переносити

uk-verb

перено́сити • (perenósyty) impf (perfective перенести́)

перено́сити (canonical)
perenósyty (romanization)
перенести́ (perfective)
перено́сити (imperfective infinitive)
перено́сить (imperfective infinitive)
перено́сячи (adverbial imperfective present)
перено́сивши (adverbial imperfective past)
перено́шу (first-person imperfective present singular)
бу́ду перено́сити (first-person future imperfective singular)
бу́ду перено́сить (first-person future imperfective singular)
перено́ситиму (first-person future imperfective singular)
перено́сиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш перено́сити (future imperfective second-person singular)
бу́деш перено́сить (future imperfective second-person singular)
перено́ситимеш (future imperfective second-person singular)
перено́сить (imperfective present singular third-person)
бу́де перено́сити (future imperfective singular third-person)
бу́де перено́сить (future imperfective singular third-person)
перено́ситиме (future imperfective singular third-person)
перено́сим (first-person imperfective plural present)
перено́симо (first-person imperfective plural present)
бу́демо перено́сити (first-person future imperfective plural)
бу́демо перено́сить (first-person future imperfective plural)
перено́ситимемо (first-person future imperfective plural)
перено́ситимем (first-person future imperfective plural)
перено́сите (imperfective plural present second-person)
бу́дете перено́сити (future imperfective plural second-person)
бу́дете перено́сить (future imperfective plural second-person)
перено́ситимете (future imperfective plural second-person)
перено́сять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перено́сити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перено́сить (future imperfective plural third-person)
перено́ситимуть (future imperfective plural third-person)
перено́сьмо (first-person imperative plural)
перено́сь (imperative second-person singular)
перено́сьте (imperative plural second-person)
перено́сив (masculine past singular)
перено́сили (masculine past plural)
перено́сила (feminine past singular)
перено́сили (feminine past plural)
перено́сило (neuter past singular)
перено́сили (neuter past plural)

Uk-переносити.ogg

From пере- (pere-) + носи́ти (nosýty). Compare Russian переноси́ть (perenosítʹ), Belarusian перано́сіць (pjeranósicʹ), Polish przenosić.

to bear, to endure, to tolerate, to undergo

(in the negative, with не) cannot stand, cannot tolerate

to carry over (:a word to the next line)


переносити

перено́шувати

переноси́ти • (perenosýty) pf (imperfective перено́шувати)

переноси́ти (canonical)
perenosýty (romanization)
перено́шувати (imperfective)
переноси́ти (infinitive perfective)
переноси́ть (infinitive perfective)
перено́шений (passive past perfective)
impersonal: перено́шено (passive past perfective)
переноси́вши (adverbial past perfective)
переношу́ (first-person future perfective singular)
перено́сиш (future perfective second-person singular)
перено́сить (future perfective singular third-person)
перено́сим (first-person future perfective plural)
перено́симо (first-person future perfective plural)
перено́сите (future perfective plural second-person)
перено́сять (future perfective plural third-person)
переносі́м (first-person imperative plural)
переносі́мо (first-person imperative plural)
переноси́ (imperative second-person singular)
переносі́ть (imperative plural second-person)
переноси́в (masculine past singular)
переноси́ли (masculine past plural)
переноси́ла (feminine past singular)
переноси́ли (feminine past plural)
переноси́ло (neuter past singular)
переноси́ли (neuter past plural)

Uk-переносити.ogg

to carry (all or many things from one place to another)

to carry too long (:a child in pregnancy)


верзти

верзти́ (canonical)
verztý (romanization)
верзти́ (imperfective infinitive)
верзучи́ (adverbial imperfective present)
верзу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду верзти́ (first-person future imperfective singular)
верзти́му (first-person future imperfective singular)
верзе́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш верзти́ (future imperfective second-person singular)
верзти́меш (future imperfective second-person singular)
верзе́ (imperfective present singular third-person)
бу́де верзти́ (future imperfective singular third-person)
верзти́ме (future imperfective singular third-person)
верзе́м (first-person imperfective plural present)
верземо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо верзти́ (first-person future imperfective plural)
верзти́мемо (first-person future imperfective plural)
верзти́мем (first-person future imperfective plural)
верзете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете верзти́ (future imperfective plural second-person)
верзти́мете (future imperfective plural second-person)
верзу́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть верзти́ (future imperfective plural third-person)
верзти́муть (future imperfective plural third-person)
верзі́м (first-person imperative plural)
верзі́мо (first-person imperative plural)
верзи́ (imperative second-person singular)
верзі́ть (imperative plural second-person)
вірз (masculine past singular)
верзли́ (masculine past plural)
верзла́ (feminine past singular)
верзли́ (feminine past plural)
верзло́ (neuter past singular)
верзли́ (neuter past plural)


населене

head

насе́лене • (nasélene)

насе́лене (canonical)
nasélene (romanization)

насе́лений населений#Ukrainian

nominative/accusative neuter singular of насе́лений (nasélenyj)


населених

насе́лених • (nasélenyx)

насе́лених (canonical)
nasélenyx (romanization)

насе́лений населений#Ukrainian

inflection of насе́лений (nasélenyj):
genitive/locative plural

насе́лений населений#Ukrainian

inflection of насе́лений (nasélenyj):
animate accusative plural


населеної

насе́леної • (nasélenoji)

насе́леної (canonical)
nasélenoji (romanization)

насе́лений населений#Ukrainian

genitive feminine singular of насе́лений (nasélenyj)


населенім

насе́ленім • (nasélenim)

насе́ленім (canonical)
nasélenim (romanization)

насе́лений населений#Ukrainian

locative masculine/neuter singular of насе́лений (nasélenyj)


населеному

насе́леному • (nasélenomu)

насе́леному (canonical)
nasélenomu (romanization)

насе́лений населений#Ukrainian

dative/locative masculine/neuter singular of насе́лений (nasélenyj)


населену

насе́лену • (nasélenu)

насе́лену (canonical)
nasélenu (romanization)

насе́лений населений#Ukrainian

accusative feminine singular of насе́лений (nasélenyj)


населеного

насе́леного • (nasélenoho)

насе́леного (canonical)
nasélenoho (romanization)

[nɐˈsɛɫenɔɦɔ]

насе́лений населений#Ukrainian

inflection of насе́лений (nasélenyj):
genitive masculine/neuter singular

насе́лений населений#Ukrainian

inflection of насе́лений (nasélenyj):
animate accusative masculine singular


населеною

насе́леною • (nasélenoju)

насе́леною (canonical)
nasélenoju (romanization)

насе́лений населений#Ukrainian

instrumental feminine singular of насе́лений (nasélenyj)


населена

насе́лена • (nasélena)

насе́лена (canonical)
nasélena (romanization)

насе́лений населений#Ukrainian

nominative feminine singular of насе́лений (nasélenyj)


населені

насе́лені • (naséleni)

насе́лені (canonical)
naséleni (romanization)

насе́лений населений#Ukrainian

inflection of насе́лений (nasélenyj):
nominative plural

насе́лений населений#Ukrainian

inflection of насе́лений (nasélenyj):
inanimate accusative plural


населеній

насе́леній • (nasélenij)

насе́леній (canonical)
nasélenij (romanization)

насе́лений населений#Ukrainian

dative/locative feminine singular of насе́лений (nasélenyj)


населеним

насе́леним • (nasélenym)

насе́леним (canonical)
nasélenym (romanization)

насе́лений населений#Ukrainian

inflection of насе́лений (nasélenyj):
dative plural

насе́лений населений#Ukrainian

inflection of насе́лений (nasélenyj):
instrumental masculine/neuter singular


населеними

насе́леними • (nasélenymy)

насе́леними (canonical)
nasélenymy (romanization)

насе́лений населений#Ukrainian

instrumental plural of насе́лений (nasélenyj)


сортувати

uk-verb

посортува́ти

сортува́ти • (sortuváty) impf (perfective посортува́ти)

сортува́ти (canonical)
sortuváty (romanization)
посортува́ти (perfective)
сортува́ти (imperfective infinitive)
сортува́ть (imperfective infinitive)
сорто́ваний (imperfective passive past)
impersonal: сорто́вано (imperfective passive past)
сорту́ючи (adverbial imperfective present)
сортува́вши (adverbial imperfective past)
сорту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду сортува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду сортува́ть (first-person future imperfective singular)
сортува́тиму (first-person future imperfective singular)
сорту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сортува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш сортува́ть (future imperfective second-person singular)
сортува́тимеш (future imperfective second-person singular)
сорту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де сортува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де сортува́ть (future imperfective singular third-person)
сортува́тиме (future imperfective singular third-person)
сорту́єм (first-person imperfective plural present)
сорту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо сортува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо сортува́ть (first-person future imperfective plural)
сортува́тимемо (first-person future imperfective plural)
сортува́тимем (first-person future imperfective plural)
сорту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете сортува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете сортува́ть (future imperfective plural second-person)
сортува́тимете (future imperfective plural second-person)
сорту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сортува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сортува́ть (future imperfective plural third-person)
сортува́тимуть (future imperfective plural third-person)
сорту́ймо (first-person imperative plural)
сорту́й (imperative second-person singular)
сорту́йте (imperative plural second-person)
сортува́в (masculine past singular)
сортува́ли (masculine past plural)
сортува́ла (feminine past singular)
сортува́ли (feminine past plural)
сортува́ло (neuter past singular)
сортува́ли (neuter past plural)

Uk-сортувати.ogg

From сорт (sort) + -ува́ти (-uváty). Compare Belarusian сартава́ць (sartavácʹ), Polish sortować.


жонглювати

жонглюва́ти (canonical)
žonhljuváty (romanization)
жонглюва́ти (imperfective infinitive)
жонглюва́ть (imperfective infinitive)
жонглю́ючи (adverbial imperfective present)
жонглюва́вши (adverbial imperfective past)
жонглю́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду жонглюва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду жонглюва́ть (first-person future imperfective singular)
жонглюва́тиму (first-person future imperfective singular)
жонглю́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш жонглюва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш жонглюва́ть (future imperfective second-person singular)
жонглюва́тимеш (future imperfective second-person singular)
жонглю́є (imperfective present singular third-person)
бу́де жонглюва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де жонглюва́ть (future imperfective singular third-person)
жонглюва́тиме (future imperfective singular third-person)
жонглю́єм (first-person imperfective plural present)
жонглю́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо жонглюва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо жонглюва́ть (first-person future imperfective plural)
жонглюва́тимемо (first-person future imperfective plural)
жонглюва́тимем (first-person future imperfective plural)
жонглю́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете жонглюва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете жонглюва́ть (future imperfective plural second-person)
жонглюва́тимете (future imperfective plural second-person)
жонглю́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть жонглюва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть жонглюва́ть (future imperfective plural third-person)
жонглюва́тимуть (future imperfective plural third-person)
жонглю́ймо (first-person imperative plural)
жонглю́й (imperative second-person singular)
жонглю́йте (imperative plural second-person)
жонглюва́в (masculine past singular)
жонглюва́ли (masculine past plural)
жонглюва́ла (feminine past singular)
жонглюва́ли (feminine past plural)
жонглюва́ло (neuter past singular)
жонглюва́ли (neuter past plural)

[ʒɔnɦlʲʊˈʋate]

