спала́хувати

спалахну́ти • (spalaxnúty) pf (imperfective спала́хувати)

спалахну́ти (canonical)
spalaxnúty (romanization)
спала́хувати (imperfective)
спалахну́ти (infinitive perfective)
спалахну́ть (infinitive perfective)
спалахну́вши (adverbial past perfective)
спалахну́ (first-person future perfective singular)
спалахне́ш (future perfective second-person singular)
спалахне́ (future perfective singular third-person)
спалахне́м (first-person future perfective plural)
спалахнемо́ (first-person future perfective plural)
спалахнете́ (future perfective plural second-person)
спалахну́ть (future perfective plural third-person)
спалахні́м (first-person imperative plural)
спалахні́мо (first-person imperative plural)
спалахни́ (imperative second-person singular)
спалахні́ть (imperative plural second-person)
спалахну́в (masculine past singular)
спалахну́ли (masculine past plural)
спалахну́ла (feminine past singular)
спалахну́ли (feminine past plural)
спалахну́ло (neuter past singular)
спалахну́ли (neuter past plural)

Uk-спалахнути.ogg

(third person only) to burst into flame, to flare up

(third person only, of light or eyes) to flash, to glint, to light up

(third person only, figuratively) to flare up, to break out, to erupt

(figuratively, of a person) to flame, to flare up, to boil over, to burst out, to erupt (with anger, annoyance, indignation, etc.)


розріджуються

head

розрі́джуються

розрі́джуються • (rozrídžujutʹsja)

розрі́джуються (canonical)
rozrídžujutʹsja (romanization)

[rozʲˈrʲid͡ʒʊjʊt͡sʲːɐ]

third-person plural present indicative of розрі́джуватися impf (rozrídžuvatysja)


розпорошити

uk-verb

розпороши́ти

розпоро́шувати

розпороши́ти • (rozporošýty) pf (imperfective розпоро́шувати)

розпороши́ти (canonical)
rozporošýty (romanization)
розпоро́шувати (imperfective)
розпороши́ти (infinitive perfective)
розпороши́ть (infinitive perfective)
розпоро́шений (passive past perfective)
impersonal: розпоро́шено (passive past perfective)
розпороши́вши (adverbial past perfective)
розпорошу́ (first-person future perfective singular)
розпоро́шиш (future perfective second-person singular)
розпоро́шить (future perfective singular third-person)
розпоро́шим (first-person future perfective plural)
розпоро́шимо (first-person future perfective plural)
розпоро́шите (future perfective plural second-person)
розпоро́шать (future perfective plural third-person)
розпороші́м (first-person imperative plural)
розпороші́мо (first-person imperative plural)
розпороши́ (imperative second-person singular)
розпороші́ть (imperative plural second-person)
розпороши́в (masculine past singular)
розпороши́ли (masculine past plural)
розпороши́ла (feminine past singular)
розпороши́ли (feminine past plural)
розпороши́ло (neuter past singular)
розпороши́ли (neuter past plural)

From роз- (roz-) + пороши́ти (porošýty). Compare Polish rozproszyć.

to pulverize (to render into dust or powder)


розріджуватися

розрі́джуватися

розріди́тися

розрі́джуватися • (rozrídžuvatysja) impf (perfective розріди́тися)

розрі́джуватися (canonical)
rozrídžuvatysja (romanization)
розріди́тися (perfective)
розрі́джуватися (imperfective infinitive)
розрі́джуватись (imperfective infinitive)
розрі́джуваться (imperfective infinitive)
розрі́джуючись (adverbial imperfective present)
розрі́джувавшись (adverbial imperfective past)
розрі́джується (imperfective present singular third-person)
бу́де розрі́джуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де розрі́джуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де розрі́джуваться (future imperfective singular third-person)
розрі́джуватиметься (future imperfective singular third-person)
розрі́джуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розрі́джуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розрі́джуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розрі́джуваться (future imperfective plural third-person)
розрі́джуватимуться (future imperfective plural third-person)
розрі́джувався (masculine past singular)
розрі́джувавсь (masculine past singular)
розрі́джувалися (masculine past plural)
розрі́джувались (masculine past plural)
розрі́джувалася (feminine past singular)
розрі́джувалась (feminine past singular)
розрі́джувалися (feminine past plural)
розрі́джувались (feminine past plural)
розрі́джувалося (neuter past singular)
розрі́джувалось (neuter past singular)
розрі́джувалися (neuter past plural)
розрі́джувались (neuter past plural)

uk-conj

розрі́джуватися<2a.impf.3only>

From розрі́джувати (rozrídžuvaty) + -ся (-sja). Compare Belarusian разрэ́джвацца (razrédžvacca), Russian разрежа́ться (razrežátʹsja), Polish rozrzedzać się.

af

розрі́джувати

cog

разрэ́джвацца

разрежа́ться

to thin out, to become rarefied, to become attenuated

розрі́джувати розріджувати#Ukrainian

passive of розрі́джувати impf (rozrídžuvaty)


розпорошений

head

розпоро́шений

розпоро́шений • (rozporóšenyj)

розпоро́шений (canonical)
rozporóšenyj (romanization)
розпоро́шений (masculine nominative)
розпоро́шене (neuter nominative)
розпоро́шена (feminine nominative)
розпоро́шені (nominative plural)
розпоро́шеного (genitive masculine neuter)
розпоро́шеної (feminine genitive)
розпоро́шених (genitive plural)
розпоро́шеному (dative masculine neuter)
розпоро́шеній (dative feminine)
розпоро́шеним (dative plural)
розпоро́шеного (accusative animate masculine)
розпоро́шене (accusative neuter)
розпоро́шену (accusative feminine)
розпоро́шених (accusative animate plural)
розпоро́шений (accusative inanimate masculine)
розпоро́шені (accusative inanimate plural)
розпоро́шеним (instrumental masculine neuter)
розпоро́шеною (feminine instrumental)
розпоро́шеними (instrumental plural)
розпоро́шеному (locative masculine neuter)
розпоро́шенім (locative masculine neuter)
розпоро́шеній (feminine locative)
розпоро́шених (locative plural)

uk-adecl

розпоро́шений

розпороши́ти розпорошити#Ukrainian

adjectival past passive participle of розпороши́ти pf (rozporošýty)


присудити

uk-verb

прису́джувати

присуди́ти • (prysudýty) pf (imperfective прису́джувати)

присуди́ти (canonical)
prysudýty (romanization)
прису́джувати (imperfective)
присуди́ти (infinitive perfective)
присуди́ть (infinitive perfective)
прису́джений (passive past perfective)
impersonal: прису́джено (passive past perfective)
присуди́вши (adverbial past perfective)
присуджу́ (first-person future perfective singular)
прису́диш (future perfective second-person singular)
прису́дить (future perfective singular third-person)
прису́дим (first-person future perfective plural)
прису́димо (first-person future perfective plural)
прису́дите (future perfective plural second-person)
прису́дять (future perfective plural third-person)
присуді́м (first-person imperative plural)
присуді́мо (first-person imperative plural)
присуди́ (imperative second-person singular)
присуді́ть (imperative plural second-person)
присуди́в (masculine past singular)
присуди́ли (masculine past plural)
присуди́ла (feminine past singular)
присуди́ли (feminine past plural)
присуди́ло (neuter past singular)
присуди́ли (neuter past plural)

Uk-присудити.ogg

From при- (pry-) + суди́ти (sudýty). Compare Polish przysądzić.

Оришка весело оповідала Христі, [...] як одній жінці за крадіжку молока присудили цілий вік носити на шиї невеличкий глечичок.

1884, Panas Myrny, Повія [The Loose Woman], archived from the original on 2023-08-07:

Orishka cheerfully told Kristya … how one woman was sentenced to wear a small jug around her neck for the rest of her life for stealing milk.

Oryška veselo opovidala Xrysti, [...] jak odnij žinci za kradižku moloka prysudyly cilyj vik nosyty na šyji nevelyčkyj hlečyčok.

(law) to sentence (to assign punishment)

(law) to award, to adjudge (to give by sentence or judicial determination; to assign or apportion, after careful regard to the nature of the case: fine, payment, etc.)

Near-synonym: нагороди́ти pf (nahorodýty)

Їй присуди́ли спеціа́льну пре́мію за видатни́й вне́сок у мисте́цтво.

She was awarded a special prize for outstanding contribution to art.

Jij prysudýly speciálʹnu prémiju za vydatnýj vnésok u mystéctvo.


ламінований

head

ламіно́ваний

ламіно́ваний • (laminóvanyj)

ламіно́ваний (canonical)
laminóvanyj (romanization)
ламіно́ваний (masculine nominative)
ламіно́ване (neuter nominative)
ламіно́вана (feminine nominative)
ламіно́вані (nominative plural)
ламіно́ваного (genitive masculine neuter)
ламіно́ваної (feminine genitive)
ламіно́ваних (genitive plural)
ламіно́ваному (dative masculine neuter)
ламіно́ваній (dative feminine)
ламіно́ваним (dative plural)
ламіно́ваного (accusative animate masculine)
ламіно́ване (accusative neuter)
ламіно́вану (accusative feminine)
ламіно́ваних (accusative animate plural)
ламіно́ваний (accusative inanimate masculine)
ламіно́вані (accusative inanimate plural)
ламіно́ваним (instrumental masculine neuter)
ламіно́ваною (feminine instrumental)
ламіно́ваними (instrumental plural)
ламіно́ваному (locative masculine neuter)
ламіно́ванім (locative masculine neuter)
ламіно́ваній (feminine locative)
ламіно́ваних (locative plural)

uk-adecl

ламіно́ваний

[ɫɐmʲiˈnɔʋɐnei̯]

ламінува́ти ламінувати#Ukrainian

adjectival past passive participle of ламінува́ти impf or pf (laminuváty): laminated


розпорошувати

uk-verb

розпоро́шувати

розпороши́ти

розпоро́шувати • (rozporóšuvaty) impf (perfective розпороши́ти)

