держати

uk-verb

держа́ти • (deržáty) impf

держа́ти (canonical)
deržáty (romanization)
держа́ти (imperfective infinitive)
держа́ть (imperfective infinitive)
де́ржаний (imperfective passive past)
impersonal: де́ржано (imperfective passive past)
де́ржачи (adverbial imperfective present)
держа́вши (adverbial imperfective past)
держу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду держа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду держа́ть (first-person future imperfective singular)
держа́тиму (first-person future imperfective singular)
де́ржиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш держа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш держа́ть (future imperfective second-person singular)
держа́тимеш (future imperfective second-person singular)
де́ржить (imperfective present singular third-person)
бу́де держа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де держа́ть (future imperfective singular third-person)
держа́тиме (future imperfective singular third-person)
де́ржим (first-person imperfective plural present)
де́ржимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо держа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо держа́ть (first-person future imperfective plural)
держа́тимемо (first-person future imperfective plural)
держа́тимем (first-person future imperfective plural)
де́ржите (imperfective plural present second-person)
бу́дете держа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете держа́ть (future imperfective plural second-person)
держа́тимете (future imperfective plural second-person)
де́ржать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть держа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть держа́ть (future imperfective plural third-person)
держа́тимуть (future imperfective plural third-person)
держі́м (first-person imperative plural)
держі́мо (first-person imperative plural)
держи́ (imperative second-person singular)
держі́ть (imperative plural second-person)
держа́в (masculine past singular)
держа́ли (masculine past plural)
держа́ла (feminine past singular)
держа́ли (feminine past plural)
держа́ло (neuter past singular)
держа́ли (neuter past plural)

Uk-держати.ogg

Inherited from Old Ruthenian держа́ти (deržáti), from Old East Slavic держати (deržati), дьржати (dĭržati), from Proto-Slavic *dьržati.

inh+

держа́ти рука́ми

держа́ти в зуба́х

держа́ти у стра́ху

держа́ти у пові́трі

держа́ти в зару́чниках

to hold, to keep (to keep in a certain position or state)

що тебе́ тут де́ржить?

це єди́на річ, яка́ мене́ де́ржить від...

This is the only thing keeping me from...

to hold back, to detain, to stop, to keep (to prevent from commencing an action)

to bear, to support, to prop up, to undergird (to prevent from collapsing/falling apart)

держа́ти ві́дстань

держа́ти мовча́ння

держа́ти курс

to keep (to continue in (a course or mode of action); to uphold or maintain)

держа́ти у пам'яті

держа́ти в холоди́льнику

to store (to keep something in a designated place while not in use)

держа́ти коне́й

держа́ти рабі́в

to keep, to own (of living creatures, plants)

держа́ти за ду́рня

(colloquial) to take for, to think of as (strictly in a negative sense: to take accusative (someone) + за (for) + accusative (someone))


засміятися

засмія́тися (canonical)
zasmijátysja (romanization)
засмія́тися (infinitive perfective)
засмія́тись (infinitive perfective)
засмія́ться (infinitive perfective)
засмія́вшись (adverbial past perfective)
засмію́ся (first-person future perfective singular)
засмію́сь (first-person future perfective singular)
засміє́шся (future perfective second-person singular)
засміє́ться (future perfective singular third-person)
засміє́мся (first-person future perfective plural)
засміємо́ся (first-person future perfective plural)
засміємо́сь (first-person future perfective plural)
засмієте́ся (future perfective plural second-person)
засмієте́сь (future perfective plural second-person)
засмію́ться (future perfective plural third-person)
засмі́ймося (first-person imperative plural)
засмі́ймось (first-person imperative plural)
засмі́йся (imperative second-person singular)
засмі́йсь (imperative second-person singular)
засмі́йтеся (imperative plural second-person)
засмі́йтесь (imperative plural second-person)
засмія́вся (masculine past singular)
засмія́всь (masculine past singular)
засмія́лися (masculine past plural)
засмія́лись (masculine past plural)
засмія́лася (feminine past singular)
засмія́лась (feminine past singular)
засмія́лися (feminine past plural)
засмія́лись (feminine past plural)
засмія́лося (neuter past singular)
засмія́лось (neuter past singular)
засмія́лися (neuter past plural)
засмія́лись (neuter past plural)

uk-conj

засмія́тися<6b.pf>

Uk-засміятися.ogg

From за- (za-) + смія́тися (smijátysja). Compare Russian засмея́ться (zasmejátʹsja).

to laugh, to start laughing, to break into laughter


розсміятися

uk-verb

розсмія́тися

розсмія́тися (canonical)
rozsmijátysja (romanization)
розсмія́тися (infinitive perfective)
розсмія́тись (infinitive perfective)
розсмія́ться (infinitive perfective)
розсмія́вшись (adverbial past perfective)
розсмію́ся (first-person future perfective singular)
розсмію́сь (first-person future perfective singular)
розсміє́шся (future perfective second-person singular)
розсміє́ться (future perfective singular third-person)
розсміє́мся (first-person future perfective plural)
розсміємо́ся (first-person future perfective plural)
розсміємо́сь (first-person future perfective plural)
розсмієте́ся (future perfective plural second-person)
розсмієте́сь (future perfective plural second-person)
розсмію́ться (future perfective plural third-person)
розсмі́ймося (first-person imperative plural)
розсмі́ймось (first-person imperative plural)
розсмі́йся (imperative second-person singular)
розсмі́йсь (imperative second-person singular)
розсмі́йтеся (imperative plural second-person)
розсмі́йтесь (imperative plural second-person)
розсмія́вся (masculine past singular)
розсмія́всь (masculine past singular)
розсмія́лися (masculine past plural)
розсмія́лись (masculine past plural)
розсмія́лася (feminine past singular)
розсмія́лась (feminine past singular)
розсмія́лися (feminine past plural)
розсмія́лись (feminine past plural)
розсмія́лося (neuter past singular)
розсмія́лось (neuter past singular)
розсмія́лися (neuter past plural)
розсмія́лись (neuter past plural)

uk-conj

розсмія́тися<6b.pf>

Uk-розсміятися.ogg

From роз- (roz-) + смія́тися (smijátysja). Compare Russian рассмея́ться (rassmejátʹsja), Belarusian рассмяя́цца (rassmjajácca), Polish roześmiać się.

cog

рассмея́ться


кивнути

uk-verb

кивну́ти • (kyvnúty) pf (imperfective кива́ти)

кивну́ти (canonical)
kyvnúty (romanization)
кива́ти (imperfective)
кивну́ти (infinitive perfective)
кивну́ть (infinitive perfective)
кивну́вши (adverbial past perfective)
кивну́ (first-person future perfective singular)
кивне́ш (future perfective second-person singular)
кивне́ (future perfective singular third-person)
кивне́м (first-person future perfective plural)
кивнемо́ (first-person future perfective plural)
кивнете́ (future perfective plural second-person)
кивну́ть (future perfective plural third-person)
кивні́м (first-person imperative plural)
кивні́мо (first-person imperative plural)
кивни́ (imperative second-person singular)
кивні́ть (imperative plural second-person)
кивну́в (masculine past singular)
кивну́ли (masculine past plural)
кивну́ла (feminine past singular)
кивну́ли (feminine past plural)
кивну́ло (neuter past singular)
кивну́ли (neuter past plural)

From кива́ти (kyváty) + -ну́ти (-núty). Compare Russian кивну́ть (kivnútʹ), Belarusian кіўну́ць (kiŭnúcʹ), Polish kiwnąć.


кивати

кива́ти • (kyváty) impf (perfective кивну́ти)

кива́ти (canonical)
kyváty (romanization)
кивну́ти (perfective)
кива́ти (imperfective infinitive)
кива́ть (imperfective infinitive)
кива́ючи (adverbial imperfective present)
кива́вши (adverbial imperfective past)
кива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду кива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду кива́ть (first-person future imperfective singular)
кива́тиму (first-person future imperfective singular)
кива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш кива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш кива́ть (future imperfective second-person singular)
кива́тимеш (future imperfective second-person singular)
кива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де кива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де кива́ть (future imperfective singular third-person)
кива́тиме (future imperfective singular third-person)
кива́єм (first-person imperfective plural present)
кива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо кива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо кива́ть (first-person future imperfective plural)
кива́тимемо (first-person future imperfective plural)
кива́тимем (first-person future imperfective plural)
кива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете кива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете кива́ть (future imperfective plural second-person)
кива́тимете (future imperfective plural second-person)
кива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть кива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кива́ть (future imperfective plural third-person)
кива́тимуть (future imperfective plural third-person)
кива́ймо (first-person imperative plural)
кива́й (imperative second-person singular)
кива́йте (imperative plural second-person)
кива́в (masculine past singular)
кива́ли (masculine past plural)
кива́ла (feminine past singular)
кива́ли (feminine past plural)
кива́ло (neuter past singular)
кива́ли (neuter past plural)


командувати

кома́ндувати

кома́ндувати (canonical)
kománduvaty (romanization)
кома́ндувати (imperfective infinitive)
кома́ндувать (imperfective infinitive)
кома́ндуючи (adverbial imperfective present)
кома́ндувавши (adverbial imperfective past)
кома́ндую (first-person imperfective present singular)
бу́ду кома́ндувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду кома́ндувать (first-person future imperfective singular)
кома́ндуватиму (first-person future imperfective singular)
кома́ндуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш кома́ндувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш кома́ндувать (future imperfective second-person singular)
кома́ндуватимеш (future imperfective second-person singular)
кома́ндує (imperfective present singular third-person)
бу́де кома́ндувати (future imperfective singular third-person)
бу́де кома́ндувать (future imperfective singular third-person)
кома́ндуватиме (future imperfective singular third-person)
кома́ндуєм (first-person imperfective plural present)
кома́ндуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо кома́ндувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо кома́ндувать (first-person future imperfective plural)
кома́ндуватимемо (first-person future imperfective plural)
кома́ндуватимем (first-person future imperfective plural)
кома́ндуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете кома́ндувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете кома́ндувать (future imperfective plural second-person)
кома́ндуватимете (future imperfective plural second-person)
кома́ндують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть кома́ндувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кома́ндувать (future imperfective plural third-person)
кома́ндуватимуть (future imperfective plural third-person)
кома́ндуймо (first-person imperative plural)
кома́ндуй (imperative second-person singular)
кома́ндуйте (imperative plural second-person)
кома́ндував (masculine past singular)
кома́ндували (masculine past plural)
кома́ндувала (feminine past singular)
кома́ндували (feminine past plural)
кома́ндувало (neuter past singular)
кома́ндували (neuter past plural)

Uk-командувати.ogg

From кома́нда (kománda) + -увати (-uvaty). Compare Russian кома́ндовать (komándovatʹ), Belarusian кама́ндаваць (kamándavacʹ).

