впадати

uk-verb

впада́ти • (vpadáty) impf (perfective впа́сти)

впада́ти (canonical)
vpadáty (romanization)
впа́сти (perfective)
впада́ти (imperfective infinitive)
впада́ть (imperfective infinitive)
впада́ючи (adverbial imperfective present)
впада́вши (adverbial imperfective past)
впада́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду впада́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду впада́ть (first-person future imperfective singular)
впада́тиму (first-person future imperfective singular)
впада́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш упада́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш упада́ть (future imperfective second-person singular)
впада́тимеш (future imperfective second-person singular)
впада́є (imperfective present singular third-person)
бу́де впада́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де впада́ть (future imperfective singular third-person)
впада́тиме (future imperfective singular third-person)
впада́єм (first-person imperfective plural present)
впада́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо впада́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо впада́ть (first-person future imperfective plural)
впада́тимемо (first-person future imperfective plural)
впада́тимем (first-person future imperfective plural)
впада́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете впада́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете впада́ть (future imperfective plural second-person)
впада́тимете (future imperfective plural second-person)
впада́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть упада́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть упада́ть (future imperfective plural third-person)
впада́тимуть (future imperfective plural third-person)
впада́ймо (first-person imperative plural)
впада́й (imperative second-person singular)
впада́йте (imperative plural second-person)
впада́в (masculine past singular)
впада́ли (masculine past plural)
впада́ла (feminine past singular)
впада́ли (feminine past plural)
впада́ло (neuter past singular)
впада́ли (neuter past plural)

From в- (v-) + пада́ти (padáty) or from the впад- stem of впа́сти (vpásty) + -а́ти (-áty). Compare Russian впада́ть (vpadátʹ), Polish wpadać.

Uk-впадати.ogg

впада́ти в го́лову (кому́сь) (idiomatic)
vpadáty v hólovu (komúsʹ)
to occur (to someone), to come to mind
(literally, “to fall into the head”)

впада́ти в о́ко (кому́сь) (idiomatic)
vpadáty v óko (komúsʹ)
to catch the eye (of someone)
(literally, “to fall into the eye”)

+obj

(of a river, stream, etc.) to fall, to flow [with в (v) or у (u, + accusative) ‘into’]

(chiefly perfective, of cheeks, eyes, etc.) to sink in, to become hollow/sunken

впада́ти в ро́зпач

впада́ти в кра́йнощі

впада́ти в гріх

впада́ти в заду́му

впада́ти в па́ніку

впада́ти в дити́нство

to enter one's second childhood, to enter one's dotage

впада́ти в мара́зм

в (v) у (u + accusative) ‘into (a condition)’

(figuratively) to fall, to lapse, to sink [with в (v) or у (u, + accusative) ‘into (a condition)’]


впадати

впада́ти (canonical)
vpadáty (romanization)
впада́ти (imperfective infinitive)
впада́ть (imperfective infinitive)
впада́ючи (adverbial imperfective present)
впада́вши (adverbial imperfective past)
впада́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду впада́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду впада́ть (first-person future imperfective singular)
впада́тиму (first-person future imperfective singular)
впада́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш упада́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш упада́ть (future imperfective second-person singular)
впада́тимеш (future imperfective second-person singular)
впада́є (imperfective present singular third-person)
бу́де впада́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де впада́ть (future imperfective singular third-person)
впада́тиме (future imperfective singular third-person)
впада́єм (first-person imperfective plural present)
впада́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо впада́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо впада́ть (first-person future imperfective plural)
впада́тимемо (first-person future imperfective plural)
впада́тимем (first-person future imperfective plural)
впада́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете впада́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете впада́ть (future imperfective plural second-person)
впада́тимете (future imperfective plural second-person)
впада́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть упада́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть упада́ть (future imperfective plural third-person)
впада́тимуть (future imperfective plural third-person)
впада́ймо (first-person imperative plural)
впада́й (imperative second-person singular)
впада́йте (imperative plural second-person)
впада́в (masculine past singular)
впада́ли (masculine past plural)
впада́ла (feminine past singular)
впада́ли (feminine past plural)
впада́ло (neuter past singular)
впада́ли (neuter past plural)

From в- (v-) + (у)пада́ти ((u)padáty). Compare Russian упада́ть (upadátʹ), Polish upadać.

af

упада́ти<alt:(у)пада́ти>

Uk-впадати.ogg

упада́ти упадати#Ukrainian

(intransitive) Alternative form of упада́ти impf (upadáty, “to fall, to fall down, to drop”)


впасти

uk-verb

впа́сти • (vpásty) pf (imperfective впада́ти)

впа́сти (canonical)
vpásty (romanization)
впада́ти (imperfective)
впа́сти (infinitive perfective)
впа́лий (active past perfective)
впа́вши (adverbial past perfective)
впаду́ (first-person future perfective singular)
впаде́ш (future perfective second-person singular)
впаде́ (future perfective singular third-person)
впаде́м (first-person future perfective plural)
впадемо́ (first-person future perfective plural)
впадете́ (future perfective plural second-person)
впаду́ть (future perfective plural third-person)
впаді́м (first-person imperative plural)
впаді́мо (first-person imperative plural)
впади́ (imperative second-person singular)
впаді́ть (imperative plural second-person)
впав (masculine past singular)
впа́ли (masculine past plural)
впа́ла (feminine past singular)
впа́ли (feminine past plural)
впа́ло (neuter past singular)
впа́ли (neuter past plural)

From в- (v-) + па́сти (pásty). Compare Russian впа́сть (vpástʹ), Polish wpaść.

впа́сти в го́лову (кому́сь) (idiomatic)
vpásty v hólovu (komúsʹ)
to occur (to someone), to come to mind
(literally, “to fall into the head”)

впа́сти в о́ко (кому́сь) (idiomatic)
vpásty v óko (komúsʹ)
to catch the eye (of someone)
(literally, “to fall into the eye”)

впа́сти в ро́зпач

впа́сти в кра́йнощі

впа́сти в гріх

впа́сти в заду́му

впа́сти в па́ніку

впа́сти в дити́нство

впа́сти в мара́зм


впасти

впа́сти • (vpásty) pf

впа́сти (canonical)
vpásty (romanization)
впа́сти (infinitive perfective)
впа́вши (adverbial past perfective)
впаду́ (first-person future perfective singular)
впаде́ш (future perfective second-person singular)
впаде́ (future perfective singular third-person)
впаде́м (first-person future perfective plural)
впадемо́ (first-person future perfective plural)
впадете́ (future perfective plural second-person)
впаду́ть (future perfective plural third-person)
впаді́м (first-person imperative plural)
впаді́мо (first-person imperative plural)
впади́ (imperative second-person singular)
впаді́ть (imperative plural second-person)
впав (masculine past singular)
впа́ли (masculine past plural)
впа́ла (feminine past singular)
впа́ли (feminine past plural)
впа́ло (neuter past singular)
впа́ли (neuter past plural)

From в- (v-) + (у)па́сти ((u)pásty). Compare Russian упа́сть (upástʹ), Polish upaść.

af

упа́сти<alt:(у)па́сти>

упа́сти упасти#Ukrainian

(intransitive) Alternative form of упа́сти pf (upásty, “to fall, to fall down, to drop”)


впасти

uk-verb

впа́сти • (vpásty) pf

впа́сти (canonical)
vpásty (romanization)
впа́сти (infinitive perfective)
впа́сши (adverbial past perfective)
впасу́ (first-person future perfective singular)
впасе́ш (future perfective second-person singular)
впасе́ (future perfective singular third-person)
впасе́м (first-person future perfective plural)
впасемо́ (first-person future perfective plural)
впасете́ (future perfective plural second-person)
впасу́ть (future perfective plural third-person)
впасі́м (first-person imperative plural)
впасі́мо (first-person imperative plural)
впаси́ (imperative second-person singular)
впасі́ть (imperative plural second-person)
впас (masculine past singular)
впа́сли (masculine past plural)
впа́сла (feminine past singular)
впа́сли (feminine past plural)
впа́сло (neuter past singular)
впа́сли (neuter past plural)

From в- (v-) + (у)па́сти ((u)pásty). Compare Polish upaść.

af

упа́сти<alt:(у)па́сти>

упа́сти упасти#Ukrainian

(transitive) Alternative form of упа́сти pf (upásty, “to graze plentifully/to their fill, to fatten up (livestock)”)


зформувати

uk-verb

зформува́ти • (zformuváty) pf

зформува́ти (canonical)
zformuváty (romanization)
зформува́ти (infinitive perfective)
зформува́ть (infinitive perfective)
зформо́ваний (passive past perfective)
impersonal: зформо́вано (passive past perfective)
зформува́вши (adverbial past perfective)
зформу́ю (first-person future perfective singular)
зформу́єш (future perfective second-person singular)
зформу́є (future perfective singular third-person)
зформу́єм (first-person future perfective plural)
зформу́ємо (first-person future perfective plural)
зформу́єте (future perfective plural second-person)
зформу́ють (future perfective plural third-person)
зформу́ймо (first-person imperative plural)
зформу́й (imperative second-person singular)
зформу́йте (imperative plural second-person)
зформува́в (masculine past singular)
зформува́ли (masculine past plural)
зформува́ла (feminine past singular)
зформува́ли (feminine past plural)
зформува́ло (neuter past singular)
зформува́ли (neuter past plural)

зфор‧му‧ва‧ти

сформува́ти сформувати#Ukrainian

1928–1933 spelling of сформува́ти (sformuváty, “to form”), which was deprecated in the orthography reform of 1933


обрисовувати

обрисо́вувати

обрисо́вувати • (obrysóvuvaty) impf (perfective обрисува́ти)

обрисо́вувати (canonical)
obrysóvuvaty (romanization)
обрисува́ти (perfective)
обрисо́вувати (imperfective infinitive)
обрисо́вувать (imperfective infinitive)
обрисо́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: обрисо́вувано (imperfective passive past)
обрисо́вуючи (adverbial imperfective present)
обрисо́вувавши (adverbial imperfective past)
обрисо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду обрисо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду обрисо́вувать (first-person future imperfective singular)
обрисо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
обрисо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обрисо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш обрисо́вувать (future imperfective second-person singular)
обрисо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
обрисо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де обрисо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де обрисо́вувать (future imperfective singular third-person)
обрисо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
обрисо́вуєм (first-person imperfective plural present)
обрисо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обрисо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо обрисо́вувать (first-person future imperfective plural)
обрисо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
обрисо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
обрисо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обрисо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете обрисо́вувать (future imperfective plural second-person)
обрисо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
обрисо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обрисо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обрисо́вувать (future imperfective plural third-person)
обрисо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
обрисо́вуймо (first-person imperative plural)
обрисо́вуй (imperative second-person singular)
обрисо́вуйте (imperative plural second-person)
обрисо́вував (masculine past singular)
обрисо́вували (masculine past plural)
обрисо́вувала (feminine past singular)
обрисо́вували (feminine past plural)
обрисо́вувало (neuter past singular)
обрисо́вували (neuter past plural)