From French jongler + -юва́ти (-juváty). Compare Russian жонгли́ровать (žonglírovatʹ), Belarusian жанглі́раваць (žanhlíravacʹ), Polish żonglować.

cog

жонгли́ровать

жанглі́раваць


прослухати

uk-verb

прослу́хувати

прослухо́вувати

прослу́хати • (proslúxaty) pf (imperfective прослу́хувати or прослухо́вувати)

прослу́хати (canonical)
proslúxaty (romanization)
прослу́хувати (imperfective)
прослухо́вувати (imperfective)
прослу́хати (infinitive perfective)
прослу́хать (infinitive perfective)
прослу́хавши (adverbial past perfective)
прослу́хаю (first-person future perfective singular)
прослу́хаєш (future perfective second-person singular)
прослу́хає (future perfective singular third-person)
прослу́хаєм (first-person future perfective plural)
прослу́хаємо (first-person future perfective plural)
прослу́хаєте (future perfective plural second-person)
прослу́хають (future perfective plural third-person)
прослу́хаймо (first-person imperative plural)
прослу́хай (imperative second-person singular)
прослу́хайте (imperative plural second-person)
прослу́хав (masculine past singular)
прослу́хали (masculine past plural)
прослу́хала (feminine past singular)
прослу́хали (feminine past plural)
прослу́хало (neuter past singular)
прослу́хали (neuter past plural)

Uk-прослухати.ogg

From про- (pro-) + слу́хати (slúxaty). Compare Russian прослу́шать (proslúšatʹ), Belarusian праслу́хаць (praslúxacʹ), Polish przesłuchać (“to interrogate”).

to listen to (all the way through; from beginning to end)

to check by listening, to listen to (to determine condition or functioning of)


прослухати

прослуха́ти (canonical)
prosluxáty (romanization)
прослуха́ти (imperfective infinitive)
прослуха́ть (imperfective infinitive)
прослуха́ючи (adverbial imperfective present)
прослуха́вши (adverbial imperfective past)
прослуха́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду прослуха́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду прослуха́ть (first-person future imperfective singular)
прослуха́тиму (first-person future imperfective singular)
прослуха́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прослуха́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш прослуха́ть (future imperfective second-person singular)
прослуха́тимеш (future imperfective second-person singular)
прослуха́є (imperfective present singular third-person)
бу́де прослуха́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де прослуха́ть (future imperfective singular third-person)
прослуха́тиме (future imperfective singular third-person)
прослуха́єм (first-person imperfective plural present)
прослуха́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прослуха́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо прослуха́ть (first-person future imperfective plural)
прослуха́тимемо (first-person future imperfective plural)
прослуха́тимем (first-person future imperfective plural)
прослуха́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прослуха́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете прослуха́ть (future imperfective plural second-person)
прослуха́тимете (future imperfective plural second-person)
прослуха́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прослуха́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прослуха́ть (future imperfective plural third-person)
прослуха́тимуть (future imperfective plural third-person)
прослуха́ймо (first-person imperative plural)
прослуха́й (imperative second-person singular)
прослуха́йте (imperative plural second-person)
прослуха́в (masculine past singular)
прослуха́ли (masculine past plural)
прослуха́ла (feminine past singular)
прослуха́ли (feminine past plural)
прослуха́ло (neuter past singular)
прослуха́ли (neuter past plural)

Naukova Dumka
uk:Білодід Іван Костянтинович
uk:Словник української мови в 11 томах
uk:Український тлумачний словник

(colloquial, transitive or intransitive) to listen carefully (to what people are saying around oneself)


відродитися

відроди́тися

відро́джуватися

відроди́тися • (vidrodýtysja) pf (imperfective відро́джуватися)

відроди́тися (canonical)
vidrodýtysja (romanization)
відро́джуватися (imperfective)
відроди́тися (infinitive perfective)
відроди́тись (infinitive perfective)
відроди́ться (infinitive perfective)
відроди́вшись (adverbial past perfective)
відроджу́ся (first-person future perfective singular)
відроджу́сь (first-person future perfective singular)
відро́дишся (future perfective second-person singular)
відро́диться (future perfective singular third-person)
відро́димся (first-person future perfective plural)
відро́димося (first-person future perfective plural)
відро́димось (first-person future perfective plural)
відро́дитеся (future perfective plural second-person)
відро́дитесь (future perfective plural second-person)
відро́дяться (future perfective plural third-person)
відроді́мся (first-person imperative plural)
відроді́мося (first-person imperative plural)
відроді́мось (first-person imperative plural)
відроди́ся (imperative second-person singular)
відроди́сь (imperative second-person singular)
відроді́ться (imperative plural second-person)
відроди́вся (masculine past singular)
відроди́всь (masculine past singular)
відроди́лися (masculine past plural)
відроди́лись (masculine past plural)
відроди́лася (feminine past singular)
відроди́лась (feminine past singular)
відроди́лися (feminine past plural)
відроди́лись (feminine past plural)
відроди́лося (neuter past singular)
відроди́лось (neuter past singular)
відроди́лися (neuter past plural)
відроди́лись (neuter past plural)

uk-conj

відроди́тися<4c.pf>

From відроди́ти (vidrodýty) + -ся (-sja)

to revive, to be revived (to become reanimated or reinvigorated)

(figuratively) to return to life, to be restored to life


волати

вола́ти (canonical)
voláty (romanization)
вола́ти (imperfective infinitive)
вола́ть (imperfective infinitive)
вола́ючи (adverbial imperfective present)
вола́вши (adverbial imperfective past)
вола́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вола́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вола́ть (first-person future imperfective singular)
вола́тиму (first-person future imperfective singular)
вола́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вола́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вола́ть (future imperfective second-person singular)
вола́тимеш (future imperfective second-person singular)
вола́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вола́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вола́ть (future imperfective singular third-person)
вола́тиме (future imperfective singular third-person)
вола́єм (first-person imperfective plural present)
вола́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вола́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вола́ть (first-person future imperfective plural)
вола́тимемо (first-person future imperfective plural)
вола́тимем (first-person future imperfective plural)
вола́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вола́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вола́ть (future imperfective plural second-person)
вола́тимете (future imperfective plural second-person)
вола́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вола́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вола́ть (future imperfective plural third-person)
вола́тимуть (future imperfective plural third-person)
вола́ймо (first-person imperative plural)
вола́й (imperative second-person singular)
вола́йте (imperative plural second-person)
вола́в (masculine past singular)
вола́ли (masculine past plural)
вола́ла (feminine past singular)
вола́ли (feminine past plural)
вола́ло (neuter past singular)
вола́ли (neuter past plural)

Probably borrowed from Czech volat or Polish wołać.

to shout, to yell, to bawl, to scream, to cry out

to call out, to hail, to invoke, to invocate


відроджуватися

uk-verb

відро́джуватися

відроди́тися

відро́джуватися • (vidródžuvatysja) impf (perfective відроди́тися)

відро́джуватися (canonical)
vidródžuvatysja (romanization)
відроди́тися (perfective)
відро́джуватися (imperfective infinitive)
відро́джуватись (imperfective infinitive)
відро́джуваться (imperfective infinitive)
відро́джуючись (adverbial imperfective present)
відро́джувавшись (adverbial imperfective past)
відро́джуюся (first-person imperfective present singular)
відро́джуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду відро́джуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду відро́джуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду відро́джуваться (first-person future imperfective singular)
відро́джуватимусь (first-person future imperfective singular)
відро́джуватимуся (first-person future imperfective singular)
відро́джуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш відро́джуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш відро́джуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш відро́джуваться (future imperfective second-person singular)
відро́джуватимешся (future imperfective second-person singular)
відро́джується (imperfective present singular third-person)
бу́де відро́джуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де відро́джуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де відро́джуваться (future imperfective singular third-person)
відро́джуватиметься (future imperfective singular third-person)
відро́джуємся (first-person imperfective plural present)
відро́джуємося (first-person imperfective plural present)
відро́джуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо відро́джуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо відро́джуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо відро́джуваться (first-person future imperfective plural)
відро́джуватимемось (first-person future imperfective plural)
відро́джуватимемося (first-person future imperfective plural)
відро́джуватимемся (first-person future imperfective plural)
відро́джуєтеся (imperfective plural present second-person)
відро́джуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете відро́джуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете відро́джуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете відро́джуваться (future imperfective plural second-person)
відро́джуватиметесь (future imperfective plural second-person)
відро́джуватиметеся (future imperfective plural second-person)
відро́джуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відро́джуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відро́джуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відро́джуваться (future imperfective plural third-person)
відро́джуватимуться (future imperfective plural third-person)
відро́джуймося (first-person imperative plural)
відро́джуймось (first-person imperative plural)
відро́джуйся (imperative second-person singular)
відро́джуйсь (imperative second-person singular)
відро́джуйтеся (imperative plural second-person)
відро́джуйтесь (imperative plural second-person)
відро́джувався (masculine past singular)
відро́джувавсь (masculine past singular)
відро́джувалися (masculine past plural)
відро́джувались (masculine past plural)
відро́джувалася (feminine past singular)
відро́джувалась (feminine past singular)
відро́джувалися (feminine past plural)
відро́джувались (feminine past plural)
відро́джувалося (neuter past singular)
відро́джувалось (neuter past singular)
відро́джувалися (neuter past plural)
відро́джувались (neuter past plural)

uk-conj

відро́джуватися<2a.impf>

[ʋʲiˈdrɔd͡ʒʊʋɐtesʲɐ]

From відро́джувати (vidródžuvaty) + -ся (-sja)

af

відро́джувати


стогнати

стогна́ти (canonical)
stohnáty (romanization)
стогна́ти (imperfective infinitive)
стогна́ть (imperfective infinitive)
сто́гнучи (adverbial imperfective present)
стогна́вши (adverbial imperfective past)
стогну́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду стогна́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду стогна́ть (first-person future imperfective singular)
стогна́тиму (first-person future imperfective singular)
сто́гнеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш стогна́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш стогна́ть (future imperfective second-person singular)
стогна́тимеш (future imperfective second-person singular)
сто́гне (imperfective present singular third-person)
бу́де стогна́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де стогна́ть (future imperfective singular third-person)
стогна́тиме (future imperfective singular third-person)
сто́гнем (first-person imperfective plural present)
сто́гнемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо стогна́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо стогна́ть (first-person future imperfective plural)
стогна́тимемо (first-person future imperfective plural)
стогна́тимем (first-person future imperfective plural)
сто́гнете (imperfective plural present second-person)
бу́дете стогна́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете стогна́ть (future imperfective plural second-person)
стогна́тимете (future imperfective plural second-person)
сто́гнуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть стогна́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стогна́ть (future imperfective plural third-person)
стогна́тимуть (future imperfective plural third-person)
стогні́м (first-person imperative plural)
стогні́мо (first-person imperative plural)
стогни́ (imperative second-person singular)
стогні́ть (imperative plural second-person)
стогна́в (masculine past singular)
стогна́ли (masculine past plural)
стогна́ла (feminine past singular)
стогна́ли (feminine past plural)
стогна́ло (neuter past singular)
стогна́ли (neuter past plural)

Uk-стогнати.ogg

Inherited from Old Ruthenian стогна́ти (stohnáti), from Old East Slavic стонати (stonati), from Proto-Slavic *stonati. The "г" is probably of expressive origin, compare Old East Slavic стогнание (stognanie).