cog

кома́ндовать

кама́ндаваць

Perfective: скома́ндувати (skománduvaty)

to command, to be in command (of: + instrumental case)

(by extension, colloquial) to boss around, to order around (+ instrumental case)

(by extension, colloquial) to call the shots, to rule the roost (over: над + instrumental)


порівняно

head

порі́вняно • (porívnjano)

порі́вняно (canonical)
porívnjano (romanization)

Uk-порівняно.ogg

порівня́ти порівняти#Ukrainian

impersonal past passive participle of порівня́ти pf (porivnjáty)


мовляв

мовля́в • (movljáv)

мовля́в (canonical)
movljáv (romanization)

мовля́ти мовляти#Ukrainian

masculine singular past indicative of мовля́ти impf (movljáty)


вершити

uk-verb

верши́ти • (veršýty) impf

верши́ти (canonical)
veršýty (romanization)
верши́ти (imperfective infinitive)
верши́ть (imperfective infinitive)
вершачи́ (adverbial imperfective present)
верши́вши (adverbial imperfective past)
вершу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду верши́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду верши́ть (first-person future imperfective singular)
верши́тиму (first-person future imperfective singular)
верши́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш верши́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш верши́ть (future imperfective second-person singular)
верши́тимеш (future imperfective second-person singular)
верши́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де верши́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де верши́ть (future imperfective singular third-person)
верши́тиме (future imperfective singular third-person)
верши́м (first-person imperfective plural present)
вершимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо верши́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо верши́ть (first-person future imperfective plural)
верши́тимемо (first-person future imperfective plural)
верши́тимем (first-person future imperfective plural)
вершите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете верши́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете верши́ть (future imperfective plural second-person)
верши́тимете (future imperfective plural second-person)
верша́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть верши́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть верши́ть (future imperfective plural third-person)
верши́тимуть (future imperfective plural third-person)
верші́м (first-person imperative plural)
верші́мо (first-person imperative plural)
верши́ (imperative second-person singular)
верші́ть (imperative plural second-person)
верши́в (masculine past singular)
верши́ли (masculine past plural)
верши́ла (feminine past singular)
верши́ли (feminine past plural)
верши́ло (neuter past singular)
верши́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian верши́ти (veršíti), from Old East Slavic вьршити (vĭršiti), from Proto-Slavic *vьršiti. By surface analysis, верх (verx) + -и́ти (-ýty).

surf

(higher register) to do, to complete, to accomplish, to carry out

(higher register) to decide, to determine, to be in charge of

(uncommon) to top, to finish heaping/piling


кутати

ку́тати (canonical)
kútaty (romanization)
ку́тати (imperfective infinitive)
ку́тать (imperfective infinitive)
ку́таний (imperfective passive past)
impersonal: ку́тано (imperfective passive past)
ку́таючи (adverbial imperfective present)
ку́тавши (adverbial imperfective past)
ку́таю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ку́тати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ку́тать (first-person future imperfective singular)
ку́татиму (first-person future imperfective singular)
ку́таєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ку́тати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ку́тать (future imperfective second-person singular)
ку́татимеш (future imperfective second-person singular)
ку́тає (imperfective present singular third-person)
бу́де ку́тати (future imperfective singular third-person)
бу́де ку́тать (future imperfective singular third-person)
ку́татиме (future imperfective singular third-person)
ку́таєм (first-person imperfective plural present)
ку́таємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ку́тати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ку́тать (first-person future imperfective plural)
ку́татимемо (first-person future imperfective plural)
ку́татимем (first-person future imperfective plural)
ку́таєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ку́тати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ку́тать (future imperfective plural second-person)
ку́татимете (future imperfective plural second-person)
ку́тають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ку́тати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ку́тать (future imperfective plural third-person)
ку́татимуть (future imperfective plural third-person)
ку́таймо (first-person imperative plural)
ку́тай (imperative second-person singular)
ку́тайте (imperative plural second-person)
ку́тав (masculine past singular)
ку́тали (masculine past plural)
ку́тала (feminine past singular)
ку́тали (feminine past plural)
ку́тало (neuter past singular)
ку́тали (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *kǫtati. Cognate with Russian ку́тать (kútatʹ).

(transitive, figuratively) to cover, to wrap, to envelop, to shroud


казити

кази́ти (canonical)
kazýty (romanization)
кази́ти (imperfective infinitive)
кази́ть (imperfective infinitive)
ка́зячи (adverbial imperfective present)
кази́вши (adverbial imperfective past)
кажу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду кази́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду кази́ть (first-person future imperfective singular)
кази́тиму (first-person future imperfective singular)
ка́зиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш кази́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш кази́ть (future imperfective second-person singular)
кази́тимеш (future imperfective second-person singular)
ка́зить (imperfective present singular third-person)
бу́де кази́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де кази́ть (future imperfective singular third-person)
кази́тиме (future imperfective singular third-person)
ка́зим (first-person imperfective plural present)
ка́зимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо кази́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо кази́ть (first-person future imperfective plural)
кази́тимемо (first-person future imperfective plural)
кази́тимем (first-person future imperfective plural)
ка́зите (imperfective plural present second-person)
бу́дете кази́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете кази́ть (future imperfective plural second-person)
кази́тимете (future imperfective plural second-person)
ка́зять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть кази́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кази́ть (future imperfective plural third-person)
кази́тимуть (future imperfective plural third-person)
казі́м (first-person imperative plural)
казі́мо (first-person imperative plural)
кази́ (imperative second-person singular)
казі́ть (imperative plural second-person)
кази́в (masculine past singular)
кази́ли (masculine past plural)
кази́ла (feminine past singular)
кази́ли (feminine past plural)
кази́ло (neuter past singular)
кази́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian кази́ти (kazíti), from Old East Slavic казити (kaziti), from Proto-Slavic *kaziti.

inh+

(obsolete or dialectal) to damage, to spoil, to disfigure, to uglify


гатити

гати́ти (canonical)
hatýty (romanization)
гати́ти (imperfective infinitive)
гати́ть (imperfective infinitive)
га́чений (imperfective passive past)
impersonal: га́чено (imperfective passive past)
га́тячи (adverbial imperfective present)
гати́вши (adverbial imperfective past)
гачу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду гати́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду гати́ть (first-person future imperfective singular)
гати́тиму (first-person future imperfective singular)
га́тиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш гати́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш гати́ть (future imperfective second-person singular)
гати́тимеш (future imperfective second-person singular)
га́тить (imperfective present singular third-person)
бу́де гати́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де гати́ть (future imperfective singular third-person)
гати́тиме (future imperfective singular third-person)
га́тим (first-person imperfective plural present)
га́тимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо гати́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо гати́ть (first-person future imperfective plural)
гати́тимемо (first-person future imperfective plural)
гати́тимем (first-person future imperfective plural)
га́тите (imperfective plural present second-person)
бу́дете гати́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете гати́ть (future imperfective plural second-person)
гати́тимете (future imperfective plural second-person)
га́тять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гати́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гати́ть (future imperfective plural third-person)
гати́тимуть (future imperfective plural third-person)
гаті́м (first-person imperative plural)
гаті́мо (first-person imperative plural)
гати́ (imperative second-person singular)
гаті́ть (imperative plural second-person)
гати́в (masculine past singular)
гати́ли (masculine past plural)
гати́ла (feminine past singular)
гати́ли (feminine past plural)
гати́ло (neuter past singular)
гати́ли (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *gatiti. By surface analysis, гать (hatʹ) + -ити (-yty). Cognate with Czech hatit, Polish gacić.

surf

(transitive) to pad/pave with logs/brushwood, to make corduroy road/causeway

(intransitive, colloquial) to hit, to pound, to beat

(intransitive, colloquial) to fire at, to shoot (at)


мовляти

мовля́ти (canonical)
movljáty (romanization)
мовля́ти (imperfective infinitive)
мовля́ть (imperfective infinitive)
мовля́ючи (adverbial imperfective present)
мовля́вши (adverbial imperfective past)
мовля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду мовля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду мовля́ть (first-person future imperfective singular)
мовля́тиму (first-person future imperfective singular)
мовля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш мовля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш мовля́ть (future imperfective second-person singular)
мовля́тимеш (future imperfective second-person singular)
мовля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де мовля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де мовля́ть (future imperfective singular third-person)
мовля́тиме (future imperfective singular third-person)
мовля́єм (first-person imperfective plural present)
мовля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо мовля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо мовля́ть (first-person future imperfective plural)
мовля́тимемо (first-person future imperfective plural)
мовля́тимем (first-person future imperfective plural)
мовля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете мовля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете мовля́ть (future imperfective plural second-person)
мовля́тимете (future imperfective plural second-person)
мовля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть мовля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть мовля́ть (future imperfective plural third-person)
мовля́тимуть (future imperfective plural third-person)
мовля́ймо (first-person imperative plural)
мовля́й (imperative second-person singular)
мовля́йте (imperative plural second-person)
мовля́в (masculine past singular)
мовля́ли (masculine past plural)
мовля́ла (feminine past singular)
мовля́ли (feminine past plural)
мовля́ло (neuter past singular)
мовля́ли (neuter past plural)

From мо́вити (móvyty) + -я́ти (-játy). Compare Polish mawiać.

мо́вити мовити#Ukrainian

(colloquial, rare) Synonym of мо́вити impf (móvyty, “to speak”).


скінчитися

uk-verb

скінча́тися (rare)

скінчи́тися • (skinčýtysja) pf (imperfective скінча́тися (rare))

скінчи́тися (canonical)
skinčýtysja (romanization)
скінча́тися (imperfective rare)
скінчи́тися (infinitive perfective)
скінчи́тись (infinitive perfective)
скінчи́ться (infinitive perfective)
скінчи́вшись (adverbial past perfective)
скінчу́ся (first-person future perfective singular)
скінчу́сь (first-person future perfective singular)
скі́нчишся (future perfective second-person singular)
скі́нчиться (future perfective singular third-person)
скі́нчимся (first-person future perfective plural)
скі́нчимося (first-person future perfective plural)
скі́нчимось (first-person future perfective plural)
скі́нчитеся (future perfective plural second-person)
скі́нчитесь (future perfective plural second-person)
скі́нчаться (future perfective plural third-person)
скінчі́мся (first-person imperative plural)
скінчі́мося (first-person imperative plural)
скінчі́мось (first-person imperative plural)
скінчи́ся (imperative second-person singular)
скінчи́сь (imperative second-person singular)
скінчі́ться (imperative plural second-person)
скінчи́вся (masculine past singular)
скінчи́всь (masculine past singular)
скінчи́лися (masculine past plural)
скінчи́лись (masculine past plural)
скінчи́лася (feminine past singular)
скінчи́лась (feminine past singular)
скінчи́лися (feminine past plural)
скінчи́лись (feminine past plural)
скінчи́лося (neuter past singular)
скінчи́лось (neuter past singular)
скінчи́лися (neuter past plural)
скінчи́лись (neuter past plural)

uk-conj

скінчи́тися<4c.pf>

Uk-скінчитися.ogg

From скінчи́ти (skinčýty) + -ся (-sja). Compare Belarusian ско́нчыцца (skónčycca), Polish skończyć się.