From the обрисо́в- stem of обрисува́ти (obrysuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian обрисо́вывать (obrisóvyvatʹ), Belarusian абрысо́ўваць (abrysóŭvacʹ), Polish obrysowywać

cog

обрисо́вывать

абрысо́ўваць

to outline, to delineate, to sketch around, to trace around (to draw an outline of)

(figuratively) to outline, to delineate, to mark out (to make distinguishable against the background)

(figuratively) to outline, to delineate, to sketch out (to describe or depict in summary)


рисувати

uk-verb

рисува́ти • (rysuváty) impf (perfective нарисува́ти)

рисува́ти (canonical)
rysuváty (romanization)
нарисува́ти (perfective)
рисува́ти (imperfective infinitive)
рисува́ть (imperfective infinitive)
рисо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: рисо́вано (imperfective passive past)
рису́ючи (adverbial imperfective present)
рисува́вши (adverbial imperfective past)
рису́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду рисува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду рисува́ть (first-person future imperfective singular)
рисува́тиму (first-person future imperfective singular)
рису́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш рисува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш рисува́ть (future imperfective second-person singular)
рисува́тимеш (future imperfective second-person singular)
рису́є (imperfective present singular third-person)
бу́де рисува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де рисува́ть (future imperfective singular third-person)
рисува́тиме (future imperfective singular third-person)
рису́єм (first-person imperfective plural present)
рису́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо рисува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо рисува́ть (first-person future imperfective plural)
рисува́тимемо (first-person future imperfective plural)
рисува́тимем (first-person future imperfective plural)
рису́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете рисува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете рисува́ть (future imperfective plural second-person)
рисува́тимете (future imperfective plural second-person)
рису́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть рисува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть рисува́ть (future imperfective plural third-person)
рисува́тимуть (future imperfective plural third-person)
рису́ймо (first-person imperative plural)
рису́й (imperative second-person singular)
рису́йте (imperative plural second-person)
рисува́в (masculine past singular)
рисува́ли (masculine past plural)
рисува́ла (feminine past singular)
рисува́ли (feminine past plural)
рисува́ло (neuter past singular)
рисува́ли (neuter past plural)

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from Polish rysować, along with ри́са (rýsa) from rysa. By surface analysis, ри́са (rýsa) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian рисова́ть (risovátʹ), Belarusian рысава́ць (rysavácʹ).

surf

(figuratively) to paint, to depict (to render a representation of using words or other means)


обрисувати

uk-verb

обрисо́вувати

обрисува́ти • (obrysuváty) pf (imperfective обрисо́вувати)

обрисува́ти (canonical)
obrysuváty (romanization)
обрисо́вувати (imperfective)
обрисува́ти (infinitive perfective)
обрисува́ть (infinitive perfective)
обрисо́ваний (passive past perfective)
impersonal: обрисо́вано (passive past perfective)
обрисува́вши (adverbial past perfective)
обрису́ю (first-person future perfective singular)
обрису́єш (future perfective second-person singular)
обрису́є (future perfective singular third-person)
обрису́єм (first-person future perfective plural)
обрису́ємо (first-person future perfective plural)
обрису́єте (future perfective plural second-person)
обрису́ють (future perfective plural third-person)
обрису́ймо (first-person imperative plural)
обрису́й (imperative second-person singular)
обрису́йте (imperative plural second-person)
обрисува́в (masculine past singular)
обрисува́ли (masculine past plural)
обрисува́ла (feminine past singular)
обрисува́ли (feminine past plural)
обрисува́ло (neuter past singular)
обрисува́ли (neuter past plural)

Uk-обрисувати.ogg

From об- (ob-) + рисува́ти (rysuváty). Compare Russian обрисова́ть (obrisovátʹ), Belarusian абрысава́ць (abrysavácʹ), Polish obrysować.


видобувати

видобува́ти • (vydobuváty) impf (perfective ви́добути)

видобува́ти (canonical)
vydobuváty (romanization)
ви́добути (perfective)
видобува́ти (imperfective infinitive)
видобува́ть (imperfective infinitive)
видобу́ваний (imperfective passive past)
impersonal: видобу́вано (imperfective passive past)
видобува́ючи (adverbial imperfective present)
видобува́вши (adverbial imperfective past)
видобува́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду видобува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду видобува́ть (first-person future imperfective singular)
видобува́тиму (first-person future imperfective singular)
видобува́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш видобува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш видобува́ть (future imperfective second-person singular)
видобува́тимеш (future imperfective second-person singular)
видобува́є (imperfective present singular third-person)
бу́де видобува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де видобува́ть (future imperfective singular third-person)
видобува́тиме (future imperfective singular third-person)
видобува́єм (first-person imperfective plural present)
видобува́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо видобува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо видобува́ть (first-person future imperfective plural)
видобува́тимемо (first-person future imperfective plural)
видобува́тимем (first-person future imperfective plural)
видобува́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете видобува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете видобува́ть (future imperfective plural second-person)
видобува́тимете (future imperfective plural second-person)
видобува́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть видобува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть видобува́ть (future imperfective plural third-person)
видобува́тимуть (future imperfective plural third-person)
видобува́ймо (first-person imperative plural)
видобува́й (imperative second-person singular)
видобува́йте (imperative plural second-person)
видобува́в (masculine past singular)
видобува́ли (masculine past plural)
видобува́ла (feminine past singular)
видобува́ли (feminine past plural)
видобува́ло (neuter past singular)
видобува́ли (neuter past plural)

Uk-видобувати.ogg


розчаруватися

розчарува́тися

розчаро́вуватися

розчарува́тися • (rozčaruvátysja) pf (imperfective розчаро́вуватися)

розчарува́тися (canonical)
rozčaruvátysja (romanization)
розчаро́вуватися (imperfective)
розчарува́тися (infinitive perfective)
розчарува́тись (infinitive perfective)
розчарува́ться (infinitive perfective)
розчарува́вшись (adverbial past perfective)
розчару́юся (first-person future perfective singular)
розчару́юсь (first-person future perfective singular)
розчару́єшся (future perfective second-person singular)
розчару́ється (future perfective singular third-person)
розчару́ємся (first-person future perfective plural)
розчару́ємося (first-person future perfective plural)
розчару́ємось (first-person future perfective plural)
розчару́єтеся (future perfective plural second-person)
розчару́єтесь (future perfective plural second-person)
розчару́ються (future perfective plural third-person)
розчару́ймося (first-person imperative plural)
розчару́ймось (first-person imperative plural)
розчару́йся (imperative second-person singular)
розчару́йсь (imperative second-person singular)
розчару́йтеся (imperative plural second-person)
розчару́йтесь (imperative plural second-person)
розчарува́вся (masculine past singular)
розчарува́всь (masculine past singular)
розчарува́лися (masculine past plural)
розчарува́лись (masculine past plural)
розчарува́лася (feminine past singular)
розчарува́лась (feminine past singular)
розчарува́лися (feminine past plural)
розчарува́лись (feminine past plural)
розчарува́лося (neuter past singular)
розчарува́лось (neuter past singular)
розчарува́лися (neuter past plural)
розчарува́лись (neuter past plural)

uk-conj

розчарува́тися<2a.pf>

[rɔʒt͡ʃɐrʊˈʋatesʲɐ]

Uk-розчаруватися.ogg

From розчарува́ти (rozčaruváty) + -ся (-sja). Compare Russian разочарова́ться (razočarovátʹsja), Belarusian расчарава́цца (rasčaravácca), Polish rozczarować się.

af

розчарува́ти

cog

разочарова́ться

расчарава́цца

+obj

в (v) у (u + locative) ‘in’ instrumental ‘with by’

to be disappointed, to be disillusioned [with в (v) or у (u, + locative) ‘in’ or instrumental ‘with, by’]


видобути

uk-verb

ви́добути • (výdobuty) pf (imperfective видобува́ти)

ви́добути (canonical)
výdobuty (romanization)
видобува́ти (imperfective)
ви́добути (infinitive perfective)
ви́добуть (infinitive perfective)
ви́добутий (passive past perfective)
impersonal: ви́добуто (passive past perfective)
ви́добувши (adverbial past perfective)
ви́добуду (first-person future perfective singular)
ви́добудеш (future perfective second-person singular)
ви́добуде (future perfective singular third-person)
ви́добудем (first-person future perfective plural)
ви́добудемо (first-person future perfective plural)
ви́добудете (future perfective plural second-person)
ви́добудуть (future perfective plural third-person)
ви́добудім (first-person imperative plural)
ви́добудімо (first-person imperative plural)
ви́добуди (imperative second-person singular)
ви́добудіть (imperative plural second-person)
ви́добув (masculine past singular)
ви́добули (masculine past plural)
ви́добула (feminine past singular)
ви́добули (feminine past plural)
ви́добуло (neuter past singular)
ви́добули (neuter past plural)

Uk-видобути.ogg


видохнути

ви́дохнути • (výdoxnuty) pf

ви́дохнути (canonical)
výdoxnuty (romanization)
ви́дохнути (infinitive perfective)
ви́дохнуть (infinitive perfective)
ви́дохнувши (adverbial past perfective)
ви́дохну (first-person future perfective singular)
ви́дохнеш (future perfective second-person singular)
ви́дохне (future perfective singular third-person)
ви́дохнем (first-person future perfective plural)
ви́дохнемо (first-person future perfective plural)
ви́дохнете (future perfective plural second-person)
ви́дохнуть (future perfective plural third-person)
ви́дохнім (first-person imperative plural)
ви́дохнімо (first-person imperative plural)
ви́дохни (imperative second-person singular)
ви́дохніть (imperative plural second-person)
ви́дохнув (masculine past singular)
ви́дохнули (masculine past plural)
ви́дохнула (feminine past singular)
ви́дохнули (feminine past plural)
ви́дохнуло (neuter past singular)
ви́дохнули (neuter past plural)

Uk-видохнути.ogg


видозмінити

видозміни́ти

видозмі́нювати

видозміни́ти • (vydozminýty) pf (imperfective видозмі́нювати)

видозміни́ти (canonical)
vydozminýty (romanization)
видозмі́нювати (imperfective)
видозміни́ти (infinitive perfective)
видозміни́ть (infinitive perfective)
видозмі́нений (passive past perfective)
impersonal: видозмі́нено (passive past perfective)
видозміни́вши (adverbial past perfective)
видозміню́ (first-person future perfective singular)
видозмі́ниш (future perfective second-person singular)
видозмі́нить (future perfective singular third-person)
видозмі́ним (first-person future perfective plural)
видозмі́нимо (first-person future perfective plural)
видозмі́ните (future perfective plural second-person)
видозмі́нять (future perfective plural third-person)
видозміні́м (first-person imperative plural)
видозміні́мо (first-person imperative plural)
видозміни́ (imperative second-person singular)
видозміні́ть (imperative plural second-person)
видозміни́в (masculine past singular)
видозміни́ли (masculine past plural)
видозміни́ла (feminine past singular)
видозміни́ли (feminine past plural)
видозміни́ло (neuter past singular)
видозміни́ли (neuter past plural)

Uk-видозмінити.ogg

From вид (vyd) + -о- (-o-) + зміни́ти (zminýty)