розпоро́шувати (canonical)
rozporóšuvaty (romanization)
розпороши́ти (perfective)
розпоро́шувати (imperfective infinitive)
розпоро́шувать (imperfective infinitive)
розпоро́шуючи (adverbial imperfective present)
розпоро́шувавши (adverbial imperfective past)
розпоро́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розпоро́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розпоро́шувать (first-person future imperfective singular)
розпоро́шуватиму (first-person future imperfective singular)
розпоро́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розпоро́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розпоро́шувать (future imperfective second-person singular)
розпоро́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
розпоро́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де розпоро́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розпоро́шувать (future imperfective singular third-person)
розпоро́шуватиме (future imperfective singular third-person)
розпоро́шуєм (first-person imperfective plural present)
розпоро́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розпоро́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розпоро́шувать (first-person future imperfective plural)
розпоро́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
розпоро́шуватимем (first-person future imperfective plural)
розпоро́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розпоро́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розпоро́шувать (future imperfective plural second-person)
розпоро́шуватимете (future imperfective plural second-person)
розпоро́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розпоро́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розпоро́шувать (future imperfective plural third-person)
розпоро́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
розпоро́шуймо (first-person imperative plural)
розпоро́шуй (imperative second-person singular)
розпоро́шуйте (imperative plural second-person)
розпоро́шував (masculine past singular)
розпоро́шували (masculine past plural)
розпоро́шувала (feminine past singular)
розпоро́шували (feminine past plural)
розпоро́шувало (neuter past singular)
розпоро́шували (neuter past plural)

[rɔzpɔˈrɔʃʊʋɐte]

Uk-розпорошувати.ogg

From розпороши́ти (rozporošýty) + -увати (-uvaty). Compare Polish rozpraszać.

af

розпороши́ти


світити

світи́ти (canonical)
svitýty (romanization)
світи́ти (imperfective infinitive)
світи́ть (imperfective infinitive)
світячи́ (adverbial imperfective present)
світи́вши (adverbial imperfective past)
свічу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду світи́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду світи́ть (first-person future imperfective singular)
світи́тиму (first-person future imperfective singular)
світи́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш світи́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш світи́ть (future imperfective second-person singular)
світи́тимеш (future imperfective second-person singular)
світи́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де світи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де світи́ть (future imperfective singular third-person)
світи́тиме (future imperfective singular third-person)
світи́м (first-person imperfective plural present)
світимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо світи́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо світи́ть (first-person future imperfective plural)
світи́тимемо (first-person future imperfective plural)
світи́тимем (first-person future imperfective plural)
світите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете світи́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете світи́ть (future imperfective plural second-person)
світи́тимете (future imperfective plural second-person)
світя́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть світи́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть світи́ть (future imperfective plural third-person)
світи́тимуть (future imperfective plural third-person)
світі́м (first-person imperative plural)
світі́мо (first-person imperative plural)
світи́ (imperative second-person singular)
світі́ть (imperative plural second-person)
світи́в (masculine past singular)
світи́ли (masculine past plural)
світи́ла (feminine past singular)
світи́ли (feminine past plural)
світи́ло (neuter past singular)
світи́ли (neuter past plural)

Uk-світити.ogg

Inherited from Old East Slavic свѣтити (světiti), from Proto-Slavic *světìti. By surface analysis, світ (svit) + -и́ти (-ýty).

surf

(transitive) to turn on, to ignite (:a source of light)

(intransitive) to shine, to glow, to radiate or reflect light


присуджувати

uk-verb

прису́джувати

прису́джувати • (prysúdžuvaty) impf (perfective присуди́ти)

прису́джувати (canonical)
prysúdžuvaty (romanization)
присуди́ти (perfective)
прису́джувати (imperfective infinitive)
прису́джувать (imperfective infinitive)
прису́джуваний (imperfective passive past)
impersonal: прису́джувано (imperfective passive past)
прису́джуючи (adverbial imperfective present)
прису́джувавши (adverbial imperfective past)
прису́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду прису́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду прису́джувать (first-person future imperfective singular)
прису́джуватиму (first-person future imperfective singular)
прису́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прису́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш прису́джувать (future imperfective second-person singular)
прису́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
прису́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де прису́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де прису́джувать (future imperfective singular third-person)
прису́джуватиме (future imperfective singular third-person)
прису́джуєм (first-person imperfective plural present)
прису́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прису́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо прису́джувать (first-person future imperfective plural)
прису́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
прису́джуватимем (first-person future imperfective plural)
прису́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прису́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете прису́джувать (future imperfective plural second-person)
прису́джуватимете (future imperfective plural second-person)
прису́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прису́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прису́джувать (future imperfective plural third-person)
прису́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
прису́джуймо (first-person imperative plural)
прису́джуй (imperative second-person singular)
прису́джуйте (imperative plural second-person)
прису́джував (masculine past singular)
прису́джували (masculine past plural)
прису́джувала (feminine past singular)
прису́джували (feminine past plural)
прису́джувало (neuter past singular)
прису́джували (neuter past plural)

Uk-присуджувати.ogg

From the прису́дж- (prysúdž-) stem of присуди́ти (prysudýty) + -увати (-uvaty). Compare Polish przysądzać.

af

Near-synonym: нагоро́джувати impf (nahoródžuvaty)

Щоро́ку імпера́тор прису́джує Міжнаро́дну пре́мію з біоло́гії найвидатні́шому біо́логу.

Each year the emperor awards the International Prize for Biology to the most outstanding biologist.

Ščoróku imperátor prysúdžuje Mižnaródnu prémiju z biolóhiji najvydatníšomu biólohu.

Премію Кабміну імені Лесі Українки за літературно-мистецькі твори для дітей та юнацтва присуджують за твори, які сприяють вихованню молодого покоління в дусі національної гідності, духовної єдності українського суспільства та здобули широке суспільне визнання.

2023 March 15, “Кабмін присудив премії ім. Лесі Українки за літературно-мистецькі твори для дітей та юнацтва за 2022 рік”, in Interfax-Ukraine, archived from the original on 2023-08-07:

The Cabinet of Ministers' Lesya Ukrainka Prize for Literary and Artistic Works for Children and Youth is awarded for works that contribute to raising the younger generation in the spirit of national dignity and spiritual unity of Ukrainian society and that have received wide public recognition.

Premiju Kabminu imeni Lesi Ukrajinky za literaturno-mystecʹki tvory dlja ditej ta junactva prysudžujutʹ za tvory, jaki spryjajutʹ vyxovannju molodoho pokolinnja v dusi nacionalʹnoji hidnosti, duxovnoji jednosti ukrajinsʹkoho suspilʹstva ta zdobuly šyroke suspilʹne vyznannja.


опускати

uk-verb

опуска́ти • (opuskáty) impf (perfective опусти́ти)

опуска́ти (canonical)
opuskáty (romanization)
опусти́ти (perfective)
опуска́ти (imperfective infinitive)
опуска́ть (imperfective infinitive)
опуска́ючи (adverbial imperfective present)
опуска́вши (adverbial imperfective past)
опуска́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду опуска́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду опуска́ть (first-person future imperfective singular)
опуска́тиму (first-person future imperfective singular)
опуска́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш опуска́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш опуска́ть (future imperfective second-person singular)
опуска́тимеш (future imperfective second-person singular)
опуска́є (imperfective present singular third-person)
бу́де опуска́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де опуска́ть (future imperfective singular third-person)
опуска́тиме (future imperfective singular third-person)
опуска́єм (first-person imperfective plural present)
опуска́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо опуска́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо опуска́ть (first-person future imperfective plural)
опуска́тимемо (first-person future imperfective plural)
опуска́тимем (first-person future imperfective plural)
опуска́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете опуска́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете опуска́ть (future imperfective plural second-person)
опуска́тимете (future imperfective plural second-person)
опуска́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть опуска́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть опуска́ть (future imperfective plural third-person)
опуска́тимуть (future imperfective plural third-person)
опуска́ймо (first-person imperative plural)
опуска́й (imperative second-person singular)
опуска́йте (imperative plural second-person)
опуска́в (masculine past singular)
опуска́ли (masculine past plural)
опуска́ла (feminine past singular)
опуска́ли (feminine past plural)
опуска́ло (neuter past singular)
опуска́ли (neuter past plural)

Uk-опускати.ogg

From о- (o-) + пуска́ти (puskáty). Compare Russian опуска́ть (opuskátʹ), Belarusian апуска́ць (apuskácʹ), Polish opuszczać.

to lower, to let down (to allow to descend)


перегріти

перегріва́ти

перегрі́ти • (perehríty) pf (imperfective перегріва́ти)

перегрі́ти (canonical)
perehríty (romanization)
перегріва́ти (imperfective)
перегрі́ти (infinitive perfective)
перегрі́ть (infinitive perfective)
перегрі́тий (passive past perfective)
impersonal: перегрі́то (passive past perfective)
перегрі́вши (adverbial past perfective)
перегрі́ю (first-person future perfective singular)
перегрі́єш (future perfective second-person singular)
перегрі́є (future perfective singular third-person)
перегрі́єм (first-person future perfective plural)
перегрі́ємо (first-person future perfective plural)
перегрі́єте (future perfective plural second-person)
перегрі́ють (future perfective plural third-person)
перегрі́ймо (first-person imperative plural)
перегрі́й (imperative second-person singular)
перегрі́йте (imperative plural second-person)
перегрі́в (masculine past singular)
перегрі́ли (masculine past plural)
перегрі́ла (feminine past singular)
перегрі́ли (feminine past plural)
перегрі́ло (neuter past singular)
перегрі́ли (neuter past plural)

From пере- (pere-) + грі́ти (hríty). Compare Russian перегре́ть (peregrétʹ), Belarusian перагрэ́ць (pjerahrécʹ), Polish przegrzać.

