скаржитися

поска́ржитися

ска́ржитися • (skáržytysja) impf (perfective поска́ржитися)

ска́ржитися (canonical)
skáržytysja (romanization)
поска́ржитися (perfective)
ска́ржитися (imperfective infinitive)
ска́ржитись (imperfective infinitive)
ска́ржиться (imperfective infinitive)
ска́ржачись (adverbial imperfective present)
ска́ржившись (adverbial imperfective past)
ска́ржуся (first-person imperfective present singular)
ска́ржусь (first-person imperfective present singular)
бу́ду ска́ржитися (first-person future imperfective singular)
бу́ду ска́ржитись (first-person future imperfective singular)
бу́ду ска́ржиться (first-person future imperfective singular)
ска́ржитимусь (first-person future imperfective singular)
ска́ржитимуся (first-person future imperfective singular)
ска́ржишся (imperfective present second-person singular)
бу́деш ска́ржитися (future imperfective second-person singular)
бу́деш ска́ржитись (future imperfective second-person singular)
бу́деш ска́ржиться (future imperfective second-person singular)
ска́ржитимешся (future imperfective second-person singular)
ска́ржиться (imperfective present singular third-person)
бу́де ска́ржитися (future imperfective singular third-person)
бу́де ска́ржитись (future imperfective singular third-person)
бу́де ска́ржиться (future imperfective singular third-person)
ска́ржитиметься (future imperfective singular third-person)
ска́ржимся (first-person imperfective plural present)
ска́ржимося (first-person imperfective plural present)
ска́ржимось (first-person imperfective plural present)
бу́демо ска́ржитися (first-person future imperfective plural)
бу́демо ска́ржитись (first-person future imperfective plural)
бу́демо ска́ржиться (first-person future imperfective plural)
ска́ржитимемось (first-person future imperfective plural)
ска́ржитимемося (first-person future imperfective plural)
ска́ржитимемся (first-person future imperfective plural)
ска́ржитеся (imperfective plural present second-person)
ска́ржитесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете ска́ржитися (future imperfective plural second-person)
бу́дете ска́ржитись (future imperfective plural second-person)
бу́дете ска́ржиться (future imperfective plural second-person)
ска́ржитиметесь (future imperfective plural second-person)
ска́ржитиметеся (future imperfective plural second-person)
ска́ржаться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ска́ржитися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ска́ржитись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ска́ржиться (future imperfective plural third-person)
ска́ржитимуться (future imperfective plural third-person)
ска́ржмося (first-person imperative plural)
ска́ржмось (first-person imperative plural)
ска́ржся (imperative second-person singular)
ска́ржтеся (imperative plural second-person)
ска́ржтесь (imperative plural second-person)
ска́ржився (masculine past singular)
ска́рживсь (masculine past singular)
ска́ржилися (masculine past plural)
ска́ржились (masculine past plural)
ска́ржилася (feminine past singular)
ска́ржилась (feminine past singular)
ска́ржилися (feminine past plural)
ска́ржились (feminine past plural)
ска́ржилося (neuter past singular)
ска́ржилось (neuter past singular)
ска́ржилися (neuter past plural)
ска́ржились (neuter past plural)

uk-conj

ска́ржитися<4a.impf>

Uk-скаржитися.ogg

From ска́ржити (skáržyty) + -ся (-sja). Compare Belarusian ска́рдзіцца (skárdzicca), Polish skarżyć się.


відстань

head

відста́нь • (vidstánʹ)

відста́нь (canonical)
vidstánʹ (romanization)

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

відста́ти відстати#Ukrainian

second-person singular imperative of відста́ти pf (vidstáty)


змінитися

uk-verb

змі́нюватися

зміни́тися • (zminýtysja) pf (imperfective змі́нюватися)

зміни́тися (canonical)
zminýtysja (romanization)
змі́нюватися (imperfective)
зміни́тися (infinitive perfective)
зміни́тись (infinitive perfective)
зміни́ться (infinitive perfective)
зміни́вшись (adverbial past perfective)
зміню́ся (first-person future perfective singular)
зміню́сь (first-person future perfective singular)
зміни́шся (future perfective second-person singular)
зміни́ться (future perfective singular third-person)
зміни́мся (first-person future perfective plural)
змінимо́ся (first-person future perfective plural)
змінимо́сь (first-person future perfective plural)
зміните́ся (future perfective plural second-person)
зміните́сь (future perfective plural second-person)
зміня́ться (future perfective plural third-person)
зміні́мся (first-person imperative plural)
зміні́мося (first-person imperative plural)
зміні́мось (first-person imperative plural)
зміни́ся (imperative second-person singular)
зміни́сь (imperative second-person singular)
зміні́ться (imperative plural second-person)
зміни́вся (masculine past singular)
зміни́всь (masculine past singular)
зміни́лися (masculine past plural)
зміни́лись (masculine past plural)
зміни́лася (feminine past singular)
зміни́лась (feminine past singular)
зміни́лися (feminine past plural)
зміни́лись (feminine past plural)
зміни́лося (neuter past singular)
зміни́лось (neuter past singular)
зміни́лися (neuter past plural)
зміни́лись (neuter past plural)

uk-conj

зміни́тися<4b.pf>

Uk-змінитися.ogg

From зміни́ти pf (zminýty) + -ся (-sja). Compare Russian измени́ться (izmenítʹsja), Polish zmienić się.


мокнути

мо́кнути (canonical)
móknuty (romanization)
мо́кнути (imperfective infinitive)
мо́кнуть (imperfective infinitive)
мо́кнучи (adverbial imperfective present)
мо́кнувши (adverbial imperfective past)
мо́кши (adverbial imperfective past)
мо́кну (first-person imperfective present singular)
бу́ду мо́кнути (first-person future imperfective singular)
бу́ду мо́кнуть (first-person future imperfective singular)
мо́кнутиму (first-person future imperfective singular)
мо́кнеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш мо́кнути (future imperfective second-person singular)
бу́деш мо́кнуть (future imperfective second-person singular)
мо́кнутимеш (future imperfective second-person singular)
мо́кне (imperfective present singular third-person)
бу́де мо́кнути (future imperfective singular third-person)
бу́де мо́кнуть (future imperfective singular third-person)
мо́кнутиме (future imperfective singular third-person)
мо́кнем (first-person imperfective plural present)
мо́кнемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо мо́кнути (first-person future imperfective plural)
бу́демо мо́кнуть (first-person future imperfective plural)
мо́кнутимемо (first-person future imperfective plural)
мо́кнутимем (first-person future imperfective plural)
мо́кнете (imperfective plural present second-person)
бу́дете мо́кнути (future imperfective plural second-person)
бу́дете мо́кнуть (future imperfective plural second-person)
мо́кнутимете (future imperfective plural second-person)
мо́кнуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть мо́кнути (future imperfective plural third-person)
бу́дуть мо́кнуть (future imperfective plural third-person)
мо́кнутимуть (future imperfective plural third-person)
мо́кнім (first-person imperative plural)
мо́кнімо (first-person imperative plural)
мо́кни (imperative second-person singular)
мо́кніть (imperative plural second-person)
мо́кнув (masculine past singular)
мок (masculine past singular)
мо́кли (masculine past plural)
мо́кнули (masculine past plural)
мо́кла (feminine past singular)
мо́кнула (feminine past singular)
мо́кли (feminine past plural)
мо́кнули (feminine past plural)
мо́кло (neuter past singular)
мо́кнуло (neuter past singular)
мо́кли (neuter past plural)
мо́кнули (neuter past plural)

From Old East Slavic мокнути (moknuti), from Proto-Slavic *moknǫti (“to become/get wet”). Compare Russian мо́кнуть (móknutʹ), Belarusian мо́кнуць (móknucʹ), Polish moknąć.

inh

мо́кнути під доще́м


змінюватися

uk-verb

змі́нюватися

змі́нюватися • (zmínjuvatysja) impf (perfective зміни́тися)

змі́нюватися (canonical)
zmínjuvatysja (romanization)
зміни́тися (perfective)
змі́нюватися (imperfective infinitive)
змі́нюватись (imperfective infinitive)
змі́нюваться (imperfective infinitive)
змі́нюючись (adverbial imperfective present)
змі́нювавшись (adverbial imperfective past)
змі́нююся (first-person imperfective present singular)
змі́нююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду змі́нюватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду змі́нюватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду змі́нюваться (first-person future imperfective singular)
змі́нюватимусь (first-person future imperfective singular)
змі́нюватимуся (first-person future imperfective singular)
змі́нюєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш змі́нюватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш змі́нюватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш змі́нюваться (future imperfective second-person singular)
змі́нюватимешся (future imperfective second-person singular)
змі́нюється (imperfective present singular third-person)
бу́де змі́нюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де змі́нюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де змі́нюваться (future imperfective singular third-person)
змі́нюватиметься (future imperfective singular third-person)
змі́нюємся (first-person imperfective plural present)
змі́нюємося (first-person imperfective plural present)
змі́нюємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо змі́нюватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо змі́нюватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо змі́нюваться (first-person future imperfective plural)
змі́нюватимемось (first-person future imperfective plural)
змі́нюватимемося (first-person future imperfective plural)
змі́нюватимемся (first-person future imperfective plural)
змі́нюєтеся (imperfective plural present second-person)
змі́нюєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете змі́нюватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете змі́нюватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете змі́нюваться (future imperfective plural second-person)
змі́нюватиметесь (future imperfective plural second-person)
змі́нюватиметеся (future imperfective plural second-person)
змі́нюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть змі́нюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть змі́нюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть змі́нюваться (future imperfective plural third-person)
змі́нюватимуться (future imperfective plural third-person)
змі́нюймося (first-person imperative plural)
змі́нюймось (first-person imperative plural)
змі́нюйся (imperative second-person singular)
змі́нюйсь (imperative second-person singular)
змі́нюйтеся (imperative plural second-person)
змі́нюйтесь (imperative plural second-person)
змі́нювався (masculine past singular)
змі́нювавсь (masculine past singular)
змі́нювалися (masculine past plural)
змі́нювались (masculine past plural)
змі́нювалася (feminine past singular)
змі́нювалась (feminine past singular)
змі́нювалися (feminine past plural)
змі́нювались (feminine past plural)
змі́нювалося (neuter past singular)
змі́нювалось (neuter past singular)
змі́нювалися (neuter past plural)
змі́нювались (neuter past plural)

uk-conj

змі́нюватися<2a.impf>

[ˈzʲmʲinʲʊʋɐtesʲɐ]

Uk-змінюватися.ogg

змі́нювати impf (zmínjuvaty) + -ся (-sja)


прибрати

uk-verb

прибра́ти • (prybráty) pf (imperfective прибира́ти)

прибра́ти (canonical)
prybráty (romanization)
прибира́ти (imperfective)
прибра́ти (infinitive perfective)
прибра́ть (infinitive perfective)
при́браний (passive past perfective)
impersonal: при́брано (passive past perfective)
прибра́вши (adverbial past perfective)
приберу́ (first-person future perfective singular)
прибере́ш (future perfective second-person singular)
прибере́ (future perfective singular third-person)
прибере́м (first-person future perfective plural)
приберемо́ (first-person future perfective plural)
приберете́ (future perfective plural second-person)
приберу́ть (future perfective plural third-person)
прибері́м (first-person imperative plural)
прибері́мо (first-person imperative plural)
прибери́ (imperative second-person singular)
прибері́ть (imperative plural second-person)
прибра́в (masculine past singular)
прибра́ли (masculine past plural)
прибра́ла (feminine past singular)
прибра́ли (feminine past plural)
прибра́ло (neuter past singular)
прибра́ли (neuter past plural)

Uk-прибрати.ogg

From при- (pry-) + бра́ти impf (bráty). Compare Russian прибра́ть (pribrátʹ), Belarusian прыбра́ць (prybrácʹ), Polish przybrać.