обійми

head

обійми́ • (obijmý)

обійми́ (canonical)
obijmý (romanization)

обійня́ти обійняти#Ukrainian

second-person singular imperative perfective of обійня́ти (obijnjáty)


хотіть

хоті́ть • (xotítʹ)

хоті́ть (canonical)
xotítʹ (romanization)

хоті́ти хотіти#Ukrainian

second-person plural imperative of хоті́ти impf (xotíty)


хотіть

хоті́ть • (xotítʹ)

хті́ти хтіти#Ukrainian

second-person plural imperative of хті́ти impf (xtíty)


захотіти

uk-verb

захоті́ти • (zaxotíty) pf (imperfective хоті́ти)

захоті́ти (canonical)
zaxotíty (romanization)
хоті́ти (imperfective)
захоті́ти (infinitive perfective)
захоті́ть (infinitive perfective)
захоті́вши (adverbial past perfective)
захо́чу (first-person future perfective singular)
захо́чеш (future perfective second-person singular)
захо́че (future perfective singular third-person)
захо́чем (first-person future perfective plural)
захо́чемо (first-person future perfective plural)
захо́чете (future perfective plural second-person)
захо́чуть (future perfective plural third-person)
захоті́м (first-person imperative plural)
захоті́мо (first-person imperative plural)
захоти́ (imperative second-person singular)
захоті́ть (imperative plural second-person)
захоті́в (masculine past singular)
захоті́ли (masculine past plural)
захоті́ла (feminine past singular)
захоті́ли (feminine past plural)
захоті́ло (neuter past singular)
захоті́ли (neuter past plural)

uk-conj

захоті́м,захоті́мо

Uk-захотіти.ogg

From за- (za-) + хоті́ти (xotíty). Compare Russian захоте́ть (zaxotétʹ), Belarusian захаце́ць (zaxacjécʹ).

(transitive) to (begin to) want, to (begin to) desire


готуватися

готува́тися (canonical)
hotuvátysja (romanization)
готува́тися (imperfective infinitive)
готува́тись (imperfective infinitive)
готува́ться (imperfective infinitive)
готу́ючись (adverbial imperfective present)
готува́вшись (adverbial imperfective past)
готу́юся (first-person imperfective present singular)
готу́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду готува́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду готува́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду готува́ться (first-person future imperfective singular)
готува́тимусь (first-person future imperfective singular)
готува́тимуся (first-person future imperfective singular)
готу́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш готува́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш готува́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш готува́ться (future imperfective second-person singular)
готува́тимешся (future imperfective second-person singular)
готу́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де готува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де готува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де готува́ться (future imperfective singular third-person)
готува́тиметься (future imperfective singular third-person)
готу́ємся (first-person imperfective plural present)
готу́ємося (first-person imperfective plural present)
готу́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо готува́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо готува́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо готува́ться (first-person future imperfective plural)
готува́тимемось (first-person future imperfective plural)
готува́тимемося (first-person future imperfective plural)
готува́тимемся (first-person future imperfective plural)
готу́єтеся (imperfective plural present second-person)
готу́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете готува́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете готува́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете готува́ться (future imperfective plural second-person)
готува́тиметесь (future imperfective plural second-person)
готува́тиметеся (future imperfective plural second-person)
готу́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть готува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть готува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть готува́ться (future imperfective plural third-person)
готува́тимуться (future imperfective plural third-person)
готу́ймося (first-person imperative plural)
готу́ймось (first-person imperative plural)
готу́йся (imperative second-person singular)
готу́йсь (imperative second-person singular)
готу́йтеся (imperative plural second-person)
готу́йтесь (imperative plural second-person)
готува́вся (masculine past singular)
готува́всь (masculine past singular)
готува́лися (masculine past plural)
готува́лись (masculine past plural)
готува́лася (feminine past singular)
готува́лась (feminine past singular)
готува́лися (feminine past plural)
готува́лись (feminine past plural)
готува́лося (neuter past singular)
готува́лось (neuter past singular)
готува́лися (neuter past plural)
готува́лись (neuter past plural)

готува́тися<2a.impf>

[ɦɔtʊˈʋatesʲɐ]

Uk-готуватися.ogg

From готува́ти (hotuváty) + -ся (-sja). Compare Russian гото́виться (gotóvitʹsja), Belarusian гатава́цца (hatavácca), Polish gotować się.

to get ready, to prepare, to prepare oneself, to get prepared (to make oneself prepared)

to be in the making, to be looming, to be on the way (said of a future event or natural phenomenon)

готува́ти готувати#Ukrainian


представитися

uk-verb

предста́витися

представля́тися

предста́витися • (predstávytysja) pf (imperfective представля́тися)

предста́витися (canonical)
predstávytysja (romanization)
представля́тися (imperfective)
предста́витися (infinitive perfective)
предста́витись (infinitive perfective)
предста́виться (infinitive perfective)
предста́вившись (adverbial past perfective)
предста́влюся (first-person future perfective singular)
предста́влюсь (first-person future perfective singular)
предста́вишся (future perfective second-person singular)
предста́виться (future perfective singular third-person)
предста́вимся (first-person future perfective plural)
предста́вимося (first-person future perfective plural)
предста́вимось (first-person future perfective plural)
предста́витеся (future perfective plural second-person)
предста́витесь (future perfective plural second-person)
предста́вляться (future perfective plural third-person)
предста́вмося (first-person imperative plural)
предста́вмось (first-person imperative plural)
предста́вся (imperative second-person singular)
предста́всь (imperative second-person singular)
предста́втеся (imperative plural second-person)
предста́втесь (imperative plural second-person)
предста́вився (masculine past singular)
предста́вивсь (masculine past singular)
предста́вилися (masculine past plural)
предста́вились (masculine past plural)
предста́вилася (feminine past singular)
предста́вилась (feminine past singular)
предста́вилися (feminine past plural)
предста́вились (feminine past plural)
предста́вилося (neuter past singular)
предста́вилось (neuter past singular)
предста́вилися (neuter past plural)
предста́вились (neuter past plural)

uk-conj

предста́витися<4a.pf>

From предста́вити (predstávyty) + -ся (-sja). Compare Russian предста́виться (predstávitʹsja), Belarusian прадста́віцца (pradstávicca), Polish przedstawić się.

af

предста́вити

cog

предста́виться

прадста́віцца

Дозво́льте предста́витися.

Allow me to introduce myself. Let me introduce myself.

предста́вити представити#Ukrainian

passive of предста́вити pf (predstávyty)


представлятися

uk-verb

представля́тися

предста́витися

представля́тися • (predstavljátysja) impf (perfective предста́витися)

представля́тися (canonical)
predstavljátysja (romanization)
предста́витися (perfective)
представля́тися (imperfective infinitive)
представля́тись (imperfective infinitive)
представля́ться (imperfective infinitive)
представля́ючись (adverbial imperfective present)
представля́вшись (adverbial imperfective past)
представля́юся (first-person imperfective present singular)
представля́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду представля́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду представля́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду представля́ться (first-person future imperfective singular)
представля́тимусь (first-person future imperfective singular)
представля́тимуся (first-person future imperfective singular)
представля́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш представля́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш представля́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш представля́ться (future imperfective second-person singular)
представля́тимешся (future imperfective second-person singular)
представля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де представля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де представля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де представля́ться (future imperfective singular third-person)
представля́тиметься (future imperfective singular third-person)
представля́ємся (first-person imperfective plural present)
представля́ємося (first-person imperfective plural present)
представля́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо представля́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо представля́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо представля́ться (first-person future imperfective plural)
представля́тимемось (first-person future imperfective plural)
представля́тимемося (first-person future imperfective plural)
представля́тимемся (first-person future imperfective plural)
представля́єтеся (imperfective plural present second-person)
представля́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете представля́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете представля́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете представля́ться (future imperfective plural second-person)
представля́тиметесь (future imperfective plural second-person)
представля́тиметеся (future imperfective plural second-person)
представля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть представля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть представля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть представля́ться (future imperfective plural third-person)
представля́тимуться (future imperfective plural third-person)
представля́ймося (first-person imperative plural)
представля́ймось (first-person imperative plural)
представля́йся (imperative second-person singular)
представля́йсь (imperative second-person singular)
представля́йтеся (imperative plural second-person)
представля́йтесь (imperative plural second-person)
представля́вся (masculine past singular)
представля́всь (masculine past singular)
представля́лися (masculine past plural)
представля́лись (masculine past plural)
представля́лася (feminine past singular)
представля́лась (feminine past singular)
представля́лися (feminine past plural)
представля́лись (feminine past plural)
представля́лося (neuter past singular)
представля́лось (neuter past singular)
представля́лися (neuter past plural)
представля́лись (neuter past plural)

uk-conj

представля́тися<1a.impf>

From представля́ти (predstavljáty) + -ся (-sja). Compare Russian представля́ться (predstavljátʹsja), Belarusian прадстаўля́цца (pradstaŭljácca), Polish przedstawiać się.

af

представля́ти

cog

представля́ться

прадстаўля́цца

представля́ти представляти#Ukrainian

passive of представля́ти impf (predstavljáty)


єднати

єдна́ти (canonical)
jednáty (romanization)
єдна́ти (imperfective infinitive)
єдна́ть (imperfective infinitive)
є́днаний (imperfective passive past)
impersonal: є́днано (imperfective passive past)
єдна́ючи (adverbial imperfective present)
єдна́вши (adverbial imperfective past)
єдна́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду єдна́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду єдна́ть (first-person future imperfective singular)
єдна́тиму (first-person future imperfective singular)
єдна́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш єдна́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш єдна́ть (future imperfective second-person singular)
єдна́тимеш (future imperfective second-person singular)
єдна́є (imperfective present singular third-person)
бу́де єдна́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де єдна́ть (future imperfective singular third-person)
єдна́тиме (future imperfective singular third-person)
єдна́єм (first-person imperfective plural present)
єдна́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо єдна́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо єдна́ть (first-person future imperfective plural)
єдна́тимемо (first-person future imperfective plural)
єдна́тимем (first-person future imperfective plural)
єдна́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете єдна́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете єдна́ть (future imperfective plural second-person)
єдна́тимете (future imperfective plural second-person)
єдна́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть єдна́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть єдна́ть (future imperfective plural third-person)
єдна́тимуть (future imperfective plural third-person)
єдна́ймо (first-person imperative plural)
єдна́й (imperative second-person singular)
єдна́йте (imperative plural second-person)
єдна́в (masculine past singular)
єдна́ли (masculine past plural)
єдна́ла (feminine past singular)
єдна́ли (feminine past plural)
єдна́ло (neuter past singular)
єдна́ли (neuter past plural)

Probably inherited from Old Ruthenian еднати (ednati, “to reconcile, to ask for, to appease”) with the later semantic shift to "to unite", ultimately from Old Polish jednać. By surface analysis, (dialectal) єден (jeden) + -а́ти (-áty).