inh+

(intransitive) to groan, to wail, to weep, to moan

(intransitive, figuratively) to suffer, to languish


сягнути

uk-verb

сягну́ти • (sjahnúty) pf (imperfective сяга́ти)

сягну́ти (canonical)
sjahnúty (romanization)
сяга́ти (imperfective)
сягну́ти (infinitive perfective)
сягну́ть (infinitive perfective)
сягну́вши (adverbial past perfective)
сягну́ (first-person future perfective singular)
сягне́ш (future perfective second-person singular)
сягне́ (future perfective singular third-person)
сягне́м (first-person future perfective plural)
сягнемо́ (first-person future perfective plural)
сягнете́ (future perfective plural second-person)
сягну́ть (future perfective plural third-person)
сягні́м (first-person imperative plural)
сягні́мо (first-person imperative plural)
сягни́ (imperative second-person singular)
сягні́ть (imperative plural second-person)
сягну́в (masculine past singular)
сягну́ли (masculine past plural)
сягну́ла (feminine past singular)
сягну́ли (feminine past plural)
сягну́ло (neuter past singular)
сягну́ли (neuter past plural)

Uk-сягнути.ogg

(impersonal, obsolete) to be enough, to suffice


бухикати

бухи́кати • (buxýkaty) impf (perfective бухи́кнути)

бухи́кати (canonical)
buxýkaty (romanization)
бухи́кнути (perfective)
бухи́кати (imperfective infinitive)
бухи́кать (imperfective infinitive)
бухи́каючи (adverbial imperfective present)
бухи́кавши (adverbial imperfective past)
бухи́каю (first-person imperfective present singular)
бу́ду бухи́кати (first-person future imperfective singular)
бу́ду бухи́кать (first-person future imperfective singular)
бухи́катиму (first-person future imperfective singular)
бухи́каєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш бухи́кати (future imperfective second-person singular)
бу́деш бухи́кать (future imperfective second-person singular)
бухи́катимеш (future imperfective second-person singular)
бухи́кає (imperfective present singular third-person)
бу́де бухи́кати (future imperfective singular third-person)
бу́де бухи́кать (future imperfective singular third-person)
бухи́катиме (future imperfective singular third-person)
бухи́каєм (first-person imperfective plural present)
бухи́каємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо бухи́кати (first-person future imperfective plural)
бу́демо бухи́кать (first-person future imperfective plural)
бухи́катимемо (first-person future imperfective plural)
бухи́катимем (first-person future imperfective plural)
бухи́каєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете бухи́кати (future imperfective plural second-person)
бу́дете бухи́кать (future imperfective plural second-person)
бухи́катимете (future imperfective plural second-person)
бухи́кають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бухи́кати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бухи́кать (future imperfective plural third-person)
бухи́катимуть (future imperfective plural third-person)
бухи́каймо (first-person imperative plural)
бухи́кай (imperative second-person singular)
бухи́кайте (imperative plural second-person)
бухи́кав (masculine past singular)
бухи́кали (masculine past plural)
бухи́кала (feminine past singular)
бухи́кали (feminine past plural)
бухи́кало (neuter past singular)
бухи́кали (neuter past plural)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-бухикати.wav


сягати

сяга́ти • (sjaháty) impf (perfective сягну́ти or сягти́)

сяга́ти (canonical)
sjaháty (romanization)
сягну́ти (perfective)
сягти́ (perfective)
сяга́ти (imperfective infinitive)
сяга́ть (imperfective infinitive)
сяга́ючи (adverbial imperfective present)
сяга́вши (adverbial imperfective past)
сяга́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду сяга́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду сяга́ть (first-person future imperfective singular)
сяга́тиму (first-person future imperfective singular)
сяга́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сяга́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш сяга́ть (future imperfective second-person singular)
сяга́тимеш (future imperfective second-person singular)
сяга́є (imperfective present singular third-person)
бу́де сяга́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де сяга́ть (future imperfective singular third-person)
сяга́тиме (future imperfective singular third-person)
сяга́єм (first-person imperfective plural present)
сяга́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо сяга́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо сяга́ть (first-person future imperfective plural)
сяга́тимемо (first-person future imperfective plural)
сяга́тимем (first-person future imperfective plural)
сяга́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете сяга́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете сяга́ть (future imperfective plural second-person)
сяга́тимете (future imperfective plural second-person)
сяга́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сяга́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сяга́ть (future imperfective plural third-person)
сяга́тимуть (future imperfective plural third-person)
сяга́ймо (first-person imperative plural)
сяга́й (imperative second-person singular)
сяга́йте (imperative plural second-person)
сяга́в (masculine past singular)
сяга́ли (masculine past plural)
сяга́ла (feminine past singular)
сяга́ли (feminine past plural)
сяга́ло (neuter past singular)
сяга́ли (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic сѧгати, from Proto-Slavic *sęgati.


поділятися

поділя́тися • (podiljátysja) impf (perfective поділи́тися)

поділя́тися (canonical)
podiljátysja (romanization)
поділи́тися (perfective)
поділя́тися (imperfective infinitive)
поділя́тись (imperfective infinitive)
поділя́ться (imperfective infinitive)
поділя́ючись (adverbial imperfective present)
поділя́вшись (adverbial imperfective past)
поділя́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де поділя́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де поділя́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де поділя́ться (future imperfective singular third-person)
поділя́тиметься (future imperfective singular third-person)
поділя́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поділя́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поділя́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поділя́ться (future imperfective plural third-person)
поділя́тимуться (future imperfective plural third-person)
поділя́вся (masculine past singular)
поділя́всь (masculine past singular)
поділя́лися (masculine past plural)
поділя́лись (masculine past plural)
поділя́лася (feminine past singular)
поділя́лась (feminine past singular)
поділя́лися (feminine past plural)
поділя́лись (feminine past plural)
поділя́лося (neuter past singular)
поділя́лось (neuter past singular)
поділя́лися (neuter past plural)
поділя́лись (neuter past plural)

Uk-поділятися.ogg

From поділя́ти (podiljáty) + -ся (-sja). Compare Belarusian падзяля́цца (padzjaljácca), Polish podzielać się.

to divide, to be divided, to split, to be split (into: на + accusative) (be or become separated into two or more parts)

поділя́ти поділяти#Ukrainian


поділиться

head

поді́литься • (podílytʹsja)

поді́литься (canonical)
podílytʹsja (romanization)

[pɔdʲiˈɫɪt͡sʲːɐ]

поділи́тися поділитися#Ukrainian

third-person singular future indicative of поділи́тися pf (podilýtysja)


поділиться

поділи́ться • (podilýtʹsja)

поділи́ться (canonical)
podilýtʹsja (romanization)

[pɔdʲiˈɫɪt͡sʲːɐ]

поділи́тися поділитися#Ukrainian

Alternative form of поділи́тися pf (podilýtysja)


поділяться

поді́ляться • (podíljatʹsja)

поді́ляться (canonical)
podíljatʹsja (romanization)

поділи́тися поділитися#Ukrainian

third-person plural future indicative of поділи́тися pf (podilýtysja)


поділитися

uk-verb

поділи́тися • (podilýtysja) pf (imperfective поділя́тися (third person only) or діли́тися)

поділи́тися (canonical)
podilýtysja (romanization)
поділя́тися (imperfective third-person)
діли́тися (imperfective)
поділи́тися (infinitive perfective)
поділи́тись (infinitive perfective)
поділи́ться (infinitive perfective)
поділи́вшись (adverbial past perfective)
поділю́ся (first-person future perfective singular)
поділю́сь (first-person future perfective singular)
поді́лишся (future perfective second-person singular)
поді́литься (future perfective singular third-person)
поді́лимся (first-person future perfective plural)
поді́лимося (first-person future perfective plural)
поді́лимось (first-person future perfective plural)
поді́литеся (future perfective plural second-person)
поді́литесь (future perfective plural second-person)
поді́ляться (future perfective plural third-person)
поділі́мся (first-person imperative plural)
поділі́мося (first-person imperative plural)
поділі́мось (first-person imperative plural)
поділи́ся (imperative second-person singular)
поділи́сь (imperative second-person singular)
поділі́ться (imperative plural second-person)
поділи́вся (masculine past singular)
поділи́всь (masculine past singular)
поділи́лися (masculine past plural)
поділи́лись (masculine past plural)
поділи́лася (feminine past singular)
поділи́лась (feminine past singular)
поділи́лися (feminine past plural)
поділи́лись (feminine past plural)
поділи́лося (neuter past singular)
поділи́лось (neuter past singular)
поділи́лися (neuter past plural)
поділи́лись (neuter past plural)

uk-conj

поділи́тися<4c.pf>

Uk-поділитися.ogg

From поділи́ти (podilýty) + -ся (-sja). Compare Russian подели́ться (podelítʹsja), Belarusian падзялі́цца (padzjalícca), Polish podzielić się.

Уча́сники поділи́лися на дві кома́нди.

The participants divided into two teams.

поділи́тися шматко́м хлі́ба

поділи́тися свої́м до́свідом

поділи́тися свої́ми вра́женнями

поділи́ти поділити#Ukrainian


реготати

регота́ти (canonical)
rehotáty (romanization)
регота́ти (imperfective infinitive)
регота́ть (imperfective infinitive)
рего́чучи (adverbial imperfective present)
регота́вши (adverbial imperfective past)
регочу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду регота́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду регота́ть (first-person future imperfective singular)
регота́тиму (first-person future imperfective singular)
рего́чеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш регота́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш регота́ть (future imperfective second-person singular)
регота́тимеш (future imperfective second-person singular)
рего́че (imperfective present singular third-person)
бу́де регота́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де регота́ть (future imperfective singular third-person)
регота́тиме (future imperfective singular third-person)
рего́чем (first-person imperfective plural present)
рего́чемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо регота́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо регота́ть (first-person future imperfective plural)
регота́тимемо (first-person future imperfective plural)
регота́тимем (first-person future imperfective plural)
рего́чете (imperfective plural present second-person)
бу́дете регота́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете регота́ть (future imperfective plural second-person)
регота́тимете (future imperfective plural second-person)
рего́чуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть регота́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть регота́ть (future imperfective plural third-person)
регота́тимуть (future imperfective plural third-person)
регочі́м (first-person imperative plural)
регочі́мо (first-person imperative plural)
регочи́ (imperative second-person singular)
регочі́ть (imperative plural second-person)
регота́в (masculine past singular)
регота́ли (masculine past plural)
регота́ла (feminine past singular)
регота́ли (feminine past plural)
регота́ло (neuter past singular)
регота́ли (neuter past plural)

Uk-реготати.ogg

Uncertain. Perhaps from Polish rechotać (“to laugh, to cackle”)