прибра́ти кімна́ту

прибра́ти по́сті́ль

прибра́ти до рук

1) to take in hand; 2) to appropriate, lay one's hands on

to put in order, to tidy, to tidy up, to clean up, to straighten up

to clear away, to put away, to tidy away


прибирати

прибира́ти • (prybyráty) impf (perfective прибра́ти)

прибира́ти (canonical)
prybyráty (romanization)
прибра́ти (perfective)
прибира́ти (imperfective infinitive)
прибира́ть (imperfective infinitive)
прибира́ючи (adverbial imperfective present)
прибира́вши (adverbial imperfective past)
прибира́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду прибира́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду прибира́ть (first-person future imperfective singular)
прибира́тиму (first-person future imperfective singular)
прибира́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прибира́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш прибира́ть (future imperfective second-person singular)
прибира́тимеш (future imperfective second-person singular)
прибира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де прибира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де прибира́ть (future imperfective singular third-person)
прибира́тиме (future imperfective singular third-person)
прибира́єм (first-person imperfective plural present)
прибира́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прибира́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо прибира́ть (first-person future imperfective plural)
прибира́тимемо (first-person future imperfective plural)
прибира́тимем (first-person future imperfective plural)
прибира́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прибира́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете прибира́ть (future imperfective plural second-person)
прибира́тимете (future imperfective plural second-person)
прибира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прибира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прибира́ть (future imperfective plural third-person)
прибира́тимуть (future imperfective plural third-person)
прибира́ймо (first-person imperative plural)
прибира́й (imperative second-person singular)
прибира́йте (imperative plural second-person)
прибира́в (masculine past singular)
прибира́ли (masculine past plural)
прибира́ла (feminine past singular)
прибира́ли (feminine past plural)
прибира́ло (neuter past singular)
прибира́ли (neuter past plural)

Uk-прибирати.ogg

From при- (pry-) + -бира́ти (-byráty). Compare Russian прибира́ть (pribirátʹ), Belarusian прыбіра́ць (prybirácʹ), Polish przybierać.

прибира́ти кімна́ту

прибира́ти по́сті́ль

прибира́ти до рук


застрахувати

застрахува́ти

застрахо́вувати

застрахува́ти • (zastraxuváty) pf (imperfective страхува́ти or застрахо́вувати)

застрахува́ти (canonical)
zastraxuváty (romanization)
страхува́ти (imperfective)
застрахо́вувати (imperfective)
застрахува́ти (infinitive perfective)
застрахува́ть (infinitive perfective)
застрахо́ваний (passive past perfective)
impersonal: застрахо́вано (passive past perfective)
застрахува́вши (adverbial past perfective)
застраху́ю (first-person future perfective singular)
застраху́єш (future perfective second-person singular)
застраху́є (future perfective singular third-person)
застраху́єм (first-person future perfective plural)
застраху́ємо (first-person future perfective plural)
застраху́єте (future perfective plural second-person)
застраху́ють (future perfective plural third-person)
застраху́ймо (first-person imperative plural)
застраху́й (imperative second-person singular)
застраху́йте (imperative plural second-person)
застрахува́в (masculine past singular)
застрахува́ли (masculine past plural)
застрахува́ла (feminine past singular)
застрахува́ли (feminine past plural)
застрахува́ло (neuter past singular)
застрахува́ли (neuter past plural)

Uk-застрахувати.ogg

From за- (za-) + страхува́ти impf (straxuváty). Compare Russian застрахова́ть (zastraxovátʹ), Belarusian застрахава́ць (zastraxavácʹ).

cog

застрахова́ть

застрахава́ць

(transitive) to insure (provide for compensation if some specified risk occurs)


працюючий

head

працю́ючий • (pracjújučyj)

працю́ючий (canonical)
pracjújučyj (romanization)
працю́ючий (masculine nominative)
працю́юче (neuter nominative)
працю́юча (feminine nominative)
працю́ючі (nominative plural)
працю́ючого (genitive masculine neuter)
працю́ючої (feminine genitive)
працю́ючих (genitive plural)
працю́ючому (dative masculine neuter)
працю́ючій (dative feminine)
працю́ючим (dative plural)
працю́ючого (accusative animate masculine)
працю́юче (accusative neuter)
працю́ючу (accusative feminine)
працю́ючих (accusative animate plural)
працю́ючий (accusative inanimate masculine)
працю́ючі (accusative inanimate plural)
працю́ючим (instrumental masculine neuter)
працю́ючою (feminine instrumental)
працю́ючими (instrumental plural)
працю́ючому (locative masculine neuter)
працю́ючім (locative masculine neuter)
працю́ючій (feminine locative)
працю́ючих (locative plural)

працюва́ти працювати#Ukrainian

present active imperfective participle of працюва́ти (pracjuváty)


страхувати

uk-verb

застрахува́ти

страхува́ти • (straxuváty) impf (perfective застрахува́ти)

страхува́ти (canonical)
straxuváty (romanization)
застрахува́ти (perfective)
страхува́ти (imperfective infinitive)
страхува́ть (imperfective infinitive)
страху́ючи (adverbial imperfective present)
страхува́вши (adverbial imperfective past)
страху́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду страхува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду страхува́ть (first-person future imperfective singular)
страхува́тиму (first-person future imperfective singular)
страху́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш страхува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш страхува́ть (future imperfective second-person singular)
страхува́тимеш (future imperfective second-person singular)
страху́є (imperfective present singular third-person)
бу́де страхува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де страхува́ть (future imperfective singular third-person)
страхува́тиме (future imperfective singular third-person)
страху́єм (first-person imperfective plural present)
страху́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо страхува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо страхува́ть (first-person future imperfective plural)
страхува́тимемо (first-person future imperfective plural)
страхува́тимем (first-person future imperfective plural)
страху́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете страхува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете страхува́ть (future imperfective plural second-person)
страхува́тимете (future imperfective plural second-person)
страху́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть страхува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть страхува́ть (future imperfective plural third-person)
страхува́тимуть (future imperfective plural third-person)
страху́ймо (first-person imperative plural)
страху́й (imperative second-person singular)
страху́йте (imperative plural second-person)
страхува́в (masculine past singular)
страхува́ли (masculine past plural)
страхува́ла (feminine past singular)
страхува́ли (feminine past plural)
страхува́ло (neuter past singular)
страхува́ли (neuter past plural)

Uk-страхувати.ogg

Borrowed from Russian страхова́ть (straxovátʹ).


мастурбувати

мастурбува́ти

помастурбува́ти

мастурбува́ти • (masturbuváty) impf (perfective помастурбува́ти)

мастурбува́ти (canonical)
masturbuváty (romanization)
помастурбува́ти (perfective)
мастурбува́ти (imperfective infinitive)
мастурбува́ть (imperfective infinitive)
мастурбу́ючи (adverbial imperfective present)
мастурбува́вши (adverbial imperfective past)
мастурбу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду мастурбува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду мастурбува́ть (first-person future imperfective singular)
мастурбува́тиму (first-person future imperfective singular)
мастурбу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш мастурбува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш мастурбува́ть (future imperfective second-person singular)
мастурбува́тимеш (future imperfective second-person singular)
мастурбу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де мастурбува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де мастурбува́ть (future imperfective singular third-person)
мастурбува́тиме (future imperfective singular third-person)
мастурбу́єм (first-person imperfective plural present)
мастурбу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо мастурбува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо мастурбува́ть (first-person future imperfective plural)
мастурбува́тимемо (first-person future imperfective plural)
мастурбува́тимем (first-person future imperfective plural)
мастурбу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете мастурбува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете мастурбува́ть (future imperfective plural second-person)
мастурбува́тимете (future imperfective plural second-person)
мастурбу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть мастурбува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть мастурбува́ть (future imperfective plural third-person)
мастурбува́тимуть (future imperfective plural third-person)
мастурбу́ймо (first-person imperative plural)
мастурбу́й (imperative second-person singular)
мастурбу́йте (imperative plural second-person)
мастурбува́в (masculine past singular)
мастурбува́ли (masculine past plural)
мастурбува́ла (feminine past singular)
мастурбува́ли (feminine past plural)
мастурбува́ло (neuter past singular)
мастурбува́ли (neuter past plural)

ма‧стур‧бу‧ва‧ти

From мастурба́ція (masturbácija, “masturbation”, noun) + -ува́ти (-uváty, verb-forming suffix).

af

мастурба́ція


застраховувати

uk-verb

застрахо́вувати

застрахува́ти

застрахо́вувати • (zastraxóvuvaty) impf (perfective застрахува́ти)

застрахо́вувати (canonical)
zastraxóvuvaty (romanization)
застрахува́ти (perfective)
застрахо́вувати (imperfective infinitive)
застрахо́вувать (imperfective infinitive)
застрахо́вуючи (adverbial imperfective present)
застрахо́вувавши (adverbial imperfective past)
застрахо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду застрахо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду застрахо́вувать (first-person future imperfective singular)
застрахо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
застрахо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш застрахо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш застрахо́вувать (future imperfective second-person singular)
застрахо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
застрахо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де застрахо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де застрахо́вувать (future imperfective singular third-person)
застрахо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
застрахо́вуєм (first-person imperfective plural present)
застрахо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо застрахо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо застрахо́вувать (first-person future imperfective plural)
застрахо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
застрахо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
застрахо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете застрахо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете застрахо́вувать (future imperfective plural second-person)
застрахо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
застрахо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть застрахо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть застрахо́вувать (future imperfective plural third-person)
застрахо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
застрахо́вуймо (first-person imperative plural)
застрахо́вуй (imperative second-person singular)
застрахо́вуйте (imperative plural second-person)
застрахо́вував (masculine past singular)
застрахо́вували (masculine past plural)
застрахо́вувала (feminine past singular)
застрахо́вували (feminine past plural)
застрахо́вувало (neuter past singular)
застрахо́вували (neuter past plural)

From the застрахо́в- (zastraxóv-) stem of застрахува́ти pf (zastraxuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian застрахо́вывать (zastraxóvyvatʹ), Belarusian застрахо́ўваць (zastraxóŭvacʹ).

af

застрахува́ти

cog

застрахо́вывать

застрахо́ўваць


забезпечувати

uk-verb

забезпе́чувати

забезпе́чити

забезпе́чувати • (zabezpéčuvaty) impf (perfective забезпе́чити)