видряпати

uk-verb

видря́пувати

ви́дряпати • (výdrjapaty) pf (imperfective видря́пувати)

ви́дряпати (canonical)
výdrjapaty (romanization)
видря́пувати (imperfective)
ви́дряпати (infinitive perfective)
ви́дряпать (infinitive perfective)
ви́дряпаний (passive past perfective)
impersonal: ви́дряпано (passive past perfective)
ви́дряпавши (adverbial past perfective)
ви́дряпаю (first-person future perfective singular)
ви́дряпаєш (future perfective second-person singular)
ви́дряпає (future perfective singular third-person)
ви́дряпаєм (first-person future perfective plural)
ви́дряпаємо (first-person future perfective plural)
ви́дряпаєте (future perfective plural second-person)
ви́дряпають (future perfective plural third-person)
ви́дряпаймо (first-person imperative plural)
ви́дряпай (imperative second-person singular)
ви́дряпайте (imperative plural second-person)
ви́дряпав (masculine past singular)
ви́дряпали (masculine past plural)
ви́дряпала (feminine past singular)
ви́дряпали (feminine past plural)
ви́дряпало (neuter past singular)
ви́дряпали (neuter past plural)

[ˈʋɪdʲrʲɐpɐte]

Uk-видряпати.ogg


видути

ви́дути • (výduty) pf (imperfective видува́ти)

ви́дути (canonical)
výduty (romanization)
видува́ти (imperfective)
ви́дути (infinitive perfective)
ви́дуть (infinitive perfective)
ви́дутий (passive past perfective)
impersonal: ви́дуто (passive past perfective)
ви́дувши (adverbial past perfective)
ви́дму (first-person future perfective singular)
ви́дую (first-person future perfective singular)
ви́дмеш (future perfective second-person singular)
ви́дуєш (future perfective second-person singular)
ви́дме (future perfective singular third-person)
ви́дує (future perfective singular third-person)
ви́дмем (first-person future perfective plural)
ви́дмемо (first-person future perfective plural)
ви́дуєм (first-person future perfective plural)
ви́дуємо (first-person future perfective plural)
ви́дмете (future perfective plural second-person)
ви́дуєте (future perfective plural second-person)
ви́дмуть (future perfective plural third-person)
ви́дують (future perfective plural third-person)
ви́дмім (first-person imperative plural)
ви́дмімо (first-person imperative plural)
ви́дуймо (first-person imperative plural)
ви́дми (imperative second-person singular)
ви́дуй (imperative second-person singular)
ви́дміть (imperative plural second-person)
ви́дуйте (imperative plural second-person)
ви́дув (masculine past singular)
ви́дули (masculine past plural)
ви́дула (feminine past singular)
ви́дули (feminine past plural)
ви́дуло (neuter past singular)
ви́дули (neuter past plural)


розчаровуватися

розчаро́вуватися

розчарува́тися

розчаро́вуватися • (rozčaróvuvatysja) impf (perfective розчарува́тися)

розчаро́вуватися (canonical)
rozčaróvuvatysja (romanization)
розчарува́тися (perfective)
розчаро́вуватися (imperfective infinitive)
розчаро́вуватись (imperfective infinitive)
розчаро́вуваться (imperfective infinitive)
розчаро́вуючись (adverbial imperfective present)
розчаро́вувавшись (adverbial imperfective past)
розчаро́вуюся (first-person imperfective present singular)
розчаро́вуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розчаро́вуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розчаро́вуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розчаро́вуваться (first-person future imperfective singular)
розчаро́вуватимусь (first-person future imperfective singular)
розчаро́вуватимуся (first-person future imperfective singular)
розчаро́вуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розчаро́вуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розчаро́вуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розчаро́вуваться (future imperfective second-person singular)
розчаро́вуватимешся (future imperfective second-person singular)
розчаро́вується (imperfective present singular third-person)
бу́де розчаро́вуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де розчаро́вуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де розчаро́вуваться (future imperfective singular third-person)
розчаро́вуватиметься (future imperfective singular third-person)
розчаро́вуємся (first-person imperfective plural present)
розчаро́вуємося (first-person imperfective plural present)
розчаро́вуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розчаро́вуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розчаро́вуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розчаро́вуваться (first-person future imperfective plural)
розчаро́вуватимемось (first-person future imperfective plural)
розчаро́вуватимемося (first-person future imperfective plural)
розчаро́вуватимемся (first-person future imperfective plural)
розчаро́вуєтеся (imperfective plural present second-person)
розчаро́вуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розчаро́вуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розчаро́вуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розчаро́вуваться (future imperfective plural second-person)
розчаро́вуватиметесь (future imperfective plural second-person)
розчаро́вуватиметеся (future imperfective plural second-person)
розчаро́вуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розчаро́вуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розчаро́вуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розчаро́вуваться (future imperfective plural third-person)
розчаро́вуватимуться (future imperfective plural third-person)
розчаро́вуймося (first-person imperative plural)
розчаро́вуймось (first-person imperative plural)
розчаро́вуйся (imperative second-person singular)
розчаро́вуйсь (imperative second-person singular)
розчаро́вуйтеся (imperative plural second-person)
розчаро́вуйтесь (imperative plural second-person)
розчаро́вувався (masculine past singular)
розчаро́вувавсь (masculine past singular)
розчаро́вувалися (masculine past plural)
розчаро́вувались (masculine past plural)
розчаро́вувалася (feminine past singular)
розчаро́вувалась (feminine past singular)
розчаро́вувалися (feminine past plural)
розчаро́вувались (feminine past plural)
розчаро́вувалося (neuter past singular)
розчаро́вувалось (neuter past singular)
розчаро́вувалися (neuter past plural)
розчаро́вувались (neuter past plural)

uk-conj

розчаро́вуватися<2a.impf>

[rɔʒt͡ʃɐˈrɔwʊʋɐtesʲɐ]

Uk-розчаровуватися.ogg

From розчаро́вувати (rozčaróvuvaty) + -ся (-sja). Compare Russian разочаро́вываться (razočaróvyvatʹsja), Belarusian расчаро́ўвацца (rasčaróŭvacca), Polish rozczarowywać się.

af

розчаро́вувати

cog

разочаро́вываться

расчаро́ўвацца

to become disappointed, to become disillusioned [with в (v) or у (u, + locative) ‘in’ or instrumental ‘with, by’]


зазирнути

uk-verb

зазирну́ти • (zazyrnúty) pf (imperfective зазира́ти)

зазирну́ти (canonical)
zazyrnúty (romanization)
зазира́ти (imperfective)
зазирну́ти (infinitive perfective)
зазирну́ть (infinitive perfective)
зазирну́вши (adverbial past perfective)
зазирну́ (first-person future perfective singular)
зазирне́ш (future perfective second-person singular)
зазирне́ (future perfective singular third-person)
зазирне́м (first-person future perfective plural)
зазирнемо́ (first-person future perfective plural)
зазирнете́ (future perfective plural second-person)
зазирну́ть (future perfective plural third-person)
зазирні́м (first-person imperative plural)
зазирні́мо (first-person imperative plural)
зазирни́ (imperative second-person singular)
зазирні́ть (imperative plural second-person)
зазирну́в (masculine past singular)
зазирну́ли (masculine past plural)
зазирну́ла (feminine past singular)
зазирну́ли (feminine past plural)
зазирну́ло (neuter past singular)
зазирну́ли (neuter past plural)

Uk-зазирнути.ogg

to look, to look in, to glance, to peek, to peep, to peer, to have a look

(colloquial) to look in, to drop in, to call in (to visit briefly and casually)


видозмінювати

видозмі́нювати

видозміни́ти

видозмі́нювати • (vydozmínjuvaty) impf (perfective видозміни́ти)

видозмі́нювати (canonical)
vydozmínjuvaty (romanization)
видозміни́ти (perfective)
видозмі́нювати (imperfective infinitive)
видозмі́нювать (imperfective infinitive)
видозмі́нюючи (adverbial imperfective present)
видозмі́нювавши (adverbial imperfective past)
видозмі́нюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду видозмі́нювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду видозмі́нювать (first-person future imperfective singular)
видозмі́нюватиму (first-person future imperfective singular)
видозмі́нюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш видозмі́нювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш видозмі́нювать (future imperfective second-person singular)
видозмі́нюватимеш (future imperfective second-person singular)
видозмі́нює (imperfective present singular third-person)
бу́де видозмі́нювати (future imperfective singular third-person)
бу́де видозмі́нювать (future imperfective singular third-person)
видозмі́нюватиме (future imperfective singular third-person)
видозмі́нюєм (first-person imperfective plural present)
видозмі́нюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо видозмі́нювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо видозмі́нювать (first-person future imperfective plural)
видозмі́нюватимемо (first-person future imperfective plural)
видозмі́нюватимем (first-person future imperfective plural)
видозмі́нюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете видозмі́нювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете видозмі́нювать (future imperfective plural second-person)
видозмі́нюватимете (future imperfective plural second-person)
видозмі́нюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть видозмі́нювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть видозмі́нювать (future imperfective plural third-person)
видозмі́нюватимуть (future imperfective plural third-person)
видозмі́нюймо (first-person imperative plural)
видозмі́нюй (imperative second-person singular)
видозмі́нюйте (imperative plural second-person)
видозмі́нював (masculine past singular)
видозмі́нювали (masculine past plural)
видозмі́нювала (feminine past singular)
видозмі́нювали (feminine past plural)
видозмі́нювало (neuter past singular)
видозмі́нювали (neuter past plural)

Uk-видозмінювати.ogg

From вид (vyd) + -о- (-o-) + змі́нювати (zmínjuvaty)

affix

(transitive) to alter, to modify, to transform


зазирати

uk-verb

зазира́ти • (zazyráty) impf (perfective зазирну́ти)

зазира́ти (canonical)
zazyráty (romanization)
зазирну́ти (perfective)
зазира́ти (imperfective infinitive)
зазира́ть (imperfective infinitive)
зазира́ючи (adverbial imperfective present)
зазира́вши (adverbial imperfective past)
зазира́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зазира́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зазира́ть (first-person future imperfective singular)
зазира́тиму (first-person future imperfective singular)
зазира́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зазира́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зазира́ть (future imperfective second-person singular)
зазира́тимеш (future imperfective second-person singular)
зазира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де зазира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зазира́ть (future imperfective singular third-person)
зазира́тиме (future imperfective singular third-person)
зазира́єм (first-person imperfective plural present)
зазира́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зазира́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зазира́ть (first-person future imperfective plural)
зазира́тимемо (first-person future imperfective plural)
зазира́тимем (first-person future imperfective plural)
зазира́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зазира́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зазира́ть (future imperfective plural second-person)
зазира́тимете (future imperfective plural second-person)
зазира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зазира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зазира́ть (future imperfective plural third-person)
зазира́тимуть (future imperfective plural third-person)
зазира́ймо (first-person imperative plural)
зазира́й (imperative second-person singular)
зазира́йте (imperative plural second-person)
зазира́в (masculine past singular)
зазира́ли (masculine past plural)
зазира́ла (feminine past singular)
зазира́ли (feminine past plural)
зазира́ло (neuter past singular)
зазира́ли (neuter past plural)

Uk-зазирати.ogg

From зазир(ну́ти) (zazyr(núty)) + -а́ти (-áty).

af

зазирну́ти<alt:зазир(ну́ти)>


вплести

+obj

в (v) у (u + accusative) ‘into something’

[with в (v) or у (u, + accusative) ‘into something’]

uk-verb

вплести́ • (vplestý) pf (imperfective впліта́ти)

вплести́ (canonical)
vplestý (romanization)
впліта́ти (imperfective)
вплести́ (infinitive perfective)
впле́тений (passive past perfective)
impersonal: впле́тено (passive past perfective)
вплі́вши (adverbial past perfective)
вплету́ (first-person future perfective singular)
вплете́ш (future perfective second-person singular)
вплете́ (future perfective singular third-person)
вплете́м (first-person future perfective plural)
вплетемо́ (first-person future perfective plural)
вплетете́ (future perfective plural second-person)
вплету́ть (future perfective plural third-person)
вплеті́м (first-person imperative plural)
вплеті́мо (first-person imperative plural)
вплети́ (imperative second-person singular)
вплеті́ть (imperative plural second-person)
вплів (masculine past singular)
вплели́ (masculine past plural)
вплела́ (feminine past singular)
вплели́ (feminine past plural)
вплело́ (neuter past singular)
вплели́ (neuter past plural)

From в- (v-) + плести́ (plestý). Compare Russian вплести́ (vplestí), Polish wpleść.