обігрі́ти обігріти#Ukrainian

(colloquial) Synonym of обігрі́ти pf (obihríty, “to heat, to warm”)


ламінувати

ламінува́ти (canonical)
laminuváty (romanization)
ламінува́ти (infinitive)
ламінува́ть (infinitive)
ламіно́ваний (passive past)
impersonal: ламіно́вано (passive past)
ламіну́ючи (adverbial present)
ламінува́вши (adverbial past)
ламіну́ю (first-person future singular)
бу́ду ламінува́ти (first-person singular)
бу́ду ламінува́ть (first-person singular)
ламінува́тиму (first-person singular)
ламіну́єш (future second-person singular)
бу́деш ламінува́ти (second-person singular)
бу́деш ламінува́ть (second-person singular)
ламінува́тимеш (second-person singular)
ламіну́є (future singular third-person)
бу́де ламінува́ти (singular third-person)
бу́де ламінува́ть (singular third-person)
ламінува́тиме (singular third-person)
ламіну́єм (first-person future plural)
ламіну́ємо (first-person future plural)
бу́демо ламінува́ти (first-person plural)
бу́демо ламінува́ть (first-person plural)
ламінува́тимемо (first-person plural)
ламінува́тимем (first-person plural)
ламіну́єте (future plural second-person)
бу́дете ламінува́ти (plural second-person)
бу́дете ламінува́ть (plural second-person)
ламінува́тимете (plural second-person)
ламіну́ють (future plural third-person)
бу́дуть ламінува́ти (plural third-person)
бу́дуть ламінува́ть (plural third-person)
ламінува́тимуть (plural third-person)
ламіну́ймо (first-person imperative plural)
ламіну́й (imperative second-person singular)
ламіну́йте (imperative plural second-person)
ламінува́в (masculine past singular)
ламінува́ли (masculine past plural)
ламінува́ла (feminine past singular)
ламінува́ли (feminine past plural)
ламінува́ло (neuter past singular)
ламінува́ли (neuter past plural)

Internationalism from Latin lāmina + -ува́ти (-uváty). Compare Belarusian ламінава́ць (laminavácʹ), Polish laminować, Russian ламини́ровать (laminírovatʹ).

cog

ламини́ровать

(transitive) to laminate (to cover something flat, usually paper, in adhesive protective plastic)


єти

Inherited from Old Ruthenian *єти (*jeti), from Old East Slavic ети (eti), from Proto-Slavic *jetì (“to copulate”). Cognate with Russian е́ть (jétʹ), ети́ (jetí), Old Novgorodian ѥти (jeti), Ancient Greek οἴφω (oíphō), Sanskrit यभति (yábhati).

inh+

(archaic, dialectal, vulgar) to have sexual intercourse

Jaroslav Rudnyckyj
Rick Derksen
ru:Аникин, Александр Евгеньевич


перегрівати

uk-verb

перегріва́ти

перегріва́ти • (perehriváty) impf (perfective перегрі́ти)

перегріва́ти (canonical)
perehriváty (romanization)
перегрі́ти (perfective)
перегріва́ти (imperfective infinitive)
перегріва́ть (imperfective infinitive)
перегріва́ючи (adverbial imperfective present)
перегріва́вши (adverbial imperfective past)
перегріва́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду перегріва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду перегріва́ть (first-person future imperfective singular)
перегріва́тиму (first-person future imperfective singular)
перегріва́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш перегріва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш перегріва́ть (future imperfective second-person singular)
перегріва́тимеш (future imperfective second-person singular)
перегріва́є (imperfective present singular third-person)
бу́де перегріва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де перегріва́ть (future imperfective singular third-person)
перегріва́тиме (future imperfective singular third-person)
перегріва́єм (first-person imperfective plural present)
перегріва́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо перегріва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо перегріва́ть (first-person future imperfective plural)
перегріва́тимемо (first-person future imperfective plural)
перегріва́тимем (first-person future imperfective plural)
перегріва́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете перегріва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете перегріва́ть (future imperfective plural second-person)
перегріва́тимете (future imperfective plural second-person)
перегріва́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перегріва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перегріва́ть (future imperfective plural third-person)
перегріва́тимуть (future imperfective plural third-person)
перегріва́ймо (first-person imperative plural)
перегріва́й (imperative second-person singular)
перегріва́йте (imperative plural second-person)
перегріва́в (masculine past singular)
перегріва́ли (masculine past plural)
перегріва́ла (feminine past singular)
перегріва́ли (feminine past plural)
перегріва́ло (neuter past singular)
перегріва́ли (neuter past plural)

From перегрі́ти (perehríty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian перегрева́ть (peregrevátʹ), Belarusian пераграва́ць (pjerahravácʹ), Polish przegrzewać.

cog

перегрева́ть

пераграва́ць

обігріва́ти обігрівати#Ukrainian

(colloquial) Synonym of обігріва́ти impf (obihriváty, “to heat, to warm”)


єбти

Variation of є́ти (jéty), ultimately inherited from Proto-Slavic *jetì (“to copulate”). Cognate with Russian ебти́ (jebtí). The consonant -б- (-b-) was restored a second time under the influence of єба́ти (jebáty).

inh+

(vulgar, slang, colloquial) Alternative form of є́ти (jéty, “to have sexual intercourse”)

Jaroslav Rudnyckyj
ru:Аникин, Александр Евгеньевич


мірило

head

мі́рило • (mírylo)

мі́рило (canonical)
mírylo (romanization)

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

мі́рити мірити#Ukrainian

neuter singular past indicative of мі́рити impf (míryty)


осіла

head

осі́ла • (osíla)

осі́лий осілий#Ukrainian

nominative feminine singular of осі́лий (osílyj)


осіла

осі́ла • (osíla)

осі́сти осісти#Ukrainian

feminine singular past indicative of осі́сти pf (osísty)


осілий

осі́лий • (osílyj)

осі́лий (canonical)
osílyj (romanization)
осі́лий (masculine nominative)
осі́ле (neuter nominative)
осі́ла (feminine nominative)
осі́лі (nominative plural)
осі́лого (genitive masculine neuter)
осі́лої (feminine genitive)
осі́лих (genitive plural)
осі́лому (dative masculine neuter)
осі́лій (dative feminine)
осі́лим (dative plural)
осі́лого (accusative animate masculine)
осі́ле (accusative neuter)
осі́лу (accusative feminine)
осі́лих (accusative animate plural)
осі́лий (accusative inanimate masculine)
осі́лі (accusative inanimate plural)
осі́лим (instrumental masculine neuter)
осі́лою (feminine instrumental)
осі́лими (instrumental plural)
осі́лому (locative masculine neuter)
осі́лім (locative masculine neuter)
осі́лій (feminine locative)
осі́лих (locative plural)

осі́сти осісти#Ukrainian

past active participle of осі́сти pf (osísty)


іржати

uk-verb

іржа́ти • (iržáty) impf

іржа́ти (canonical)
iržáty (romanization)
іржа́ти (imperfective infinitive)
іржа́ть (imperfective infinitive)
іржучи́ (adverbial imperfective present)
іржа́вши (adverbial imperfective past)
іржу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду йржа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду йржа́ть (first-person future imperfective singular)
іржа́тиму (first-person future imperfective singular)
ірже́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш іржа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш іржа́ть (future imperfective second-person singular)
іржа́тимеш (future imperfective second-person singular)
ірже́ (imperfective present singular third-person)
бу́де йржа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де йржа́ть (future imperfective singular third-person)
іржа́тиме (future imperfective singular third-person)
ірже́м (first-person imperfective plural present)
іржемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо йржа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо йржа́ть (first-person future imperfective plural)
іржа́тимемо (first-person future imperfective plural)
іржа́тимем (first-person future imperfective plural)
іржете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете йржа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете йржа́ть (future imperfective plural second-person)
іржа́тимете (future imperfective plural second-person)
іржу́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть іржа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть іржа́ть (future imperfective plural third-person)
іржа́тимуть (future imperfective plural third-person)
іржі́м (first-person imperative plural)
іржі́мо (first-person imperative plural)
іржи́ (imperative second-person singular)
іржі́ть (imperative plural second-person)
іржа́в (masculine past singular)
іржа́ли (masculine past plural)
іржа́ла (feminine past singular)
іржа́ли (feminine past plural)
іржа́ло (neuter past singular)
іржа́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian ржа́ти (ržáti), from Old East Slavic ръзати (rŭzati), from Proto-Slavic *rъzati.

inh+

(low colloquial, mildly offensive) to laugh


мацькати

uk-verb

ма́цькати • (mácʹkaty) impf (perfective зама́цькати)

ма́цькати (canonical)
mácʹkaty (romanization)
зама́цькати (perfective)
ма́цькати (imperfective infinitive)
ма́цькать (imperfective infinitive)
ма́цькаючи (adverbial imperfective present)
ма́цькавши (adverbial imperfective past)
ма́цькаю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ма́цькати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ма́цькать (first-person future imperfective singular)
ма́цькатиму (first-person future imperfective singular)
ма́цькаєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ма́цькати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ма́цькать (future imperfective second-person singular)
ма́цькатимеш (future imperfective second-person singular)
ма́цькає (imperfective present singular third-person)
бу́де ма́цькати (future imperfective singular third-person)
бу́де ма́цькать (future imperfective singular third-person)
ма́цькатиме (future imperfective singular third-person)
ма́цькаєм (first-person imperfective plural present)
ма́цькаємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ма́цькати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ма́цькать (first-person future imperfective plural)
ма́цькатимемо (first-person future imperfective plural)
ма́цькатимем (first-person future imperfective plural)
ма́цькаєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ма́цькати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ма́цькать (future imperfective plural second-person)
ма́цькатимете (future imperfective plural second-person)
ма́цькають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ма́цькати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ма́цькать (future imperfective plural third-person)
ма́цькатимуть (future imperfective plural third-person)
ма́цькаймо (first-person imperative plural)
ма́цькай (imperative second-person singular)
ма́цькайте (imperative plural second-person)
ма́цькав (masculine past singular)
ма́цькали (masculine past plural)
ма́цькала (feminine past singular)
ма́цькали (feminine past plural)
ма́цькало (neuter past singular)
ма́цькали (neuter past plural)


смалити

смали́ти • (smalýty) impf (perfective смальну́ти)