забезпе́чувати (canonical)
zabezpéčuvaty (romanization)
забезпе́чити (perfective)
забезпе́чувати (imperfective infinitive)
забезпе́чувать (imperfective infinitive)
забезпе́чуваний (imperfective passive past)
impersonal: забезпе́чувано (imperfective passive past)
забезпе́чуючи (adverbial imperfective present)
забезпе́чувавши (adverbial imperfective past)
забезпе́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду забезпе́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду забезпе́чувать (first-person future imperfective singular)
забезпе́чуватиму (first-person future imperfective singular)
забезпе́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш забезпе́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш забезпе́чувать (future imperfective second-person singular)
забезпе́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
забезпе́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де забезпе́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де забезпе́чувать (future imperfective singular third-person)
забезпе́чуватиме (future imperfective singular third-person)
забезпе́чуєм (first-person imperfective plural present)
забезпе́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо забезпе́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо забезпе́чувать (first-person future imperfective plural)
забезпе́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
забезпе́чуватимем (first-person future imperfective plural)
забезпе́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете забезпе́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете забезпе́чувать (future imperfective plural second-person)
забезпе́чуватимете (future imperfective plural second-person)
забезпе́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть забезпе́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть забезпе́чувать (future imperfective plural third-person)
забезпе́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
забезпе́чуймо (first-person imperative plural)
забезпе́чуй (imperative second-person singular)
забезпе́чуйте (imperative plural second-person)
забезпе́чував (masculine past singular)
забезпе́чували (masculine past plural)
забезпе́чувала (feminine past singular)
забезпе́чували (feminine past plural)
забезпе́чувало (neuter past singular)
забезпе́чували (neuter past plural)

Uk-забезпечувати.ogg

From забезпе́чити pf (zabezpéčyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian обеспе́чивать (obespéčivatʹ), Belarusian забяспе́чваць (zabjaspjéčvacʹ), Polish zabezpieczać.

af

забезпе́чити

cog

обеспе́чивать

забяспе́чваць

(transitive) to secure, to ensure, to guarantee (to make sure and secure)


гарантувати

uk-verb

гарантува́ти

гарантува́ти (canonical)
harantuváty (romanization)
гарантува́ти (infinitive)
гарантува́ть (infinitive)
гаранто́ваний (passive past)
impersonal: гаранто́вано (passive past)
гаранту́ючи (adverbial present)
гарантува́вши (adverbial past)
гаранту́ю (first-person future singular)
бу́ду гарантува́ти (first-person singular)
бу́ду гарантува́ть (first-person singular)
гарантува́тиму (first-person singular)
гаранту́єш (future second-person singular)
бу́деш гарантува́ти (second-person singular)
бу́деш гарантува́ть (second-person singular)
гарантува́тимеш (second-person singular)
гаранту́є (future singular third-person)
бу́де гарантува́ти (singular third-person)
бу́де гарантува́ть (singular third-person)
гарантува́тиме (singular third-person)
гаранту́єм (first-person future plural)
гаранту́ємо (first-person future plural)
бу́демо гарантува́ти (first-person plural)
бу́демо гарантува́ть (first-person plural)
гарантува́тимемо (first-person plural)
гарантува́тимем (first-person plural)
гаранту́єте (future plural second-person)
бу́дете гарантува́ти (plural second-person)
бу́дете гарантува́ть (plural second-person)
гарантува́тимете (plural second-person)
гаранту́ють (future plural third-person)
бу́дуть гарантува́ти (plural third-person)
бу́дуть гарантува́ть (plural third-person)
гарантува́тимуть (plural third-person)
гаранту́ймо (first-person imperative plural)
гаранту́й (imperative second-person singular)
гаранту́йте (imperative plural second-person)
гарантува́в (masculine past singular)
гарантува́ли (masculine past plural)
гарантува́ла (feminine past singular)
гарантува́ли (feminine past plural)
гарантува́ло (neuter past singular)
гарантува́ли (neuter past plural)

Uk-гарантувати.ogg

From French garant + -увати (-uvaty). Compare Russian гаранти́ровать (garantírovatʹ), Belarusian гарантава́ць (harantavácʹ), Polish gwarantować, Czech garantovat.

cog

гаранти́ровать

гарантава́ць


забезпечити

uk-verb

забезпе́чити

забезпе́чувати

забезпе́чити • (zabezpéčyty) pf (imperfective забезпе́чувати)

забезпе́чити (canonical)
zabezpéčyty (romanization)
забезпе́чувати (imperfective)
забезпе́чити (infinitive perfective)
забезпе́чить (infinitive perfective)
забезпе́чений (passive past perfective)
impersonal: забезпе́чено (passive past perfective)
забезпе́чивши (adverbial past perfective)
забезпе́чу (first-person future perfective singular)
забезпе́чиш (future perfective second-person singular)
забезпе́чить (future perfective singular third-person)
забезпе́чим (first-person future perfective plural)
забезпе́чимо (first-person future perfective plural)
забезпе́чите (future perfective plural second-person)
забезпе́чать (future perfective plural third-person)
забезпе́чмо (first-person imperative plural)
забезпе́ч (imperative second-person singular)
забезпе́чте (imperative plural second-person)
забезпе́чив (masculine past singular)
забезпе́чили (masculine past plural)
забезпе́чила (feminine past singular)
забезпе́чили (feminine past plural)
забезпе́чило (neuter past singular)
забезпе́чили (neuter past plural)

Uk-забезпечити.ogg

From за- (za-) + безпе́ч(ний) (bezpéč(nyj)) + -ити (-yty). Compare Russian обеспе́чить (obespéčitʹ), Belarusian забяспе́чыць (zabjaspjéčycʹ), Polish zabezpieczyć.

af

безпе́ч(ний)

cog

забяспе́чыць


перебувати

uk-verb

перебува́ти • (perebuváty) impf (perfective перебу́ти)

перебува́ти (canonical)
perebuváty (romanization)
перебу́ти (perfective)
перебува́ти (imperfective infinitive)
перебува́ть (imperfective infinitive)
перебува́ючи (adverbial imperfective present)
перебува́вши (adverbial imperfective past)
перебува́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду перебува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду перебува́ть (first-person future imperfective singular)
перебува́тиму (first-person future imperfective singular)
перебува́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш перебува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш перебува́ть (future imperfective second-person singular)
перебува́тимеш (future imperfective second-person singular)
перебува́є (imperfective present singular third-person)
бу́де перебува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де перебува́ть (future imperfective singular third-person)
перебува́тиме (future imperfective singular third-person)
перебува́єм (first-person imperfective plural present)
перебува́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо перебува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо перебува́ть (first-person future imperfective plural)
перебува́тимемо (first-person future imperfective plural)
перебува́тимем (first-person future imperfective plural)
перебува́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете перебува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете перебува́ть (future imperfective plural second-person)
перебува́тимете (future imperfective plural second-person)
перебува́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перебува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перебува́ть (future imperfective plural third-person)
перебува́тимуть (future imperfective plural third-person)
перебува́ймо (first-person imperative plural)
перебува́й (imperative second-person singular)
перебува́йте (imperative plural second-person)
перебува́в (masculine past singular)
перебува́ли (masculine past plural)
перебува́ла (feminine past singular)
перебува́ли (feminine past plural)
перебува́ло (neuter past singular)
перебува́ли (neuter past plural)

Uk-перебувати.ogg

From пере- (pere-) + бува́ти impf (buváty). Compare Russian перебыва́ть (perebyvátʹ), Belarusian перабыва́ць (pjerabyvácʹ), Polish przebywać.

(intransitive) to be (be located somewhere)

(intransitive) to stay, to remain, to sojourn, to abide


посталий

head

поста́лий • (postályj)

поста́лий (canonical)
postályj (romanization)
поста́лий (masculine nominative)
поста́ле (neuter nominative)
поста́ла (feminine nominative)
поста́лі (nominative plural)
поста́лого (genitive masculine neuter)
поста́лої (feminine genitive)
поста́лих (genitive plural)
поста́лому (dative masculine neuter)
поста́лій (dative feminine)
поста́лим (dative plural)
поста́лого (accusative animate masculine)
поста́ле (accusative neuter)
поста́лу (accusative feminine)
поста́лих (accusative animate plural)
поста́лий (accusative inanimate masculine)
поста́лі (accusative inanimate plural)
поста́лим (instrumental masculine neuter)
поста́лою (feminine instrumental)
поста́лими (instrumental plural)
поста́лому (locative masculine neuter)
поста́лім (locative masculine neuter)
поста́лій (feminine locative)
поста́лих (locative plural)

поста́ти постати#Ukrainian

past active perfective participle of поста́ти (postáty): arisen


поставати

uk-verb

постава́ти • (postaváty) impf (perfective поста́ти)

постава́ти (canonical)
postaváty (romanization)
поста́ти (perfective)
постава́ти (imperfective infinitive)
постава́ть (imperfective infinitive)
постаючи́ (adverbial imperfective present)
постава́вши (adverbial imperfective past)
постає́ (imperfective present singular third-person)
бу́де постава́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де постава́ть (future imperfective singular third-person)
постава́тиме (future imperfective singular third-person)
постаю́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть постава́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть постава́ть (future imperfective plural third-person)
постава́тимуть (future imperfective plural third-person)
постава́в (masculine past singular)
постава́ли (masculine past plural)
постава́ла (feminine past singular)
постава́ли (feminine past plural)
постава́ло (neuter past singular)
постава́ли (neuter past plural)

Uk-поставати.ogg

(intransitive) to arise, to crop up, to appear


виникнути

ви́никнути • (výnyknuty) pf (imperfective виника́ти)

ви́никнути (canonical)
výnyknuty (romanization)
виника́ти (imperfective)
ви́никнути (infinitive perfective)
ви́никнуть (infinitive perfective)
ви́никлий (active past perfective)
ви́никши (adverbial past perfective)
ви́никнувши (adverbial past perfective)
ви́никну (first-person future perfective singular)
ви́никнеш (future perfective second-person singular)
ви́никне (future perfective singular third-person)
ви́никнем (first-person future perfective plural)
ви́никнемо (first-person future perfective plural)
ви́никнете (future perfective plural second-person)
ви́никнуть (future perfective plural third-person)
ви́никнім (first-person imperative plural)
ви́никнімо (first-person imperative plural)
ви́никни (imperative second-person singular)
ви́никніть (imperative plural second-person)
ви́ник (masculine past singular)
ви́никли (masculine past plural)
ви́никла (feminine past singular)
ви́никли (feminine past plural)
ви́никло (neuter past singular)
ви́никли (neuter past plural)

uk-conj

ви́никши, ви́никнувши

Uk-виникнути.ogg

From ви́- (vý-) + ни́кнути impf (nýknuty). Compare Belarusian вы́нікнуць (výniknucʹ), Polish wyniknąć.