(literally) to braid in, to plait in, to weave in

(figuratively) to weave in, to work in (to incorporate something into something)


вплести

From в- (v-) + (у)плести́ ((u)plestý). Compare Russian уплести́ (uplestí), Polish upleść.

af

уплести́<alt:(у)плести́>

уплести́ уплести#Ukrainian

(transitive) Alternative form of уплести́ pf (uplestý, “to plait, to braid”).


вплітати

uk-verb

впліта́ти • (vplitáty) impf (perfective вплести́)

впліта́ти (canonical)
vplitáty (romanization)
вплести́ (perfective)
впліта́ти (imperfective infinitive)
впліта́ть (imperfective infinitive)
впліта́ючи (adverbial imperfective present)
впліта́вши (adverbial imperfective past)
впліта́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду впліта́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду впліта́ть (first-person future imperfective singular)
впліта́тиму (first-person future imperfective singular)
впліта́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш упліта́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш упліта́ть (future imperfective second-person singular)
впліта́тимеш (future imperfective second-person singular)
впліта́є (imperfective present singular third-person)
бу́де впліта́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де впліта́ть (future imperfective singular third-person)
впліта́тиме (future imperfective singular third-person)
впліта́єм (first-person imperfective plural present)
впліта́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо впліта́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо впліта́ть (first-person future imperfective plural)
впліта́тимемо (first-person future imperfective plural)
впліта́тимем (first-person future imperfective plural)
впліта́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете впліта́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете впліта́ть (future imperfective plural second-person)
впліта́тимете (future imperfective plural second-person)
впліта́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть упліта́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть упліта́ть (future imperfective plural third-person)
впліта́тимуть (future imperfective plural third-person)
впліта́ймо (first-person imperative plural)
впліта́й (imperative second-person singular)
впліта́йте (imperative plural second-person)
впліта́в (masculine past singular)
впліта́ли (masculine past plural)
впліта́ла (feminine past singular)
впліта́ли (feminine past plural)
впліта́ло (neuter past singular)
впліта́ли (neuter past plural)

From впліт- (vplit-) + -а́ти (-áty). Compare Russian вплета́ть (vpletátʹ), Polish wplatać.

af

вплести́<alt:впліт->


вплітати

From в- (v-) + (у)пліта́ти ((u)plitáty). Compare Russian уплета́ть (upletátʹ), Polish uplatać.

упліта́ти<alt:(у)пліта́ти>

упліта́ти уплітати#Ukrainian

(transitive) Alternative form of упліта́ти impf (uplitáty, “to plait, to braid”).


виждати

uk-verb

ви́ждати • (výždaty) pf (imperfective вижида́ти)

ви́ждати (canonical)
výždaty (romanization)
вижида́ти (imperfective)
ви́ждати (infinitive perfective)
ви́ждать (infinitive perfective)
ви́ждавши (adverbial past perfective)
ви́жду (first-person future perfective singular)
ви́ждеш (future perfective second-person singular)
ви́жде (future perfective singular third-person)
ви́ждем (first-person future perfective plural)
ви́ждемо (first-person future perfective plural)
ви́ждете (future perfective plural second-person)
ви́ждуть (future perfective plural third-person)
ви́ждім (first-person imperative plural)
ви́ждімо (first-person imperative plural)
ви́жди (imperative second-person singular)
ви́ждіть (imperative plural second-person)
ви́ждав (masculine past singular)
ви́ждали (masculine past plural)
ви́ждала (feminine past singular)
ви́ждали (feminine past plural)
ви́ждало (neuter past singular)
ви́ждали (neuter past plural)

Uk-виждати.ogg

to bide one's time, to stay (for) to wait (for), to wait till something is over


визріти

ви́зріти • (výzrity) pf (imperfective визріва́ти)

ви́зріти (canonical)
výzrity (romanization)
визріва́ти (imperfective)
ви́зріти (infinitive perfective)
ви́зріть (infinitive perfective)
ви́зрівши (adverbial past perfective)
ви́зрію (first-person future perfective singular)
ви́зрієш (future perfective second-person singular)
ви́зріє (future perfective singular third-person)
ви́зрієм (first-person future perfective plural)
ви́зріємо (first-person future perfective plural)
ви́зрієте (future perfective plural second-person)
ви́зріють (future perfective plural third-person)
ви́зріймо (first-person imperative plural)
ви́зрій (imperative second-person singular)
ви́зрійте (imperative plural second-person)
ви́зрів (masculine past singular)
ви́зріли (masculine past plural)
ви́зріла (feminine past singular)
ви́зріли (feminine past plural)
ви́зріло (neuter past singular)
ви́зріли (neuter past plural)

Uk-визріти.ogg


визбирувати

визби́рувати

визби́рувати • (vyzbýruvaty) impf (perfective ви́збирати)

визби́рувати (canonical)
vyzbýruvaty (romanization)
ви́збирати (perfective)
визби́рувати (imperfective infinitive)
визби́рувать (imperfective infinitive)
визби́руваний (imperfective passive past)
impersonal: визби́рувано (imperfective passive past)
визби́руючи (adverbial imperfective present)
визби́рувавши (adverbial imperfective past)
визби́рую (first-person imperfective present singular)
бу́ду визби́рувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду визби́рувать (first-person future imperfective singular)
визби́руватиму (first-person future imperfective singular)
визби́руєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш визби́рувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш визби́рувать (future imperfective second-person singular)
визби́руватимеш (future imperfective second-person singular)
визби́рує (imperfective present singular third-person)
бу́де визби́рувати (future imperfective singular third-person)
бу́де визби́рувать (future imperfective singular third-person)
визби́руватиме (future imperfective singular third-person)
визби́руєм (first-person imperfective plural present)
визби́руємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо визби́рувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо визби́рувать (first-person future imperfective plural)
визби́руватимемо (first-person future imperfective plural)
визби́руватимем (first-person future imperfective plural)
визби́руєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете визби́рувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете визби́рувать (future imperfective plural second-person)
визби́руватимете (future imperfective plural second-person)
визби́рують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть визби́рувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть визби́рувать (future imperfective plural third-person)
визби́руватимуть (future imperfective plural third-person)
визби́руймо (first-person imperative plural)
визби́руй (imperative second-person singular)
визби́руйте (imperative plural second-person)
визби́рував (masculine past singular)
визби́рували (masculine past plural)
визби́рувала (feminine past singular)
визби́рували (feminine past plural)
визби́рувало (neuter past singular)
визби́рували (neuter past plural)

Uk-визбирувати.ogg

From ви́збирати (výzbyraty) + -увати (-uvaty)


визнатися

uk-verb

визнава́тися

ви́знатися • (význatysja) pf (imperfective визнава́тися)

ви́знатися (canonical)
význatysja (romanization)
визнава́тися (imperfective)
ви́знатися (infinitive perfective)
ви́знатись (infinitive perfective)
ви́знаться (infinitive perfective)
ви́знавшись (adverbial past perfective)
ви́знаюся (first-person future perfective singular)
ви́знаюсь (first-person future perfective singular)
ви́знаєшся (future perfective second-person singular)
ви́знається (future perfective singular third-person)
ви́знаємся (first-person future perfective plural)
ви́знаємося (first-person future perfective plural)
ви́знаємось (first-person future perfective plural)
ви́знаєтеся (future perfective plural second-person)
ви́знаєтесь (future perfective plural second-person)
ви́знаються (future perfective plural third-person)
ви́знаймося (first-person imperative plural)
ви́знаймось (first-person imperative plural)
ви́знайся (imperative second-person singular)
ви́знайсь (imperative second-person singular)
ви́знайтеся (imperative plural second-person)
ви́знайтесь (imperative plural second-person)
ви́знався (masculine past singular)
ви́знавсь (masculine past singular)
ви́зналися (masculine past plural)
ви́знались (masculine past plural)
ви́зналася (feminine past singular)
ви́зналась (feminine past singular)
ви́зналися (feminine past plural)
ви́знались (feminine past plural)
ви́зналося (neuter past singular)
ви́зналось (neuter past singular)
ви́зналися (neuter past plural)
ви́знались (neuter past plural)

uk-conj

ви́знатися<1a.pf>

Uk-визнатися.ogg


викачати

uk-verb

ви́качати • (výkačaty) pf (imperfective вика́чувати)

ви́качати (canonical)
výkačaty (romanization)
вика́чувати (imperfective)
ви́качати (infinitive perfective)
ви́качать (infinitive perfective)
ви́качаний (passive past perfective)
impersonal: ви́качано (passive past perfective)
ви́качавши (adverbial past perfective)
ви́качаю (first-person future perfective singular)
ви́качаєш (future perfective second-person singular)
ви́качає (future perfective singular third-person)
ви́качаєм (first-person future perfective plural)
ви́качаємо (first-person future perfective plural)
ви́качаєте (future perfective plural second-person)
ви́качають (future perfective plural third-person)
ви́качаймо (first-person imperative plural)
ви́качай (imperative second-person singular)
ви́качайте (imperative plural second-person)
ви́качав (masculine past singular)
ви́качали (masculine past plural)
ви́качала (feminine past singular)
ви́качали (feminine past plural)
ви́качало (neuter past singular)
ви́качали (neuter past plural)

[ˈʋɪkɐt͡ʃɐte]