нагрянути

нагря́нути (canonical)
nahrjánuty (romanization)
нагря́нути (infinitive perfective)
нагря́нуть (infinitive perfective)
нагря́нувши (adverbial past perfective)
нагря́ну (first-person future perfective singular)
нагря́неш (future perfective second-person singular)
нагря́не (future perfective singular third-person)
нагря́нем (first-person future perfective plural)
нагря́немо (first-person future perfective plural)
нагря́нете (future perfective plural second-person)
нагря́нуть (future perfective plural third-person)
нагря́ньмо (first-person imperative plural)
нагря́нь (imperative second-person singular)
нагря́ньте (imperative plural second-person)
нагря́нув (masculine past singular)
нагря́нули (masculine past plural)
нагря́нула (feminine past singular)
нагря́нули (feminine past plural)
нагря́нуло (neuter past singular)
нагря́нули (neuter past plural)

to come, to appear (suddenly/unexpectedly)

(impersonal) to burst out, to start, to begin (suddenly/unexpectedly)


грянути

гря́нути (canonical)
hrjánuty (romanization)
гря́нути (infinitive perfective)
гря́нуть (infinitive perfective)
гря́нувши (adverbial past perfective)
гря́ну (first-person future perfective singular)
гря́неш (future perfective second-person singular)
гря́не (future perfective singular third-person)
гря́нем (first-person future perfective plural)
гря́немо (first-person future perfective plural)
гря́нете (future perfective plural second-person)
гря́нуть (future perfective plural third-person)
гря́ньмо (first-person imperative plural)
грянь (imperative second-person singular)
гря́ньте (imperative plural second-person)
гря́нув (masculine past singular)
гря́нули (masculine past plural)
гря́нула (feminine past singular)
гря́нули (feminine past plural)
гря́нуло (neuter past singular)
гря́нули (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian грѧ́нути (hrjánuti), from Old East Slavic грѧнꙋти, from Proto-Slavic *grędnǫti.

inh+

(impersonal) to ring out, to burst out (of sounds)

(impersonal) to start/appear/manifest suddenly


пускати

uk-verb

пуска́ти • (puskáty) impf (perfective пусти́ти)

пуска́ти (canonical)
puskáty (romanization)
пусти́ти (perfective)
пуска́ти (imperfective infinitive)
пуска́ть (imperfective infinitive)
пуска́ючи (adverbial imperfective present)
пуска́вши (adverbial imperfective past)
пуска́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду пуска́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду пуска́ть (first-person future imperfective singular)
пуска́тиму (first-person future imperfective singular)
пуска́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пуска́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш пуска́ть (future imperfective second-person singular)
пуска́тимеш (future imperfective second-person singular)
пуска́є (imperfective present singular third-person)
бу́де пуска́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де пуска́ть (future imperfective singular third-person)
пуска́тиме (future imperfective singular third-person)
пуска́єм (first-person imperfective plural present)
пуска́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пуска́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо пуска́ть (first-person future imperfective plural)
пуска́тимемо (first-person future imperfective plural)
пуска́тимем (first-person future imperfective plural)
пуска́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пуска́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете пуска́ть (future imperfective plural second-person)
пуска́тимете (future imperfective plural second-person)
пуска́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пуска́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пуска́ть (future imperfective plural third-person)
пуска́тимуть (future imperfective plural third-person)
пуска́ймо (first-person imperative plural)
пуска́й (imperative second-person singular)
пуска́йте (imperative plural second-person)
пуска́в (masculine past singular)
пуска́ли (masculine past plural)
пуска́ла (feminine past singular)
пуска́ли (feminine past plural)
пуска́ло (neuter past singular)
пуска́ли (neuter past plural)

Uk-пускати.ogg

Inherited from Old East Slavic пускати (puskati), back-formation from Proto-Slavic *puščati.

inh+

to launch, to set in motion, to shoot (out), to release


закричати

uk-verb

закрича́ти • (zakryčáty) pf

закрича́ти (canonical)
zakryčáty (romanization)
закрича́ти (infinitive perfective)
закрича́ть (infinitive perfective)
закрича́вши (adverbial past perfective)
закричу́ (first-person future perfective singular)
закричи́ш (future perfective second-person singular)
закричи́ть (future perfective singular third-person)
закричи́м (first-person future perfective plural)
закричимо́ (first-person future perfective plural)
закричите́ (future perfective plural second-person)
закрича́ть (future perfective plural third-person)
закричі́м (first-person imperative plural)
закричі́мо (first-person imperative plural)
закричи́ (imperative second-person singular)
закричі́ть (imperative plural second-person)
закрича́в (masculine past singular)
закрича́ли (masculine past plural)
закрича́ла (feminine past singular)
закрича́ли (feminine past plural)
закрича́ло (neuter past singular)
закрича́ли (neuter past plural)

Uk-закричати.ogg

From за- (za-) + крича́ти (kryčáty). Compare Russian закрича́ть (zakričátʹ), Belarusian закрыча́ць (zakryčácʹ), Polish zakrzyczeć.

(intransitive) to begin to shout, to start shouting

(transitive or intransitive) to shout out, to cry out, to yell


проводитися

прово́дитися

прово́дитися (canonical)
provódytysja (romanization)
прово́дитися (imperfective infinitive)
прово́дитись (imperfective infinitive)
прово́диться (imperfective infinitive)
прово́дячись (adverbial imperfective present)
прово́дившись (adverbial imperfective past)
прово́диться (imperfective present singular third-person)
бу́де прово́дитися (future imperfective singular third-person)
бу́де прово́дитись (future imperfective singular third-person)
бу́де прово́диться (future imperfective singular third-person)
прово́дитиметься (future imperfective singular third-person)
прово́дяться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прово́дитися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прово́дитись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прово́диться (future imperfective plural third-person)
прово́дитимуться (future imperfective plural third-person)
прово́дився (masculine past singular)
прово́дивсь (masculine past singular)
прово́дилися (masculine past plural)
прово́дились (masculine past plural)
прово́дилася (feminine past singular)
прово́дилась (feminine past singular)
прово́дилися (feminine past plural)
прово́дились (feminine past plural)
прово́дилося (neuter past singular)
прово́дилось (neuter past singular)
прово́дилися (neuter past plural)
прово́дились (neuter past plural)

From прово́дити (provódyty) + -ся (-sja). Compare Russian проводи́ться (provodítʹsja), Belarusian право́дзіцца (pravódzicca).

cog

проводи́ться

право́дзіцца

прово́дити проводити#Ukrainian

to be carried out, to be conducted, to be performed (analysis, experiment, investigation, operation, procedure, survey, etc.)

прово́дити проводити#Ukrainian

to be held (ceremony, election, event, etc.)


рухати

uk-verb

ру́хати • (rúxaty) impf (perfective пору́хати or ру́шити)

ру́хати (canonical)
rúxaty (romanization)
пору́хати (perfective)
ру́шити (perfective)
ру́хати (imperfective infinitive)
ру́хать (imperfective infinitive)
ру́хаючи (adverbial imperfective present)
ру́хавши (adverbial imperfective past)
ру́хаю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ру́хати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ру́хать (first-person future imperfective singular)
ру́хатиму (first-person future imperfective singular)
ру́хаєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ру́хати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ру́хать (future imperfective second-person singular)
ру́хатимеш (future imperfective second-person singular)
ру́хає (imperfective present singular third-person)
бу́де ру́хати (future imperfective singular third-person)
бу́де ру́хать (future imperfective singular third-person)
ру́хатиме (future imperfective singular third-person)
ру́хаєм (first-person imperfective plural present)
ру́хаємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ру́хати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ру́хать (first-person future imperfective plural)
ру́хатимемо (first-person future imperfective plural)
ру́хатимем (first-person future imperfective plural)
ру́хаєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ру́хати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ру́хать (future imperfective plural second-person)
ру́хатимете (future imperfective plural second-person)
ру́хають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ру́хати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ру́хать (future imperfective plural third-person)
ру́хатимуть (future imperfective plural third-person)
ру́хаймо (first-person imperative plural)
ру́хай (imperative second-person singular)
ру́хайте (imperative plural second-person)
ру́хав (masculine past singular)
ру́хали (masculine past plural)
ру́хала (feminine past singular)
ру́хали (feminine past plural)
ру́хало (neuter past singular)
ру́хали (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *ruxati. By surface analysis, рух (rux) + -ати (-aty).

surf

(transitive) to incite, to stir, to rouse, to move


рушати

uk-verb

руша́ти • (rušáty) impf (perfective ру́шити)

руша́ти (canonical)
rušáty (romanization)
ру́шити (perfective)
руша́ти (imperfective infinitive)
руша́ть (imperfective infinitive)
руша́ючи (adverbial imperfective present)
руша́вши (adverbial imperfective past)
руша́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду руша́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду руша́ть (first-person future imperfective singular)
руша́тиму (first-person future imperfective singular)
руша́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш руша́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш руша́ть (future imperfective second-person singular)
руша́тимеш (future imperfective second-person singular)
руша́є (imperfective present singular third-person)
бу́де руша́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де руша́ть (future imperfective singular third-person)
руша́тиме (future imperfective singular third-person)
руша́єм (first-person imperfective plural present)
руша́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо руша́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо руша́ть (first-person future imperfective plural)
руша́тимемо (first-person future imperfective plural)
руша́тимем (first-person future imperfective plural)
руша́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете руша́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете руша́ть (future imperfective plural second-person)
руша́тимете (future imperfective plural second-person)
руша́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть руша́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть руша́ть (future imperfective plural third-person)
руша́тимуть (future imperfective plural third-person)
руша́ймо (first-person imperative plural)
руша́й (imperative second-person singular)
руша́йте (imperative plural second-person)
руша́в (masculine past singular)
руша́ли (masculine past plural)
руша́ла (feminine past singular)
руша́ли (feminine past plural)
руша́ло (neuter past singular)
руша́ли (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic рꙋшати (rušati), from Proto-Slavic *rušati. By surface analysis, рух (rux) + -яти (-jaty).