(intransitive) to arise, to crop up, to emerge, to spring up, to appear


виникати

uk-verb

виника́ти • (vynykáty) impf (perfective ви́никнути)

виника́ти (canonical)
vynykáty (romanization)
ви́никнути (perfective)
виника́ти (imperfective infinitive)
виника́ть (imperfective infinitive)
виника́ючи (adverbial imperfective present)
виника́вши (adverbial imperfective past)
виника́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду виника́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду виника́ть (first-person future imperfective singular)
виника́тиму (first-person future imperfective singular)
виника́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш виника́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш виника́ть (future imperfective second-person singular)
виника́тимеш (future imperfective second-person singular)
виника́є (imperfective present singular third-person)
бу́де виника́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де виника́ть (future imperfective singular third-person)
виника́тиме (future imperfective singular third-person)
виника́єм (first-person imperfective plural present)
виника́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо виника́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо виника́ть (first-person future imperfective plural)
виника́тимемо (first-person future imperfective plural)
виника́тимем (first-person future imperfective plural)
виника́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете виника́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете виника́ть (future imperfective plural second-person)
виника́тимете (future imperfective plural second-person)
виника́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виника́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виника́ть (future imperfective plural third-person)
виника́тимуть (future imperfective plural third-person)
виника́ймо (first-person imperative plural)
виника́й (imperative second-person singular)
виника́йте (imperative plural second-person)
виника́в (masculine past singular)
виника́ли (masculine past plural)
виника́ла (feminine past singular)
виника́ли (feminine past plural)
виника́ло (neuter past singular)
виника́ли (neuter past plural)

Uk-виникати.ogg

From ви- (vy-) + ника́ти impf (nykáty). Compare Belarusian выніка́ць (vynikácʹ), Polish wynikać.


пошукати

пошука́ти • (pošukáty) pf (imperfective шука́ти or пошу́кувати)

пошука́ти (canonical)
pošukáty (romanization)
шука́ти (imperfective)
пошу́кувати (imperfective)
пошука́ти (infinitive perfective)
пошука́ть (infinitive perfective)
пошука́вши (adverbial past perfective)
пошука́ю (first-person future perfective singular)
пошука́єш (future perfective second-person singular)
пошука́є (future perfective singular third-person)
пошука́єм (first-person future perfective plural)
пошука́ємо (first-person future perfective plural)
пошука́єте (future perfective plural second-person)
пошука́ють (future perfective plural third-person)
пошука́ймо (first-person imperative plural)
пошука́й (imperative second-person singular)
пошука́йте (imperative plural second-person)
пошука́в (masculine past singular)
пошука́ли (masculine past plural)
пошука́ла (feminine past singular)
пошука́ли (feminine past plural)
пошука́ло (neuter past singular)
пошука́ли (neuter past plural)

From по- (po-) + шука́ти impf (šukáty). Compare Belarusian пашука́ць (pašukácʹ), Polish poszukać.

(transitive) to look for, to search for (for some time)


вміти

вмі́ти (canonical)
vmíty (romanization)
вмі́ти (imperfective infinitive)
вміть (imperfective infinitive)
вмі́ючи (adverbial imperfective present)
вмі́вши (adverbial imperfective past)
вмі́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вмі́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вмі́ть (first-person future imperfective singular)
вмі́тиму (first-person future imperfective singular)
вмі́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш умі́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш умі́ть (future imperfective second-person singular)
вмі́тимеш (future imperfective second-person singular)
вмі́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вмі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вмі́ть (future imperfective singular third-person)
вмі́тиме (future imperfective singular third-person)
вмі́єм (first-person imperfective plural present)
вмі́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вмі́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вмі́ть (first-person future imperfective plural)
вмі́тимемо (first-person future imperfective plural)
вмі́тимем (first-person future imperfective plural)
вмі́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вмі́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вмі́ть (future imperfective plural second-person)
вмі́тимете (future imperfective plural second-person)
вмі́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть умі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть умі́ть (future imperfective plural third-person)
вмі́тимуть (future imperfective plural third-person)
вмі́ймо (first-person imperative plural)
вмій (imperative second-person singular)
вмі́йте (imperative plural second-person)
вмів (masculine past singular)
вмі́ли (masculine past plural)
вмі́ла (feminine past singular)
вмі́ли (feminine past plural)
вмі́ло (neuter past singular)
вмі́ли (neuter past plural)

умі́ти уміти#Ukrainian


уміти

умі́ти (canonical)
umíty (romanization)
умі́ти (imperfective infinitive)
умі́ть (imperfective infinitive)
умі́ючи (adverbial imperfective present)
умі́вши (adverbial imperfective past)
умі́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вмі́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вмі́ть (first-person future imperfective singular)
умі́тиму (first-person future imperfective singular)
умі́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш умі́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш умі́ть (future imperfective second-person singular)
умі́тимеш (future imperfective second-person singular)
умі́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вмі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вмі́ть (future imperfective singular third-person)
умі́тиме (future imperfective singular third-person)
умі́єм (first-person imperfective plural present)
умі́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вмі́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вмі́ть (first-person future imperfective plural)
умі́тимемо (first-person future imperfective plural)
умі́тимем (first-person future imperfective plural)
умі́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вмі́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вмі́ть (future imperfective plural second-person)
умі́тимете (future imperfective plural second-person)
умі́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть умі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть умі́ть (future imperfective plural third-person)
умі́тимуть (future imperfective plural third-person)
умі́ймо (first-person imperative plural)
умі́й (imperative second-person singular)
умі́йте (imperative plural second-person)
умі́в (masculine past singular)
умі́ли (masculine past plural)
умі́ла (feminine past singular)
умі́ли (feminine past plural)
умі́ло (neuter past singular)
умі́ли (neuter past plural)

(intransitive) can, to be able to, to know how to


попросити

попроси́ти • (poprosýty) pf (imperfective проси́ти)

попроси́ти (canonical)
poprosýty (romanization)
проси́ти (imperfective)
попроси́ти (infinitive perfective)
попроси́ть (infinitive perfective)
попроси́вши (adverbial past perfective)
попрошу́ (first-person future perfective singular)
попро́сиш (future perfective second-person singular)
попро́сить (future perfective singular third-person)
попро́сим (first-person future perfective plural)
попро́симо (first-person future perfective plural)
попро́сите (future perfective plural second-person)
попро́сять (future perfective plural third-person)
попросі́м (first-person imperative plural)
попросі́мо (first-person imperative plural)
попроси́ (imperative second-person singular)
попросі́ть (imperative plural second-person)
попроси́в (masculine past singular)
попроси́ли (masculine past plural)
попроси́ла (feminine past singular)
попроси́ли (feminine past plural)
попроси́ло (neuter past singular)
попроси́ли (neuter past plural)

Uk-попросити.ogg

From по- (po-) + проси́ти (prosýty). Compare Russian попроси́ть (poprosítʹ), Belarusian папрасі́ць (paprasícʹ), Polish poprosić.


перепросити

перепроси́ти

перепро́шувати

перепроси́ти • (pereprosýty) pf (imperfective перепро́шувати)

перепроси́ти (canonical)
pereprosýty (romanization)
перепро́шувати (imperfective)
перепроси́ти (infinitive perfective)
перепроси́ть (infinitive perfective)
перепро́шений (passive past perfective)
impersonal: перепро́шено (passive past perfective)
перепроси́вши (adverbial past perfective)
перепрошу́ (first-person future perfective singular)
перепро́сиш (future perfective second-person singular)
перепро́сить (future perfective singular third-person)
перепро́сим (first-person future perfective plural)
перепро́симо (first-person future perfective plural)
перепро́сите (future perfective plural second-person)
перепро́сять (future perfective plural third-person)
перепросі́м (first-person imperative plural)
перепросі́мо (first-person imperative plural)
перепроси́ (imperative second-person singular)
перепросі́ть (imperative plural second-person)
перепроси́в (masculine past singular)
перепроси́ли (masculine past plural)
перепроси́ла (feminine past singular)
перепроси́ли (feminine past plural)
перепроси́ло (neuter past singular)
перепроси́ли (neuter past plural)

Uk-перепросити.ogg

From пере- (pere-) + проси́ти (prosýty). Compare Polish przeprosić.


запрошувати

запро́шувати

запро́шувати • (zapróšuvaty) impf (perfective запроси́ти)

запро́шувати (canonical)
zapróšuvaty (romanization)
запроси́ти (perfective)
запро́шувати (imperfective infinitive)
запро́шувать (imperfective infinitive)
запро́шуючи (adverbial imperfective present)
запро́шувавши (adverbial imperfective past)
запро́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду запро́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду запро́шувать (first-person future imperfective singular)
запро́шуватиму (first-person future imperfective singular)
запро́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш запро́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш запро́шувать (future imperfective second-person singular)
запро́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
запро́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де запро́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де запро́шувать (future imperfective singular third-person)
запро́шуватиме (future imperfective singular third-person)
запро́шуєм (first-person imperfective plural present)
запро́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо запро́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо запро́шувать (first-person future imperfective plural)
запро́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
запро́шуватимем (first-person future imperfective plural)
запро́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете запро́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете запро́шувать (future imperfective plural second-person)
запро́шуватимете (future imperfective plural second-person)
запро́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запро́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запро́шувать (future imperfective plural third-person)
запро́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
запро́шуймо (first-person imperative plural)
запро́шуй (imperative second-person singular)
запро́шуйте (imperative plural second-person)
запро́шував (masculine past singular)
запро́шували (masculine past plural)
запро́шувала (feminine past singular)
запро́шували (feminine past plural)
запро́шувало (neuter past singular)
запро́шували (neuter past plural)

[zɐˈprɔʃʊʋɐte]

Uk-запрошувати.ogg

From the запро́ш- (zapróš-) stem of запроси́ти (zaprosýty) + -увати (-uvaty).