Uk-викачати.ogg


виклопотати

ви́клопотати

ви́клопотати • (výklopotaty) pf

ви́клопотати (canonical)
výklopotaty (romanization)
ви́клопотати (infinitive perfective)
ви́клопотать (infinitive perfective)
ви́клопотаний (passive past perfective)
impersonal: ви́клопотано (passive past perfective)
ви́клопотавши (adverbial past perfective)
ви́клопочу (first-person future perfective singular)
ви́клопочеш (future perfective second-person singular)
ви́клопоче (future perfective singular third-person)
ви́клопочем (first-person future perfective plural)
ви́клопочемо (first-person future perfective plural)
ви́клопочете (future perfective plural second-person)
ви́клопочуть (future perfective plural third-person)
ви́клопочім (first-person imperative plural)
ви́клопочімо (first-person imperative plural)
ви́клопочи (imperative second-person singular)
ви́клопочіть (imperative plural second-person)
ви́клопотав (masculine past singular)
ви́клопотали (masculine past plural)
ви́клопотала (feminine past singular)
ви́клопотали (feminine past plural)
ви́клопотало (neuter past singular)
ви́клопотали (neuter past plural)

[ˈʋɪkɫɔpɔtɐte]

Uk-виклопотати.ogg

From ви́- (vý-) + клопота́ти (klopotáty)


змушений

head

зму́шений • (zmúšenyj)

зму́шений (canonical)
zmúšenyj (romanization)
зму́шений (masculine nominative)
зму́шене (neuter nominative)
зму́шена (feminine nominative)
зму́шені (nominative plural)
зму́шеного (genitive masculine neuter)
зму́шеної (feminine genitive)
зму́шених (genitive plural)
зму́шеному (dative masculine neuter)
зму́шеній (dative feminine)
зму́шеним (dative plural)
зму́шеного (accusative animate masculine)
зму́шене (accusative neuter)
зму́шену (accusative feminine)
зму́шених (accusative animate plural)
зму́шений (accusative inanimate masculine)
зму́шені (accusative inanimate plural)
зму́шеним (instrumental masculine neuter)
зму́шеною (feminine instrumental)
зму́шеними (instrumental plural)
зму́шеному (locative masculine neuter)
зму́шенім (locative masculine neuter)
зму́шеній (feminine locative)
зму́шених (locative plural)

Uk-змушений.ogg

зму́сити змусити#Ukrainian

adjectival past passive participle of зму́сити pf (zmúsyty)


визивати

uk-verb

визива́ти • (vyzyváty) impf (perfective ви́звати)

визива́ти (canonical)
vyzyváty (romanization)
ви́звати (perfective)
визива́ти (imperfective infinitive)
визива́ть (imperfective infinitive)
визива́ючи (adverbial imperfective present)
визива́вши (adverbial imperfective past)
визива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду визива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду визива́ть (first-person future imperfective singular)
визива́тиму (first-person future imperfective singular)
визива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш визива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш визива́ть (future imperfective second-person singular)
визива́тимеш (future imperfective second-person singular)
визива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де визива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де визива́ть (future imperfective singular third-person)
визива́тиме (future imperfective singular third-person)
визива́єм (first-person imperfective plural present)
визива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо визива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо визива́ть (first-person future imperfective plural)
визива́тимемо (first-person future imperfective plural)
визива́тимем (first-person future imperfective plural)
визива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете визива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете визива́ть (future imperfective plural second-person)
визива́тимете (future imperfective plural second-person)
визива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть визива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть визива́ть (future imperfective plural third-person)
визива́тимуть (future imperfective plural third-person)
визива́ймо (first-person imperative plural)
визива́й (imperative second-person singular)
визива́йте (imperative plural second-person)
визива́в (masculine past singular)
визива́ли (masculine past plural)
визива́ла (feminine past singular)
визива́ли (feminine past plural)
визива́ло (neuter past singular)
визива́ли (neuter past plural)

Uk-визивати.ogg

to arouse, to cause, to stimulate, to evoke, to call forth


визбирати

визби́рувати

ви́збирати • (výzbyraty) pf (imperfective визби́рувати)

ви́збирати (canonical)
výzbyraty (romanization)
визби́рувати (imperfective)
ви́збирати (infinitive perfective)
ви́збирать (infinitive perfective)
ви́збиравши (adverbial past perfective)
ви́збираю (first-person future perfective singular)
ви́збираєш (future perfective second-person singular)
ви́збирає (future perfective singular third-person)
ви́збираєм (first-person future perfective plural)
ви́збираємо (first-person future perfective plural)
ви́збираєте (future perfective plural second-person)
ви́збирають (future perfective plural third-person)
ви́збираймо (first-person imperative plural)
ви́збирай (imperative second-person singular)
ви́збирайте (imperative plural second-person)
ви́збирав (masculine past singular)
ви́збирали (masculine past plural)
ви́збирала (feminine past singular)
ви́збирали (feminine past plural)
ви́збирало (neuter past singular)
ви́збирали (neuter past plural)

to collect, to gather, to pick up, to glean


виказувати

вика́зувати • (vykázuvaty) impf (perfective ви́казати)

вика́зувати (canonical)
vykázuvaty (romanization)
ви́казати (perfective)
вика́зувати (imperfective infinitive)
вика́зувать (imperfective infinitive)
вика́зуючи (adverbial imperfective present)
вика́зувавши (adverbial imperfective past)
вика́зую (first-person imperfective present singular)
бу́ду вика́зувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вика́зувать (first-person future imperfective singular)
вика́зуватиму (first-person future imperfective singular)
вика́зуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вика́зувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш вика́зувать (future imperfective second-person singular)
вика́зуватимеш (future imperfective second-person singular)
вика́зує (imperfective present singular third-person)
бу́де вика́зувати (future imperfective singular third-person)
бу́де вика́зувать (future imperfective singular third-person)
вика́зуватиме (future imperfective singular third-person)
вика́зуєм (first-person imperfective plural present)
вика́зуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вика́зувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вика́зувать (first-person future imperfective plural)
вика́зуватимемо (first-person future imperfective plural)
вика́зуватимем (first-person future imperfective plural)
вика́зуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вика́зувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вика́зувать (future imperfective plural second-person)
вика́зуватимете (future imperfective plural second-person)
вика́зують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вика́зувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вика́зувать (future imperfective plural third-person)
вика́зуватимуть (future imperfective plural third-person)
вика́зуймо (first-person imperative plural)
вика́зуй (imperative second-person singular)
вика́зуйте (imperative plural second-person)
вика́зував (masculine past singular)
вика́зували (masculine past plural)
вика́зувала (feminine past singular)
вика́зували (feminine past plural)
вика́зувало (neuter past singular)
вика́зували (neuter past plural)

Uk-виказувати.ogg

From виказати (vykazaty) + -увати (-uvaty)


викачувати

вика́чувати • (vykáčuvaty) impf (perfective ви́качати)

вика́чувати (canonical)
vykáčuvaty (romanization)
ви́качати (perfective)
вика́чувати (imperfective infinitive)
вика́чувать (imperfective infinitive)
вика́чуючи (adverbial imperfective present)
вика́чувавши (adverbial imperfective past)
вика́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду вика́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вика́чувать (first-person future imperfective singular)
вика́чуватиму (first-person future imperfective singular)
вика́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вика́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш вика́чувать (future imperfective second-person singular)
вика́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
вика́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де вика́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де вика́чувать (future imperfective singular third-person)
вика́чуватиме (future imperfective singular third-person)
вика́чуєм (first-person imperfective plural present)
вика́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вика́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вика́чувать (first-person future imperfective plural)
вика́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
вика́чуватимем (first-person future imperfective plural)
вика́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вика́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вика́чувать (future imperfective plural second-person)
вика́чуватимете (future imperfective plural second-person)
вика́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вика́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вика́чувать (future imperfective plural third-person)
вика́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
вика́чуймо (first-person imperative plural)
вика́чуй (imperative second-person singular)
вика́чуйте (imperative plural second-person)
вика́чував (masculine past singular)
вика́чували (masculine past plural)
вика́чувала (feminine past singular)
вика́чували (feminine past plural)
вика́чувало (neuter past singular)
вика́чували (neuter past plural)

Uk-викачувати.ogg

From викачати (vykačaty) + -увати (-uvaty)


визволятися

визволя́тися

ви́зволитися

визволя́тися • (vyzvoljátysja) impf (perfective ви́зволитися)

визволя́тися (canonical)
vyzvoljátysja (romanization)
ви́зволитися (perfective)
визволя́тися (imperfective infinitive)
визволя́тись (imperfective infinitive)
визволя́ться (imperfective infinitive)
визволя́ючись (adverbial imperfective present)
визволя́вшись (adverbial imperfective past)
визволя́юся (first-person imperfective present singular)
визволя́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду визволя́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду визволя́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду визволя́ться (first-person future imperfective singular)
визволя́тимусь (first-person future imperfective singular)
визволя́тимуся (first-person future imperfective singular)
визволя́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш визволя́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш визволя́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш визволя́ться (future imperfective second-person singular)
визволя́тимешся (future imperfective second-person singular)
визволя́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де визволя́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де визволя́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де визволя́ться (future imperfective singular third-person)
визволя́тиметься (future imperfective singular third-person)
визволя́ємся (first-person imperfective plural present)
визволя́ємося (first-person imperfective plural present)
визволя́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо визволя́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо визволя́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо визволя́ться (first-person future imperfective plural)
визволя́тимемось (first-person future imperfective plural)
визволя́тимемося (first-person future imperfective plural)
визволя́тимемся (first-person future imperfective plural)
визволя́єтеся (imperfective plural present second-person)
визволя́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете визволя́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете визволя́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете визволя́ться (future imperfective plural second-person)
визволя́тиметесь (future imperfective plural second-person)
визволя́тиметеся (future imperfective plural second-person)
визволя́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть визволя́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть визволя́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть визволя́ться (future imperfective plural third-person)
визволя́тимуться (future imperfective plural third-person)
визволя́ймося (first-person imperative plural)
визволя́ймось (first-person imperative plural)
визволя́йся (imperative second-person singular)
визволя́йсь (imperative second-person singular)
визволя́йтеся (imperative plural second-person)
визволя́йтесь (imperative plural second-person)
визволя́вся (masculine past singular)
визволя́всь (masculine past singular)
визволя́лися (masculine past plural)
визволя́лись (masculine past plural)
визволя́лася (feminine past singular)
визволя́лась (feminine past singular)
визволя́лися (feminine past plural)
визволя́лись (feminine past plural)
визволя́лося (neuter past singular)
визволя́лось (neuter past singular)
визволя́лися (neuter past plural)
визволя́лись (neuter past plural)

uk-conj

визволя́тися<1a.impf>

Uk-визволятися.ogg

From визволя́ти (vyzvoljáty) + -ся (-sja)

to get free, to break free, to free oneself (from), to get loose

to become free, to get free time (e.g. after work)

визволя́ти визволяти#Ukrainian


визнаватися

uk-verb

визнава́тися

визнава́тися • (vyznavátysja) impf (perfective ви́знатися)