воєнізувати

uk-verb

воєнізува́ти

воєнізува́ти • (vojenizuváty) impf or pf

воєнізува́ти (canonical)
vojenizuváty (romanization)
воєнізува́ти (infinitive)
воєнізува́ть (infinitive)
воєнізо́ваний (passive past)
impersonal: воєнізо́вано (passive past)
воєнізу́ючи (adverbial present)
воєнізува́вши (adverbial past)
воєнізу́ю (first-person future singular)
бу́ду воєнізува́ти (first-person singular)
бу́ду воєнізува́ть (first-person singular)
воєнізува́тиму (first-person singular)
воєнізу́єш (future second-person singular)
бу́деш воєнізува́ти (second-person singular)
бу́деш воєнізува́ть (second-person singular)
воєнізува́тимеш (second-person singular)
воєнізу́є (future singular third-person)
бу́де воєнізува́ти (singular third-person)
бу́де воєнізува́ть (singular third-person)
воєнізува́тиме (singular third-person)
воєнізу́єм (first-person future plural)
воєнізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо воєнізува́ти (first-person plural)
бу́демо воєнізува́ть (first-person plural)
воєнізува́тимемо (first-person plural)
воєнізува́тимем (first-person plural)
воєнізу́єте (future plural second-person)
бу́дете воєнізува́ти (plural second-person)
бу́дете воєнізува́ть (plural second-person)
воєнізува́тимете (plural second-person)
воєнізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть воєнізува́ти (plural third-person)
бу́дуть воєнізува́ть (plural third-person)
воєнізува́тимуть (plural third-person)
воєнізу́ймо (first-person imperative plural)
воєнізу́й (imperative second-person singular)
воєнізу́йте (imperative plural second-person)
воєнізува́в (masculine past singular)
воєнізува́ли (masculine past plural)
воєнізува́ла (feminine past singular)
воєнізува́ли (feminine past plural)
воєнізува́ло (neuter past singular)
воєнізува́ли (neuter past plural)

From воєніз(а́ція) (vojeniz(ácija)) + -ува́ти (-uváty).

af

воєніз(а́ція)


воєнізований

head

воєнізо́ваний

воєнізо́ваність

воєнізо́ваний • (vojenizóvanyj) (abstract noun воєнізо́ваність)

воєнізо́ваний (canonical)
vojenizóvanyj (romanization)
воєнізо́ваність (abstract-noun)
воєнізо́ваний (masculine nominative)
воєнізо́ване (neuter nominative)
воєнізо́вана (feminine nominative)
воєнізо́вані (nominative plural)
воєнізо́ваного (genitive masculine neuter)
воєнізо́ваної (feminine genitive)
воєнізо́ваних (genitive plural)
воєнізо́ваному (dative masculine neuter)
воєнізо́ваній (dative feminine)
воєнізо́ваним (dative plural)
воєнізо́ваного (accusative animate masculine)
воєнізо́ване (accusative neuter)
воєнізо́вану (accusative feminine)
воєнізо́ваних (accusative animate plural)
воєнізо́ваний (accusative inanimate masculine)
воєнізо́вані (accusative inanimate plural)
воєнізо́ваним (instrumental masculine neuter)
воєнізо́ваною (feminine instrumental)
воєнізо́ваними (instrumental plural)
воєнізо́ваному (locative masculine neuter)
воєнізо́ванім (locative masculine neuter)
воєнізо́ваній (feminine locative)
воєнізо́ваних (locative plural)

uk-adecl

воєнізо́ваний

воєнізува́ти воєнізувати#Ukrainian

passive adjectival past participle of воєнізува́ти impf or pf (vojenizuváty):

воєнізо́ване формува́ння

воєнізува́ти воєнізувати#Ukrainian


інформатизувати

uk-verb

інформатизува́ти

інформатизува́ти • (informatyzuváty) impf or pf

інформатизува́ти (canonical)
informatyzuváty (romanization)
інформатизува́ти (infinitive)
інформатизува́ть (infinitive)
інформатизо́ваний (passive past)
impersonal: інформатизо́вано (passive past)
інформатизу́ючи (adverbial present)
інформатизува́вши (adverbial past)
інформатизу́ю (first-person future singular)
бу́ду йнформатизува́ти (first-person singular)
бу́ду йнформатизува́ть (first-person singular)
інформатизува́тиму (first-person singular)
інформатизу́єш (future second-person singular)
бу́деш інформатизува́ти (second-person singular)
бу́деш інформатизува́ть (second-person singular)
інформатизува́тимеш (second-person singular)
інформатизу́є (future singular third-person)
бу́де йнформатизува́ти (singular third-person)
бу́де йнформатизува́ть (singular third-person)
інформатизува́тиме (singular third-person)
інформатизу́єм (first-person future plural)
інформатизу́ємо (first-person future plural)
бу́демо йнформатизува́ти (first-person plural)
бу́демо йнформатизува́ть (first-person plural)
інформатизува́тимемо (first-person plural)
інформатизува́тимем (first-person plural)
інформатизу́єте (future plural second-person)
бу́дете йнформатизува́ти (plural second-person)
бу́дете йнформатизува́ть (plural second-person)
інформатизува́тимете (plural second-person)
інформатизу́ють (future plural third-person)
бу́дуть інформатизува́ти (plural third-person)
бу́дуть інформатизува́ть (plural third-person)
інформатизува́тимуть (plural third-person)
інформатизу́ймо (first-person imperative plural)
інформатизу́й (imperative second-person singular)
інформатизу́йте (imperative plural second-person)
інформатизува́в (masculine past singular)
інформатизува́ли (masculine past plural)
інформатизува́ла (feminine past singular)
інформатизува́ли (feminine past plural)
інформатизува́ло (neuter past singular)
інформатизува́ли (neuter past plural)

uk-conj

інформатизува́ти<2a.both.tr.ppp>

From інформатиз(а́ція) (informatyz(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Belarusian інфарматызава́ць (infarmatyzavácʹ), Polish informatyzować.

af

інформатиза́ція

інформатиз(а́ція)

cog

інфарматызава́ць


формалізований

head

формалізо́ваний

формалізо́ваний • (formalizóvanyj)

формалізо́ваний (canonical)
formalizóvanyj (romanization)
формалізо́ваний (masculine nominative)
формалізо́ване (neuter nominative)
формалізо́вана (feminine nominative)
формалізо́вані (nominative plural)
формалізо́ваного (genitive masculine neuter)
формалізо́ваної (feminine genitive)
формалізо́ваних (genitive plural)
формалізо́ваному (dative masculine neuter)
формалізо́ваній (dative feminine)
формалізо́ваним (dative plural)
формалізо́ваного (accusative animate masculine)
формалізо́ване (accusative neuter)
формалізо́вану (accusative feminine)
формалізо́ваних (accusative animate plural)
формалізо́ваний (accusative inanimate masculine)
формалізо́вані (accusative inanimate plural)
формалізо́ваним (instrumental masculine neuter)
формалізо́ваною (feminine instrumental)
формалізо́ваними (instrumental plural)
формалізо́ваному (locative masculine neuter)
формалізо́ванім (locative masculine neuter)
формалізо́ваній (feminine locative)
формалізо́ваних (locative plural)

uk-adecl

формалізо́ваний

формалізува́ти формалізувати#Ukrainian

past adjectival passive participle of формалізува́ти impf or pf (formalizuváty): formalized


формалізувати

uk-verb

формалізува́ти

формалізува́ти • (formalizuváty) impf or pf

формалізува́ти (canonical)
formalizuváty (romanization)
формалізува́ти (infinitive)
формалізува́ть (infinitive)
формалізо́ваний (passive past)
impersonal: формалізо́вано (passive past)
формалізу́ючи (adverbial present)
формалізува́вши (adverbial past)
формалізу́ю (first-person future singular)
бу́ду формалізува́ти (first-person singular)
бу́ду формалізува́ть (first-person singular)
формалізува́тиму (first-person singular)
формалізу́єш (future second-person singular)
бу́деш формалізува́ти (second-person singular)
бу́деш формалізува́ть (second-person singular)
формалізува́тимеш (second-person singular)
формалізу́є (future singular third-person)
бу́де формалізува́ти (singular third-person)
бу́де формалізува́ть (singular third-person)
формалізува́тиме (singular third-person)
формалізу́єм (first-person future plural)
формалізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо формалізува́ти (first-person plural)
бу́демо формалізува́ть (first-person plural)
формалізува́тимемо (first-person plural)
формалізува́тимем (first-person plural)
формалізу́єте (future plural second-person)
бу́дете формалізува́ти (plural second-person)
бу́дете формалізува́ть (plural second-person)
формалізува́тимете (plural second-person)
формалізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть формалізува́ти (plural third-person)
бу́дуть формалізува́ть (plural third-person)
формалізува́тимуть (plural third-person)
формалізу́ймо (first-person imperative plural)
формалізу́й (imperative second-person singular)
формалізу́йте (imperative plural second-person)
формалізува́в (masculine past singular)
формалізува́ли (masculine past plural)
формалізува́ла (feminine past singular)
формалізува́ли (feminine past plural)
формалізува́ло (neuter past singular)
формалізува́ли (neuter past plural)

From формаліз(а́ція) (formaliz(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian формализова́ть (formalizovátʹ), Belarusian фармалізава́ць (farmalizavácʹ), Polish formalizować.

af

формаліза́ція

формаліз(а́ція)

cog

формализова́ть

фармалізава́ць

(transitive) to formalize (to give something a definite form)


піднести

uk-verb

піднести́ • (pidnestý) pf (imperfective підно́сити)

піднести́ (canonical)
pidnestý (romanization)
підно́сити (imperfective)
піднести́ (infinitive perfective)
підне́сений (passive past perfective)
impersonal: підне́сено (passive past perfective)
підні́сши (adverbial past perfective)
піднесу́ (first-person future perfective singular)
піднесе́ш (future perfective second-person singular)
піднесе́ (future perfective singular third-person)
піднесе́м (first-person future perfective plural)
піднесемо́ (first-person future perfective plural)
піднесете́ (future perfective plural second-person)
піднесу́ть (future perfective plural third-person)
піднесі́м (first-person imperative plural)
піднесі́мо (first-person imperative plural)
піднеси́ (imperative second-person singular)
піднесі́ть (imperative plural second-person)
підні́с (masculine past singular)
піднесли́ (masculine past plural)
піднесла́ (feminine past singular)
піднесли́ (feminine past plural)
піднесло́ (neuter past singular)
піднесли́ (neuter past plural)

Uk-піднести.ogg

From під- (pid-) + нести́ (nestý). Compare Russian поднести́ (podnestí), Belarusian падне́сці (padnjésci), Polish podnieść.

to lift, to lift up, to raise, to raise up (elevate to a higher position)

to offer, to present (:drink, food, gift)

to elevate, to raise (:authority, prestige)

to heighten, to raise (increase, intensify)

raise the spirits of
raise someone's spirits

to elate, to lift up, to raise the spirits of, to uplift (emotionally)

піднести́ число́ до сте́пеня

to raise a number to a power, to exponentiate

піднести́ число́ до квадра́та

to square a number (literally, “to raise to the square”)


зламати

злама́ти • (zlamáty) pf

злама́ти (canonical)
zlamáty (romanization)
злама́ти (infinitive perfective)
злама́ть (infinitive perfective)
зла́маний (passive past perfective)
impersonal: зла́мано (passive past perfective)
злама́вши (adverbial past perfective)
злама́ю (first-person future perfective singular)
злама́єш (future perfective second-person singular)
злама́є (future perfective singular third-person)
злама́єм (first-person future perfective plural)
злама́ємо (first-person future perfective plural)
злама́єте (future perfective plural second-person)
злама́ють (future perfective plural third-person)
злама́ймо (first-person imperative plural)
злама́й (imperative second-person singular)
злама́йте (imperative plural second-person)
злама́в (masculine past singular)
злама́ли (masculine past plural)
злама́ла (feminine past singular)
злама́ли (feminine past plural)
злама́ло (neuter past singular)
злама́ли (neuter past plural)

Uk-зламати.ogg

From з- (z-) + лама́ти (lamáty). Compare Russian слома́ть (slomátʹ), Belarusian злама́ць (zlamácʹ), Polish złamać.