перепрошувати

uk-verb

перепро́шувати

перепроси́ти

перепро́шувати • (perepróšuvaty) impf (perfective перепроси́ти)

перепро́шувати (canonical)
perepróšuvaty (romanization)
перепроси́ти (perfective)
перепро́шувати (imperfective infinitive)
перепро́шувать (imperfective infinitive)
перепро́шуваний (imperfective passive past)
impersonal: перепро́шувано (imperfective passive past)
перепро́шуючи (adverbial imperfective present)
перепро́шувавши (adverbial imperfective past)
перепро́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду перепро́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду перепро́шувать (first-person future imperfective singular)
перепро́шуватиму (first-person future imperfective singular)
перепро́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш перепро́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш перепро́шувать (future imperfective second-person singular)
перепро́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
перепро́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де перепро́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де перепро́шувать (future imperfective singular third-person)
перепро́шуватиме (future imperfective singular third-person)
перепро́шуєм (first-person imperfective plural present)
перепро́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо перепро́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо перепро́шувать (first-person future imperfective plural)
перепро́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
перепро́шуватимем (first-person future imperfective plural)
перепро́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете перепро́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете перепро́шувать (future imperfective plural second-person)
перепро́шуватимете (future imperfective plural second-person)
перепро́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перепро́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перепро́шувать (future imperfective plural third-person)
перепро́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
перепро́шуймо (first-person imperative plural)
перепро́шуй (imperative second-person singular)
перепро́шуйте (imperative plural second-person)
перепро́шував (masculine past singular)
перепро́шували (masculine past plural)
перепро́шувала (feminine past singular)
перепро́шували (feminine past plural)
перепро́шувало (neuter past singular)
перепро́шували (neuter past plural)

Uk-перепрошувати.ogg

From the перепро́ш- (perepróš-) stem of перепроси́ти (pereprosýty) + -увати (-uvaty).

af

перепроси́ти


прощати

uk-verb

проща́ти • (proščáty) impf (perfective прости́ти)

проща́ти (canonical)
proščáty (romanization)
прости́ти (perfective)
проща́ти (imperfective infinitive)
проща́ть (imperfective infinitive)
проща́ючи (adverbial imperfective present)
проща́вши (adverbial imperfective past)
проща́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду проща́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду проща́ть (first-person future imperfective singular)
проща́тиму (first-person future imperfective singular)
проща́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш проща́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш проща́ть (future imperfective second-person singular)
проща́тимеш (future imperfective second-person singular)
проща́є (imperfective present singular third-person)
бу́де проща́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де проща́ть (future imperfective singular third-person)
проща́тиме (future imperfective singular third-person)
проща́єм (first-person imperfective plural present)
проща́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо проща́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо проща́ть (first-person future imperfective plural)
проща́тимемо (first-person future imperfective plural)
проща́тимем (first-person future imperfective plural)
проща́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете проща́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете проща́ть (future imperfective plural second-person)
проща́тимете (future imperfective plural second-person)
проща́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть проща́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть проща́ть (future imperfective plural third-person)
проща́тимуть (future imperfective plural third-person)
проща́ймо (first-person imperative plural)
проща́й (imperative second-person singular)
проща́йте (imperative plural second-person)
проща́в (masculine past singular)
проща́ли (masculine past plural)
проща́ла (feminine past singular)
проща́ли (feminine past plural)
проща́ло (neuter past singular)
проща́ли (neuter past plural)

Uk-прощати.ogg

From прости́ти (prostýty) + -а́ти (-áty). Compare Russian проща́ть (proščátʹ).


анексувати

анексува́ти (canonical)
aneksuváty (romanization)
анексува́ти (infinitive)
анексува́ть (infinitive)
анексо́ваний (passive past)
impersonal: анексо́вано (passive past)
анексу́ючи (adverbial present)
анексува́вши (adverbial past)
анексу́ю (first-person future singular)
бу́ду анексува́ти (first-person singular)
бу́ду анексува́ть (first-person singular)
анексува́тиму (first-person singular)
анексу́єш (future second-person singular)
бу́деш анексува́ти (second-person singular)
бу́деш анексува́ть (second-person singular)
анексува́тимеш (second-person singular)
анексу́є (future singular third-person)
бу́де анексува́ти (singular third-person)
бу́де анексува́ть (singular third-person)
анексува́тиме (singular third-person)
анексу́єм (first-person future plural)
анексу́ємо (first-person future plural)
бу́демо анексува́ти (first-person plural)
бу́демо анексува́ть (first-person plural)
анексува́тимемо (first-person plural)
анексува́тимем (first-person plural)
анексу́єте (future plural second-person)
бу́дете анексува́ти (plural second-person)
бу́дете анексува́ть (plural second-person)
анексува́тимете (plural second-person)
анексу́ють (future plural third-person)
бу́дуть анексува́ти (plural third-person)
бу́дуть анексува́ть (plural third-person)
анексува́тимуть (plural third-person)
анексу́ймо (first-person imperative plural)
анексу́й (imperative second-person singular)
анексу́йте (imperative plural second-person)
анексува́в (masculine past singular)
анексува́ли (masculine past plural)
анексува́ла (feminine past singular)
анексува́ли (feminine past plural)
анексува́ло (neuter past singular)
анексува́ли (neuter past plural)

Uk-анексувати.ogg


крохмаль

head

крохма́ль • (kroxmálʹ)

крохма́ль (canonical)
kroxmálʹ (romanization)

крохма́лити крохмалити#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of крохма́лити (kroxmályty)


затвердити

uk-verb

затве́рджувати

затве́рдити • (zatvérdyty) pf (imperfective затве́рджувати)

затве́рдити (canonical)
zatvérdyty (romanization)
затве́рджувати (imperfective)
затве́рдити (infinitive perfective)
затве́рдить (infinitive perfective)
затве́рджений (passive past perfective)
impersonal: затве́рджено (passive past perfective)
затве́рдивши (adverbial past perfective)
затве́рджу (first-person future perfective singular)
затве́рдиш (future perfective second-person singular)
затве́рдить (future perfective singular third-person)
затве́рдим (first-person future perfective plural)
затве́рдимо (first-person future perfective plural)
затве́рдите (future perfective plural second-person)
затве́рдять (future perfective plural third-person)
затве́рдьмо (first-person imperative plural)
затве́рдь (imperative second-person singular)
затве́рдьте (imperative plural second-person)
затве́рдив (masculine past singular)
затве́рдили (masculine past plural)
затве́рдила (feminine past singular)
затве́рдили (feminine past plural)
затве́рдило (neuter past singular)
затве́рдили (neuter past plural)

Uk-затвердити.ogg

за- (za-) + тве́рдити (tvérdyty). Compare Belarusian зацве́рдзіць (zacvjérdzicʹ), Polish zatwierdzić.

cog

зацве́рдзіць


перевищити

uk-verb

переви́щувати

переви́щити • (perevýščyty) pf (imperfective переви́щувати)

переви́щити (canonical)
perevýščyty (romanization)
переви́щувати (imperfective)
переви́щити (infinitive perfective)
переви́щить (infinitive perfective)
переви́щений (passive past perfective)
impersonal: переви́щено (passive past perfective)
переви́щивши (adverbial past perfective)
переви́щу (first-person future perfective singular)
переви́щиш (future perfective second-person singular)
переви́щить (future perfective singular third-person)
переви́щим (first-person future perfective plural)
переви́щимо (first-person future perfective plural)
переви́щите (future perfective plural second-person)
переви́щать (future perfective plural third-person)
переви́щмо (first-person imperative plural)
переви́щ (imperative second-person singular)
переви́щте (imperative plural second-person)
переви́щив (masculine past singular)
переви́щили (masculine past plural)
переви́щила (feminine past singular)
переви́щили (feminine past plural)
переви́щило (neuter past singular)
переви́щили (neuter past plural)

Uk-перевищити.ogg

From пере- (pere-) + ви́щий (výščyj, “higher”) + -ити (-yty). Compare Russian превы́сить (prevýsitʹ), Belarusian перавы́сіць (pjeravýsicʹ), Polish przewyższyć.

af

to surpass, to outstrip, to outdo, to outmatch, to excel, to top


затверджувати

uk-verb

затве́рджувати

затве́рджувати • (zatvérdžuvaty) impf (perfective затве́рдити)

затве́рджувати (canonical)
zatvérdžuvaty (romanization)
затве́рдити (perfective)
затве́рджувати (imperfective infinitive)
затве́рджувать (imperfective infinitive)
затве́рджуваний (imperfective passive past)
impersonal: затве́рджувано (imperfective passive past)
затве́рджуючи (adverbial imperfective present)
затве́рджувавши (adverbial imperfective past)
затве́рджую (first-person imperfective present singular)
бу́ду затве́рджувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду затве́рджувать (first-person future imperfective singular)
затве́рджуватиму (first-person future imperfective singular)
затве́рджуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш затве́рджувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш затве́рджувать (future imperfective second-person singular)
затве́рджуватимеш (future imperfective second-person singular)
затве́рджує (imperfective present singular third-person)
бу́де затве́рджувати (future imperfective singular third-person)
бу́де затве́рджувать (future imperfective singular third-person)
затве́рджуватиме (future imperfective singular third-person)
затве́рджуєм (first-person imperfective plural present)
затве́рджуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо затве́рджувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо затве́рджувать (first-person future imperfective plural)
затве́рджуватимемо (first-person future imperfective plural)
затве́рджуватимем (first-person future imperfective plural)
затве́рджуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете затве́рджувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете затве́рджувать (future imperfective plural second-person)
затве́рджуватимете (future imperfective plural second-person)
затве́рджують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть затве́рджувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть затве́рджувать (future imperfective plural third-person)
затве́рджуватимуть (future imperfective plural third-person)
затве́рджуймо (first-person imperative plural)
затве́рджуй (imperative second-person singular)
затве́рджуйте (imperative plural second-person)
затве́рджував (masculine past singular)
затве́рджували (masculine past plural)
затве́рджувала (feminine past singular)
затве́рджували (feminine past plural)
затве́рджувало (neuter past singular)
затве́рджували (neuter past plural)

[zɐtˈʋɛrd͡ʒʊʋɐte]

Uk-затверджувати.ogg

From the затве́рдж- (zatvérdž-) stem of затве́рдити (zatvérdyty) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian зацвярджа́ць (zacvjardžácʹ), Polish zatwierdzać.

cog

зацвярджа́ць


перевищувати

uk-verb

переви́щувати

переви́щувати • (perevýščuvaty) impf (perfective переви́щити)

переви́щувати (canonical)
perevýščuvaty (romanization)
переви́щити (perfective)
переви́щувати (imperfective infinitive)
переви́щувать (imperfective infinitive)
переви́щуваний (imperfective passive past)
impersonal: переви́щувано (imperfective passive past)
переви́щуючи (adverbial imperfective present)
переви́щувавши (adverbial imperfective past)
переви́щую (first-person imperfective present singular)
бу́ду переви́щувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду переви́щувать (first-person future imperfective singular)
переви́щуватиму (first-person future imperfective singular)
переви́щуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш переви́щувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш переви́щувать (future imperfective second-person singular)
переви́щуватимеш (future imperfective second-person singular)
переви́щує (imperfective present singular third-person)
бу́де переви́щувати (future imperfective singular third-person)
бу́де переви́щувать (future imperfective singular third-person)
переви́щуватиме (future imperfective singular third-person)
переви́щуєм (first-person imperfective plural present)
переви́щуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо переви́щувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо переви́щувать (first-person future imperfective plural)
переви́щуватимемо (first-person future imperfective plural)
переви́щуватимем (first-person future imperfective plural)
переви́щуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете переви́щувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете переви́щувать (future imperfective plural second-person)
переви́щуватимете (future imperfective plural second-person)
переви́щують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть переви́щувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть переви́щувать (future imperfective plural third-person)
переви́щуватимуть (future imperfective plural third-person)
переви́щуймо (first-person imperative plural)
переви́щуй (imperative second-person singular)
переви́щуйте (imperative plural second-person)
переви́щував (masculine past singular)
переви́щували (masculine past plural)
переви́щувала (feminine past singular)
переви́щували (feminine past plural)
переви́щувало (neuter past singular)
переви́щували (neuter past plural)

[pereˈʋɪʃt͡ʃʊʋɐte]

Uk-перевищувати.ogg

From переви́щити (perevýščyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian превыша́ть (prevyšátʹ), Belarusian перавыша́ць (pjeravyšácʹ), Polish przewyższać.