смали́ти (canonical)
smalýty (romanization)
смальну́ти (perfective)
смали́ти (imperfective infinitive)
смали́ть (imperfective infinitive)
сма́лений (imperfective passive past)
impersonal: сма́лено (imperfective passive past)
сма́лячи (adverbial imperfective present)
смали́вши (adverbial imperfective past)
смалю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду смали́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду смали́ть (first-person future imperfective singular)
смали́тиму (first-person future imperfective singular)
сма́лиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш смали́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш смали́ть (future imperfective second-person singular)
смали́тимеш (future imperfective second-person singular)
сма́лить (imperfective present singular third-person)
бу́де смали́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де смали́ть (future imperfective singular third-person)
смали́тиме (future imperfective singular third-person)
сма́лим (first-person imperfective plural present)
сма́лимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо смали́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо смали́ть (first-person future imperfective plural)
смали́тимемо (first-person future imperfective plural)
смали́тимем (first-person future imperfective plural)
сма́лите (imperfective plural present second-person)
бу́дете смали́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете смали́ть (future imperfective plural second-person)
смали́тимете (future imperfective plural second-person)
сма́лять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть смали́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть смали́ть (future imperfective plural third-person)
смали́тимуть (future imperfective plural third-person)
смалі́м (first-person imperative plural)
смалі́мо (first-person imperative plural)
смали́ (imperative second-person singular)
смалі́ть (imperative plural second-person)
смали́в (masculine past singular)
смали́ли (masculine past plural)
смали́ла (feminine past singular)
смали́ли (feminine past plural)
смали́ло (neuter past singular)
смали́ли (neuter past plural)

(colloquial) to smoke (tobacco, cigarettes, etc.)

(colloquial) to shoot/fire frantically (a gun)

(colloquial) to do energetically/skillfully


ляскати

ля́скати • (ljáskaty) impf (perfective ля́снути)

ля́скати (canonical)
ljáskaty (romanization)
ля́снути (perfective)
ля́скати (imperfective infinitive)
ля́скать (imperfective infinitive)
ля́скаючи (adverbial imperfective present)
ля́скавши (adverbial imperfective past)
ля́скаю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ля́скати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ля́скать (first-person future imperfective singular)
ля́скатиму (first-person future imperfective singular)
ля́скаєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ля́скати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ля́скать (future imperfective second-person singular)
ля́скатимеш (future imperfective second-person singular)
ля́скає (imperfective present singular third-person)
бу́де ля́скати (future imperfective singular third-person)
бу́де ля́скать (future imperfective singular third-person)
ля́скатиме (future imperfective singular third-person)
ля́скаєм (first-person imperfective plural present)
ля́скаємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ля́скати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ля́скать (first-person future imperfective plural)
ля́скатимемо (first-person future imperfective plural)
ля́скатимем (first-person future imperfective plural)
ля́скаєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ля́скати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ля́скать (future imperfective plural second-person)
ля́скатимете (future imperfective plural second-person)
ля́скають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ля́скати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ля́скать (future imperfective plural third-person)
ля́скатимуть (future imperfective plural third-person)
ля́скаймо (first-person imperative plural)
ля́скай (imperative second-person singular)
ля́скайте (imperative plural second-person)
ля́скав (masculine past singular)
ля́скали (masculine past plural)
ля́скала (feminine past singular)
ля́скали (feminine past plural)
ля́скало (neuter past singular)
ля́скали (neuter past plural)

Uk-ляскати.ogg

Cognate with Russian ля́скать (ljáskatʹ), Belarusian ля́скаць (ljáskacʹ).

to slap (to cause something to strike soundly)

to crack (to make or cause to make a cracking sound: whip, etc.)

to clap (to bring two surfaces together forcefully, creating a sharp sound)


гуртувати

гуртува́ти (canonical)
hurtuváty (romanization)
гуртува́ти (imperfective infinitive)
гуртува́ть (imperfective infinitive)
гурту́ючи (adverbial imperfective present)
гуртува́вши (adverbial imperfective past)
гурту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду гуртува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду гуртува́ть (first-person future imperfective singular)
гуртува́тиму (first-person future imperfective singular)
гурту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш гуртува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш гуртува́ть (future imperfective second-person singular)
гуртува́тимеш (future imperfective second-person singular)
гурту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де гуртува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де гуртува́ть (future imperfective singular third-person)
гуртува́тиме (future imperfective singular third-person)
гурту́єм (first-person imperfective plural present)
гурту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо гуртува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо гуртува́ть (first-person future imperfective plural)
гуртува́тимемо (first-person future imperfective plural)
гуртува́тимем (first-person future imperfective plural)
гурту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете гуртува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете гуртува́ть (future imperfective plural second-person)
гуртува́тимете (future imperfective plural second-person)
гурту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гуртува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гуртува́ть (future imperfective plural third-person)
гуртува́тимуть (future imperfective plural third-person)
гурту́ймо (first-person imperative plural)
гурту́й (imperative second-person singular)
гурту́йте (imperative plural second-person)
гуртува́в (masculine past singular)
гуртува́ли (masculine past plural)
гуртува́ла (feminine past singular)
гуртува́ли (feminine past plural)
гуртува́ло (neuter past singular)
гуртува́ли (neuter past plural)

Uk-гуртувати.ogg

From гурт (hurt) + -ува́ти (-uváty). Compare Belarusian гуртава́ць (hurtavácʹ), Polish hurtować.

(transitive) to bring together, to gather, to group, to rally, to unite


групувати

групува́ти (canonical)
hrupuváty (romanization)
групува́ти (imperfective infinitive)
групува́ть (imperfective infinitive)
групо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: групо́вано (imperfective passive past)
групу́ючи (adverbial imperfective present)
групува́вши (adverbial imperfective past)
групу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду групува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду групува́ть (first-person future imperfective singular)
групува́тиму (first-person future imperfective singular)
групу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш групува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш групува́ть (future imperfective second-person singular)
групува́тимеш (future imperfective second-person singular)
групу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де групува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де групува́ть (future imperfective singular third-person)
групува́тиме (future imperfective singular third-person)
групу́єм (first-person imperfective plural present)
групу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо групува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо групува́ть (first-person future imperfective plural)
групува́тимемо (first-person future imperfective plural)
групува́тимем (first-person future imperfective plural)
групу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете групува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете групува́ть (future imperfective plural second-person)
групува́тимете (future imperfective plural second-person)
групу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть групува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть групува́ть (future imperfective plural third-person)
групува́тимуть (future imperfective plural third-person)
групу́ймо (first-person imperative plural)
групу́й (imperative second-person singular)
групу́йте (imperative plural second-person)
групува́в (masculine past singular)
групува́ли (masculine past plural)
групува́ла (feminine past singular)
групува́ли (feminine past plural)
групува́ло (neuter past singular)
групува́ли (neuter past plural)

Uk-групувати.ogg

From гру́па (hrúpa) + -ува́ти (-uváty). Compare Belarusian групава́ць (hrupavácʹ), Polish grupować, Russian группирова́ть (gruppirovátʹ).

cog

группирова́ть

(transitive) to group (to put together to form a group)


відчинитися

uk-verb

відчини́тися

відчиня́тися

відчини́тися • (vidčynýtysja) pf (imperfective відчиня́тися)

відчини́тися (canonical)
vidčynýtysja (romanization)
відчиня́тися (imperfective)
відчини́тися (infinitive perfective)
відчини́тись (infinitive perfective)
відчини́ться (infinitive perfective)
відчини́вшись (adverbial past perfective)
відчи́ниться (future perfective singular third-person)
відчи́няться (future perfective plural third-person)
відчини́вся (masculine past singular)
відчини́всь (masculine past singular)
відчини́лися (masculine past plural)
відчини́лись (masculine past plural)
відчини́лася (feminine past singular)
відчини́лась (feminine past singular)
відчини́лися (feminine past plural)
відчини́лись (feminine past plural)
відчини́лося (neuter past singular)
відчини́лось (neuter past singular)
відчини́лися (neuter past plural)
відчини́лись (neuter past plural)

[ʋʲid͡ʒt͡ʃeˈnɪtesʲɐ]

From відчини́ти (vidčynýty) + -ся (-sja). Compare Belarusian адчыні́цца (adčynícca).

Две́рі відчини́лися.

to open, to become open (of a door, window, gate, chamber, etc.)

відчини́ти відчинити#Ukrainian


відчинятися

відчиня́тися

відчини́тися

відчиня́тися • (vidčynjátysja) impf (perfective відчини́тися)

відчиня́тися (canonical)
vidčynjátysja (romanization)
відчини́тися (perfective)
відчиня́тися (imperfective infinitive)
відчиня́тись (imperfective infinitive)
відчиня́ться (imperfective infinitive)
відчиня́ючись (adverbial imperfective present)
відчиня́вшись (adverbial imperfective past)
відчиня́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де відчиня́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де відчиня́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де відчиня́ться (future imperfective singular third-person)
відчиня́тиметься (future imperfective singular third-person)
відчиня́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відчиня́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відчиня́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відчиня́ться (future imperfective plural third-person)
відчиня́тимуться (future imperfective plural third-person)
відчиня́вся (masculine past singular)
відчиня́всь (masculine past singular)
відчиня́лися (masculine past plural)
відчиня́лись (masculine past plural)
відчиня́лася (feminine past singular)
відчиня́лась (feminine past singular)
відчиня́лися (feminine past plural)
відчиня́лись (feminine past plural)
відчиня́лося (neuter past singular)
відчиня́лось (neuter past singular)
відчиня́лися (neuter past plural)
відчиня́лись (neuter past plural)

From відчиня́ти (vidčynjáty) + -ся (-sja). Compare Belarusian адчыня́цца (adčynjácca).