визнава́тися (canonical)
vyznavátysja (romanization)
ви́знатися (perfective)
визнава́тися (imperfective infinitive)
визнава́тись (imperfective infinitive)
визнава́ться (imperfective infinitive)
визнава́ючись (adverbial imperfective present)
визнава́вшись (adverbial imperfective past)
визнава́юся (first-person imperfective present singular)
визнава́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду визнава́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду визнава́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду визнава́ться (first-person future imperfective singular)
визнава́тимусь (first-person future imperfective singular)
визнава́тимуся (first-person future imperfective singular)
визнава́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш визнава́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш визнава́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш визнава́ться (future imperfective second-person singular)
визнава́тимешся (future imperfective second-person singular)
визнава́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де визнава́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де визнава́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де визнава́ться (future imperfective singular third-person)
визнава́тиметься (future imperfective singular third-person)
визнава́ємся (first-person imperfective plural present)
визнава́ємося (first-person imperfective plural present)
визнава́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо визнава́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо визнава́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо визнава́ться (first-person future imperfective plural)
визнава́тимемось (first-person future imperfective plural)
визнава́тимемося (first-person future imperfective plural)
визнава́тимемся (first-person future imperfective plural)
визнава́єтеся (imperfective plural present second-person)
визнава́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете визнава́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете визнава́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете визнава́ться (future imperfective plural second-person)
визнава́тиметесь (future imperfective plural second-person)
визнава́тиметеся (future imperfective plural second-person)
визнава́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть визнава́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть визнава́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть визнава́ться (future imperfective plural third-person)
визнава́тимуться (future imperfective plural third-person)
визнава́ймося (first-person imperative plural)
визнава́ймось (first-person imperative plural)
визнава́йся (imperative second-person singular)
визнава́йсь (imperative second-person singular)
визнава́йтеся (imperative plural second-person)
визнава́йтесь (imperative plural second-person)
визнава́вся (masculine past singular)
визнава́всь (masculine past singular)
визнава́лися (masculine past plural)
визнава́лись (masculine past plural)
визнава́лася (feminine past singular)
визнава́лась (feminine past singular)
визнава́лися (feminine past plural)
визнава́лись (feminine past plural)
визнава́лося (neuter past singular)
визнава́лось (neuter past singular)
визнава́лися (neuter past plural)
визнава́лись (neuter past plural)

uk-conj

визнава́тися<1a.impf>

Uk-визнаватися.ogg

From визнава́ти (vyznaváty) + -ся (-sja)

визнава́ти визнавати#Ukrainian


визвати

uk-verb

ви́звати • (výzvaty) pf (imperfective визива́ти)

ви́звати (canonical)
výzvaty (romanization)
визива́ти (imperfective)
ви́звати (infinitive perfective)
ви́звать (infinitive perfective)
ви́званий (passive past perfective)
impersonal: ви́звано (passive past perfective)
ви́звавши (adverbial past perfective)
ви́зву (first-person future perfective singular)
ви́зову (first-person future perfective singular)
ви́звеш (future perfective second-person singular)
ви́зовеш (future perfective second-person singular)
ви́зве (future perfective singular third-person)
ви́зове (future perfective singular third-person)
ви́звем (first-person future perfective plural)
ви́звемо (first-person future perfective plural)
ви́зовем (first-person future perfective plural)
ви́зовемо (first-person future perfective plural)
ви́звете (future perfective plural second-person)
ви́зовете (future perfective plural second-person)
ви́звуть (future perfective plural third-person)
ви́зовуть (future perfective plural third-person)
ви́звім (first-person imperative plural)
ви́звімо (first-person imperative plural)
ви́зовім (first-person imperative plural)
ви́зовімо (first-person imperative plural)
ви́зви (imperative second-person singular)
ви́зови (imperative second-person singular)
ви́звіть (imperative plural second-person)
ви́зовіть (imperative plural second-person)
ви́звав (masculine past singular)
ви́звали (masculine past plural)
ви́звала (feminine past singular)
ви́звали (feminine past plural)
ви́звало (neuter past singular)
ви́звали (neuter past plural)

uk-conj

ви́звати<6°a.pf.tr.ppp.pres:ви́зв:ви́зов>

Uk-визвати.ogg


викоріняти

uk-verb

викоріня́ти • (vykorinjáty) impf (perfective викоріни́ти)

викоріня́ти (canonical)
vykorinjáty (romanization)
викоріни́ти (perfective)
викоріня́ти (imperfective infinitive)
викоріня́ть (imperfective infinitive)
викоріня́ючи (adverbial imperfective present)
викоріня́вши (adverbial imperfective past)
викоріня́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду викоріня́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду викоріня́ть (first-person future imperfective singular)
викоріня́тиму (first-person future imperfective singular)
викоріня́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш викоріня́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш викоріня́ть (future imperfective second-person singular)
викоріня́тимеш (future imperfective second-person singular)
викоріня́є (imperfective present singular third-person)
бу́де викоріня́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де викоріня́ть (future imperfective singular third-person)
викоріня́тиме (future imperfective singular third-person)
викоріня́єм (first-person imperfective plural present)
викоріня́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо викоріня́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо викоріня́ть (first-person future imperfective plural)
викоріня́тимемо (first-person future imperfective plural)
викоріня́тимем (first-person future imperfective plural)
викоріня́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете викоріня́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете викоріня́ть (future imperfective plural second-person)
викоріня́тимете (future imperfective plural second-person)
викоріня́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть викоріня́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть викоріня́ть (future imperfective plural third-person)
викоріня́тимуть (future imperfective plural third-person)
викоріня́ймо (first-person imperative plural)
викоріня́й (imperative second-person singular)
викоріня́йте (imperative plural second-person)
викоріня́в (masculine past singular)
викоріня́ли (masculine past plural)
викоріня́ла (feminine past singular)
викоріня́ли (feminine past plural)
викоріня́ло (neuter past singular)
викоріня́ли (neuter past plural)

Uk-викоріняти.ogg

From викоренити (vykorenyty) + -я́ти (-játy)


вручити

вручи́ти • (vručýty) pf (imperfective вруча́ти)

вручи́ти (canonical)
vručýty (romanization)
вруча́ти (imperfective)
вручи́ти (infinitive perfective)
вручи́ть (infinitive perfective)
вру́чений (passive past perfective)
impersonal: вру́чено (passive past perfective)
вручи́вши (adverbial past perfective)
вручу́ (first-person future perfective singular)
вру́чиш (future perfective second-person singular)
вру́чить (future perfective singular third-person)
вру́чим (first-person future perfective plural)
вру́чимо (first-person future perfective plural)
вру́чите (future perfective plural second-person)
вру́чать (future perfective plural third-person)
вручі́м (first-person imperative plural)
вручі́мо (first-person imperative plural)
вручи́ (imperative second-person singular)
вручі́ть (imperative plural second-person)
вручи́в (masculine past singular)
вручи́ли (masculine past plural)
вручи́ла (feminine past singular)
вручи́ли (feminine past plural)
вручи́ло (neuter past singular)
вручи́ли (neuter past plural)

Uk-вручити.ogg

Audio

From в- (v-) + рука́ (ruká, “hand”) + -и́ти (-ýty). Compare Russian вручи́ть (vručítʹ), Belarusian уручы́ць (uručýcʹ), Polish wręczyć.

af

to hand, to hand over, to present (to give, pass or transmit with the hand)

to serve (to officially deliver (a legal notice, summons, etc.))


надокучити

uk-verb

надоку́чити • (nadokúčyty) pf (imperfective надокуча́ти)

надоку́чити (canonical)
nadokúčyty (romanization)
надокуча́ти (imperfective)
надоку́чити (infinitive perfective)
надоку́чить (infinitive perfective)
надоку́чивши (adverbial past perfective)
надоку́чу (first-person future perfective singular)
надоку́чиш (future perfective second-person singular)
надоку́чить (future perfective singular third-person)
надоку́чим (first-person future perfective plural)
надоку́чимо (first-person future perfective plural)
надоку́чите (future perfective plural second-person)
надоку́чать (future perfective plural third-person)
надоку́чмо (first-person imperative plural)
надоку́ч (imperative second-person singular)
надоку́чте (imperative plural second-person)
надоку́чив (masculine past singular)
надоку́чили (masculine past plural)
надоку́чила (feminine past singular)
надоку́чили (feminine past plural)
надоку́чило (neuter past singular)
надоку́чили (neuter past plural)

Uk-надокучити.ogg

From на- (na-) + доку́чити (dokúčyty). Compare Belarusian надаку́чыць (nadakúčycʹ), Polish nadokuczyć.

to annoy, to bother, to bug, to pester, to plague (cause annoyance through constant presence or repeated approaches)

(impersonal) to tire, to bore (to inspire boredom)


викрасти

ви́красти • (výkrasty) pf (imperfective викрада́ти)

ви́красти (canonical)
výkrasty (romanization)
викрада́ти (imperfective)
ви́красти (infinitive perfective)
ви́крадений (passive past perfective)
impersonal: ви́крадено (passive past perfective)
ви́кравши (adverbial past perfective)
ви́краду (first-person future perfective singular)
ви́крадеш (future perfective second-person singular)
ви́краде (future perfective singular third-person)
ви́крадем (first-person future perfective plural)
ви́крадемо (first-person future perfective plural)
ви́крадете (future perfective plural second-person)
ви́крадуть (future perfective plural third-person)
ви́крадім (first-person imperative plural)
ви́крадімо (first-person imperative plural)
ви́кради (imperative second-person singular)
ви́крадіть (imperative plural second-person)
ви́крав (masculine past singular)
ви́крали (masculine past plural)
ви́крала (feminine past singular)
ви́крали (feminine past plural)
ви́крало (neuter past singular)
ви́крали (neuter past plural)

Uk-викрасти.ogg


викупити

викупо́вувати or викупа́ти

ви́купити • (výkupyty) pf (imperfective викупо́вувати or викупа́ти)

ви́купити (canonical)
výkupyty (romanization)
викупо́вувати (imperfective)
викупа́ти (imperfective)
ви́купити (infinitive perfective)
ви́купить (infinitive perfective)
ви́куплений (passive past perfective)
impersonal: ви́куплено (passive past perfective)
ви́купивши (adverbial past perfective)
ви́куплю (first-person future perfective singular)
ви́купиш (future perfective second-person singular)
ви́купить (future perfective singular third-person)
ви́купим (first-person future perfective plural)
ви́купимо (first-person future perfective plural)
ви́купите (future perfective plural second-person)
ви́куплять (future perfective plural third-person)
ви́купім (first-person imperative plural)
ви́купімо (first-person imperative plural)
ви́купи (imperative second-person singular)
ви́купіть (imperative plural second-person)
ви́купив (masculine past singular)
ви́купили (masculine past plural)
ви́купила (feminine past singular)
ви́купили (feminine past plural)
ви́купило (neuter past singular)
ви́купили (neuter past plural)

Uk-викупити.ogg


викроїти

ви́кроїти • (výkrojity) pf (imperfective викро́ювати)