ратифікувати

uk-verb

ратифікува́ти

ратифікува́ти • (ratyfikuváty) impf or pf

ратифікува́ти (canonical)
ratyfikuváty (romanization)
ратифікува́ти (infinitive)
ратифікува́ть (infinitive)
ратифіко́ваний (passive past)
impersonal: ратифіко́вано (passive past)
ратифіку́ючи (adverbial present)
ратифікува́вши (adverbial past)
ратифіку́ю (first-person future singular)
бу́ду ратифікува́ти (first-person singular)
бу́ду ратифікува́ть (first-person singular)
ратифікува́тиму (first-person singular)
ратифіку́єш (future second-person singular)
бу́деш ратифікува́ти (second-person singular)
бу́деш ратифікува́ть (second-person singular)
ратифікува́тимеш (second-person singular)
ратифіку́є (future singular third-person)
бу́де ратифікува́ти (singular third-person)
бу́де ратифікува́ть (singular third-person)
ратифікува́тиме (singular third-person)
ратифіку́єм (first-person future plural)
ратифіку́ємо (first-person future plural)
бу́демо ратифікува́ти (first-person plural)
бу́демо ратифікува́ть (first-person plural)
ратифікува́тимемо (first-person plural)
ратифікува́тимем (first-person plural)
ратифіку́єте (future plural second-person)
бу́дете ратифікува́ти (plural second-person)
бу́дете ратифікува́ть (plural second-person)
ратифікува́тимете (plural second-person)
ратифіку́ють (future plural third-person)
бу́дуть ратифікува́ти (plural third-person)
бу́дуть ратифікува́ть (plural third-person)
ратифікува́тимуть (plural third-person)
ратифіку́ймо (first-person imperative plural)
ратифіку́й (imperative second-person singular)
ратифіку́йте (imperative plural second-person)
ратифікува́в (masculine past singular)
ратифікува́ли (masculine past plural)
ратифікува́ла (feminine past singular)
ратифікува́ли (feminine past plural)
ратифікува́ло (neuter past singular)
ратифікува́ли (neuter past plural)

Uk-ратифікувати.ogg

From Medieval Latin ratifico + -ува́ти (-uváty). Compare Russian ратифици́ровать (ratificírovatʹ), Belarusian ратыфікава́ць (ratyfikavácʹ), Polish ratyfikować.

cog

ратифици́ровать

ратыфікава́ць


санкціонувати

uk-verb

санкціонува́ти

санкціонува́ти • (sankcionuváty) impf or pf

санкціонува́ти (canonical)
sankcionuváty (romanization)
санкціонува́ти (infinitive)
санкціонува́ть (infinitive)
санкціоно́ваний (passive past)
impersonal: санкціоно́вано (passive past)
санкціону́ючи (adverbial present)
санкціонува́вши (adverbial past)
санкціону́ю (first-person future singular)
бу́ду санкціонува́ти (first-person singular)
бу́ду санкціонува́ть (first-person singular)
санкціонува́тиму (first-person singular)
санкціону́єш (future second-person singular)
бу́деш санкціонува́ти (second-person singular)
бу́деш санкціонува́ть (second-person singular)
санкціонува́тимеш (second-person singular)
санкціону́є (future singular third-person)
бу́де санкціонува́ти (singular third-person)
бу́де санкціонува́ть (singular third-person)
санкціонува́тиме (singular third-person)
санкціону́єм (first-person future plural)
санкціону́ємо (first-person future plural)
бу́демо санкціонува́ти (first-person plural)
бу́демо санкціонува́ть (first-person plural)
санкціонува́тимемо (first-person plural)
санкціонува́тимем (first-person plural)
санкціону́єте (future plural second-person)
бу́дете санкціонува́ти (plural second-person)
бу́дете санкціонува́ть (plural second-person)
санкціонува́тимете (plural second-person)
санкціону́ють (future plural third-person)
бу́дуть санкціонува́ти (plural third-person)
бу́дуть санкціонува́ть (plural third-person)
санкціонува́тимуть (plural third-person)
санкціону́ймо (first-person imperative plural)
санкціону́й (imperative second-person singular)
санкціону́йте (imperative plural second-person)
санкціонува́в (masculine past singular)
санкціонува́ли (masculine past plural)
санкціонува́ла (feminine past singular)
санкціонува́ли (feminine past plural)
санкціонува́ло (neuter past singular)
санкціонува́ли (neuter past plural)

са́нкція (sánkcija) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian санкциони́ровать (sankcionírovatʹ), Belarusian санкцыяні́раваць (sankcyjaníravacʹ), Polish sankcjonować

cog

санкциони́ровать

санкцыяні́раваць

to sanction (give official authorization or approval to)


почути

uk-verb

почу́ти • (počúty) pf (imperfective чу́ти or почува́ти)

почу́ти (canonical)
počúty (romanization)
чу́ти (imperfective)
почува́ти (imperfective)
почу́ти (infinitive perfective)
почу́ть (infinitive perfective)
почу́тий (passive past perfective)
impersonal: почу́то (passive past perfective)
почу́вши (adverbial past perfective)
почу́ю (first-person future perfective singular)
почу́єш (future perfective second-person singular)
почу́є (future perfective singular third-person)
почу́єм (first-person future perfective plural)
почу́ємо (first-person future perfective plural)
почу́єте (future perfective plural second-person)
почу́ють (future perfective plural third-person)
почу́ймо (first-person imperative plural)
почу́й (imperative second-person singular)
почу́йте (imperative plural second-person)
почу́в (masculine past singular)
почу́ли (masculine past plural)
почу́ла (feminine past singular)
почу́ли (feminine past plural)
почу́ло (neuter past singular)
почу́ли (neuter past plural)

From по- (po-) + чу́ти (čúty). Compare Russian почу́ять (počújatʹ), Belarusian пачу́ць (pačúcʹ), Polish poczuć.


почувати

почува́ти • (počuváty) impf (perfective почу́ти)

почува́ти (canonical)
počuváty (romanization)
почу́ти (perfective)
почува́ти (imperfective infinitive)
почува́ть (imperfective infinitive)
почува́ючи (adverbial imperfective present)
почува́вши (adverbial imperfective past)
почува́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду почува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду почува́ть (first-person future imperfective singular)
почува́тиму (first-person future imperfective singular)
почува́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш почува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш почува́ть (future imperfective second-person singular)
почува́тимеш (future imperfective second-person singular)
почува́є (imperfective present singular third-person)
бу́де почува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де почува́ть (future imperfective singular third-person)
почува́тиме (future imperfective singular third-person)
почува́єм (first-person imperfective plural present)
почува́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо почува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо почува́ть (first-person future imperfective plural)
почува́тимемо (first-person future imperfective plural)
почува́тимем (first-person future imperfective plural)
почува́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете почува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете почува́ть (future imperfective plural second-person)
почува́тимете (future imperfective plural second-person)
почува́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть почува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть почува́ть (future imperfective plural third-person)
почува́тимуть (future imperfective plural third-person)
почува́ймо (first-person imperative plural)
почува́й (imperative second-person singular)
почува́йте (imperative plural second-person)
почува́в (masculine past singular)
почува́ли (masculine past plural)
почува́ла (feminine past singular)
почува́ли (feminine past plural)
почува́ло (neuter past singular)
почува́ли (neuter past plural)

Uk-почувати.ogg

From по- (po-) + чува́ти (čuváty) or почу́ти (počúty) + -ва́ти (-váty). Compare Belarusian пачува́ць (pačuvácʹ), Polish poczuwać.

af

почу́ти (počúty) + -ва́ти (-váty)


повернути

uk-verb

поверну́ти • (povernúty) pf (imperfective поверта́ти)

поверну́ти (canonical)
povernúty (romanization)
поверта́ти (imperfective)
поверну́ти (infinitive perfective)
поверну́ть (infinitive perfective)
пове́рнений (passive past perfective)
пове́рнутий (passive past perfective)
povérnenyj (passive past perfective)
povérnutyj (passive past perfective)
impersonal: пове́рнено (passive past perfective)
пове́рнуто (passive past perfective)
povérneno (passive past perfective)
povérnuto (passive past perfective)
поверну́вши (adverbial past perfective)
поверну́ (first-person future perfective singular)
пове́рнеш (future perfective second-person singular)
пове́рне (future perfective singular third-person)
пове́рнем (first-person future perfective plural)
пове́рнемо (first-person future perfective plural)
пове́рнете (future perfective plural second-person)
пове́рнуть (future perfective plural third-person)
поверні́м (first-person imperative plural)
поверні́мо (first-person imperative plural)
поверни́ (imperative second-person singular)
поверні́ть (imperative plural second-person)
поверну́в (masculine past singular)
поверну́ли (masculine past plural)
поверну́ла (feminine past singular)
поверну́ли (feminine past plural)
поверну́ло (neuter past singular)
поверну́ли (neuter past plural)

Uk-повернути.ogg

to turn (change the direction or orientation of)

to repay, to pay back, to reimburse (:money, debt)

(computing) to return (pass (data) back to the calling procedure)


повертати

поверта́ти • (povertáty) impf (perfective поверну́ти)

поверта́ти (canonical)
povertáty (romanization)
поверну́ти (perfective)
поверта́ти (imperfective infinitive)
поверта́ть (imperfective infinitive)
поверта́ючи (adverbial imperfective present)
поверта́вши (adverbial imperfective past)
поверта́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду поверта́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду поверта́ть (first-person future imperfective singular)
поверта́тиму (first-person future imperfective singular)
поверта́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш поверта́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш поверта́ть (future imperfective second-person singular)
поверта́тимеш (future imperfective second-person singular)
поверта́є (imperfective present singular third-person)
бу́де поверта́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де поверта́ть (future imperfective singular third-person)
поверта́тиме (future imperfective singular third-person)
поверта́єм (first-person imperfective plural present)
поверта́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо поверта́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо поверта́ть (first-person future imperfective plural)
поверта́тимемо (first-person future imperfective plural)
поверта́тимем (first-person future imperfective plural)
поверта́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете поверта́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете поверта́ть (future imperfective plural second-person)
поверта́тимете (future imperfective plural second-person)
поверта́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поверта́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поверта́ть (future imperfective plural third-person)
поверта́тимуть (future imperfective plural third-person)
поверта́ймо (first-person imperative plural)
поверта́й (imperative second-person singular)
поверта́йте (imperative plural second-person)
поверта́в (masculine past singular)
поверта́ли (masculine past plural)
поверта́ла (feminine past singular)
поверта́ли (feminine past plural)
поверта́ло (neuter past singular)
поверта́ли (neuter past plural)

Uk-повертати.ogg


від'їбатися

від'їба́тися

відйо́буватися

від'їба́тися • (vidʺjibátysja) pf (imperfective відйо́буватися)