відчиня́ти відчиняти#Ukrainian


оскаженіти

оскажені́ти • (oskaženíty) pf (imperfective скажені́ти)

оскажені́ти (canonical)
oskaženíty (romanization)
скажені́ти (imperfective)
оскажені́ти (infinitive perfective)
оскажені́ть (infinitive perfective)
оскажені́лий (active past perfective)
оскажені́вши (adverbial past perfective)
оскажені́ю (first-person future perfective singular)
оскажені́єш (future perfective second-person singular)
оскажені́є (future perfective singular third-person)
оскажені́єм (first-person future perfective plural)
оскажені́ємо (first-person future perfective plural)
оскажені́єте (future perfective plural second-person)
оскажені́ють (future perfective plural third-person)
оскажені́ймо (first-person imperative plural)
оскажені́й (imperative second-person singular)
оскажені́йте (imperative plural second-person)
оскажені́в (masculine past singular)
оскажені́ли (masculine past plural)
оскажені́ла (feminine past singular)
оскажені́ли (feminine past plural)
оскажені́ло (neuter past singular)
оскажені́ли (neuter past plural)

uk-conj

оскажені́лий

(colloquial) to become enraged, to become furious, to fly into a rage, to get mad


оскаженілий

head

оскажені́лий

оскажені́лий • (oskaženílyj)

оскажені́лий (canonical)
oskaženílyj (romanization)
оскажені́лий (masculine nominative)
оскажені́ле (neuter nominative)
оскажені́ла (feminine nominative)
оскажені́лі (nominative plural)
оскажені́лого (genitive masculine neuter)
оскажені́лої (feminine genitive)
оскажені́лих (genitive plural)
оскажені́лому (dative masculine neuter)
оскажені́лій (dative feminine)
оскажені́лим (dative plural)
оскажені́лого (accusative animate masculine)
оскажені́ле (accusative neuter)
оскажені́лу (accusative feminine)
оскажені́лих (accusative animate plural)
оскажені́лий (accusative inanimate masculine)
оскажені́лі (accusative inanimate plural)
оскажені́лим (instrumental masculine neuter)
оскажені́лою (feminine instrumental)
оскажені́лими (instrumental plural)
оскажені́лому (locative masculine neuter)
оскажені́лім (locative masculine neuter)
оскажені́лій (feminine locative)
оскажені́лих (locative plural)

uk-adecl

оскажені́лий

оскажені́ти оскаженіти#Ukrainian

past active participle of оскажені́ти pf (oskaženíty)


турбуватися

uk-verb

турбува́тися

турбува́тися (canonical)
turbuvátysja (romanization)
турбува́тися (imperfective infinitive)
турбува́тись (imperfective infinitive)
турбува́ться (imperfective infinitive)
турбу́ючись (adverbial imperfective present)
турбува́вшись (adverbial imperfective past)
турбу́юся (first-person imperfective present singular)
турбу́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду турбува́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду турбува́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду турбува́ться (first-person future imperfective singular)
турбува́тимусь (first-person future imperfective singular)
турбува́тимуся (first-person future imperfective singular)
турбу́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш турбува́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш турбува́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш турбува́ться (future imperfective second-person singular)
турбува́тимешся (future imperfective second-person singular)
турбу́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де турбува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де турбува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де турбува́ться (future imperfective singular third-person)
турбува́тиметься (future imperfective singular third-person)
турбу́ємся (first-person imperfective plural present)
турбу́ємося (first-person imperfective plural present)
турбу́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо турбува́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо турбува́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо турбува́ться (first-person future imperfective plural)
турбува́тимемось (first-person future imperfective plural)
турбува́тимемося (first-person future imperfective plural)
турбува́тимемся (first-person future imperfective plural)
турбу́єтеся (imperfective plural present second-person)
турбу́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете турбува́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете турбува́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете турбува́ться (future imperfective plural second-person)
турбува́тиметесь (future imperfective plural second-person)
турбува́тиметеся (future imperfective plural second-person)
турбу́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть турбува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть турбува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть турбува́ться (future imperfective plural third-person)
турбува́тимуться (future imperfective plural third-person)
турбу́ймося (first-person imperative plural)
турбу́ймось (first-person imperative plural)
турбу́йся (imperative second-person singular)
турбу́йсь (imperative second-person singular)
турбу́йтеся (imperative plural second-person)
турбу́йтесь (imperative plural second-person)
турбува́вся (masculine past singular)
турбува́всь (masculine past singular)
турбува́лися (masculine past plural)
турбува́лись (masculine past plural)
турбува́лася (feminine past singular)
турбува́лась (feminine past singular)
турбува́лися (feminine past plural)
турбува́лись (feminine past plural)
турбува́лося (neuter past singular)
турбува́лось (neuter past singular)
турбува́лися (neuter past plural)
турбува́лись (neuter past plural)

uk-conj

турбува́тися<2a.impf>

Uk-турбуватися.ogg

From турбува́ти (turbuváty) + -ся (-sja). Compare Polish turbować się.

Near-synonym: піклува́тися impf (pikluvátysja)

to bother, to care, to concern oneself, to be concerned (to feel concern or act out of concern)


рвеш

head

рвеш • (rveš)

рва́ти рвати#Ukrainian

second-person singular present indicative of рва́ти impf (rváty)


рвіть

рвіть • (rvitʹ)

рва́ти рвати#Ukrainian

second-person plural imperative of рва́ти impf (rváty)


рвете

рвете́ • (rveté)

рва́ти рвати#Ukrainian

second-person plural present indicative of рва́ти impf (rváty)


рвуть

рвуть • (rvutʹ)

рва́ти рвати#Ukrainian

third-person plural present indicative of рва́ти impf (rváty)


рвемо

рвемо́ • (rvemó)

Alternative form: рвем (rvem)

рва́ти рвати#Ukrainian

first-person plural present indicative of рва́ти impf (rváty)


рвем

Alternative form: рвемо́ (rvemó)

рва́ти рвати#Ukrainian


запам'ятовуватися

uk-verb

запам'ято́вуватися

запам'ята́тися

запам'ято́вуватися • (zapamʺjatóvuvatysja) impf (perfective запам'ята́тися)

запам'ято́вуватися (canonical)
zapamʺjatóvuvatysja (romanization)
запам'ята́тися (perfective)
запам'ято́вуватися (imperfective infinitive)
запам'ято́вуватись (imperfective infinitive)
запам'ято́вуваться (imperfective infinitive)
запам'ято́вуючись (adverbial imperfective present)
запам'ято́вувавшись (adverbial imperfective past)
запам'ято́вується (imperfective present singular third-person)
бу́де запам'ято́вуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де запам'ято́вуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де запам'ято́вуваться (future imperfective singular third-person)
запам'ято́вуватиметься (future imperfective singular third-person)
запам'ято́вуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запам'ято́вуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запам'ято́вуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запам'ято́вуваться (future imperfective plural third-person)
запам'ято́вуватимуться (future imperfective plural third-person)
запам'ято́вувався (masculine past singular)
запам'ято́вувавсь (masculine past singular)
запам'ято́вувалися (masculine past plural)
запам'ято́вувались (masculine past plural)
запам'ято́вувалася (feminine past singular)
запам'ято́вувалась (feminine past singular)
запам'ято́вувалися (feminine past plural)
запам'ято́вувались (feminine past plural)
запам'ято́вувалося (neuter past singular)
запам'ято́вувалось (neuter past singular)
запам'ято́вувалися (neuter past plural)
запам'ято́вувались (neuter past plural)

uk-conj

запам'ято́вуватися<2a.impf.3only>

From запам'ято́вувати (zapamʺjatóvuvaty) + -ся (-sja).

af

запам'ято́вувати

запам'ято́вувати запам'ятовувати#Ukrainian

passive of запам'ято́вувати impf (zapamʺjatóvuvaty)


покластися

покла́стися (canonical)
poklástysja (romanization)
покла́стися (infinitive perfective)
покла́стись (infinitive perfective)
покла́вшись (adverbial past perfective)
покладу́ся (first-person future perfective singular)
покладу́сь (first-person future perfective singular)
покладе́шся (future perfective second-person singular)
покладе́ться (future perfective singular third-person)
покладе́мся (first-person future perfective plural)
покладемо́ся (first-person future perfective plural)
покладемо́сь (first-person future perfective plural)
покладете́ся (future perfective plural second-person)
покладете́сь (future perfective plural second-person)
покладу́ться (future perfective plural third-person)
покладі́мся (first-person imperative plural)
покладі́мося (first-person imperative plural)
покладі́мось (first-person imperative plural)
поклади́ся (imperative second-person singular)
поклади́сь (imperative second-person singular)
покладі́ться (imperative plural second-person)
покла́вся (masculine past singular)
покла́всь (masculine past singular)
покла́лися (masculine past plural)
покла́лись (masculine past plural)
покла́лася (feminine past singular)
покла́лась (feminine past singular)
покла́лися (feminine past plural)
покла́лись (feminine past plural)
покла́лося (neuter past singular)
покла́лось (neuter past singular)
покла́лися (neuter past plural)
покла́лись (neuter past plural)

uk-conj

покла́стися<7b/a.pf.д>

Uk-покластися.ogg

From покла́сти (poklásty) + -ся (-sja). Compare Polish pokłaść się.