ви́кроїти (canonical)
výkrojity (romanization)
викро́ювати (imperfective)
ви́кроїти (infinitive perfective)
ви́кроїть (infinitive perfective)
ви́кроєний (passive past perfective)
impersonal: ви́кроєно (passive past perfective)
ви́кроївши (adverbial past perfective)
ви́крою (first-person future perfective singular)
ви́кроїш (future perfective second-person singular)
ви́кроїть (future perfective singular third-person)
ви́кроїм (first-person future perfective plural)
ви́кроїмо (first-person future perfective plural)
ви́кроїте (future perfective plural second-person)
ви́кроять (future perfective plural third-person)
ви́кріймо (first-person imperative plural)
ви́крій (imperative second-person singular)
ви́крійте (imperative plural second-person)
ви́кроїв (masculine past singular)
ви́кроїли (masculine past plural)
ви́кроїла (feminine past singular)
ви́кроїли (feminine past plural)
ви́кроїло (neuter past singular)
ви́кроїли (neuter past plural)

Uk-викроїти.ogg

to cut out (patterns, shapes, etc. in tissue or skin)

(figurative, colloquial) to allocate (a part of an area or room)

(figurative, colloquial) to find (a place for something)

(figurative) to have difficulty finding (the time or money to meet someone)


вручати

вруча́ти • (vručáty) impf (perfective вручи́ти)

вруча́ти (canonical)
vručáty (romanization)
вручи́ти (perfective)
вруча́ти (imperfective infinitive)
вруча́ть (imperfective infinitive)
вруча́ючи (adverbial imperfective present)
вруча́вши (adverbial imperfective past)
вруча́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вруча́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вруча́ть (first-person future imperfective singular)
вруча́тиму (first-person future imperfective singular)
вруча́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш уруча́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш уруча́ть (future imperfective second-person singular)
вруча́тимеш (future imperfective second-person singular)
вруча́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вруча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вруча́ть (future imperfective singular third-person)
вруча́тиме (future imperfective singular third-person)
вруча́єм (first-person imperfective plural present)
вруча́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вруча́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вруча́ть (first-person future imperfective plural)
вруча́тимемо (first-person future imperfective plural)
вруча́тимем (first-person future imperfective plural)
вруча́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вруча́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вруча́ть (future imperfective plural second-person)
вруча́тимете (future imperfective plural second-person)
вруча́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уруча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уруча́ть (future imperfective plural third-person)
вруча́тимуть (future imperfective plural third-person)
вруча́ймо (first-person imperative plural)
вруча́й (imperative second-person singular)
вруча́йте (imperative plural second-person)
вруча́в (masculine past singular)
вруча́ли (masculine past plural)
вруча́ла (feminine past singular)
вруча́ли (feminine past plural)
вруча́ло (neuter past singular)
вруча́ли (neuter past plural)

Uk-вручати.ogg

Audio

From вруч(и́ти) (vruč(ýty)) + -а́ти (-áty). Compare Russian вруча́ть (vručátʹ), Belarusian уруча́ць (uručácʹ), Polish wręczać.

af

вручи́ти<alt:вруч(и́ти)>


надокучати

uk-verb

надокуча́ти • (nadokučáty) impf (perfective надоку́чити)

надокуча́ти (canonical)
nadokučáty (romanization)
надоку́чити (perfective)
надокуча́ти (imperfective infinitive)
надокуча́ть (imperfective infinitive)
надокуча́ючи (adverbial imperfective present)
надокуча́вши (adverbial imperfective past)
надокуча́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду надокуча́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду надокуча́ть (first-person future imperfective singular)
надокуча́тиму (first-person future imperfective singular)
надокуча́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш надокуча́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш надокуча́ть (future imperfective second-person singular)
надокуча́тимеш (future imperfective second-person singular)
надокуча́є (imperfective present singular third-person)
бу́де надокуча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де надокуча́ть (future imperfective singular third-person)
надокуча́тиме (future imperfective singular third-person)
надокуча́єм (first-person imperfective plural present)
надокуча́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо надокуча́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо надокуча́ть (first-person future imperfective plural)
надокуча́тимемо (first-person future imperfective plural)
надокуча́тимем (first-person future imperfective plural)
надокуча́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете надокуча́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете надокуча́ть (future imperfective plural second-person)
надокуча́тимете (future imperfective plural second-person)
надокуча́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть надокуча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть надокуча́ть (future imperfective plural third-person)
надокуча́тимуть (future imperfective plural third-person)
надокуча́ймо (first-person imperative plural)
надокуча́й (imperative second-person singular)
надокуча́йте (imperative plural second-person)
надокуча́в (masculine past singular)
надокуча́ли (masculine past plural)
надокуча́ла (feminine past singular)
надокуча́ли (feminine past plural)
надокуча́ло (neuter past singular)
надокуча́ли (neuter past plural)

Uk-надокучати.ogg

From на- (na-) + докуча́ти (dokučáty) or надоку́ч(ити) (nadokúč(yty)) + -а́ти (-áty). Compare Belarusian надакуча́ць (nadakučácʹ), Polish nadokuczać.

af

надоку́чити<alt:надоку́ч(ити)>


викрадати

uk-verb

викрада́ти • (vykradáty) impf (perfective ви́красти)

викрада́ти (canonical)
vykradáty (romanization)
ви́красти (perfective)
викрада́ти (imperfective infinitive)
викрада́ть (imperfective infinitive)
викра́даний (imperfective passive past)
impersonal: викра́дано (imperfective passive past)
викрада́ючи (adverbial imperfective present)
викрада́вши (adverbial imperfective past)
викрада́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду викрада́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду викрада́ть (first-person future imperfective singular)
викрада́тиму (first-person future imperfective singular)
викрада́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш викрада́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш викрада́ть (future imperfective second-person singular)
викрада́тимеш (future imperfective second-person singular)
викрада́є (imperfective present singular third-person)
бу́де викрада́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де викрада́ть (future imperfective singular third-person)
викрада́тиме (future imperfective singular third-person)
викрада́єм (first-person imperfective plural present)
викрада́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо викрада́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо викрада́ть (first-person future imperfective plural)
викрада́тимемо (first-person future imperfective plural)
викрада́тимем (first-person future imperfective plural)
викрада́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете викрада́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете викрада́ть (future imperfective plural second-person)
викрада́тимете (future imperfective plural second-person)
викрада́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть викрада́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть викрада́ть (future imperfective plural third-person)
викрада́тимуть (future imperfective plural third-person)
викрада́ймо (first-person imperative plural)
викрада́й (imperative second-person singular)
викрада́йте (imperative plural second-person)
викрада́в (masculine past singular)
викрада́ли (masculine past plural)
викрада́ла (feminine past singular)
викрада́ли (feminine past plural)
викрада́ло (neuter past singular)
викрада́ли (neuter past plural)

Uk-викрадати.ogg


викуповувати

викупо́вувати

викупо́вувати • (vykupóvuvaty) impf (perfective викупа́ти)

викупо́вувати (canonical)
vykupóvuvaty (romanization)
викупа́ти (perfective)
викупо́вувати (imperfective infinitive)
викупо́вувать (imperfective infinitive)
викупо́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: викупо́вувано (imperfective passive past)
викупо́вуючи (adverbial imperfective present)
викупо́вувавши (adverbial imperfective past)
викупо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду викупо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду викупо́вувать (first-person future imperfective singular)
викупо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
викупо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш викупо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш викупо́вувать (future imperfective second-person singular)
викупо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
викупо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де викупо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де викупо́вувать (future imperfective singular third-person)
викупо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
викупо́вуєм (first-person imperfective plural present)
викупо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо викупо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо викупо́вувать (first-person future imperfective plural)
викупо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
викупо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
викупо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете викупо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете викупо́вувать (future imperfective plural second-person)
викупо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
викупо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть викупо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть викупо́вувать (future imperfective plural third-person)
викупо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
викупо́вуймо (first-person imperative plural)
викупо́вуй (imperative second-person singular)
викупо́вуйте (imperative plural second-person)
викупо́вував (masculine past singular)
викупо́вували (masculine past plural)
викупо́вувала (feminine past singular)
викупо́вували (feminine past plural)
викупо́вувало (neuter past singular)
викупо́вували (neuter past plural)

Uk-викуповувати.ogg

From ви- (vy-) + the "купо́в-" stem of купува́ти (kupuváty) + -увати (-uvaty).


викуповуватися

викупо́вуватися

викупо́вуватися • (vykupóvuvatysja) impf (perfective ви́купитися)

викупо́вуватися (canonical)
vykupóvuvatysja (romanization)
ви́купитися (perfective)
викупо́вуватися (imperfective infinitive)
викупо́вуватись (imperfective infinitive)
викупо́вуваться (imperfective infinitive)
викупо́вуючись (adverbial imperfective present)
викупо́вувавшись (adverbial imperfective past)
викупо́вуюся (first-person imperfective present singular)
викупо́вуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду викупо́вуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду викупо́вуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду викупо́вуваться (first-person future imperfective singular)
викупо́вуватимусь (first-person future imperfective singular)
викупо́вуватимуся (first-person future imperfective singular)
викупо́вуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш викупо́вуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш викупо́вуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш викупо́вуваться (future imperfective second-person singular)
викупо́вуватимешся (future imperfective second-person singular)
викупо́вується (imperfective present singular third-person)
бу́де викупо́вуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де викупо́вуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де викупо́вуваться (future imperfective singular third-person)
викупо́вуватиметься (future imperfective singular third-person)
викупо́вуємся (first-person imperfective plural present)
викупо́вуємося (first-person imperfective plural present)
викупо́вуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо викупо́вуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо викупо́вуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо викупо́вуваться (first-person future imperfective plural)
викупо́вуватимемось (first-person future imperfective plural)
викупо́вуватимемося (first-person future imperfective plural)
викупо́вуватимемся (first-person future imperfective plural)
викупо́вуєтеся (imperfective plural present second-person)
викупо́вуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете викупо́вуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете викупо́вуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете викупо́вуваться (future imperfective plural second-person)
викупо́вуватиметесь (future imperfective plural second-person)
викупо́вуватиметеся (future imperfective plural second-person)
викупо́вуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть викупо́вуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть викупо́вуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть викупо́вуваться (future imperfective plural third-person)
викупо́вуватимуться (future imperfective plural third-person)
викупо́вуймося (first-person imperative plural)
викупо́вуймось (first-person imperative plural)
викупо́вуйся (imperative second-person singular)
викупо́вуйсь (imperative second-person singular)
викупо́вуйтеся (imperative plural second-person)
викупо́вуйтесь (imperative plural second-person)
викупо́вувався (masculine past singular)
викупо́вувавсь (masculine past singular)
викупо́вувалися (masculine past plural)
викупо́вувались (masculine past plural)
викупо́вувалася (feminine past singular)
викупо́вувалась (feminine past singular)
викупо́вувалися (feminine past plural)
викупо́вувались (feminine past plural)
викупо́вувалося (neuter past singular)
викупо́вувалось (neuter past singular)
викупо́вувалися (neuter past plural)
викупо́вувались (neuter past plural)

uk-conj

викупо́вуватися<2a.impf>

[ʋekʊˈpɔwʊʋɐtesʲɐ]

Uk-викуповуватися.ogg

From викупо́вувати (vykupóvuvaty) + -ся (-sja)

affix

викупо́вувати


зашкалює

head

зашка́лює • (zaškáljuje)