surf

(intransitive) to move out, to set off, to depart

не руша́й

(transitive, imperative, with negation, colloquial) to touch, to bother


тулити

тули́ти (canonical)
tulýty (romanization)
тули́ти (imperfective infinitive)
тули́ть (imperfective infinitive)
ту́лений (imperfective passive past)
impersonal: ту́лено (imperfective passive past)
ту́лячи (adverbial imperfective present)
тули́вши (adverbial imperfective past)
тулю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду тули́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду тули́ть (first-person future imperfective singular)
тули́тиму (first-person future imperfective singular)
ту́лиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш тули́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш тули́ть (future imperfective second-person singular)
тули́тимеш (future imperfective second-person singular)
ту́лить (imperfective present singular third-person)
бу́де тули́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де тули́ть (future imperfective singular third-person)
тули́тиме (future imperfective singular third-person)
ту́лим (first-person imperfective plural present)
ту́лимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо тули́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо тули́ть (first-person future imperfective plural)
тули́тимемо (first-person future imperfective plural)
тули́тимем (first-person future imperfective plural)
ту́лите (imperfective plural present second-person)
бу́дете тули́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете тули́ть (future imperfective plural second-person)
тули́тимете (future imperfective plural second-person)
ту́лять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть тули́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть тули́ть (future imperfective plural third-person)
тули́тимуть (future imperfective plural third-person)
тулі́м (first-person imperative plural)
тулі́мо (first-person imperative plural)
тули́ (imperative second-person singular)
тулі́ть (imperative plural second-person)
тули́в (masculine past singular)
тули́ли (masculine past plural)
тули́ла (feminine past singular)
тули́ли (feminine past plural)
тули́ло (neuter past singular)
тули́ли (neuter past plural)

to cram, to jam in, to squeeze in, to force in

to put together, to pile together, to pack


змагався

head

змага́вся • (zmahávsja)

змага́вся (canonical)
zmahávsja (romanization)

змага́тися змагатися#Ukrainian

masculine singular past indicative of змага́тися (zmahátysja)


підвищитися

uk-verb

підви́щитися

підви́щуватися

підви́щитися • (pidvýščytysja) pf (imperfective підви́щуватися)

підви́щитися (canonical)
pidvýščytysja (romanization)
підви́щуватися (imperfective)
підви́щитися (infinitive perfective)
підви́щитись (infinitive perfective)
підви́щиться (infinitive perfective)
підви́щившись (adverbial past perfective)
підви́щуся (first-person future perfective singular)
підви́щусь (first-person future perfective singular)
підви́щишся (future perfective second-person singular)
підви́щиться (future perfective singular third-person)
підви́щимся (first-person future perfective plural)
підви́щимося (first-person future perfective plural)
підви́щимось (first-person future perfective plural)
підви́щитеся (future perfective plural second-person)
підви́щитесь (future perfective plural second-person)
підви́щаться (future perfective plural third-person)
підви́щмося (first-person imperative plural)
підви́щмось (first-person imperative plural)
підви́щся (imperative second-person singular)
підви́щтеся (imperative plural second-person)
підви́щтесь (imperative plural second-person)
підви́щився (masculine past singular)
підви́щивсь (masculine past singular)
підви́щилися (masculine past plural)
підви́щились (masculine past plural)
підви́щилася (feminine past singular)
підви́щилась (feminine past singular)
підви́щилися (feminine past plural)
підви́щились (feminine past plural)
підви́щилося (neuter past singular)
підви́щилось (neuter past singular)
підви́щилися (neuter past plural)
підви́щились (neuter past plural)

uk-conj

підви́щитися<4a.pf>

From підви́щити (pidvýščyty) + -ся (-sja). Compare Polish podwyższyć się.

to rise, to go up, to get higher (move, or appear to move, physically upwards relative to the ground)

to rise, to go up, to increase (grow in amount, value or standing)

підви́щити підвищити#Ukrainian


устрій

head

устрі́й • (ustríj)

устрі́й (canonical)
ustríj (romanization)

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

устрі́ти устріти#Ukrainian

second-person singular imperative of устрі́ти pf (ustríty)


прибувати

uk-verb

прибува́ти • (prybuváty) impf (perfective прибу́ти)

прибува́ти (canonical)
prybuváty (romanization)
прибу́ти (perfective)
прибува́ти (imperfective infinitive)
прибува́ть (imperfective infinitive)
прибува́ючий (active imperfective present)
прибува́ючи (adverbial imperfective present)
прибува́вши (adverbial imperfective past)
прибува́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду прибува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду прибува́ть (first-person future imperfective singular)
прибува́тиму (first-person future imperfective singular)
прибува́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прибува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш прибува́ть (future imperfective second-person singular)
прибува́тимеш (future imperfective second-person singular)
прибува́є (imperfective present singular third-person)
бу́де прибува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де прибува́ть (future imperfective singular third-person)
прибува́тиме (future imperfective singular third-person)
прибува́єм (first-person imperfective plural present)
прибува́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прибува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо прибува́ть (first-person future imperfective plural)
прибува́тимемо (first-person future imperfective plural)
прибува́тимем (first-person future imperfective plural)
прибува́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прибува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете прибува́ть (future imperfective plural second-person)
прибува́тимете (future imperfective plural second-person)
прибува́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прибува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прибува́ть (future imperfective plural third-person)
прибува́тимуть (future imperfective plural third-person)
прибува́ймо (first-person imperative plural)
прибува́й (imperative second-person singular)
прибува́йте (imperative plural second-person)
прибува́в (masculine past singular)
прибува́ли (masculine past plural)
прибува́ла (feminine past singular)
прибува́ли (feminine past plural)
прибува́ло (neuter past singular)
прибува́ли (neuter past plural)

uk-conj

прибува́ючий

Uk-прибувати.ogg

From прибу́ти (prybúty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian прибыва́ть (pribyvátʹ), Belarusian прыбыва́ць (prybyvácʹ), Polish przybywać.


прибути

uk-verb

прибу́ти • (prybúty) pf (imperfective прибува́ти)

прибу́ти (canonical)
prybúty (romanization)
прибува́ти (imperfective)
прибу́ти (infinitive perfective)
прибу́ть (infinitive perfective)
прибу́вши (adverbial past perfective)
прибу́ду (first-person future perfective singular)
прибу́деш (future perfective second-person singular)
прибу́де (future perfective singular third-person)
прибу́дем (first-person future perfective plural)
прибу́демо (first-person future perfective plural)
прибу́дете (future perfective plural second-person)
прибу́дуть (future perfective plural third-person)
прибу́дьмо (first-person imperative plural)
прибу́дь (imperative second-person singular)
прибу́дьте (imperative plural second-person)
прибу́в (masculine past singular)
прибу́ли (masculine past plural)
прибу́ла (feminine past singular)
прибу́ли (feminine past plural)
прибу́ло (neuter past singular)
прибу́ли (neuter past plural)

Uk-прибути.ogg

From при- (pry-) + бу́ти (búty). Compare Russian прибы́ть (pribýtʹ), Belarusian прыбы́ць (prybýcʹ), Polish przybyć.


прибути

прибу́ти • (prybúty) pf

прибу́ти (canonical)
prybúty (romanization)
прибу́ти (infinitive perfective)
прибу́ть (infinitive perfective)
прибу́вши (adverbial past perfective)
прибу́ду (first-person future perfective singular)
прибу́деш (future perfective second-person singular)
прибу́де (future perfective singular third-person)
прибу́дем (first-person future perfective plural)
прибу́демо (first-person future perfective plural)
прибу́дете (future perfective plural second-person)
прибу́дуть (future perfective plural third-person)
прибу́дьмо (first-person imperative plural)
прибу́дь (imperative second-person singular)
прибу́дьте (imperative plural second-person)
прибу́в (masculine past singular)
прибу́ли (masculine past plural)
прибу́ла (feminine past singular)
прибу́ли (feminine past plural)
прибу́ло (neuter past singular)
прибу́ли (neuter past plural)

Uk-прибути.ogg

придба́ти придбати#Ukrainian

(transitive, obsolete) Synonym of придба́ти pf (prydbáty).


бубоніти

бубоні́ти • (buboníty) impf (perfective побубоні́ти)

бубоні́ти (canonical)
buboníty (romanization)
побубоні́ти (perfective)
бубоні́ти (imperfective infinitive)
бубоні́ть (imperfective infinitive)
бубонячи́ (adverbial imperfective present)
бубоні́вши (adverbial imperfective past)
бубоню́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду бубоні́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду бубоні́ть (first-person future imperfective singular)
бубоні́тиму (first-person future imperfective singular)
бубони́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш бубоні́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш бубоні́ть (future imperfective second-person singular)
бубоні́тимеш (future imperfective second-person singular)
бубони́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де бубоні́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де бубоні́ть (future imperfective singular third-person)
бубоні́тиме (future imperfective singular third-person)
бубони́м (first-person imperfective plural present)
бубонимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо бубоні́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо бубоні́ть (first-person future imperfective plural)
бубоні́тимемо (first-person future imperfective plural)
бубоні́тимем (first-person future imperfective plural)
бубоните́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете бубоні́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете бубоні́ть (future imperfective plural second-person)
бубоні́тимете (future imperfective plural second-person)
бубоня́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бубоні́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бубоні́ть (future imperfective plural third-person)
бубоні́тимуть (future imperfective plural third-person)
бубоні́м (first-person imperative plural)
бубоні́мо (first-person imperative plural)
бубони́ (imperative second-person singular)
бубоні́ть (imperative plural second-person)
бубоні́в (masculine past singular)
бубоні́ли (masculine past plural)
бубоні́ла (feminine past singular)
бубоні́ли (feminine past plural)
бубоні́ло (neuter past singular)
бубоні́ли (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *bǫbьniti. By surface analysis, бу́бон (búbon, “tambourine”) + -і́ти (-íty). Doublet of бубні́ти (bubníty).

surf

(transitive, intransitive) to mumble, to mutter

(intransitive) to patter, to thud (chiefly said of precipitation: to make the sound of a dull impact)


підвищуватися

uk-verb

підви́щуватися

підви́щитися

підви́щуватися • (pidvýščuvatysja) impf (perfective підви́щитися)