від'їба́тися (canonical)
vidʺjibátysja (romanization)
відйо́буватися (imperfective)
від'їба́тися (imperfective infinitive)
від'їба́тись (imperfective infinitive)
від'їба́ться (imperfective infinitive)
від'їбучи́сь (adverbial imperfective present)
від'їба́вшись (adverbial imperfective past)
від'їбу́ся (first-person imperfective present singular)
від'їбу́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду від'їба́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду від'їба́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду від'їба́ться (first-person future imperfective singular)
від'їба́тимусь (first-person future imperfective singular)
від'їба́тимуся (first-person future imperfective singular)
від'їбе́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш від'їба́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш від'їба́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш від'їба́ться (future imperfective second-person singular)
від'їба́тимешся (future imperfective second-person singular)
від'їбе́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де від'їба́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де від'їба́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де від'їба́ться (future imperfective singular third-person)
від'їба́тиметься (future imperfective singular third-person)
від'їбе́мся (first-person imperfective plural present)
від'їбемо́ся (first-person imperfective plural present)
від'їбемо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо від'їба́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо від'їба́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо від'їба́ться (first-person future imperfective plural)
від'їба́тимемось (first-person future imperfective plural)
від'їба́тимемося (first-person future imperfective plural)
від'їба́тимемся (first-person future imperfective plural)
від'їбете́ся (imperfective plural present second-person)
від'їбете́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете від'їба́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете від'їба́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете від'їба́ться (future imperfective plural second-person)
від'їба́тиметесь (future imperfective plural second-person)
від'їба́тиметеся (future imperfective plural second-person)
від'їбу́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть від'їба́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть від'їба́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть від'їба́ться (future imperfective plural third-person)
від'їба́тимуться (future imperfective plural third-person)
від'їбі́мся (first-person imperative plural)
від'їбі́мося (first-person imperative plural)
від'їбі́мось (first-person imperative plural)
від'їби́ся (imperative second-person singular)
від'їби́сь (imperative second-person singular)
від'їбі́ться (imperative plural second-person)
від'їба́вся (masculine past singular)
від'їбся (masculine past singular)
від'їба́лися (masculine past plural)
від'їбли́ся (masculine past plural)
від'їба́лася (feminine past singular)
від'їбла́ся (feminine past singular)
від'їба́лися (feminine past plural)
від'їбли́ся (feminine past plural)
від'їба́лося (neuter past singular)
від'їбло́ся (neuter past singular)
від'їба́лися (neuter past plural)
від'їбли́ся (neuter past plural)

uk-conj

від'їба́вся, від'їбся

від'їба́лася, від'їбла́ся

від'їба́лося, від'їбло́ся

від'їба́лися, від'їбли́ся

від- (vid-) + їбати (jibaty) + -ся (-sja).

af

(vulgar, offensive) to fuck off, to leave alone, to stop pestering


з'їбатися

uk-verb

зйо́буватися

з'їба́тися • (zʺjibátysja) pf (imperfective зйо́буватися)

з'їба́тися (canonical)
zʺjibátysja (romanization)
зйо́буватися (imperfective)
з'їба́тися (imperfective infinitive)
з'їба́тись (imperfective infinitive)
з'їба́ться (imperfective infinitive)
з'їбучи́сь (adverbial imperfective present)
з'їба́вшись (adverbial imperfective past)
з'їбу́ся (first-person imperfective present singular)
з'їбу́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду з'їба́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду з'їба́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду з'їба́ться (first-person future imperfective singular)
з'їба́тимусь (first-person future imperfective singular)
з'їба́тимуся (first-person future imperfective singular)
з'їбе́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш з'їба́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш з'їба́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш з'їба́ться (future imperfective second-person singular)
з'їба́тимешся (future imperfective second-person singular)
з'їбе́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де з'їба́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де з'їба́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де з'їба́ться (future imperfective singular third-person)
з'їба́тиметься (future imperfective singular third-person)
з'їбе́мся (first-person imperfective plural present)
з'їбемо́ся (first-person imperfective plural present)
з'їбемо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо з'їба́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо з'їба́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо з'їба́ться (first-person future imperfective plural)
з'їба́тимемось (first-person future imperfective plural)
з'їба́тимемося (first-person future imperfective plural)
з'їба́тимемся (first-person future imperfective plural)
з'їбете́ся (imperfective plural present second-person)
з'їбете́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете з'їба́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете з'їба́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете з'їба́ться (future imperfective plural second-person)
з'їба́тиметесь (future imperfective plural second-person)
з'їба́тиметеся (future imperfective plural second-person)
з'їбу́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть з'їба́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть з'їба́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть з'їба́ться (future imperfective plural third-person)
з'їба́тимуться (future imperfective plural third-person)
з'їбі́мся (first-person imperative plural)
з'їбі́мося (first-person imperative plural)
з'їбі́мось (first-person imperative plural)
з'їби́ся (imperative second-person singular)
з'їби́сь (imperative second-person singular)
з'їбі́ться (imperative plural second-person)
з'їба́вся (masculine past singular)
з'їбся (masculine past singular)
з'їба́лися (masculine past plural)
з'їбли́ся (masculine past plural)
з'їба́лася (feminine past singular)
з'їбла́ся (feminine past singular)
з'їба́лися (feminine past plural)
з'їбли́ся (feminine past plural)
з'їба́лося (neuter past singular)
з'їбло́ся (neuter past singular)
з'їба́лися (neuter past plural)
з'їбли́ся (neuter past plural)

uk-conj

з'їба́вся, з'їбся

з'їба́лася, з'їбла́ся

з'їба́лося, з'їбло́ся

з'їба́лися, з'їбли́ся

з- (z-) + їбати (jibaty) + -ся (-sja). Possibly a Calque of Russian съебаться (sʺjebatʹsja).


підписувати

uk-verb

підпи́сувати

підпи́сувати • (pidpýsuvaty) impf (perfective підписа́ти)

підпи́сувати (canonical)
pidpýsuvaty (romanization)
підписа́ти (perfective)
підпи́сувати (imperfective infinitive)
підпи́сувать (imperfective infinitive)
підпи́суваний (imperfective passive past)
impersonal: підпи́сувано (imperfective passive past)
підпи́суючи (adverbial imperfective present)
підпи́сувавши (adverbial imperfective past)
підпи́сую (first-person imperfective present singular)
бу́ду підпи́сувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду підпи́сувать (first-person future imperfective singular)
підпи́суватиму (first-person future imperfective singular)
підпи́суєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш підпи́сувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш підпи́сувать (future imperfective second-person singular)
підпи́суватимеш (future imperfective second-person singular)
підпи́сує (imperfective present singular third-person)
бу́де підпи́сувати (future imperfective singular third-person)
бу́де підпи́сувать (future imperfective singular third-person)
підпи́суватиме (future imperfective singular third-person)
підпи́суєм (first-person imperfective plural present)
підпи́суємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо підпи́сувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо підпи́сувать (first-person future imperfective plural)
підпи́суватимемо (first-person future imperfective plural)
підпи́суватимем (first-person future imperfective plural)
підпи́суєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете підпи́сувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете підпи́сувать (future imperfective plural second-person)
підпи́суватимете (future imperfective plural second-person)
підпи́сують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підпи́сувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підпи́сувать (future imperfective plural third-person)
підпи́суватимуть (future imperfective plural third-person)
підпи́суймо (first-person imperative plural)
підпи́суй (imperative second-person singular)
підпи́суйте (imperative plural second-person)
підпи́сував (masculine past singular)
підпи́сували (masculine past plural)
підпи́сувала (feminine past singular)
підпи́сували (feminine past plural)
підпи́сувало (neuter past singular)
підпи́сували (neuter past plural)

Uk-підписувати.ogg

From the підпи́с- (pidpýs-) stem of підписа́ти (pidpysáty) + -увати (-uvaty). Compare Russian подпи́сывать (podpísyvatʹ), Belarusian падпі́сваць (padpísvacʹ), Polish podpisywać.

cog

подпи́сывать

(transitive) to sign (write one's signature on)


полічити

uk-verb

полічи́ти • (poličýty) pf (imperfective лічи́ти)

полічи́ти (canonical)
poličýty (romanization)
лічи́ти (imperfective)
полічи́ти (infinitive perfective)
полічи́ть (infinitive perfective)
полі́чений (passive past perfective)
impersonal: полі́чено (passive past perfective)
полічи́вши (adverbial past perfective)
полічу́ (first-person future perfective singular)
полі́чиш (future perfective second-person singular)
полі́чить (future perfective singular third-person)
полі́чим (first-person future perfective plural)
полі́чимо (first-person future perfective plural)
полі́чите (future perfective plural second-person)
полі́чать (future perfective plural third-person)
полічі́м (first-person imperative plural)
полічі́мо (first-person imperative plural)
полічи́ (imperative second-person singular)
полічі́ть (imperative plural second-person)
полічи́в (masculine past singular)
полічи́ли (masculine past plural)
полічи́ла (feminine past singular)
полічи́ли (feminine past plural)
полічи́ло (neuter past singular)
полічи́ли (neuter past plural)

Uk-полічити.ogg

From по- (po-) + лічи́ти (ličýty). Compare Belarusian палічы́ць (paličýcʹ), Polish policzyć.

to count (enumerate or determine number of)


порахувати

порахува́ти • (poraxuváty) pf (imperfective рахува́ти)

порахува́ти (canonical)
poraxuváty (romanization)
рахува́ти (imperfective)
порахува́ти (infinitive perfective)
порахува́ть (infinitive perfective)
порахо́ваний (passive past perfective)
impersonal: порахо́вано (passive past perfective)
порахува́вши (adverbial past perfective)
пораху́ю (first-person future perfective singular)
пораху́єш (future perfective second-person singular)
пораху́є (future perfective singular third-person)
пораху́єм (first-person future perfective plural)
пораху́ємо (first-person future perfective plural)
пораху́єте (future perfective plural second-person)
пораху́ють (future perfective plural third-person)
пораху́ймо (first-person imperative plural)
пораху́й (imperative second-person singular)
пораху́йте (imperative plural second-person)
порахува́в (masculine past singular)
порахува́ли (masculine past plural)
порахува́ла (feminine past singular)
порахува́ли (feminine past plural)
порахува́ло (neuter past singular)
порахува́ли (neuter past plural)

Uk-порахувати.ogg

From по- (po-) + рахува́ти (raxuváty). Compare Polish porachować.


підписати

підпи́сувати

підписа́ти • (pidpysáty) pf (imperfective підпи́сувати)

підписа́ти (canonical)
pidpysáty (romanization)
підпи́сувати (imperfective)
підписа́ти (infinitive perfective)
підписа́ть (infinitive perfective)
підпи́саний (passive past perfective)
impersonal: підпи́сано (passive past perfective)
підписа́вши (adverbial past perfective)
підпишу́ (first-person future perfective singular)
підпи́шеш (future perfective second-person singular)
підпи́ше (future perfective singular third-person)
підпи́шем (first-person future perfective plural)
підпи́шемо (first-person future perfective plural)
підпи́шете (future perfective plural second-person)
підпи́шуть (future perfective plural third-person)
підпиші́м (first-person imperative plural)
підпиші́мо (first-person imperative plural)
підпиши́ (imperative second-person singular)
підпиші́ть (imperative plural second-person)
підписа́в (masculine past singular)
підписа́ли (masculine past plural)
підписа́ла (feminine past singular)
підписа́ли (feminine past plural)
підписа́ло (neuter past singular)
підписа́ли (neuter past plural)

Uk-підписати.ogg

From під- (pid-) + писа́ти (pysáty). Compare Russian подписа́ть (podpisátʹ), Belarusian падпіса́ць (padpisácʹ), Polish podpisać.