зашка́лює (canonical)
zaškáljuje (romanization)

зашка́лювати зашкалювати#Ukrainian

third-person singular present indicative of зашка́лювати impf (zaškáljuvaty)


виламати

uk-verb

ви́ламати • (výlamaty) pf (imperfective вила́мувати)

ви́ламати (canonical)
výlamaty (romanization)
вила́мувати (imperfective)
ви́ламати (infinitive perfective)
ви́ламать (infinitive perfective)
ви́ламаний (passive past perfective)
impersonal: ви́ламано (passive past perfective)
ви́ламавши (adverbial past perfective)
ви́ламаю (first-person future perfective singular)
ви́ламаєш (future perfective second-person singular)
ви́ламає (future perfective singular third-person)
ви́ламаєм (first-person future perfective plural)
ви́ламаємо (first-person future perfective plural)
ви́ламаєте (future perfective plural second-person)
ви́ламають (future perfective plural third-person)
ви́ламаймо (first-person imperative plural)
ви́ламай (imperative second-person singular)
ви́ламайте (imperative plural second-person)
ви́ламав (masculine past singular)
ви́ламали (masculine past plural)
ви́ламала (feminine past singular)
ви́ламали (feminine past plural)
ви́ламало (neuter past singular)
ви́ламали (neuter past plural)

Uk-виламати.ogg


вимірити

ви́мірити • (výmiryty) pf (imperfective вимі́рювати)

ви́мірити (canonical)
výmiryty (romanization)
вимі́рювати (imperfective)
ви́мірити (infinitive perfective)
ви́мірить (infinitive perfective)
ви́мірений (passive past perfective)
impersonal: ви́мірено (passive past perfective)
ви́міривши (adverbial past perfective)
ви́мірю (first-person future perfective singular)
ви́міриш (future perfective second-person singular)
ви́мірить (future perfective singular third-person)
ви́мірим (first-person future perfective plural)
ви́міримо (first-person future perfective plural)
ви́мірите (future perfective plural second-person)
ви́мірять (future perfective plural third-person)
ви́мірім (first-person imperative plural)
ви́мірімо (first-person imperative plural)
ви́міри (imperative second-person singular)
ви́міріть (imperative plural second-person)
ви́мірив (masculine past singular)
ви́мірили (masculine past plural)
ви́мірила (feminine past singular)
ви́мірили (feminine past plural)
ви́мірило (neuter past singular)
ви́мірили (neuter past plural)

Uk-вимірити.ogg


виловити

вило́влювати

ви́ловити • (výlovyty) pf (imperfective вило́влювати)

ви́ловити (canonical)
výlovyty (romanization)
вило́влювати (imperfective)
ви́ловити (infinitive perfective)
ви́ловить (infinitive perfective)
ви́ловлений (passive past perfective)
impersonal: ви́ловлено (passive past perfective)
ви́ловивши (adverbial past perfective)
ви́ловлю (first-person future perfective singular)
ви́ловиш (future perfective second-person singular)
ви́ловить (future perfective singular third-person)
ви́ловим (first-person future perfective plural)
ви́ловимо (first-person future perfective plural)
ви́ловите (future perfective plural second-person)
ви́ловлять (future perfective plural third-person)
ви́ловім (first-person imperative plural)
ви́ловімо (first-person imperative plural)
ви́лови (imperative second-person singular)
ви́ловіть (imperative plural second-person)
ви́ловив (masculine past singular)
ви́ловили (masculine past plural)
ви́ловила (feminine past singular)
ви́ловили (feminine past plural)
ви́ловило (neuter past singular)
ви́ловили (neuter past plural)

Uk-виловити.ogg


вилущити

ви́лущити • (výluščyty) pf (imperfective вилу́щувати)

ви́лущити (canonical)
výluščyty (romanization)
вилу́щувати (imperfective)
ви́лущити (infinitive perfective)
ви́лущить (infinitive perfective)
ви́лущений (passive past perfective)
impersonal: ви́лущено (passive past perfective)
ви́лущивши (adverbial past perfective)
ви́лущу (first-person future perfective singular)
ви́лущиш (future perfective second-person singular)
ви́лущить (future perfective singular third-person)
ви́лущим (first-person future perfective plural)
ви́лущимо (first-person future perfective plural)
ви́лущите (future perfective plural second-person)
ви́лущать (future perfective plural third-person)
ви́лущім (first-person imperative plural)
ви́лущімо (first-person imperative plural)
ви́лущи (imperative second-person singular)
ви́лущіть (imperative plural second-person)
ви́лущив (masculine past singular)
ви́лущили (masculine past plural)
ви́лущила (feminine past singular)
ви́лущили (feminine past plural)
ви́лущило (neuter past singular)
ви́лущили (neuter past plural)

[ˈʋɪɫʊʃt͡ʃete]

Uk-вилущити.ogg


зашкалюють

head

зашка́люють • (zaškáljujutʹ)

зашка́люють (canonical)
zaškáljujutʹ (romanization)

зашка́лювати зашкалювати#Ukrainian

third-person plural present indicative of зашка́лювати impf (zaškáljuvaty)


зашкалювати

uk-verb

зашка́лювати

зашка́лювати • (zaškáljuvaty) impf (perfective зашка́лити)

зашка́лювати (canonical)
zaškáljuvaty (romanization)
зашка́лити (perfective)
зашка́лювати (imperfective infinitive)
зашка́лювать (imperfective infinitive)
зашка́люючи (adverbial imperfective present)
зашка́лювавши (adverbial imperfective past)
зашка́лює (imperfective present singular third-person)
бу́де зашка́лювати (future imperfective singular third-person)
бу́де зашка́лювать (future imperfective singular third-person)
зашка́люватиме (future imperfective singular third-person)
зашка́люють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зашка́лювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зашка́лювать (future imperfective plural third-person)
зашка́люватимуть (future imperfective plural third-person)
зашка́лював (masculine past singular)
зашка́лювали (masculine past plural)
зашка́лювала (feminine past singular)
зашка́лювали (feminine past plural)
зашка́лювало (neuter past singular)
зашка́лювали (neuter past plural)

From зашка́лити (zaškályty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian зашка́ливать (zaškálivatʹ).

cog

зашка́ливать

Ці́ни на житло́ зашка́люють.

House prices are going through the roof.

(figuratively) to go off the scale, to go off the charts, to go through the roof


вимірювати

uk-verb

вимі́рювати • (vymírjuvaty) impf (perfective ви́мірити)

вимі́рювати (canonical)
vymírjuvaty (romanization)
ви́мірити (perfective)
вимі́рювати (imperfective infinitive)
вимі́рювать (imperfective infinitive)
вимі́рюваний (imperfective passive past)
impersonal: вимі́рювано (imperfective passive past)
вимі́рюючи (adverbial imperfective present)
вимі́рювавши (adverbial imperfective past)
вимі́рюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вимі́рювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вимі́рювать (first-person future imperfective singular)
вимі́рюватиму (first-person future imperfective singular)
вимі́рюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вимі́рювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш вимі́рювать (future imperfective second-person singular)
вимі́рюватимеш (future imperfective second-person singular)
вимі́рює (imperfective present singular third-person)
бу́де вимі́рювати (future imperfective singular third-person)
бу́де вимі́рювать (future imperfective singular third-person)
вимі́рюватиме (future imperfective singular third-person)
вимі́рюєм (first-person imperfective plural present)
вимі́рюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вимі́рювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вимі́рювать (first-person future imperfective plural)
вимі́рюватимемо (first-person future imperfective plural)
вимі́рюватимем (first-person future imperfective plural)
вимі́рюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вимі́рювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вимі́рювать (future imperfective plural second-person)
вимі́рюватимете (future imperfective plural second-person)
вимі́рюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вимі́рювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вимі́рювать (future imperfective plural third-person)
вимі́рюватимуть (future imperfective plural third-person)
вимі́рюймо (first-person imperative plural)
вимі́рюй (imperative second-person singular)
вимі́рюйте (imperative plural second-person)
вимі́рював (masculine past singular)
вимі́рювали (masculine past plural)
вимі́рювала (feminine past singular)
вимі́рювали (feminine past plural)
вимі́рювало (neuter past singular)
вимі́рювали (neuter past plural)

Uk-вимірювати.ogg

From вимірити (vymiryty) + -ювати (-juvaty)


виміряти

ви́міряти • (výmirjaty) impf (perfective ви́мірити)

ви́міряти (canonical)
výmirjaty (romanization)
ви́мірити (perfective)
ви́міряти (imperfective infinitive)
ви́мірять (imperfective infinitive)
ви́міряючи (adverbial imperfective present)
ви́мірявши (adverbial imperfective past)
ви́міряю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ви́міряти (first-person future imperfective singular)
бу́ду ви́мірять (first-person future imperfective singular)
ви́мірятиму (first-person future imperfective singular)
ви́міряєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ви́міряти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ви́мірять (future imperfective second-person singular)
ви́мірятимеш (future imperfective second-person singular)
ви́міряє (imperfective present singular third-person)
бу́де ви́міряти (future imperfective singular third-person)
бу́де ви́мірять (future imperfective singular third-person)
ви́мірятиме (future imperfective singular third-person)
ви́міряєм (first-person imperfective plural present)
ви́міряємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ви́міряти (first-person future imperfective plural)
бу́демо ви́мірять (first-person future imperfective plural)
ви́мірятимемо (first-person future imperfective plural)
ви́мірятимем (first-person future imperfective plural)
ви́міряєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ви́міряти (future imperfective plural second-person)
бу́дете ви́мірять (future imperfective plural second-person)
ви́мірятимете (future imperfective plural second-person)
ви́міряють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ви́міряти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ви́мірять (future imperfective plural third-person)
ви́мірятимуть (future imperfective plural third-person)
ви́міряймо (first-person imperative plural)
ви́міряй (imperative second-person singular)
ви́міряйте (imperative plural second-person)
ви́міряв (masculine past singular)
ви́міряли (masculine past plural)
ви́міряла (feminine past singular)
ви́міряли (feminine past plural)
ви́міряло (neuter past singular)
ви́міряли (neuter past plural)

Uk-виміряти.ogg

From ви́мірити (výmiryty) + -яти (-jaty)


зашкалити

зашка́лювати

зашка́лити • (zaškályty) pf (imperfective зашка́лювати)

зашка́лити (canonical)
zaškályty (romanization)
зашка́лювати (imperfective)
зашка́лити (infinitive perfective)
зашка́лить (infinitive perfective)
зашка́лений (passive past perfective)
impersonal: зашка́лено (passive past perfective)
зашка́ливши (adverbial past perfective)
зашка́лить (future perfective singular third-person)
зашка́лять (future perfective plural third-person)
зашка́лив (masculine past singular)
зашка́лили (masculine past plural)
зашка́лила (feminine past singular)
зашка́лили (feminine past plural)
зашка́лило (neuter past singular)
зашка́лили (neuter past plural)

From за- (za-) + шка́ла (škála) + -ити (-yty). Compare Russian зашка́лить (zaškálitʹ).