підви́щуватися (canonical)
pidvýščuvatysja (romanization)
підви́щитися (perfective)
підви́щуватися (imperfective infinitive)
підви́щуватись (imperfective infinitive)
підви́щуваться (imperfective infinitive)
підви́щуючись (adverbial imperfective present)
підви́щувавшись (adverbial imperfective past)
підви́щуюся (first-person imperfective present singular)
підви́щуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду підви́щуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду підви́щуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду підви́щуваться (first-person future imperfective singular)
підви́щуватимусь (first-person future imperfective singular)
підви́щуватимуся (first-person future imperfective singular)
підви́щуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш підви́щуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш підви́щуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш підви́щуваться (future imperfective second-person singular)
підви́щуватимешся (future imperfective second-person singular)
підви́щується (imperfective present singular third-person)
бу́де підви́щуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де підви́щуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де підви́щуваться (future imperfective singular third-person)
підви́щуватиметься (future imperfective singular third-person)
підви́щуємся (first-person imperfective plural present)
підви́щуємося (first-person imperfective plural present)
підви́щуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо підви́щуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо підви́щуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо підви́щуваться (first-person future imperfective plural)
підви́щуватимемось (first-person future imperfective plural)
підви́щуватимемося (first-person future imperfective plural)
підви́щуватимемся (first-person future imperfective plural)
підви́щуєтеся (imperfective plural present second-person)
підви́щуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете підви́щуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете підви́щуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете підви́щуваться (future imperfective plural second-person)
підви́щуватиметесь (future imperfective plural second-person)
підви́щуватиметеся (future imperfective plural second-person)
підви́щуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підви́щуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підви́щуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підви́щуваться (future imperfective plural third-person)
підви́щуватимуться (future imperfective plural third-person)
підви́щуймося (first-person imperative plural)
підви́щуймось (first-person imperative plural)
підви́щуйся (imperative second-person singular)
підви́щуйсь (imperative second-person singular)
підви́щуйтеся (imperative plural second-person)
підви́щуйтесь (imperative plural second-person)
підви́щувався (masculine past singular)
підви́щувавсь (masculine past singular)
підви́щувалися (masculine past plural)
підви́щувались (masculine past plural)
підви́щувалася (feminine past singular)
підви́щувалась (feminine past singular)
підви́щувалися (feminine past plural)
підви́щувались (feminine past plural)
підви́щувалося (neuter past singular)
підви́щувалось (neuter past singular)
підви́щувалися (neuter past plural)
підви́щувались (neuter past plural)

uk-conj

підви́щуватися<2a.impf>

[pʲidˈʋɪʃt͡ʃʊʋɐtesʲɐ]

From підви́щувати (pidvýščuvaty) + -ся (-sja). Compare Polish podwyższać się.

af

підви́щувати

підви́щувати підвищувати#Ukrainian

passive of підви́щувати impf (pidvýščuvaty)


поцікавитися

uk-verb

поціка́витися

поціка́витися • (pocikávytysja) pf (imperfective ціка́витися)

поціка́витися (canonical)
pocikávytysja (romanization)
ціка́витися (imperfective)
question clause (indirect with-instrumental)
поціка́витися (infinitive perfective)
поціка́витись (infinitive perfective)
поціка́виться (infinitive perfective)
поціка́вившись (adverbial past perfective)
поціка́влюся (first-person future perfective singular)
поціка́влюсь (first-person future perfective singular)
поціка́вишся (future perfective second-person singular)
поціка́виться (future perfective singular third-person)
поціка́вимся (first-person future perfective plural)
поціка́вимося (first-person future perfective plural)
поціка́вимось (first-person future perfective plural)
поціка́витеся (future perfective plural second-person)
поціка́витесь (future perfective plural second-person)
поціка́вляться (future perfective plural third-person)
поціка́вмося (first-person imperative plural)
поціка́вмось (first-person imperative plural)
поціка́вся (imperative second-person singular)
поціка́всь (imperative second-person singular)
поціка́втеся (imperative plural second-person)
поціка́втесь (imperative plural second-person)
поціка́вився (masculine past singular)
поціка́вивсь (masculine past singular)
поціка́вилися (masculine past plural)
поціка́вились (masculine past plural)
поціка́вилася (feminine past singular)
поціка́вилась (feminine past singular)
поціка́вилися (feminine past plural)
поціка́вились (feminine past plural)
поціка́вилося (neuter past singular)
поціка́вилось (neuter past singular)
поціка́вилися (neuter past plural)
поціка́вились (neuter past plural)

uk-conj

поціка́витися<4a.pf>

Uk-поцікавитися.ogg

From по- (po-) + ціка́витися (cikávytysja).

to be curious, to be interested, to show interest, to take an interest

to inquire, to ask (for information about somebody/something)


вчитися

вчи́тися (canonical)
včýtysja (romanization)
вчи́тися (imperfective infinitive)
вчи́тись (imperfective infinitive)
вчи́ться (imperfective infinitive)
вчачи́сь (adverbial imperfective present)
вчи́вшись (adverbial imperfective past)
вчу́ся (first-person imperfective present singular)
вчусь (first-person imperfective present singular)
бу́ду вчи́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду вчи́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду вчи́ться (first-person future imperfective singular)
вчи́тимусь (first-person future imperfective singular)
вчи́тимуся (first-person future imperfective singular)
вчи́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш учи́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш учи́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш учи́ться (future imperfective second-person singular)
вчи́тимешся (future imperfective second-person singular)
вчи́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де вчи́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де вчи́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де вчи́ться (future imperfective singular third-person)
вчи́тиметься (future imperfective singular third-person)
вчи́мся (first-person imperfective plural present)
вчимо́ся (first-person imperfective plural present)
вчимо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо вчи́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо вчи́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо вчи́ться (first-person future imperfective plural)
вчи́тимемось (first-person future imperfective plural)
вчи́тимемося (first-person future imperfective plural)
вчи́тимемся (first-person future imperfective plural)
вчите́ся (imperfective plural present second-person)
вчите́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете вчи́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете вчи́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете вчи́ться (future imperfective plural second-person)
вчи́тиметесь (future imperfective plural second-person)
вчи́тиметеся (future imperfective plural second-person)
вча́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть учи́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть учи́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть учи́ться (future imperfective plural third-person)
вчи́тимуться (future imperfective plural third-person)
вчі́мся (first-person imperative plural)
вчі́мося (first-person imperative plural)
вчі́мось (first-person imperative plural)
вчи́ся (imperative second-person singular)
вчись (imperative second-person singular)
вчі́ться (imperative plural second-person)
вчи́вся (masculine past singular)
вчивсь (masculine past singular)
вчи́лися (masculine past plural)
вчи́лись (masculine past plural)
вчи́лася (feminine past singular)
вчи́лась (feminine past singular)
вчи́лися (feminine past plural)
вчи́лись (feminine past plural)
вчи́лося (neuter past singular)
вчи́лось (neuter past singular)
вчи́лися (neuter past plural)
вчи́лись (neuter past plural)

[ˈʍt͡ʃɪtesʲɐ]

Uk-вчитися.ogg

вчи́ти вчити#Ukrainian

вчи́ти вчити#Ukrainian


змогти

uk-verb

змогти́ • (zmohtý) pf (imperfective могти́)

змогти́ (canonical)
zmohtý (romanization)
могти́ (imperfective)
змогти́ (infinitive perfective)
змі́гши (adverbial past perfective)
змо́жу (first-person future perfective singular)
змо́жеш (future perfective second-person singular)
змо́же (future perfective singular third-person)
змо́жем (first-person future perfective plural)
змо́жемо (first-person future perfective plural)
змо́жете (future perfective plural second-person)
змо́жуть (future perfective plural third-person)
змо́жмо (first-person imperative plural)
змож (imperative second-person singular)
змо́жте (imperative plural second-person)
зміг (masculine past singular)
змогли́ (masculine past plural)
змогла́ (feminine past singular)
змогли́ (feminine past plural)
змогло́ (neuter past singular)
змогли́ (neuter past plural)


заспокоюватися

заспоко́юватися

заспоко́їтися

заспоко́юватися • (zaspokójuvatysja) impf (perfective заспоко́їтися)

заспоко́юватися (canonical)
zaspokójuvatysja (romanization)
заспоко́їтися (perfective)
заспоко́юватися (imperfective infinitive)
заспоко́юватись (imperfective infinitive)
заспоко́юваться (imperfective infinitive)
заспоко́юючись (adverbial imperfective present)
заспоко́ювавшись (adverbial imperfective past)
заспоко́ююся (first-person imperfective present singular)
заспоко́ююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду заспоко́юватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду заспоко́юватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду заспоко́юваться (first-person future imperfective singular)
заспоко́юватимусь (first-person future imperfective singular)
заспоко́юватимуся (first-person future imperfective singular)
заспоко́юєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш заспоко́юватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш заспоко́юватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш заспоко́юваться (future imperfective second-person singular)
заспоко́юватимешся (future imperfective second-person singular)
заспоко́юється (imperfective present singular third-person)
бу́де заспоко́юватися (future imperfective singular third-person)
бу́де заспоко́юватись (future imperfective singular third-person)
бу́де заспоко́юваться (future imperfective singular third-person)
заспоко́юватиметься (future imperfective singular third-person)
заспоко́юємся (first-person imperfective plural present)
заспоко́юємося (first-person imperfective plural present)
заспоко́юємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо заспоко́юватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо заспоко́юватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо заспоко́юваться (first-person future imperfective plural)
заспоко́юватимемось (first-person future imperfective plural)
заспоко́юватимемося (first-person future imperfective plural)
заспоко́юватимемся (first-person future imperfective plural)
заспоко́юєтеся (imperfective plural present second-person)
заспоко́юєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете заспоко́юватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете заспоко́юватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете заспоко́юваться (future imperfective plural second-person)
заспоко́юватиметесь (future imperfective plural second-person)
заспоко́юватиметеся (future imperfective plural second-person)
заспоко́юються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заспоко́юватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заспоко́юватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заспоко́юваться (future imperfective plural third-person)
заспоко́юватимуться (future imperfective plural third-person)
заспоко́юймося (first-person imperative plural)
заспоко́юймось (first-person imperative plural)
заспоко́юйся (imperative second-person singular)
заспоко́юйсь (imperative second-person singular)
заспоко́юйтеся (imperative plural second-person)
заспоко́юйтесь (imperative plural second-person)
заспоко́ювався (masculine past singular)
заспоко́ювавсь (masculine past singular)
заспоко́ювалися (masculine past plural)
заспоко́ювались (masculine past plural)
заспоко́ювалася (feminine past singular)
заспоко́ювалась (feminine past singular)
заспоко́ювалися (feminine past plural)
заспоко́ювались (feminine past plural)
заспоко́ювалося (neuter past singular)
заспоко́ювалось (neuter past singular)
заспоко́ювалися (neuter past plural)
заспоко́ювались (neuter past plural)

uk-conj

заспоко́юватися<2a.impf>

Uk-заспокоюватися.ogg

From заспоко́ювати (zaspokójuvaty) + -ся (-sja). Compare Belarusian заспако́йвацца (zaspakójvacca), Polish zaspokajać się.

af

заспоко́ювати

cog

заспако́йвацца

to calm down (become less excited, intense, or angry)

to settle down (to become quiet and calm after a period of disturbance or restlessness)

to abate, to die down (to decrease in force or intensity; to subside)