Imperfectives: зла́мувати (zlámuvaty), лама́ти (lamáty)

Imperfective: зла́мувати (zlámuvaty)

to break (to destroy the arrangement of; to throw into disorder)

злама́ти оборо́ну во́рога

злама́ти о́пір

(figuratively) to break (to cause to lose spirit, strength or will)

(figuratively) to break (to fail to adhere to or maintain: oath, promise, truce, etc.)

Imperfective: зла́мувати (zlámuvaty)

(figuratively) to tilt (:eyebrow, head, etc.)


зламувати

зла́мувати • (zlámuvaty) impf (perfective злама́ти)

зла́мувати (canonical)
zlámuvaty (romanization)
злама́ти (perfective)
зла́мувати (imperfective infinitive)
зла́мувать (imperfective infinitive)
зла́муючи (adverbial imperfective present)
зла́мувавши (adverbial imperfective past)
зла́мую (first-person imperfective present singular)
бу́ду зла́мувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду зла́мувать (first-person future imperfective singular)
зла́муватиму (first-person future imperfective singular)
зла́муєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зла́мувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш зла́мувать (future imperfective second-person singular)
зла́муватимеш (future imperfective second-person singular)
зла́мує (imperfective present singular third-person)
бу́де зла́мувати (future imperfective singular third-person)
бу́де зла́мувать (future imperfective singular third-person)
зла́муватиме (future imperfective singular third-person)
зла́муєм (first-person imperfective plural present)
зла́муємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зла́мувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо зла́мувать (first-person future imperfective plural)
зла́муватимемо (first-person future imperfective plural)
зла́муватимем (first-person future imperfective plural)
зла́муєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зла́мувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете зла́мувать (future imperfective plural second-person)
зла́муватимете (future imperfective plural second-person)
зла́мують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зла́мувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зла́мувать (future imperfective plural third-person)
зла́муватимуть (future imperfective plural third-person)
зла́муймо (first-person imperative plural)
зла́муй (imperative second-person singular)
зла́муйте (imperative plural second-person)
зла́мував (masculine past singular)
зла́мували (masculine past plural)
зла́мувала (feminine past singular)
зла́мували (feminine past plural)
зла́мувало (neuter past singular)
зла́мували (neuter past plural)

From злама́ти (zlamáty) + -увати (-uvaty). Compare Russian сла́мывать (slámyvatʹ), Belarusian зло́мліваць (zlómlivacʹ).


відібрати

відібра́ти • (vidibráty) pf (imperfective відбира́ти)

відібра́ти (canonical)
vidibráty (romanization)
відбира́ти (imperfective)
відібра́ти (infinitive perfective)
відібра́ть (infinitive perfective)
віді́браний (passive past perfective)
impersonal: віді́брано (passive past perfective)
відібра́вши (adverbial past perfective)
відберу́ (first-person future perfective singular)
відбере́ш (future perfective second-person singular)
відбере́ (future perfective singular third-person)
відбере́м (first-person future perfective plural)
відберемо́ (first-person future perfective plural)
відберете́ (future perfective plural second-person)
відберу́ть (future perfective plural third-person)
відбері́м (first-person imperative plural)
відбері́мо (first-person imperative plural)
відбери́ (imperative second-person singular)
відбері́ть (imperative plural second-person)
відібра́в (masculine past singular)
відібра́ли (masculine past plural)
відібра́ла (feminine past singular)
відібра́ли (feminine past plural)
відібра́ло (neuter past singular)
відібра́ли (neuter past plural)

Uk-відібрати.ogg

From віді- (vidi-) + бра́ти (bráty). Compare Russian отобра́ть (otobrátʹ), Belarusian адабра́ць (adabrácʹ), Polish odebrać.

to take away, to take (to remove something)

(figuratively) to take away (to deprive someone of something abstract)


підносити

підно́сити • (pidnósyty) impf (perfective піднести́)

підно́сити (canonical)
pidnósyty (romanization)
піднести́ (perfective)
підно́сити (imperfective infinitive)
підно́сить (imperfective infinitive)
підно́сячи (adverbial imperfective present)
підно́сивши (adverbial imperfective past)
підно́шу (first-person imperfective present singular)
бу́ду підно́сити (first-person future imperfective singular)
бу́ду підно́сить (first-person future imperfective singular)
підно́ситиму (first-person future imperfective singular)
підно́сиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш підно́сити (future imperfective second-person singular)
бу́деш підно́сить (future imperfective second-person singular)
підно́ситимеш (future imperfective second-person singular)
підно́сить (imperfective present singular third-person)
бу́де підно́сити (future imperfective singular third-person)
бу́де підно́сить (future imperfective singular third-person)
підно́ситиме (future imperfective singular third-person)
підно́сим (first-person imperfective plural present)
підно́симо (first-person imperfective plural present)
бу́демо підно́сити (first-person future imperfective plural)
бу́демо підно́сить (first-person future imperfective plural)
підно́ситимемо (first-person future imperfective plural)
підно́ситимем (first-person future imperfective plural)
підно́сите (imperfective plural present second-person)
бу́дете підно́сити (future imperfective plural second-person)
бу́дете підно́сить (future imperfective plural second-person)
підно́ситимете (future imperfective plural second-person)
підно́сять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підно́сити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підно́сить (future imperfective plural third-person)
підно́ситимуть (future imperfective plural third-person)
підно́сьмо (first-person imperative plural)
підно́сь (imperative second-person singular)
підно́сьте (imperative plural second-person)
підно́сив (masculine past singular)
підно́сили (masculine past plural)
підно́сила (feminine past singular)
підно́сили (feminine past plural)
підно́сило (neuter past singular)
підно́сили (neuter past plural)

Uk-підносити.ogg

From під- (pid-) + носи́ти (nosýty). Compare Russian подноси́ть (podnosítʹ), Belarusian падно́сіць (padnósicʹ), Polish podnosić.

підно́сити число́ до сте́пеня

підно́сити число́ до квадра́та


нехтувати

поне́хтувати

не́хтувати • (néxtuvaty) impf (perfective зне́хтувати or поне́хтувати)

не́хтувати (canonical)
néxtuvaty (romanization)
зне́хтувати (perfective)
поне́хтувати (perfective)
не́хтувати (imperfective infinitive)
не́хтувать (imperfective infinitive)
не́хтуваний (imperfective passive past)
impersonal: не́хтувано (imperfective passive past)
не́хтуючи (adverbial imperfective present)
не́хтувавши (adverbial imperfective past)
не́хтую (first-person imperfective present singular)
бу́ду не́хтувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду не́хтувать (first-person future imperfective singular)
не́хтуватиму (first-person future imperfective singular)
не́хтуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш не́хтувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш не́хтувать (future imperfective second-person singular)
не́хтуватимеш (future imperfective second-person singular)
не́хтує (imperfective present singular third-person)
бу́де не́хтувати (future imperfective singular third-person)
бу́де не́хтувать (future imperfective singular third-person)
не́хтуватиме (future imperfective singular third-person)
не́хтуєм (first-person imperfective plural present)
не́хтуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо не́хтувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо не́хтувать (first-person future imperfective plural)
не́хтуватимемо (first-person future imperfective plural)
не́хтуватимем (first-person future imperfective plural)
не́хтуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете не́хтувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете не́хтувать (future imperfective plural second-person)
не́хтуватимете (future imperfective plural second-person)
не́хтують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть не́хтувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть не́хтувать (future imperfective plural third-person)
не́хтуватимуть (future imperfective plural third-person)
не́хтуймо (first-person imperative plural)
не́хтуй (imperative second-person singular)
не́хтуйте (imperative plural second-person)
не́хтував (masculine past singular)
не́хтували (masculine past plural)
не́хтувала (feminine past singular)
не́хтували (feminine past plural)
не́хтувало (neuter past singular)
не́хтували (neuter past plural)

Uk-нехтувати.ogg

From не (ne) + хт- (xt-) + -увати (-uvaty).

(transitive) to neglect, to disregard, to slight

(transitive) to ignore, to pay no attention to, to omit


хтіти

хті́ти (canonical)
xtíty (romanization)
хті́ти (imperfective infinitive)
хтіть (imperfective infinitive)
хотячи́ (adverbial imperfective present)
хті́вши (adverbial imperfective past)
хо́чу (first-person imperfective present singular)
бу́ду хті́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду хті́ть (first-person future imperfective singular)
хті́тиму (first-person future imperfective singular)
хо́чеш (imperfective present second-person singular)
хоч (imperfective present second-person singular)
бу́деш хті́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш хті́ть (future imperfective second-person singular)
хті́тимеш (future imperfective second-person singular)
хо́че (imperfective present singular third-person)
бу́де хті́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де хті́ть (future imperfective singular third-person)
хті́тиме (future imperfective singular third-person)
хо́чем (first-person imperfective plural present)
хо́чемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо хті́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо хті́ть (first-person future imperfective plural)
хті́тимемо (first-person future imperfective plural)
хті́тимем (first-person future imperfective plural)
хо́чете (imperfective plural present second-person)
хо́чте (imperfective plural present second-person)
бу́дете хті́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете хті́ть (future imperfective plural second-person)
хті́тимете (future imperfective plural second-person)
хо́чуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть хті́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть хті́ть (future imperfective plural third-person)
хті́тимуть (future imperfective plural third-person)
хоті́м (first-person imperative plural)
хоті́мо (first-person imperative plural)
хоти́ (imperative second-person singular)
хоті́ть (imperative plural second-person)
хтів (masculine past singular)
хті́ли (masculine past plural)
хті́ла (feminine past singular)
хті́ли (feminine past plural)
хті́ло (neuter past singular)
хті́ли (neuter past plural)

uk-conj

хо́чете, хо́чте

хоті́м,хоті́мо


базарувати

uk-verb

побазарува́ти

базарува́ти • (bazaruváty) impf (perfective побазарува́ти)

базарува́ти (canonical)
bazaruváty (romanization)
побазарува́ти (perfective)
базарува́ти (imperfective infinitive)
базарува́ть (imperfective infinitive)
базару́ючи (adverbial imperfective present)
базарува́вши (adverbial imperfective past)
базару́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду базарува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду базарува́ть (first-person future imperfective singular)
базарува́тиму (first-person future imperfective singular)
базару́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш базарува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш базарува́ть (future imperfective second-person singular)
базарува́тимеш (future imperfective second-person singular)
базару́є (imperfective present singular third-person)
бу́де базарува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де базарува́ть (future imperfective singular third-person)
базарува́тиме (future imperfective singular third-person)
базару́єм (first-person imperfective plural present)
базару́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо базарува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо базарува́ть (first-person future imperfective plural)
базарува́тимемо (first-person future imperfective plural)
базарува́тимем (first-person future imperfective plural)
базару́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете базарува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете базарува́ть (future imperfective plural second-person)
базарува́тимете (future imperfective plural second-person)
базару́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть базарува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть базарува́ть (future imperfective plural third-person)
базарува́тимуть (future imperfective plural third-person)
базару́ймо (first-person imperative plural)
базару́й (imperative second-person singular)
базару́йте (imperative plural second-person)
базарува́в (masculine past singular)
базарува́ли (masculine past plural)
базарува́ла (feminine past singular)
базарува́ли (feminine past plural)
базарува́ло (neuter past singular)
базарува́ли (neuter past plural)