ощасливити

ощасли́влювати

ощасли́вити • (oščaslývyty) pf (imperfective ощасли́влювати)

ощасли́вити (canonical)
oščaslývyty (romanization)
ощасли́влювати (imperfective)
ощасли́вити (infinitive perfective)
ощасли́вить (infinitive perfective)
ощасли́влений (passive past perfective)
impersonal: ощасли́влено (passive past perfective)
ощасли́вивши (adverbial past perfective)
ощасли́влю (first-person future perfective singular)
ощасли́виш (future perfective second-person singular)
ощасли́вить (future perfective singular third-person)
ощасли́вим (first-person future perfective plural)
ощасли́вимо (first-person future perfective plural)
ощасли́вите (future perfective plural second-person)
ощасли́влять (future perfective plural third-person)
ощасли́вмо (first-person imperative plural)
ощасли́в (imperative second-person singular)
ощасли́вте (imperative plural second-person)
ощасли́вив (masculine past singular)
ощасли́вили (masculine past plural)
ощасли́вила (feminine past singular)
ощасли́вили (feminine past plural)
ощасли́вило (neuter past singular)
ощасли́вили (neuter past plural)

[ɔʃt͡ʃɐsˈɫɪʋete]

From о- (o-) + щасли́вий (ščaslývyj, “happy”) + -ити (-yty), or less likely о- (o-) + щасли́вити (ščaslývyty). Compare Russian осчастли́вить (osčastlívitʹ), Belarusian ашчаслі́віць (aščaslívicʹ), Polish uszczęśliwić.

cog

осчастли́вить

ашчаслі́віць


містити

місти́ти (canonical)
mistýty (romanization)
місти́ти (imperfective infinitive)
місти́ть (imperfective infinitive)
мі́стячи (adverbial imperfective present)
місти́вши (adverbial imperfective past)
міщу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду місти́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду місти́ть (first-person future imperfective singular)
місти́тиму (first-person future imperfective singular)
мі́стиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш місти́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш місти́ть (future imperfective second-person singular)
місти́тимеш (future imperfective second-person singular)
мі́стить (imperfective present singular third-person)
бу́де місти́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де місти́ть (future imperfective singular third-person)
місти́тиме (future imperfective singular third-person)
мі́стим (first-person imperfective plural present)
мі́стимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо місти́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо місти́ть (first-person future imperfective plural)
місти́тимемо (first-person future imperfective plural)
місти́тимем (first-person future imperfective plural)
мі́стите (imperfective plural present second-person)
бу́дете місти́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете місти́ть (future imperfective plural second-person)
місти́тимете (future imperfective plural second-person)
мі́стять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть місти́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть місти́ть (future imperfective plural third-person)
місти́тимуть (future imperfective plural third-person)
місті́м (first-person imperative plural)
місті́мо (first-person imperative plural)
місти́ (imperative second-person singular)
місті́ть (imperative plural second-person)
місти́в (masculine past singular)
місти́ли (masculine past plural)
місти́ла (feminine past singular)
місти́ли (feminine past plural)
місти́ло (neuter past singular)
місти́ли (neuter past plural)

Uk-містити.ogg

From Proto-Slavic *městiti. Analyzable as мі́сто (místo) + -и́ти (-ýty). Cognate with Russian мести́ться (mestítʹsja), Polish mieścić.

Націона́льна бібліоте́ка мі́стить незліче́нну кі́лькість книг.

The National Library contains countless books.

Nacionálʹna bibliotéka místytʹ nezličénnu kílʹkistʹ knyh.

to contain, to hold, to include (have within itself)


ощасливлювати

uk-verb

ощасли́влювати

ощасли́влювати • (oščaslývljuvaty) impf (perfective ощасли́вити)

ощасли́влювати (canonical)
oščaslývljuvaty (romanization)
ощасли́вити (perfective)
ощасли́влювати (imperfective infinitive)
ощасли́влювать (imperfective infinitive)
ощасли́влюваний (imperfective passive past)
impersonal: ощасли́влювано (imperfective passive past)
ощасли́влюючи (adverbial imperfective present)
ощасли́влювавши (adverbial imperfective past)
ощасли́влюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ощасли́влювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ощасли́влювать (first-person future imperfective singular)
ощасли́влюватиму (first-person future imperfective singular)
ощасли́влюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ощасли́влювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ощасли́влювать (future imperfective second-person singular)
ощасли́влюватимеш (future imperfective second-person singular)
ощасли́влює (imperfective present singular third-person)
бу́де ощасли́влювати (future imperfective singular third-person)
бу́де ощасли́влювать (future imperfective singular third-person)
ощасли́влюватиме (future imperfective singular third-person)
ощасли́влюєм (first-person imperfective plural present)
ощасли́влюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ощасли́влювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ощасли́влювать (first-person future imperfective plural)
ощасли́влюватимемо (first-person future imperfective plural)
ощасли́влюватимем (first-person future imperfective plural)
ощасли́влюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ощасли́влювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ощасли́влювать (future imperfective plural second-person)
ощасли́влюватимете (future imperfective plural second-person)
ощасли́влюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ощасли́влювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ощасли́влювать (future imperfective plural third-person)
ощасли́влюватимуть (future imperfective plural third-person)
ощасли́влюймо (first-person imperative plural)
ощасли́влюй (imperative second-person singular)
ощасли́влюйте (imperative plural second-person)
ощасли́влював (masculine past singular)
ощасли́влювали (masculine past plural)
ощасли́влювала (feminine past singular)
ощасли́влювали (feminine past plural)
ощасли́влювало (neuter past singular)
ощасли́влювали (neuter past plural)

[ɔʃt͡ʃɐsˈɫɪu̯lʲʊʋɐte]

From ощасли́вити (oščaslývyty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian осчастли́вливать (osčastlívlivatʹ), Belarusian ашчаслі́ўліваць (aščaslíŭlivacʹ), Polish uszczęśliwiać.

cog

осчастли́вливать

ашчаслі́ўліваць


лічити

uk-verb

лічи́ти • (ličýty) impf (perfective полічи́ти)

лічи́ти (canonical)
ličýty (romanization)
полічи́ти (perfective)
лічи́ти (imperfective infinitive)
лічи́ть (imperfective infinitive)
лі́чений (imperfective passive past)
impersonal: лі́чено (imperfective passive past)
лі́чачи (adverbial imperfective present)
лічи́вши (adverbial imperfective past)
лічу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду лічи́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду лічи́ть (first-person future imperfective singular)
лічи́тиму (first-person future imperfective singular)
лі́чиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш лічи́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш лічи́ть (future imperfective second-person singular)
лічи́тимеш (future imperfective second-person singular)
лі́чить (imperfective present singular third-person)
бу́де лічи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де лічи́ть (future imperfective singular third-person)
лічи́тиме (future imperfective singular third-person)
лі́чим (first-person imperfective plural present)
лі́чимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо лічи́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо лічи́ть (first-person future imperfective plural)
лічи́тимемо (first-person future imperfective plural)
лічи́тимем (first-person future imperfective plural)
лі́чите (imperfective plural present second-person)
бу́дете лічи́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете лічи́ть (future imperfective plural second-person)
лічи́тимете (future imperfective plural second-person)
лі́чать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть лічи́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть лічи́ть (future imperfective plural third-person)
лічи́тимуть (future imperfective plural third-person)
лічі́м (first-person imperative plural)
лічі́мо (first-person imperative plural)
лічи́ (imperative second-person singular)
лічі́ть (imperative plural second-person)
лічи́в (masculine past singular)
лічи́ли (masculine past plural)
лічи́ла (feminine past singular)
лічи́ли (feminine past plural)
лічи́ло (neuter past singular)
лічи́ли (neuter past plural)

Borrowed from Polish liczyć, from Proto-Slavic *ličiti. Compare Belarusian лічы́ць (ličýcʹ). Doublet of ли́чити (lýčyty, “to suit, to pertain”).


прокоментувати

uk-verb

прокоментува́ти

коментува́ти

прокоментува́ти • (prokomentuváty) pf (imperfective коментува́ти)

прокоментува́ти (canonical)
prokomentuváty (romanization)
коментува́ти (imperfective)
прокоментува́ти (infinitive perfective)
прокоментува́ть (infinitive perfective)
прокоменто́ваний (passive past perfective)
impersonal: прокоменто́вано (passive past perfective)
прокоментува́вши (adverbial past perfective)
прокоменту́ю (first-person future perfective singular)
прокоменту́єш (future perfective second-person singular)
прокоменту́є (future perfective singular third-person)
прокоменту́єм (first-person future perfective plural)
прокоменту́ємо (first-person future perfective plural)
прокоменту́єте (future perfective plural second-person)
прокоменту́ють (future perfective plural third-person)
прокоменту́ймо (first-person imperative plural)
прокоменту́й (imperative second-person singular)
прокоменту́йте (imperative plural second-person)
прокоментува́в (masculine past singular)
прокоментува́ли (masculine past plural)
прокоментува́ла (feminine past singular)
прокоментува́ли (feminine past plural)
прокоментува́ло (neuter past singular)
прокоментува́ли (neuter past plural)

uk-conj

прокоментува́ти<2a.pf.tr.ppp>

From про- (pro-) + коментува́ти (komentuváty). Compare Russian прокомменти́ровать (prokommentírovatʹ).

af

коментува́ти

cog

прокомменти́ровать


стрибнути

uk-verb

стрибну́ти • (strybnúty) pf (imperfective стриба́ти)

стрибну́ти (canonical)
strybnúty (romanization)
стриба́ти (imperfective)
стрибну́ти (infinitive perfective)
стрибну́ть (infinitive perfective)
стрибну́вши (adverbial past perfective)
стрибну́ (first-person future perfective singular)
стрибне́ш (future perfective second-person singular)
стрибне́ (future perfective singular third-person)
стрибне́м (first-person future perfective plural)
стрибнемо́ (first-person future perfective plural)
стрибнете́ (future perfective plural second-person)
стрибну́ть (future perfective plural third-person)
стрибні́м (first-person imperative plural)
стрибні́мо (first-person imperative plural)
стрибни́ (imperative second-person singular)
стрибні́ть (imperative plural second-person)
стрибну́в (masculine past singular)
стрибну́ли (masculine past plural)
стрибну́ла (feminine past singular)
стрибну́ли (feminine past plural)
стрибну́ло (neuter past singular)
стрибну́ли (neuter past plural)

Uk-стрибнути.ogg

to jump, to leap, to bound, to spring, to skip