Imperfective: поклада́тися (pokladátysja)

to rely, to rely on, to depend, to bank on, to pin one's hopes on [with на (na, + accusative) ‘on’]

покла́сти покласти#Ukrainian


покладатися

uk-verb

поклада́тися

поклада́тися • (pokladátysja) impf (perfective покла́стися)

поклада́тися (canonical)
pokladátysja (romanization)
покла́стися (perfective)
поклада́тися (imperfective infinitive)
поклада́тись (imperfective infinitive)
поклада́ться (imperfective infinitive)
поклада́ючись (adverbial imperfective present)
поклада́вшись (adverbial imperfective past)
поклада́юся (first-person imperfective present singular)
поклада́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду поклада́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду поклада́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду поклада́ться (first-person future imperfective singular)
поклада́тимусь (first-person future imperfective singular)
поклада́тимуся (first-person future imperfective singular)
поклада́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш поклада́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш поклада́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш поклада́ться (future imperfective second-person singular)
поклада́тимешся (future imperfective second-person singular)
поклада́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де поклада́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де поклада́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де поклада́ться (future imperfective singular third-person)
поклада́тиметься (future imperfective singular third-person)
поклада́ємся (first-person imperfective plural present)
поклада́ємося (first-person imperfective plural present)
поклада́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо поклада́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо поклада́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо поклада́ться (first-person future imperfective plural)
поклада́тимемось (first-person future imperfective plural)
поклада́тимемося (first-person future imperfective plural)
поклада́тимемся (first-person future imperfective plural)
поклада́єтеся (imperfective plural present second-person)
поклада́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете поклада́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете поклада́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете поклада́ться (future imperfective plural second-person)
поклада́тиметесь (future imperfective plural second-person)
поклада́тиметеся (future imperfective plural second-person)
поклада́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поклада́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поклада́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поклада́ться (future imperfective plural third-person)
поклада́тимуться (future imperfective plural third-person)
поклада́ймося (first-person imperative plural)
поклада́ймось (first-person imperative plural)
поклада́йся (imperative second-person singular)
поклада́йсь (imperative second-person singular)
поклада́йтеся (imperative plural second-person)
поклада́йтесь (imperative plural second-person)
поклада́вся (masculine past singular)
поклада́всь (masculine past singular)
поклада́лися (masculine past plural)
поклада́лись (masculine past plural)
поклада́лася (feminine past singular)
поклада́лась (feminine past singular)
поклада́лися (feminine past plural)
поклада́лись (feminine past plural)
поклада́лося (neuter past singular)
поклада́лось (neuter past singular)
поклада́лися (neuter past plural)
поклада́лись (neuter past plural)

uk-conj

поклада́тися<1a.impf>

Uk-покладатися.ogg

From поклада́ти (pokladáty) + -ся (-sja). Compare Polish pokładać się.

поклада́тися на (самого) себе ― pokladátysja na (samoho) sebe ― to rely on oneself

поклада́ти покладати#Ukrainian


помолитися

помоли́тися (canonical)
pomolýtysja (romanization)
помоли́тися (infinitive perfective)
помоли́тись (infinitive perfective)
помоли́ться (infinitive perfective)
помоли́вшись (adverbial past perfective)
помолю́ся (first-person future perfective singular)
помолю́сь (first-person future perfective singular)
помо́лишся (future perfective second-person singular)
помо́литься (future perfective singular third-person)
помо́лимся (first-person future perfective plural)
помо́лимося (first-person future perfective plural)
помо́лимось (first-person future perfective plural)
помо́литеся (future perfective plural second-person)
помо́литесь (future perfective plural second-person)
помо́ляться (future perfective plural third-person)
помолі́мся (first-person imperative plural)
помолі́мося (first-person imperative plural)
помолі́мось (first-person imperative plural)
помоли́ся (imperative second-person singular)
помоли́сь (imperative second-person singular)
помолі́ться (imperative plural second-person)
помоли́вся (masculine past singular)
помоли́всь (masculine past singular)
помоли́лися (masculine past plural)
помоли́лись (masculine past plural)
помоли́лася (feminine past singular)
помоли́лась (feminine past singular)
помоли́лися (feminine past plural)
помоли́лись (feminine past plural)
помоли́лося (neuter past singular)
помоли́лось (neuter past singular)
помоли́лися (neuter past plural)
помоли́лись (neuter past plural)

помоли́тися<4c.pf>

[pɔmɔˈɫɪtesʲɐ]

From по- (po-) + моли́тися (molýtysja). Compare Russian помоли́ться (pomolítʹsja), Belarusian памалі́цца (pamalícca), Polish pomodlić się.

Imperfective: моли́тися (molýtysja)


стоїш

head

стої́ш • (stojíš)

стої́ш (canonical)
stojíš (romanization)

стоя́ти стояти#Ukrainian

second-person singular present indicative of стоя́ти (stojáty)


стоїть

стої́ть • (stojítʹ)

стої́ть (canonical)
stojítʹ (romanization)

стоя́ти стояти#Ukrainian

third-person singular present indicative of стоя́ти (stojáty)


відновлюваний

відно́влюваний

відно́влюваний • (vidnóvljuvanyj)

відно́влюваний (canonical)
vidnóvljuvanyj (romanization)
відно́влюваний (masculine nominative)
відно́влюване (neuter nominative)
відно́влювана (feminine nominative)
відно́влювані (nominative plural)
відно́влюваного (genitive masculine neuter)
відно́влюваної (feminine genitive)
відно́влюваних (genitive plural)
відно́влюваному (dative masculine neuter)
відно́влюваній (dative feminine)
відно́влюваним (dative plural)
відно́влюваного (accusative animate masculine)
відно́влюване (accusative neuter)
відно́влювану (accusative feminine)
відно́влюваних (accusative animate plural)
відно́влюваний (accusative inanimate masculine)
відно́влювані (accusative inanimate plural)
відно́влюваним (instrumental masculine neuter)
відно́влюваною (feminine instrumental)
відно́влюваними (instrumental plural)
відно́влюваному (locative masculine neuter)
відно́влюванім (locative masculine neuter)
відно́влюваній (feminine locative)
відно́влюваних (locative plural)

uk-adecl

відно́влюваний

[ʋʲidˈnɔu̯lʲʊʋɐnei̯]

відно́влювати відновлювати#Ukrainian

adjectival past passive participle of відно́влювати impf (vidnóvljuvaty)


наштовхнутися

uk-verb

наштовхну́тися

нашто́вхуватися

наштовхну́тися • (naštovxnútysja) pf (imperfective нашто́вхуватися)

наштовхну́тися (canonical)
naštovxnútysja (romanization)
нашто́вхуватися (imperfective)
наштовхну́тися (infinitive perfective)
наштовхну́тись (infinitive perfective)
наштовхну́ться (infinitive perfective)
наштовхну́вшись (adverbial past perfective)
наштовхну́ся (first-person future perfective singular)
наштовхну́сь (first-person future perfective singular)
наштовхне́шся (future perfective second-person singular)
наштовхне́ться (future perfective singular third-person)
наштовхне́мся (first-person future perfective plural)
наштовхнемо́ся (first-person future perfective plural)
наштовхнемо́сь (first-person future perfective plural)
наштовхнете́ся (future perfective plural second-person)
наштовхнете́сь (future perfective plural second-person)
наштовхну́ться (future perfective plural third-person)
наштовхні́мся (first-person imperative plural)
наштовхні́мося (first-person imperative plural)
наштовхні́мось (first-person imperative plural)
наштовхни́ся (imperative second-person singular)
наштовхни́сь (imperative second-person singular)
наштовхні́ться (imperative plural second-person)
наштовхну́вся (masculine past singular)
наштовхну́всь (masculine past singular)
наштовхну́лися (masculine past plural)
наштовхну́лись (masculine past plural)
наштовхну́лася (feminine past singular)
наштовхну́лась (feminine past singular)
наштовхну́лися (feminine past plural)
наштовхну́лись (feminine past plural)
наштовхну́лося (neuter past singular)
наштовхну́лось (neuter past singular)
наштовхну́лися (neuter past plural)
наштовхну́лись (neuter past plural)

uk-conj

наштовхну́тися<3b.pf>

Uk-наштовхнутися.ogg

From наштовхну́ти (naštovxnúty) + -ся (-sja). Compare Russian натолкну́ться (natolknútʹsja).

af

наштовхну́ти

cog

натолкну́ться

(literally) to bump into (to collide with)

(by extension) to bump into, to come across, to run into, to stumble upon (meet or find by chance)

(figuratively) to encounter, to hit up against, to run up against, to meet with, to be confronted (with) (difficulties, obstruction, opposition, resistance, etc.)


наштовхуватися

uk-verb

нашто́вхуватися

наштовхну́тися

нашто́вхуватися • (naštóvxuvatysja) impf (perfective наштовхну́тися)

нашто́вхуватися (canonical)
naštóvxuvatysja (romanization)
наштовхну́тися (perfective)
нашто́вхуватися (imperfective infinitive)
нашто́вхуватись (imperfective infinitive)
нашто́вхуваться (imperfective infinitive)
нашто́вхуючись (adverbial imperfective present)
нашто́вхувавшись (adverbial imperfective past)
нашто́вхуюся (first-person imperfective present singular)
нашто́вхуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду нашто́вхуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду нашто́вхуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду нашто́вхуваться (first-person future imperfective singular)
нашто́вхуватимусь (first-person future imperfective singular)
нашто́вхуватимуся (first-person future imperfective singular)
нашто́вхуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш нашто́вхуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш нашто́вхуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш нашто́вхуваться (future imperfective second-person singular)
нашто́вхуватимешся (future imperfective second-person singular)
нашто́вхується (imperfective present singular third-person)
бу́де нашто́вхуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де нашто́вхуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де нашто́вхуваться (future imperfective singular third-person)
нашто́вхуватиметься (future imperfective singular third-person)
нашто́вхуємся (first-person imperfective plural present)
нашто́вхуємося (first-person imperfective plural present)
нашто́вхуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо нашто́вхуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо нашто́вхуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо нашто́вхуваться (first-person future imperfective plural)
нашто́вхуватимемось (first-person future imperfective plural)
нашто́вхуватимемося (first-person future imperfective plural)
нашто́вхуватимемся (first-person future imperfective plural)
нашто́вхуєтеся (imperfective plural present second-person)
нашто́вхуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете нашто́вхуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете нашто́вхуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете нашто́вхуваться (future imperfective plural second-person)
нашто́вхуватиметесь (future imperfective plural second-person)
нашто́вхуватиметеся (future imperfective plural second-person)
нашто́вхуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть нашто́вхуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть нашто́вхуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть нашто́вхуваться (future imperfective plural third-person)
нашто́вхуватимуться (future imperfective plural third-person)
нашто́вхуймося (first-person imperative plural)
нашто́вхуймось (first-person imperative plural)
нашто́вхуйся (imperative second-person singular)
нашто́вхуйсь (imperative second-person singular)
нашто́вхуйтеся (imperative plural second-person)
нашто́вхуйтесь (imperative plural second-person)
нашто́вхувався (masculine past singular)
нашто́вхувавсь (masculine past singular)
нашто́вхувалися (masculine past plural)
нашто́вхувались (masculine past plural)
нашто́вхувалася (feminine past singular)
нашто́вхувалась (feminine past singular)
нашто́вхувалися (feminine past plural)
нашто́вхувались (feminine past plural)
нашто́вхувалося (neuter past singular)
нашто́вхувалось (neuter past singular)
нашто́вхувалися (neuter past plural)
нашто́вхувались (neuter past plural)

uk-conj

нашто́вхуватися<2a.impf>

From нашто́вхувати (naštóvxuvaty) + -ся (-sja). Compare Russian ната́лкиваться (natálkivatʹsja).