(colloquial) to buy or sell on a market/bazaar


відбирати

відбира́ти • (vidbyráty) impf (perfective відібра́ти)

відбира́ти (canonical)
vidbyráty (romanization)
відібра́ти (perfective)
відбира́ти (imperfective infinitive)
відбира́ть (imperfective infinitive)
відби́раний (imperfective passive past rare)
відбира́ючи (adverbial imperfective present)
відбира́вши (adverbial imperfective past)
відбира́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відбира́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відбира́ть (first-person future imperfective singular)
відбира́тиму (first-person future imperfective singular)
відбира́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відбира́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відбира́ть (future imperfective second-person singular)
відбира́тимеш (future imperfective second-person singular)
відбира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відбира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відбира́ть (future imperfective singular third-person)
відбира́тиме (future imperfective singular third-person)
відбира́єм (first-person imperfective plural present)
відбира́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відбира́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відбира́ть (first-person future imperfective plural)
відбира́тимемо (first-person future imperfective plural)
відбира́тимем (first-person future imperfective plural)
відбира́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відбира́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відбира́ть (future imperfective plural second-person)
відбира́тимете (future imperfective plural second-person)
відбира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відбира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відбира́ть (future imperfective plural third-person)
відбира́тимуть (future imperfective plural third-person)
відбира́ймо (first-person imperative plural)
відбира́й (imperative second-person singular)
відбира́йте (imperative plural second-person)
відбира́в (masculine past singular)
відбира́ли (masculine past plural)
відбира́ла (feminine past singular)
відбира́ли (feminine past plural)
відбира́ло (neuter past singular)
відбира́ли (neuter past plural)

uk-conj

відби́раний⁽ʳᵃʳᵉ⁾

Uk-відбирати.ogg

By surface analysis, від- (vid-) + -бира́ти (-byráty). Compare Russian отбира́ть (otbirátʹ), Belarusian адбіра́ць (adbirácʹ), Polish odbierać.


звертають

head

зверта́ють • (zvertájutʹ)

зверта́ють (canonical)
zvertájutʹ (romanization)

зверта́ти звертати#Ukrainian

third-person plural present indicative of зверта́ти impf (zvertáty)


звертає

зверта́є • (zvertáje)

зверта́є (canonical)
zvertáje (romanization)

зверта́ти звертати#Ukrainian

third-person singular present indicative of зверта́ти impf (zvertáty)


закріплений

закрі́плений

закрі́пленість

закрі́плений • (zakríplenyj) (abstract noun закрі́пленість)

закрі́плений (canonical)
zakríplenyj (romanization)
закрі́пленість (abstract-noun)
закрі́плений (masculine nominative)
закрі́плене (neuter nominative)
закрі́плена (feminine nominative)
закрі́плені (nominative plural)
закрі́пленого (genitive masculine neuter)
закрі́пленої (feminine genitive)
закрі́плених (genitive plural)
закрі́пленому (dative masculine neuter)
закрі́пленій (dative feminine)
закрі́пленим (dative plural)
закрі́пленого (accusative animate masculine)
закрі́плене (accusative neuter)
закрі́плену (accusative feminine)
закрі́плених (accusative animate plural)
закрі́плений (accusative inanimate masculine)
закрі́плені (accusative inanimate plural)
закрі́пленим (instrumental masculine neuter)
закрі́пленою (feminine instrumental)
закрі́пленими (instrumental plural)
закрі́пленому (locative masculine neuter)
закрі́пленім (locative masculine neuter)
закрі́пленій (feminine locative)
закрі́плених (locative plural)

uk-adecl

закрі́плений

Uk-закріплений.ogg

закріпи́ти закріпити#Ukrainian

past adjectival passive participle of закріпи́ти pf (zakripýty)


вештатися

ве́штатися (canonical)
véštatysja (romanization)
ве́штатися (imperfective infinitive)
ве́штатись (imperfective infinitive)
ве́штаться (imperfective infinitive)
ве́штаючись (adverbial imperfective present)
ве́штавшись (adverbial imperfective past)
ве́штаюся (first-person imperfective present singular)
ве́штаюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду ве́штатися (first-person future imperfective singular)
бу́ду ве́штатись (first-person future imperfective singular)
бу́ду ве́штаться (first-person future imperfective singular)
ве́штатимусь (first-person future imperfective singular)
ве́штатимуся (first-person future imperfective singular)
ве́штаєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш ве́штатися (future imperfective second-person singular)
бу́деш ве́штатись (future imperfective second-person singular)
бу́деш ве́штаться (future imperfective second-person singular)
ве́штатимешся (future imperfective second-person singular)
ве́штається (imperfective present singular third-person)
бу́де ве́штатися (future imperfective singular third-person)
бу́де ве́штатись (future imperfective singular third-person)
бу́де ве́штаться (future imperfective singular third-person)
ве́штатиметься (future imperfective singular third-person)
ве́штаємся (first-person imperfective plural present)
ве́штаємося (first-person imperfective plural present)
ве́штаємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо ве́штатися (first-person future imperfective plural)
бу́демо ве́штатись (first-person future imperfective plural)
бу́демо ве́штаться (first-person future imperfective plural)
ве́штатимемось (first-person future imperfective plural)
ве́штатимемося (first-person future imperfective plural)
ве́штатимемся (first-person future imperfective plural)
ве́штаєтеся (imperfective plural present second-person)
ве́штаєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете ве́штатися (future imperfective plural second-person)
бу́дете ве́штатись (future imperfective plural second-person)
бу́дете ве́штаться (future imperfective plural second-person)
ве́штатиметесь (future imperfective plural second-person)
ве́штатиметеся (future imperfective plural second-person)
ве́штаються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ве́штатися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ве́штатись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ве́штаться (future imperfective plural third-person)
ве́штатимуться (future imperfective plural third-person)
ве́штаймося (first-person imperative plural)
ве́штаймось (first-person imperative plural)
ве́штайся (imperative second-person singular)
ве́штайсь (imperative second-person singular)
ве́штайтеся (imperative plural second-person)
ве́штайтесь (imperative plural second-person)
ве́штався (masculine past singular)
ве́штавсь (masculine past singular)
ве́шталися (masculine past plural)
ве́штались (masculine past plural)
ве́шталася (feminine past singular)
ве́шталась (feminine past singular)
ве́шталися (feminine past plural)
ве́штались (feminine past plural)
ве́шталося (neuter past singular)
ве́шталось (neuter past singular)
ве́шталися (neuter past plural)
ве́штались (neuter past plural)

uk-conj

ве́штатися<1a.impf>

[ˈʋɛʃtɐtesʲɐ]

Uk-вештатися.ogg

Uncertain. Alexander Potebnja hypothesized a derivation via metathesis from *ветшати(сь) (*vetšaty(sʹ), “to get old”).

(colloquial) to gad about, to hang around, to knock about, to knock around, to wander about, to wander around (to move or roam around aimlessly)

Alexander Potebnja
uk:Мельничук Олександр Савич


чигати

uk-verb

чига́ти • (čyháty) impf

чи́гати • (čýhaty) impf

чига́ти • (canonical imperfective)
чи́гати (canonical)
čyháty (romanization)
čýhaty (romanization)
чига́ти (imperfective infinitive)
чига́ть (imperfective infinitive)
чи́гати (imperfective infinitive)
чи́гать (imperfective infinitive)
чига́ючи (adverbial imperfective present)
чи́гаючи (adverbial imperfective present)
чига́вши (adverbial imperfective past)
чи́гавши (adverbial imperfective past)
чига́ю (first-person imperfective present singular)
чи́гаю (first-person imperfective present singular)
бу́ду чига́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду чига́ть (first-person future imperfective singular)
бу́ду чи́гати (first-person future imperfective singular)
бу́ду чи́гать (first-person future imperfective singular)
чига́тиму (first-person future imperfective singular)
чи́гатиму (first-person future imperfective singular)
чига́єш (imperfective present second-person singular)
чи́гаєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш чига́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш чига́ть (future imperfective second-person singular)
бу́деш чи́гати (future imperfective second-person singular)
бу́деш чи́гать (future imperfective second-person singular)
чига́тимеш (future imperfective second-person singular)
чи́гатимеш (future imperfective second-person singular)
чига́є (imperfective present singular third-person)
чи́гає (imperfective present singular third-person)
бу́де чига́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де чига́ть (future imperfective singular third-person)
бу́де чи́гати (future imperfective singular third-person)
бу́де чи́гать (future imperfective singular third-person)
чига́тиме (future imperfective singular third-person)
чи́гатиме (future imperfective singular third-person)
чига́єм (first-person imperfective plural present)
чига́ємо (first-person imperfective plural present)
чи́гаєм (first-person imperfective plural present)
чи́гаємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо чига́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо чига́ть (first-person future imperfective plural)
бу́демо чи́гати (first-person future imperfective plural)
бу́демо чи́гать (first-person future imperfective plural)
чига́тимемо (first-person future imperfective plural)
чига́тимем (first-person future imperfective plural)
чи́гатимемо (first-person future imperfective plural)
чи́гатимем (first-person future imperfective plural)
чига́єте (imperfective plural present second-person)
чи́гаєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете чига́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете чига́ть (future imperfective plural second-person)
бу́дете чи́гати (future imperfective plural second-person)
бу́дете чи́гать (future imperfective plural second-person)
чига́тимете (future imperfective plural second-person)
чи́гатимете (future imperfective plural second-person)
чига́ють (imperfective plural present third-person)
чи́гають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть чига́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть чига́ть (future imperfective plural third-person)
бу́дуть чи́гати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть чи́гать (future imperfective plural third-person)
чига́тимуть (future imperfective plural third-person)
чи́гатимуть (future imperfective plural third-person)
чига́ймо (first-person imperative plural)
чи́гаймо (first-person imperative plural)
чига́й (imperative second-person singular)
чи́гай (imperative second-person singular)
чига́йте (imperative plural second-person)
чи́гайте (imperative plural second-person)
чига́в (masculine past singular)
чи́гав (masculine past singular)
чига́ли (masculine past plural)
чи́гали (masculine past plural)
чига́ла (feminine past singular)
чи́гала (feminine past singular)
чига́ли (feminine past plural)
чи́гали (feminine past plural)
чига́ло (neuter past singular)
чи́гало (neuter past singular)
чига́ли (neuter past plural)
чи́гали (neuter past plural)

Borrowed from Polish czyhać, from Czech číhat.

to waylay, to lurk (be hidden waiting for an ambush)