заспоко́ювати заспокоювати#Ukrainian

passive of заспоко́ювати impf (zaspokójuvaty)


заспокоїтися

uk-verb

заспоко́їтися

заспоко́юватися

заспоко́їтися • (zaspokójitysja) pf (imperfective заспоко́юватися)

заспоко́їтися (canonical)
zaspokójitysja (romanization)
заспоко́юватися (imperfective)
заспоко́їтися (infinitive perfective)
заспоко́їтись (infinitive perfective)
заспоко́їться (infinitive perfective)
заспоко́ївшись (adverbial past perfective)
заспоко́юся (first-person future perfective singular)
заспоко́юсь (first-person future perfective singular)
заспоко́їшся (future perfective second-person singular)
заспоко́їться (future perfective singular third-person)
заспоко́їмся (first-person future perfective plural)
заспоко́їмося (first-person future perfective plural)
заспоко́їмось (first-person future perfective plural)
заспоко́їтеся (future perfective plural second-person)
заспоко́їтесь (future perfective plural second-person)
заспоко́яться (future perfective plural third-person)
заспоко́ймося (first-person imperative plural)
заспоко́ймось (first-person imperative plural)
заспоко́йся (imperative second-person singular)
заспоко́йсь (imperative second-person singular)
заспоко́йтеся (imperative plural second-person)
заспоко́йтесь (imperative plural second-person)
заспоко́ївся (masculine past singular)
заспоко́ївсь (masculine past singular)
заспоко́їлися (masculine past plural)
заспоко́їлись (masculine past plural)
заспоко́їлася (feminine past singular)
заспоко́їлась (feminine past singular)
заспоко́їлися (feminine past plural)
заспоко́їлись (feminine past plural)
заспоко́їлося (neuter past singular)
заспоко́їлось (neuter past singular)
заспоко́їлися (neuter past plural)
заспоко́їлись (neuter past plural)

uk-conj

заспоко́їтися<4a.pf>

From заспоко́їти (zaspokójity) + -ся (-sja). Compare Belarusian заспако́іцца (zaspakóicca), Polish zaspokoić się.

cog

заспако́іцца

заспоко́їти заспокоїти#Ukrainian


загибнути

uk-verb

заги́бнути • (zahýbnuty) pf (imperfective загиба́ти)

заги́бнути (canonical)
zahýbnuty (romanization)
загиба́ти (imperfective)
заги́бнути (infinitive perfective)
заги́бнуть (infinitive perfective)
заги́блий (active past perfective)
заги́бнувши (adverbial past perfective)
заги́бну (first-person future perfective singular)
заги́бнеш (future perfective second-person singular)
заги́бне (future perfective singular third-person)
заги́бнем (first-person future perfective plural)
заги́бнемо (first-person future perfective plural)
заги́бнете (future perfective plural second-person)
заги́бнуть (future perfective plural third-person)
заги́бнім (first-person imperative plural)
заги́бнімо (first-person imperative plural)
заги́бни (imperative second-person singular)
заги́бніть (imperative plural second-person)
заги́бнув (masculine past singular)
заги́бнули (masculine past plural)
заги́бнула (feminine past singular)
заги́бнули (feminine past plural)
заги́бнуло (neuter past singular)
заги́бнули (neuter past plural)

to perish, to die (lose one's life, especially in a sudden violent way)

(figurative) to be lost (cease to exist)


линути

ли́нути (canonical)
lýnuty (romanization)
ли́нути (imperfective infinitive)
ли́нуть (imperfective infinitive)
ли́нучи (adverbial imperfective present)
ли́нувши (adverbial imperfective past)
ли́ну (first-person imperfective present singular)
бу́ду ли́нути (first-person future imperfective singular)
бу́ду ли́нуть (first-person future imperfective singular)
ли́нутиму (first-person future imperfective singular)
ли́неш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ли́нути (future imperfective second-person singular)
бу́деш ли́нуть (future imperfective second-person singular)
ли́нутимеш (future imperfective second-person singular)
ли́не (imperfective present singular third-person)
бу́де ли́нути (future imperfective singular third-person)
бу́де ли́нуть (future imperfective singular third-person)
ли́нутиме (future imperfective singular third-person)
ли́нем (first-person imperfective plural present)
ли́немо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ли́нути (first-person future imperfective plural)
бу́демо ли́нуть (first-person future imperfective plural)
ли́нутимемо (first-person future imperfective plural)
ли́нутимем (first-person future imperfective plural)
ли́нете (imperfective plural present second-person)
бу́дете ли́нути (future imperfective plural second-person)
бу́дете ли́нуть (future imperfective plural second-person)
ли́нутимете (future imperfective plural second-person)
ли́нуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ли́нути (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ли́нуть (future imperfective plural third-person)
ли́нутимуть (future imperfective plural third-person)
ли́ньмо (first-person imperative plural)
линь (imperative second-person singular)
ли́ньте (imperative plural second-person)
ли́нув (masculine past singular)
ли́нули (masculine past plural)
ли́нула (feminine past singular)
ли́нули (feminine past plural)
ли́нуло (neuter past singular)
ли́нули (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *linǫti. By surface analysis, ли́ти (lýty) + -нути (-nuty). Semantically influenced by леті́ти (letíty) and пли́нути (plýnuty).

surf

(figuratively) to flow, to spread (of sounds, odors, fame, glory)


линути

uk-verb

лину́ти • (lynúty) pf (imperfective ли́ти)

лину́ти (canonical)
lynúty (romanization)
ли́ти (imperfective)
лину́ти (infinitive perfective)
лину́ть (infinitive perfective)
лину́вши (adverbial past perfective)
лину́ (first-person future perfective singular)
лине́ш (future perfective second-person singular)
лине́ (future perfective singular third-person)
лине́м (first-person future perfective plural)
линемо́ (first-person future perfective plural)
линете́ (future perfective plural second-person)
лину́ть (future perfective plural third-person)
лині́м (first-person imperative plural)
лині́мо (first-person imperative plural)
лини́ (imperative second-person singular)
лині́ть (imperative plural second-person)
лину́в (masculine past singular)
лину́ли (masculine past plural)
лину́ла (feminine past singular)
лину́ли (feminine past plural)
лину́ло (neuter past singular)
лину́ли (neuter past plural)


взути

взу́ти • (vzúty) pf (imperfective взува́ти)

взу́ти (canonical)
vzúty (romanization)
взува́ти (imperfective)
взу́ти (infinitive perfective)
взуть (infinitive perfective)
взу́тий (passive past perfective)
impersonal: взу́то (passive past perfective)
взу́вши (adverbial past perfective)
взу́ю (first-person future perfective singular)
взу́єш (future perfective second-person singular)
взу́є (future perfective singular third-person)
взу́єм (first-person future perfective plural)
взу́ємо (first-person future perfective plural)
взу́єте (future perfective plural second-person)
взу́ють (future perfective plural third-person)
взу́ймо (first-person imperative plural)
взуй (imperative second-person singular)
взу́йте (imperative plural second-person)
взув (masculine past singular)
взу́ли (masculine past plural)
взу́ла (feminine past singular)
взу́ли (feminine past plural)
взу́ло (neuter past singular)
взу́ли (neuter past plural)

From вз- (vz-) + Proto-Slavic *uti, later reanalyzed as в- (v-) + -зу́ти (-zúty)


розглядатися

розгляда́тися

розгля́нутися

розгляда́тися • (rozhljadátysja) impf (perfective розгля́нутися)

розгляда́тися (canonical)
rozhljadátysja (romanization)
розгля́нутися (perfective)
розгляда́тися (imperfective infinitive)
розгляда́тись (imperfective infinitive)
розгляда́ться (imperfective infinitive)
розгляда́ючись (adverbial imperfective present)
розгляда́вшись (adverbial imperfective past)
розгляда́юся (first-person imperfective present singular)
розгляда́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розгляда́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розгляда́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розгляда́ться (first-person future imperfective singular)
розгляда́тимусь (first-person future imperfective singular)
розгляда́тимуся (first-person future imperfective singular)
розгляда́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розгляда́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розгляда́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розгляда́ться (future imperfective second-person singular)
розгляда́тимешся (future imperfective second-person singular)
розгляда́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де розгляда́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де розгляда́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де розгляда́ться (future imperfective singular third-person)
розгляда́тиметься (future imperfective singular third-person)
розгляда́ємся (first-person imperfective plural present)
розгляда́ємося (first-person imperfective plural present)
розгляда́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розгляда́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розгляда́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розгляда́ться (first-person future imperfective plural)
розгляда́тимемось (first-person future imperfective plural)
розгляда́тимемося (first-person future imperfective plural)
розгляда́тимемся (first-person future imperfective plural)
розгляда́єтеся (imperfective plural present second-person)
розгляда́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розгляда́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розгляда́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розгляда́ться (future imperfective plural second-person)
розгляда́тиметесь (future imperfective plural second-person)
розгляда́тиметеся (future imperfective plural second-person)
розгляда́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розгляда́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розгляда́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розгляда́ться (future imperfective plural third-person)
розгляда́тимуться (future imperfective plural third-person)
розгляда́ймося (first-person imperative plural)
розгляда́ймось (first-person imperative plural)
розгляда́йся (imperative second-person singular)
розгляда́йсь (imperative second-person singular)
розгляда́йтеся (imperative plural second-person)
розгляда́йтесь (imperative plural second-person)
розгляда́вся (masculine past singular)
розгляда́всь (masculine past singular)
розгляда́лися (masculine past plural)
розгляда́лись (masculine past plural)
розгляда́лася (feminine past singular)
розгляда́лась (feminine past singular)
розгляда́лися (feminine past plural)
розгляда́лись (feminine past plural)
розгляда́лося (neuter past singular)
розгляда́лось (neuter past singular)
розгляда́лися (neuter past plural)
розгляда́лись (neuter past plural)

uk-conj

розгляда́тися<1a.impf>

From розгляда́ти (rozhljadáty) + -ся (-sja). Compare Russian разгля́дываться (razgljádyvatʹsja), Belarusian разгляда́цца (razhljadácca), Polish rozglądać się.

cog

разгля́дываться

разгляда́цца

розгляда́ти розглядати#Ukrainian

passive of розгляда́ти impf (rozhljadáty):

розгляда́ти розглядати#Ukrainian

to be considered, to be regarded, to be viewed


роззути

uk-verb

роззу́ти • (rozzúty) pf (imperfective роззува́ти)