af

нашто́вхувати

cog

ната́лкиваться


домовлюся

head

домо́влюся • (domóvljusja)

домо́влюся (canonical)
domóvljusja (romanization)

[dɔˈmɔu̯lʲʊsʲɐ]

Alternative form: домо́влюсь (domóvljusʹ)

домо́витися домовитися#Ukrainian

first-person singular future indicative of домо́витися pf (domóvytysja)


зіткнутися

uk-verb

зіткну́тися • (zitknútysja) pf (imperfective стика́тися)

зіткну́тися (canonical)
zitknútysja (romanization)
стика́тися (imperfective)
зіткну́тися (infinitive perfective)
зіткну́тись (infinitive perfective)
зіткну́ться (infinitive perfective)
зіткну́вшись (adverbial past perfective)
зіткну́ся (first-person future perfective singular)
зіткну́сь (first-person future perfective singular)
зіткне́шся (future perfective second-person singular)
зіткне́ться (future perfective singular third-person)
зіткне́мся (first-person future perfective plural)
зіткнемо́ся (first-person future perfective plural)
зіткнемо́сь (first-person future perfective plural)
зіткнете́ся (future perfective plural second-person)
зіткнете́сь (future perfective plural second-person)
зіткну́ться (future perfective plural third-person)
зіткні́мся (first-person imperative plural)
зіткні́мося (first-person imperative plural)
зіткні́мось (first-person imperative plural)
зіткни́ся (imperative second-person singular)
зіткни́сь (imperative second-person singular)
зіткні́ться (imperative plural second-person)
зіткну́вся (masculine past singular)
зіткну́всь (masculine past singular)
зіткну́лися (masculine past plural)
зіткну́лись (masculine past plural)
зіткну́лася (feminine past singular)
зіткну́лась (feminine past singular)
зіткну́лися (feminine past plural)
зіткну́лись (feminine past plural)
зіткну́лося (neuter past singular)
зіткну́лось (neuter past singular)
зіткну́лися (neuter past plural)
зіткну́лись (neuter past plural)

uk-conj

зіткну́тися<3b.pf>

Uk-зіткнутися.ogg

From зіткну́ти (zitknúty) + -ся (-sja). Compare Belarusian сутыкну́цца (sutyknúcca), Polish zetknąć się.

to come into contact, to touch (to come together physically)

to bump into, to come across, to run into (meet or find unexpectedly)

(figuratively) to come into contact (to have an encounter with)

(figuratively) to come up against, to confront, to be confronted (with), to encounter, to face, to be faced (with) (challenge, difficulty, opposition, reality, etc.)

to clash, to encounter (to come into violent conflict)

(figuratively) to clash, to collide, to come into conflict (to be incompatible or in contradiction)


домовлюсь

head

домо́влюсь • (domóvljusʹ)

домо́влюсь (canonical)
domóvljusʹ (romanization)

домо́витися домовитися#Ukrainian


стикатися

uk-verb

стика́тися • (stykátysja) impf (perfective зіткну́тися)

стика́тися (canonical)
stykátysja (romanization)
зіткну́тися (perfective)
стика́тися (imperfective infinitive)
стика́тись (imperfective infinitive)
стика́ться (imperfective infinitive)
стика́ючись (adverbial imperfective present)
стика́вшись (adverbial imperfective past)
стика́юся (first-person imperfective present singular)
стика́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду стика́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду стика́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду стика́ться (first-person future imperfective singular)
стика́тимусь (first-person future imperfective singular)
стика́тимуся (first-person future imperfective singular)
стика́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш стика́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш стика́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш стика́ться (future imperfective second-person singular)
стика́тимешся (future imperfective second-person singular)
стика́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де стика́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де стика́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де стика́ться (future imperfective singular third-person)
стика́тиметься (future imperfective singular third-person)
стика́ємся (first-person imperfective plural present)
стика́ємося (first-person imperfective plural present)
стика́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо стика́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо стика́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо стика́ться (first-person future imperfective plural)
стика́тимемось (first-person future imperfective plural)
стика́тимемося (first-person future imperfective plural)
стика́тимемся (first-person future imperfective plural)
стика́єтеся (imperfective plural present second-person)
стика́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете стика́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете стика́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете стика́ться (future imperfective plural second-person)
стика́тиметесь (future imperfective plural second-person)
стика́тиметеся (future imperfective plural second-person)
стика́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть стика́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стика́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стика́ться (future imperfective plural third-person)
стика́тимуться (future imperfective plural third-person)
стика́ймося (first-person imperative plural)
стика́ймось (first-person imperative plural)
стика́йся (imperative second-person singular)
стика́йсь (imperative second-person singular)
стика́йтеся (imperative plural second-person)
стика́йтесь (imperative plural second-person)
стика́вся (masculine past singular)
стика́всь (masculine past singular)
стика́лися (masculine past plural)
стика́лись (masculine past plural)
стика́лася (feminine past singular)
стика́лась (feminine past singular)
стика́лися (feminine past plural)
стика́лись (feminine past plural)
стика́лося (neuter past singular)
стика́лось (neuter past singular)
стика́лися (neuter past plural)
стика́лись (neuter past plural)

uk-conj

стика́тися<1a.impf>

Uk-стикатися.ogg

From стика́ти (stykáty) + -ся (-sja). Compare Belarusian сутыка́цца (sutykácca), Polish stykać się.

(dialectal) to knock about, to knock around (to move or roam around aimlessly)


кришитися

криши́тися (canonical)
kryšýtysja (romanization)
криши́тися (infinitive perfective)
криши́тись (infinitive perfective)
криши́ться (infinitive perfective)
криши́вшись (adverbial past perfective)
кри́шиться (future perfective singular third-person)
кри́шаться (future perfective plural third-person)
криши́вся (masculine past singular)
криши́всь (masculine past singular)
криши́лися (masculine past plural)
криши́лись (masculine past plural)
криши́лася (feminine past singular)
криши́лась (feminine past singular)
криши́лися (feminine past plural)
криши́лись (feminine past plural)
криши́лося (neuter past singular)
криши́лось (neuter past singular)
криши́лися (neuter past plural)
криши́лись (neuter past plural)

Uk-кришитися.ogg

From криши́ти (kryšýty) + -ся (-sja). Compare Russian кроши́ться (krošítʹsja), Belarusian крышы́цца (kryšýcca).


розпастися

uk-verb

розпада́тися

розпа́стися • (rozpástysja) pf (imperfective розпада́тися)

розпа́стися (canonical)
rozpástysja (romanization)
розпада́тися (imperfective)
розпа́стися (infinitive perfective)
розпа́стись (infinitive perfective)
розпа́вшись (adverbial past perfective)
розпаде́ться (future perfective singular third-person)
розпаду́ться (future perfective plural third-person)
розпа́вся (masculine past singular)
розпа́всь (masculine past singular)
розпа́лися (masculine past plural)
розпа́лись (masculine past plural)
розпа́лася (feminine past singular)
розпа́лась (feminine past singular)
розпа́лися (feminine past plural)
розпа́лись (feminine past plural)
розпа́лося (neuter past singular)
розпа́лось (neuter past singular)
розпа́лися (neuter past plural)
розпа́лись (neuter past plural)

From роз- (roz-) + па́сти (pásty, “to fall”) + -ся (-sja). Compare Russian распа́сться (raspástʹsja), Belarusian распа́сціся (raspáscisja), Polish rozpaść się.

af

Uk-розпастися.ogg

(literally or figuratively) to fall apart, to disintegrate, to break up, to collapse

(chemistry) to break down, to decompose, to dissociate

(physics, chemistry, of an unstable atom) to decay


розпастися

uk-verb

розпаса́тися

розпа́стися • (rozpástysja) pf (imperfective розпаса́тися)

розпа́стися (canonical)
rozpástysja (romanization)
розпаса́тися (imperfective)
розпа́стися (infinitive perfective)
розпа́стись (infinitive perfective)
розпа́сшись (adverbial past perfective)
розпасе́ться (future perfective singular third-person)
розпасу́ться (future perfective plural third-person)
розпа́сся (masculine past singular)
розпа́слися (masculine past plural)
розпа́слись (masculine past plural)
розпа́слася (feminine past singular)
розпа́слась (feminine past singular)
розпа́слися (feminine past plural)
розпа́слись (feminine past plural)
розпа́слося (neuter past singular)
розпа́слось (neuter past singular)
розпа́слися (neuter past plural)
розпа́слись (neuter past plural)

From роз- (roz-) + па́сти (pásty, “to graze, to pasture”) + -ся (-sja).

af

Uk-розпастися.ogg

(of livestock) to graze to satiety, to eat one's fill from pasture

(figuratively, derogatory, of a person) to gorge oneself


розпадатися

uk-verb

розпада́тися

розпада́тися • (rozpadátysja) impf (perfective розпа́стися)

розпада́тися (canonical)
rozpadátysja (romanization)
розпа́стися (perfective)
розпада́тися (imperfective infinitive)
розпада́тись (imperfective infinitive)
розпада́ться (imperfective infinitive)
розпада́ючись (adverbial imperfective present)
розпада́вшись (adverbial imperfective past)
розпада́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де розпада́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де розпада́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де розпада́ться (future imperfective singular third-person)
розпада́тиметься (future imperfective singular third-person)
розпада́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розпада́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розпада́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розпада́ться (future imperfective plural third-person)
розпада́тимуться (future imperfective plural third-person)
розпада́вся (masculine past singular)
розпада́всь (masculine past singular)
розпада́лися (masculine past plural)
розпада́лись (masculine past plural)
розпада́лася (feminine past singular)
розпада́лась (feminine past singular)
розпада́лися (feminine past plural)
розпада́лись (feminine past plural)
розпада́лося (neuter past singular)
розпада́лось (neuter past singular)
розпада́лися (neuter past plural)
розпада́лись (neuter past plural)