живити

живи́ти • (žyvýty) impf

живи́ти (canonical)
žyvýty (romanization)
живи́ти (imperfective infinitive)
живи́ть (imperfective infinitive)
жи́влений (imperfective passive past)
impersonal: жи́влено (imperfective passive past)
жи́влячи (adverbial imperfective present)
живи́вши (adverbial imperfective past)
живлю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду живи́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду живи́ть (first-person future imperfective singular)
живи́тиму (first-person future imperfective singular)
жи́виш (imperfective present second-person singular)
бу́деш живи́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш живи́ть (future imperfective second-person singular)
живи́тимеш (future imperfective second-person singular)
жи́вить (imperfective present singular third-person)
бу́де живи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де живи́ть (future imperfective singular third-person)
живи́тиме (future imperfective singular third-person)
жи́вим (first-person imperfective plural present)
жи́вимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо живи́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо живи́ть (first-person future imperfective plural)
живи́тимемо (first-person future imperfective plural)
живи́тимем (first-person future imperfective plural)
жи́вите (imperfective plural present second-person)
бу́дете живи́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете живи́ть (future imperfective plural second-person)
живи́тимете (future imperfective plural second-person)
жи́влять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть живи́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть живи́ть (future imperfective plural third-person)
живи́тимуть (future imperfective plural third-person)
живі́м (first-person imperative plural)
живі́мо (first-person imperative plural)
живи́ (imperative second-person singular)
живі́ть (imperative plural second-person)
живи́в (masculine past singular)
живи́ли (masculine past plural)
живи́ла (feminine past singular)
живи́ли (feminine past plural)
живи́ло (neuter past singular)
живи́ли (neuter past plural)

to nourish, to feed, to nutrify, to sustain


контужений

head

конту́жений • (kontúženyj)

конту́жений (canonical)
kontúženyj (romanization)
конту́жений (masculine nominative)
конту́жене (neuter nominative)
конту́жена (feminine nominative)
конту́жені (nominative plural)
конту́женого (genitive masculine neuter)
конту́женої (feminine genitive)
конту́жених (genitive plural)
конту́женому (dative masculine neuter)
конту́женій (dative feminine)
конту́женим (dative plural)
конту́женого (accusative animate masculine)
конту́жене (accusative neuter)
конту́жену (accusative feminine)
конту́жених (accusative animate plural)
конту́жений (accusative inanimate masculine)
конту́жені (accusative inanimate plural)
конту́женим (instrumental masculine neuter)
конту́женою (feminine instrumental)
конту́женими (instrumental plural)
конту́женому (locative masculine neuter)
конту́женім (locative masculine neuter)
конту́женій (feminine locative)
конту́жених (locative plural)

конту́зити контузити#Ukrainian

past adjectival passive participle of конту́зити pf (kontúzyty)


контузити

uk-verb

конту́зити • (kontúzyty) pf

конту́зити (canonical)
kontúzyty (romanization)
конту́зити (infinitive perfective)
конту́зить (infinitive perfective)
конту́жений (passive past perfective)
impersonal: конту́жено (passive past perfective)
конту́зивши (adverbial past perfective)
конту́жу (first-person future perfective singular)
конту́зиш (future perfective second-person singular)
конту́зить (future perfective singular third-person)
конту́зим (first-person future perfective plural)
конту́зимо (first-person future perfective plural)
конту́зите (future perfective plural second-person)
конту́зять (future perfective plural third-person)
конту́зьмо (first-person imperative plural)
конту́зь (imperative second-person singular)
конту́зьте (imperative plural second-person)
конту́зив (masculine past singular)
конту́зили (masculine past plural)
конту́зила (feminine past singular)
конту́зили (feminine past plural)
конту́зило (neuter past singular)
конту́зили (neuter past plural)

From конту́зія (kontúzija) + -ити (-yty). Compare Russian конту́зить (kontúzitʹ), Belarusian канту́зіць (kantúzicʹ), Polish kontuzjować.

(transitive) to concuss, to inflict blast concussion on, to inflict blast trauma on


чатувати

чатува́ти • (čatuváty) impf (perfective початува́ти)

чатува́ти (canonical)
čatuváty (romanization)
початува́ти (perfective)
чатува́ти (imperfective infinitive)
чатува́ть (imperfective infinitive)
чату́ючи (adverbial imperfective present)
чатува́вши (adverbial imperfective past)
чату́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду чатува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду чатува́ть (first-person future imperfective singular)
чатува́тиму (first-person future imperfective singular)
чату́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш чатува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш чатува́ть (future imperfective second-person singular)
чатува́тимеш (future imperfective second-person singular)
чату́є (imperfective present singular third-person)
бу́де чатува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де чатува́ть (future imperfective singular third-person)
чатува́тиме (future imperfective singular third-person)
чату́єм (first-person imperfective plural present)
чату́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо чатува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо чатува́ть (first-person future imperfective plural)
чатува́тимемо (first-person future imperfective plural)
чатува́тимем (first-person future imperfective plural)
чату́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете чатува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете чатува́ть (future imperfective plural second-person)
чатува́тимете (future imperfective plural second-person)
чату́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть чатува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть чатува́ть (future imperfective plural third-person)
чатува́тимуть (future imperfective plural third-person)
чату́ймо (first-person imperative plural)
чату́й (imperative second-person singular)
чату́йте (imperative plural second-person)
чатува́в (masculine past singular)
чатува́ли (masculine past plural)
чатува́ла (feminine past singular)
чатува́ли (feminine past plural)
чатува́ло (neuter past singular)
чатува́ли (neuter past plural)
чатува́ти (imperfective infinitive)
чатува́ть (imperfective infinitive)
чату́ючи (adverbial imperfective present)
чатува́вши (adverbial imperfective past)
чату́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду чатува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду чатува́ть (first-person future imperfective singular)
чатува́тиму (first-person future imperfective singular)
чату́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш чатува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш чатува́ть (future imperfective second-person singular)
чатува́тимеш (future imperfective second-person singular)
чату́є (imperfective present singular third-person)
бу́де чатува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де чатува́ть (future imperfective singular third-person)
чатува́тиме (future imperfective singular third-person)
чату́єм (first-person imperfective plural present)
чату́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо чатува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо чатува́ть (first-person future imperfective plural)
чатува́тимемо (first-person future imperfective plural)
чатува́тимем (first-person future imperfective plural)
чату́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете чатува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете чатува́ть (future imperfective plural second-person)
чатува́тимете (future imperfective plural second-person)
чату́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть чатува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть чатува́ть (future imperfective plural third-person)
чатува́тимуть (future imperfective plural third-person)
чату́ймо (first-person imperative plural)
чату́й (imperative second-person singular)
чату́йте (imperative plural second-person)
чатува́в (masculine past singular)
чатува́ли (masculine past plural)
чатува́ла (feminine past singular)
чатува́ли (feminine past plural)
чатува́ло (neuter past singular)
чатува́ли (neuter past plural)

Uk-чатувати.ogg

From ча́та (čáta, “guard, watch”) + -увати (-uvaty).

af

(transitive and intransitive) to waylay, to lurk (wait for an ambush)

(intransitive) to watch (someone, their behaviour or language)


зжерти

uk-verb

зже́рти • (zžérty) pf (imperfective зжира́ти)

зже́рти (canonical)
zžérty (romanization)
зжира́ти (imperfective)
зже́рти (infinitive perfective)
зже́рши (adverbial past perfective)
зжеру́ (first-person future perfective singular)
зжере́ш (future perfective second-person singular)
зжере́ (future perfective singular third-person)
зжере́м (first-person future perfective plural)
зжеремо́ (first-person future perfective plural)
зжерете́ (future perfective plural second-person)
зжеру́ть (future perfective plural third-person)
зжері́м (first-person imperative plural)
зжері́мо (first-person imperative plural)
зжери́ (imperative second-person singular)
зжері́ть (imperative plural second-person)
зжер (masculine past singular)
зже́рли (masculine past plural)
зже́рла (feminine past singular)
зже́рли (feminine past plural)
зже́рло (neuter past singular)
зже́рли (neuter past plural)

From з- (z-) + же́рти (žérty). Compare Belarusian зжэ́рці (zžérci), Polish zeżreć.

to devour (to eat quickly, greedily, hungrily, or ravenously)

(figuratively) to devour (to rapidly destroy, engulf, or lay waste)


зжирати

зжира́ти • (zžyráty) impf (perfective зже́рти)

зжира́ти (canonical)
zžyráty (romanization)
зже́рти (perfective)
зжира́ти (imperfective infinitive)
зжира́ть (imperfective infinitive)
зжира́ючи (adverbial imperfective present)
зжира́вши (adverbial imperfective past)
зжира́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зжира́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зжира́ть (first-person future imperfective singular)
зжира́тиму (first-person future imperfective singular)
зжира́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зжира́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зжира́ть (future imperfective second-person singular)
зжира́тимеш (future imperfective second-person singular)
зжира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де зжира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зжира́ть (future imperfective singular third-person)
зжира́тиме (future imperfective singular third-person)
зжира́єм (first-person imperfective plural present)
зжира́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зжира́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зжира́ть (first-person future imperfective plural)
зжира́тимемо (first-person future imperfective plural)
зжира́тимем (first-person future imperfective plural)
зжира́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зжира́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зжира́ть (future imperfective plural second-person)
зжира́тимете (future imperfective plural second-person)
зжира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зжира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зжира́ть (future imperfective plural third-person)
зжира́тимуть (future imperfective plural third-person)
зжира́ймо (first-person imperative plural)
зжира́й (imperative second-person singular)
зжира́йте (imperative plural second-person)
зжира́в (masculine past singular)
зжира́ли (masculine past plural)
зжира́ла (feminine past singular)
зжира́ли (feminine past plural)
зжира́ло (neuter past singular)
зжира́ли (neuter past plural)

From з- (z-) + -жира́ти (-žyráty). Compare Russian сжира́ть (sžirátʹ), Belarusian зжыра́ць (zžyrácʹ).


проходити

прохо́дити • (proxódyty) impf (perfective пройти́)

прохо́дити (canonical)
proxódyty (romanization)
пройти́ (perfective)
прохо́дити (imperfective infinitive)
прохо́дить (imperfective infinitive)
прохо́дячи (adverbial imperfective present)
прохо́дивши (adverbial imperfective past)
прохо́джу (first-person imperfective present singular)
бу́ду прохо́дити (first-person future imperfective singular)
бу́ду прохо́дить (first-person future imperfective singular)
прохо́дитиму (first-person future imperfective singular)
прохо́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прохо́дити (future imperfective second-person singular)
бу́деш прохо́дить (future imperfective second-person singular)
прохо́дитимеш (future imperfective second-person singular)
прохо́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де прохо́дити (future imperfective singular third-person)
бу́де прохо́дить (future imperfective singular third-person)
прохо́дитиме (future imperfective singular third-person)
прохо́дим (first-person imperfective plural present)
прохо́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прохо́дити (first-person future imperfective plural)
бу́демо прохо́дить (first-person future imperfective plural)
прохо́дитимемо (first-person future imperfective plural)
прохо́дитимем (first-person future imperfective plural)
прохо́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете прохо́дити (future imperfective plural second-person)
бу́дете прохо́дить (future imperfective plural second-person)
прохо́дитимете (future imperfective plural second-person)
прохо́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прохо́дити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прохо́дить (future imperfective plural third-person)
прохо́дитимуть (future imperfective plural third-person)
прохо́дьмо (first-person imperative plural)
прохо́дь (imperative second-person singular)
прохо́дьте (imperative plural second-person)
прохо́див (masculine past singular)
прохо́дили (masculine past plural)
прохо́дила (feminine past singular)
прохо́дили (feminine past plural)
прохо́дило (neuter past singular)
прохо́дили (neuter past plural)

Uk-проходити.ogg

From про- (pro-) + ходи́ти (xodýty). Compare Russian проходи́ть (proxodítʹ), Belarusian прахо́дзіць (praxódzicʹ), Polish przechodzić.