роззу́ти (canonical)
rozzúty (romanization)
роззува́ти (imperfective)
роззу́ти (infinitive perfective)
роззу́ть (infinitive perfective)
роззу́тий (passive past perfective)
impersonal: роззу́то (passive past perfective)
роззу́вши (adverbial past perfective)
роззу́ю (first-person future perfective singular)
роззу́єш (future perfective second-person singular)
роззу́є (future perfective singular third-person)
роззу́єм (first-person future perfective plural)
роззу́ємо (first-person future perfective plural)
роззу́єте (future perfective plural second-person)
роззу́ють (future perfective plural third-person)
роззу́ймо (first-person imperative plural)
роззу́й (imperative second-person singular)
роззу́йте (imperative plural second-person)
роззу́в (masculine past singular)
роззу́ли (masculine past plural)
роззу́ла (feminine past singular)
роззу́ли (feminine past plural)
роззу́ло (neuter past singular)
роззу́ли (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *orzuti. By surface analysis, роз- (roz-) + -зу́ти (-zúty)


підлягати

uk-verb

підляга́ти • (pidljaháty) impf (perfective підлягти́)

підляга́ти (canonical)
pidljaháty (romanization)
підлягти́ (perfective)
підляга́ти (imperfective infinitive)
підляга́ть (imperfective infinitive)
підляга́ючи (adverbial imperfective present)
підляга́вши (adverbial imperfective past)
підляга́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду підляга́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду підляга́ть (first-person future imperfective singular)
підляга́тиму (first-person future imperfective singular)
підляга́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш підляга́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш підляга́ть (future imperfective second-person singular)
підляга́тимеш (future imperfective second-person singular)
підляга́є (imperfective present singular third-person)
бу́де підляга́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де підляга́ть (future imperfective singular third-person)
підляга́тиме (future imperfective singular third-person)
підляга́єм (first-person imperfective plural present)
підляга́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо підляга́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо підляга́ть (first-person future imperfective plural)
підляга́тимемо (first-person future imperfective plural)
підляга́тимем (first-person future imperfective plural)
підляга́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете підляга́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете підляга́ть (future imperfective plural second-person)
підляга́тимете (future imperfective plural second-person)
підляга́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підляга́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підляга́ть (future imperfective plural third-person)
підляга́тимуть (future imperfective plural third-person)
підляга́ймо (first-person imperative plural)
підляга́й (imperative second-person singular)
підляга́йте (imperative plural second-person)
підляга́в (masculine past singular)
підляга́ли (masculine past plural)
підляга́ла (feminine past singular)
підляга́ли (feminine past plural)
підляга́ло (neuter past singular)
підляга́ли (neuter past plural)

Uk-підлягати.ogg

From під- (pid-) + ляга́ти (ljaháty). Compare Russian подлежа́ть (podležátʹ), Belarusian падляга́ць (padljahácʹ), Polish podlegać.


похмелитися

похмели́тися

похмеля́тися

похмели́тися • (poxmelýtysja) pf (imperfective похмеля́тися)

похмели́тися (canonical)
poxmelýtysja (romanization)
похмеля́тися (imperfective)
похмели́тися (infinitive perfective)
похмели́тись (infinitive perfective)
похмели́ться (infinitive perfective)
похмели́вшись (adverbial past perfective)
похмелю́ся (first-person future perfective singular)
похмелю́сь (first-person future perfective singular)
похмели́шся (future perfective second-person singular)
похмели́ться (future perfective singular third-person)
похмели́мся (first-person future perfective plural)
похмелимо́ся (first-person future perfective plural)
похмелимо́сь (first-person future perfective plural)
похмелите́ся (future perfective plural second-person)
похмелите́сь (future perfective plural second-person)
похмеля́ться (future perfective plural third-person)
похмелі́мся (first-person imperative plural)
похмелі́мося (first-person imperative plural)
похмелі́мось (first-person imperative plural)
похмели́ся (imperative second-person singular)
похмели́сь (imperative second-person singular)
похмелі́ться (imperative plural second-person)
похмели́вся (masculine past singular)
похмели́всь (masculine past singular)
похмели́лися (masculine past plural)
похмели́лись (masculine past plural)
похмели́лася (feminine past singular)
похмели́лась (feminine past singular)
похмели́лися (feminine past plural)
похмели́лись (feminine past plural)
похмели́лося (neuter past singular)
похмели́лось (neuter past singular)
похмели́лися (neuter past plural)
похмели́лись (neuter past plural)

uk-conj

похмели́тися<4b.pf>

похмі́лля (poxmíllja) + -и́ти (-ýty) + -ся (-sja)

af

to take the hair of the dog that bit you, to freshen the nip (to take a shot in the morning to help make one's hangover go away)


відслідкувати

uk-verb

відслідкува́ти

відслідко́вувати

відслідкува́ти • (vidslidkuváty) pf (imperfective відслідко́вувати)

відслідкува́ти (canonical)
vidslidkuváty (romanization)
відслідко́вувати (imperfective)
відслідкува́ти (infinitive perfective)
відслідкува́ть (infinitive perfective)
відслідкува́вши (adverbial past perfective)
відслідку́ю (first-person future perfective singular)
відслідку́єш (future perfective second-person singular)
відслідку́є (future perfective singular third-person)
відслідку́єм (first-person future perfective plural)
відслідку́ємо (first-person future perfective plural)
відслідку́єте (future perfective plural second-person)
відслідку́ють (future perfective plural third-person)
відслідку́ймо (first-person imperative plural)
відслідку́й (imperative second-person singular)
відслідку́йте (imperative plural second-person)
відслідкува́в (masculine past singular)
відслідкува́ли (masculine past plural)
відслідкува́ла (feminine past singular)
відслідкува́ли (feminine past plural)
відслідкува́ло (neuter past singular)
відслідкува́ли (neuter past plural)

From від- (vid-) + слідкува́ти (slidkuváty).

to monitor, to keep track of, to track (observe the state or development of something)

to track, to track down (follow the movement of somebody or something)


поверне

head

пове́рне • (povérne)

пове́рне (canonical)
povérne (romanization)

поверну́ти повернути#Ukrainian

third-person singular future indicative of поверну́ти pf (povernúty)


повернеш

пове́рнеш • (povérneš)

пове́рнеш (canonical)
povérneš (romanization)

поверну́ти повернути#Ukrainian

second-person singular future indicative of поверну́ти pf (povernúty)


повернете

пове́рнете • (povérnete)

пове́рнете (canonical)
povérnete (romanization)

поверну́ти повернути#Ukrainian

second-person plural future indicative of поверну́ти pf (povernúty)


повернемо

пове́рнемо • (povérnemo)

пове́рнемо (canonical)
povérnemo (romanization)

Alternative form: пове́рнем (povérnem)

поверну́ти повернути#Ukrainian

first-person plural future indicative of поверну́ти pf (povernúty)


зложити

uk-verb

зложи́ти • (zložýty) pf (imperfective ложи́ти)

зложи́ти (canonical)
zložýty (romanization)
ложи́ти (imperfective)
зложи́ти (infinitive perfective)
зложи́ть (infinitive perfective)
зло́жений (passive past perfective)
impersonal: зло́жено (passive past perfective)
зложи́вши (adverbial past perfective)
зложу́ (first-person future perfective singular)
зло́жиш (future perfective second-person singular)
зло́жить (future perfective singular third-person)
зло́жим (first-person future perfective plural)
зло́жимо (first-person future perfective plural)
зло́жите (future perfective plural second-person)
зло́жать (future perfective plural third-person)
зложі́м (first-person imperative plural)
зложі́мо (first-person imperative plural)
зложи́ (imperative second-person singular)
зложі́ть (imperative plural second-person)
зложи́в (masculine past singular)
зложи́ли (masculine past plural)
зложи́ла (feminine past singular)
зложи́ли (feminine past plural)
зложи́ло (neuter past singular)
зложи́ли (neuter past plural)

Uk-зложити.ogg


чекнути

че́кнути • (čéknuty) pf (imperfective че́кати)

че́кнути (canonical)
čéknuty (romanization)
че́кати (imperfective)
че́кнути (infinitive perfective)
че́кнуть (infinitive perfective)
че́кнутий (passive past perfective)
impersonal: че́кнуто (passive past perfective)
че́кнувши (adverbial past perfective)
че́кну (first-person future perfective singular)
че́кнеш (future perfective second-person singular)
че́кне (future perfective singular third-person)
че́кнем (first-person future perfective plural)
че́кнемо (first-person future perfective plural)
че́кнете (future perfective plural second-person)
че́кнуть (future perfective plural third-person)
че́кнім (first-person imperative plural)
че́кнімо (first-person imperative plural)
че́кни (imperative second-person singular)
че́кніть (imperative plural second-person)
че́кнув (masculine past singular)
че́кнули (masculine past plural)
че́кнула (feminine past singular)
че́кнули (feminine past plural)
че́кнуло (neuter past singular)
че́кнули (neuter past plural)

Че́кни де са́ме він перебува́є за́раз.

(slang) To check (ascertain the presence, quality, or accuracy of).

Че́кніть, які гарні сережки я собі купила!

Check out what beautiful earrings I bought for myself!

Čéknitʹ, jaki harni serežky ja sobi kupyla!

(slang) To look at something or someone; to check out.

(video games, slang) To check (a place) for the presence of enemy players.


відслідковувати

відслідко́вувати

відслідкува́ти

відслідко́вувати • (vidslidkóvuvaty) impf (perfective відслідкува́ти)

відслідко́вувати (canonical)
vidslidkóvuvaty (romanization)
відслідкува́ти (perfective)
відслідко́вувати (imperfective infinitive)
відслідко́вувать (imperfective infinitive)
відслідко́вуючи (adverbial imperfective present)
відслідко́вувавши (adverbial imperfective past)
відслідко́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відслідко́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відслідко́вувать (first-person future imperfective singular)
відслідко́вуватиму (first-person future imperfective singular)
відслідко́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відслідко́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відслідко́вувать (future imperfective second-person singular)
відслідко́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
відслідко́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де відслідко́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відслідко́вувать (future imperfective singular third-person)
відслідко́вуватиме (future imperfective singular third-person)
відслідко́вуєм (first-person imperfective plural present)
відслідко́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відслідко́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відслідко́вувать (first-person future imperfective plural)
відслідко́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
відслідко́вуватимем (first-person future imperfective plural)
відслідко́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відслідко́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відслідко́вувать (future imperfective plural second-person)
відслідко́вуватимете (future imperfective plural second-person)
відслідко́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відслідко́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відслідко́вувать (future imperfective plural third-person)
відслідко́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
відслідко́вуймо (first-person imperative plural)
відслідко́вуй (imperative second-person singular)
відслідко́вуйте (imperative plural second-person)
відслідко́вував (masculine past singular)
відслідко́вували (masculine past plural)
відслідко́вувала (feminine past singular)
відслідко́вували (feminine past plural)
відслідко́вувало (neuter past singular)
відслідко́вували (neuter past plural)

From відслідк(ува́ти) (vidslidk(uváty)) + -о́в- (-óv-) + -увати (-uvaty).

af

відслідкува́ти

відслідк(ува́ти)