Uk-розпадатися.ogg

From розпад- (rozpad-) + -а́ти (-áty) + -ся (-sja). Compare Russian распада́ться (raspadátʹsja), Belarusian распада́цца (raspadácca), Polish rozpadać się.

af

розпа́стися<alt:розпад->

cog

распада́ться


розпадатися

uk-verb

розпада́тися

розпада́тися (canonical)
rozpadátysja (romanization)
розпада́тися (imperfective infinitive)
розпада́тись (imperfective infinitive)
розпада́ться (imperfective infinitive)
розпада́ючись (adverbial imperfective present)
розпада́вшись (adverbial imperfective past)
розпада́юся (first-person imperfective present singular)
розпада́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розпада́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розпада́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розпада́ться (first-person future imperfective singular)
розпада́тимусь (first-person future imperfective singular)
розпада́тимуся (first-person future imperfective singular)
розпада́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розпада́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розпада́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розпада́ться (future imperfective second-person singular)
розпада́тимешся (future imperfective second-person singular)
розпада́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де розпада́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де розпада́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де розпада́ться (future imperfective singular third-person)
розпада́тиметься (future imperfective singular third-person)
розпада́ємся (first-person imperfective plural present)
розпада́ємося (first-person imperfective plural present)
розпада́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розпада́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розпада́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розпада́ться (first-person future imperfective plural)
розпада́тимемось (first-person future imperfective plural)
розпада́тимемося (first-person future imperfective plural)
розпада́тимемся (first-person future imperfective plural)
розпада́єтеся (imperfective plural present second-person)
розпада́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розпада́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розпада́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розпада́ться (future imperfective plural second-person)
розпада́тиметесь (future imperfective plural second-person)
розпада́тиметеся (future imperfective plural second-person)
розпада́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розпада́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розпада́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розпада́ться (future imperfective plural third-person)
розпада́тимуться (future imperfective plural third-person)
розпада́ймося (first-person imperative plural)
розпада́ймось (first-person imperative plural)
розпада́йся (imperative second-person singular)
розпада́йсь (imperative second-person singular)
розпада́йтеся (imperative plural second-person)
розпада́йтесь (imperative plural second-person)
розпада́вся (masculine past singular)
розпада́всь (masculine past singular)
розпада́лися (masculine past plural)
розпада́лись (masculine past plural)
розпада́лася (feminine past singular)
розпада́лась (feminine past singular)
розпада́лися (feminine past plural)
розпада́лись (feminine past plural)
розпада́лося (neuter past singular)
розпада́лось (neuter past singular)
розпада́лися (neuter past plural)
розпада́лись (neuter past plural)

uk-conj

розпада́тися<1a.impf>

Uk-розпадатися.ogg

af

розпа́стися<alt:розпад->

cog

распада́ться

+obj

:пе́ред(ins)

to play up to [with пе́ред (péred, + instrumental)]

to insist (to hold up a claim emphatically)

to overdo it, to go overboard (to show excessive diligence) [with над (nad, + instrumental)]


розпадатися

uk-verb

розпа́датися

розпа́датися (canonical)
rozpádatysja (romanization)
розпа́датися (infinitive perfective)
розпа́датись (infinitive perfective)
розпа́даться (infinitive perfective)
розпа́давшись (adverbial past perfective)
розпа́даюся (first-person future perfective singular)
розпа́даюсь (first-person future perfective singular)
розпа́даєшся (future perfective second-person singular)
розпа́дається (future perfective singular third-person)
розпа́даємся (first-person future perfective plural)
розпа́даємося (first-person future perfective plural)
розпа́даємось (first-person future perfective plural)
розпа́даєтеся (future perfective plural second-person)
розпа́даєтесь (future perfective plural second-person)
розпа́даються (future perfective plural third-person)
розпа́даймося (first-person imperative plural)
розпа́даймось (first-person imperative plural)
розпа́дайся (imperative second-person singular)
розпа́дайсь (imperative second-person singular)
розпа́дайтеся (imperative plural second-person)
розпа́дайтесь (imperative plural second-person)
розпа́дався (masculine past singular)
розпа́давсь (masculine past singular)
розпа́далися (masculine past plural)
розпа́дались (masculine past plural)
розпа́далася (feminine past singular)
розпа́далась (feminine past singular)
розпа́далися (feminine past plural)
розпа́дались (feminine past plural)
розпа́далося (neuter past singular)
розпа́далось (neuter past singular)
розпа́далися (neuter past plural)
розпа́дались (neuter past plural)

uk-conj

розпа́датися<1a.pf>

From роз- (roz-) + па́дати (pádaty) + -ся (-sja).

af

(colloquial) to start falling over and over


розвінчати

uk-verb

розві́нчувати

розвінча́ти • (rozvinčáty) pf (imperfective розві́нчувати)

розвінча́ти (canonical)
rozvinčáty (romanization)
розві́нчувати (imperfective)
розвінча́ти (infinitive perfective)
розвінча́ть (infinitive perfective)
розві́нчаний (passive past perfective)
impersonal: розві́нчано (passive past perfective)
розвінча́вши (adverbial past perfective)
розвінча́ю (first-person future perfective singular)
розвінча́єш (future perfective second-person singular)
розвінча́є (future perfective singular third-person)
розвінча́єм (first-person future perfective plural)
розвінча́ємо (first-person future perfective plural)
розвінча́єте (future perfective plural second-person)
розвінча́ють (future perfective plural third-person)
розвінча́ймо (first-person imperative plural)
розвінча́й (imperative second-person singular)
розвінча́йте (imperative plural second-person)
розвінча́в (masculine past singular)
розвінча́ли (masculine past plural)
розвінча́ла (feminine past singular)
розвінча́ли (feminine past plural)
розвінча́ло (neuter past singular)
розвінча́ли (neuter past plural)

From роз- (roz-) + вінча́ти (vinčáty). Compare Russian развенча́ть (razvenčátʹ), Belarusian развянча́ць (razvjančácʹ).

to uncrown, to discrown, to dethrone (to deprive of the status of crowned monarch)

(colloquial, obsolete) to terminate the church marriage of

(figuratively) to expose (the falsity or failings of)


виповнюватися

випо́внюватися

ви́повнитися

випо́внюватися • (vypóvnjuvatysja) impf (perfective ви́повнитися)

випо́внюватися (canonical)
vypóvnjuvatysja (romanization)
ви́повнитися (perfective)
випо́внюватися (imperfective infinitive)
випо́внюватись (imperfective infinitive)
випо́внюваться (imperfective infinitive)
випо́внюючись (adverbial imperfective present)
випо́внювавшись (adverbial imperfective past)
випо́внюється (imperfective present singular third-person)
бу́де випо́внюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де випо́внюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де випо́внюваться (future imperfective singular third-person)
випо́внюватиметься (future imperfective singular third-person)
випо́внюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть випо́внюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть випо́внюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть випо́внюваться (future imperfective plural third-person)
випо́внюватимуться (future imperfective plural third-person)
випо́внювався (masculine past singular)
випо́внювавсь (masculine past singular)
випо́внювалися (masculine past plural)
випо́внювались (masculine past plural)
випо́внювалася (feminine past singular)
випо́внювалась (feminine past singular)
випо́внювалися (feminine past plural)
випо́внювались (feminine past plural)
випо́внювалося (neuter past singular)
випо́внювалось (neuter past singular)
випо́внювалися (neuter past plural)
випо́внювались (neuter past plural)

[ʋeˈpɔu̯nʲʊʋɐtesʲɐ]

From випо́внювати (vypóvnjuvaty) + -ся (-sja).

af

випо́внювати

Не ко́жного дня випо́внюється со́рок ро́ків.

It's not every day that one turns forty (years of age).

Ne kóžnoho dnja vypóvnjujetʹsja sórok rókiv.


виповнитися

uk-verb

ви́повнитися

випо́внюватися

виповня́тися

ви́повнитися • (výpovnytysja) pf (imperfective випо́внюватися or виповня́тися)

ви́повнитися (canonical)
výpovnytysja (romanization)
випо́внюватися (imperfective)
виповня́тися (imperfective)
ви́повнитися (infinitive perfective)
ви́повнитись (infinitive perfective)
ви́повниться (infinitive perfective)
ви́повнившись (adverbial past perfective)
ви́повниться (future perfective singular third-person)
ви́повняться (future perfective plural third-person)
ви́повнився (masculine past singular)
ви́повнивсь (masculine past singular)
ви́повнилися (masculine past plural)
ви́повнились (masculine past plural)
ви́повнилася (feminine past singular)
ви́повнилась (feminine past singular)
ви́повнилися (feminine past plural)
ви́повнились (feminine past plural)
ви́повнилося (neuter past singular)
ви́повнилось (neuter past singular)
ви́повнилися (neuter past plural)
ви́повнились (neuter past plural)

From ви́повнити (výpovnyty) + -ся (-sja).

Моїй моло́дшій до́ньці ско́ро ви́повниться п'ять.

My youngest daughter will soon turn five.

Mojij molódšij dónʹci skóro výpovnytʹsja pʺjatʹ.

Звісно, про це варто було б згадати ще три роки тому, коли виповнилося століття з часу цієї події. Але краще пізно, ніж ніколи.

2021 July 31, Petro Kralyuk, “«Українську Кубань брутально русифікували» – професор Петро Кралюк”, in Радіо Свобода, archived from the original on 2023-02-25:

Of course, it would have been worth mentioning this three years ago, when a century had passed since the time of that event. But better late than never.

Zvisno, pro ce varto bulo b zhadaty šče try roky tomu, koly vypovnylosja stolittja z času cijeji podiji. Ale krašče pizno, niž nikoly.