прохо́дити непомі́ченим

(intransitive or transitive) to go past, to pass, to pass by, to walk by, to walk past

прохо́дити через ру́ки (idiomatic)

(intransitive) to go through, to pass through (transit)

(intransitive, figuratively) to run through (pervade)

(intransitive) to pass (achieve a successful outcome; advance through the steps to be accepted)

(transitive) to cover, to travel, to walk (:distance)

(transitive) to do, to study, to take (:course, subject)

(transitive) to go through, to pass through, to undergo (:experience)

(intransitive) to go by, to go past, to pass, to be spent (time, period)

(intransitive) to go off, to pass off, to be held, to take place (activity, event)


проходити

прохо́джувати

проходи́ти • (proxodýty) pf (imperfective прохо́джувати)

проходи́ти (canonical)
proxodýty (romanization)
прохо́джувати (imperfective)
проходи́ти (infinitive perfective)
проходи́ть (infinitive perfective)
проходи́вши (adverbial past perfective)
проходжу́ (first-person future perfective singular)
прохо́диш (future perfective second-person singular)
прохо́дить (future perfective singular third-person)
прохо́дим (first-person future perfective plural)
прохо́димо (first-person future perfective plural)
прохо́дите (future perfective plural second-person)
прохо́дять (future perfective plural third-person)
проході́м (first-person imperative plural)
проході́мо (first-person imperative plural)
проходи́ (imperative second-person singular)
проході́ть (imperative plural second-person)
проходи́в (masculine past singular)
проходи́ли (masculine past plural)
проходи́ла (feminine past singular)
проходи́ли (feminine past plural)
проходи́ло (neuter past singular)
проходи́ли (neuter past plural)

Uk-проходити.ogg

(transitive) to walk (:a certain distance)

(intransitive) to walk (for a certain time)

(transitive, colloquial) to spend (:money while walking)


обходитися

обхо́дитися • (obxódytysja) impf (perfective обійти́ся)

обхо́дитися (canonical)
obxódytysja (romanization)
обійти́ся (perfective)
обхо́дитися (imperfective infinitive)
обхо́дитись (imperfective infinitive)
обхо́диться (imperfective infinitive)
обхо́дячись (adverbial imperfective present)
обхо́дившись (adverbial imperfective past)
обхо́джуся (first-person imperfective present singular)
обхо́джусь (first-person imperfective present singular)
бу́ду обхо́дитися (first-person future imperfective singular)
бу́ду обхо́дитись (first-person future imperfective singular)
бу́ду обхо́диться (first-person future imperfective singular)
обхо́дитимусь (first-person future imperfective singular)
обхо́дитимуся (first-person future imperfective singular)
обхо́дишся (imperfective present second-person singular)
бу́деш обхо́дитися (future imperfective second-person singular)
бу́деш обхо́дитись (future imperfective second-person singular)
бу́деш обхо́диться (future imperfective second-person singular)
обхо́дитимешся (future imperfective second-person singular)
обхо́диться (imperfective present singular third-person)
бу́де обхо́дитися (future imperfective singular third-person)
бу́де обхо́дитись (future imperfective singular third-person)
бу́де обхо́диться (future imperfective singular third-person)
обхо́дитиметься (future imperfective singular third-person)
обхо́димся (first-person imperfective plural present)
обхо́димося (first-person imperfective plural present)
обхо́димось (first-person imperfective plural present)
бу́демо обхо́дитися (first-person future imperfective plural)
бу́демо обхо́дитись (first-person future imperfective plural)
бу́демо обхо́диться (first-person future imperfective plural)
обхо́дитимемось (first-person future imperfective plural)
обхо́дитимемося (first-person future imperfective plural)
обхо́дитимемся (first-person future imperfective plural)
обхо́дитеся (imperfective plural present second-person)
обхо́дитесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете обхо́дитися (future imperfective plural second-person)
бу́дете обхо́дитись (future imperfective plural second-person)
бу́дете обхо́диться (future imperfective plural second-person)
обхо́дитиметесь (future imperfective plural second-person)
обхо́дитиметеся (future imperfective plural second-person)
обхо́дяться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обхо́дитися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обхо́дитись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обхо́диться (future imperfective plural third-person)
обхо́дитимуться (future imperfective plural third-person)
обхо́дьмося (first-person imperative plural)
обхо́дьмось (first-person imperative plural)
обхо́дься (imperative second-person singular)
обхо́дьтеся (imperative plural second-person)
обхо́дьтесь (imperative plural second-person)
обхо́дився (masculine past singular)
обхо́дивсь (masculine past singular)
обхо́дилися (masculine past plural)
обхо́дились (masculine past plural)
обхо́дилася (feminine past singular)
обхо́дилась (feminine past singular)
обхо́дилися (feminine past plural)
обхо́дились (feminine past plural)
обхо́дилося (neuter past singular)
обхо́дилось (neuter past singular)
обхо́дилися (neuter past plural)
обхо́дились (neuter past plural)

uk-conj

обхо́дитися<4a.impf>

Uk-обходитися.ogg

From обхо́дити (obxódyty) + -ся (-sja). Compare Russian обходи́ться (obxodítʹsja), Belarusian абхо́дзіцца (abxódzicca), Polish obchodzić się.

Вона́ обхо́диться без комп'ю́тера.

Сте́фці так було́ на́віть прості́ше. Прина́ймні обхо́дилося без за́йвих балачо́к.

2006, Iren Rozdobudko, Зів'ялі квіти викидають:

So it was even easier for Stefka. At least it went without unnecessary chatter.

Stéfci tak buló návitʹ prostíše. Prynájmni obxódylosja bez zájvyx balačók.

Що особли́вого, здава́лося б, у за́кладках? Де́хто взагалі́ мо́же обхо́дитися без них.

2012 May 4, “Вінничан–книголюбів навчать робити закладки”, in UNIAN:

What would appear to be special about bookmarks? Some can do without them altogether.

Ščo osoblývoho, zdaválosja b, u základkax? Déxto vzahalí móže obxódytysja bez nyx.

(sometimes impersonal) to do without, to get by, to go without, to manage, to make do (without: без + genitive)

Жо́дна вечі́рка у них не обхо́диться без карао́ке.

No party at their place goes by without karaoke.

Žódna večírka u nyx ne obxódytʹsja bez karaóke.

Жо́дна новина́ про будівни́цтво ново́ї це́ркви у Льво́ві не обхо́диться без сканда́лу і хви́лі злора́дних коментарі́в.

2018 November 17, Julian Chaplinsky, “Якою має бути сучасна церква з погляду архітектури?”, in Zaxid.net, archived from the original on 2022-01-19:

No news about the construction of a new church in Lviv is complete without a scandal and a wave of gloating comments.

Žódna novyná pro budivnýctvo novóji cérkvy u Lʹvóvi ne obxódytʹsja bez skandálu i xvýli zlorádnyx komentarív.

(chiefly in the negative with не, sometimes impersonal) to go by, to pass, to be complete (without: без + genitive)

Він обхо́диться з ни́ми несправедли́во.

Ду́же спокі́йний хара́ктер дозволя́є ле́гко обхо́дитися з ві́вцями.

2019 April 10, “Білий Бергсчаф [White Bergschaf]”, in kurkul.com, archived from the original on 2022-12-08:

[Their] very calm character allows [one] to handle the sheep with ease.

Dúže spokíjnyj xarákter dozvoljáje léhko obxódytysja z vívcjamy.

Тож по́ки що ра́димо обере́жно обхо́дитися з феміні́тивами, бо бі́льшість із них, крім ду́же да́вніх, не закрі́плені в літерату́рній но́рмі.

2021 September 6, Oleksandr Skopnenko, “Мовний блог: що треба знати про фемінітиви”, in BBC News Ukraine, archived from the original on 2023-02-04:

So for now, we advise you to treat feminine forms with caution, because most of them, except for very old ones, are not fixed in the literary norm.

Tož póky ščo rádymo oberéžno obxódytysja z feminítyvamy, bo bílʹšistʹ iz nyx, krim dúže dávnix, ne zakrípleni v literatúrnij nórmi.

to treat, to handle (somebody/something in a certain way: з + instrumental)

(colloquial) to turn out alright, to work out

обхо́дити обходити#Ukrainian


обходитися

обходи́тися (canonical)
obxodýtysja (romanization)
обходи́тися (infinitive perfective)
обходи́тись (infinitive perfective)
обходи́ться (infinitive perfective)
обходи́вшись (adverbial past perfective)
обходжу́ся (first-person future perfective singular)
обходжу́сь (first-person future perfective singular)
обхо́дишся (future perfective second-person singular)
обхо́диться (future perfective singular third-person)
обхо́димся (first-person future perfective plural)
обхо́димося (first-person future perfective plural)
обхо́димось (first-person future perfective plural)
обхо́дитеся (future perfective plural second-person)
обхо́дитесь (future perfective plural second-person)
обхо́дяться (future perfective plural third-person)
обході́мся (first-person imperative plural)
обході́мося (first-person imperative plural)
обході́мось (first-person imperative plural)
обходи́ся (imperative second-person singular)
обходи́сь (imperative second-person singular)
обході́ться (imperative plural second-person)
обходи́вся (masculine past singular)
обходи́всь (masculine past singular)
обходи́лися (masculine past plural)
обходи́лись (masculine past plural)
обходи́лася (feminine past singular)
обходи́лась (feminine past singular)
обходи́лися (feminine past plural)
обходи́лись (feminine past plural)
обходи́лося (neuter past singular)
обходи́лось (neuter past singular)
обходи́лися (neuter past plural)
обходи́лись (neuter past plural)

обходи́тися<4c.pf>

From об- (ob-) + ходи́ти (xodýty) + -ся (-sja).

af

(colloquial) to get used (become accustomed)


пройде

head

про́йде • (prójde)

про́йде (canonical)
prójde (romanization)

пройти́ пройти#Ukrainian

third-person singular future indicative of пройти́ pf (projtý)


пройдуть

про́йдуть • (prójdutʹ)

про́йдуть (canonical)
prójdutʹ (romanization)

пройти́ пройти#Ukrainian

third-person plural future indicative of пройти́ pf (projtý)


пройдете

про́йдете • (prójdete)

про́йдете (canonical)
prójdete (romanization)

пройти́ пройти#Ukrainian

second-person plural future indicative of пройти́ pf (projtý)


пройшов

пройшо́в • (projšóv)

пройшо́в (canonical)
projšóv (romanization)

[prɔi̯ˈʃɔu̯]

пройти́ пройти#Ukrainian

masculine singular past indicative of пройти́ pf (projtý)


пройдемо

про́йдемо • (prójdemo)

про́йдемо (canonical)
prójdemo (romanization)

пройти́ пройти#Ukrainian

first-person plural future indicative of пройти́ pf (projtý)


пройшли

пройшли́ • (projšlý)

пройшли́ (canonical)
projšlý (romanization)

пройти́ пройти#Ukrainian

plural past indicative of пройти́ pf (projtý)


пройшла

пройшла́ • (projšlá)

пройшла́ (canonical)
projšlá (romanization)

пройти́ пройти#Ukrainian

feminine singular past indicative of пройти́ pf (projtý)


пройдеш

про́йдеш • (prójdeš)

про́йдеш (canonical)
prójdeš (romanization)

пройти́ пройти#Ukrainian

second-person singular future indicative of пройти́ pf (projtý)