ворухнутися

ворухну́тися

ворухну́тися • (voruxnútysja) pf (imperfective воруши́тися)

ворухну́тися (canonical)
voruxnútysja (romanization)
воруши́тися (imperfective)
ворухну́тися (infinitive perfective)
ворухну́тись (infinitive perfective)
ворухну́ться (infinitive perfective)
ворухну́вшись (adverbial past perfective)
ворухну́ся (first-person future perfective singular)
ворухну́сь (first-person future perfective singular)
ворухне́шся (future perfective second-person singular)
ворухне́ться (future perfective singular third-person)
ворухне́мся (first-person future perfective plural)
ворухнемо́ся (first-person future perfective plural)
ворухнемо́сь (first-person future perfective plural)
ворухнете́ся (future perfective plural second-person)
ворухнете́сь (future perfective plural second-person)
ворухну́ться (future perfective plural third-person)
ворухні́мся (first-person imperative plural)
ворухні́мося (first-person imperative plural)
ворухні́мось (first-person imperative plural)
ворухни́ся (imperative second-person singular)
ворухни́сь (imperative second-person singular)
ворухні́ться (imperative plural second-person)
ворухну́вся (masculine past singular)
ворухну́всь (masculine past singular)
ворухну́лися (masculine past plural)
ворухну́лись (masculine past plural)
ворухну́лася (feminine past singular)
ворухну́лась (feminine past singular)
ворухну́лися (feminine past plural)
ворухну́лись (feminine past plural)
ворухну́лося (neuter past singular)
ворухну́лось (neuter past singular)
ворухну́лися (neuter past plural)
ворухну́лись (neuter past plural)

uk-conj

ворухну́тися<3b.pf>

Uk-ворухнутися.ogg

From ворухну́ти (voruxnúty) + -ся (-sja).


ворушити

uk-verb

воруши́ти • (vorušýty) impf (perfective ворухну́ти)

воруши́ти (canonical)
vorušýty (romanization)
ворухну́ти (perfective)
воруши́ти (imperfective infinitive)
воруши́ть (imperfective infinitive)
ворушачи́ (adverbial imperfective present)
воруши́вши (adverbial imperfective past)
ворушу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду воруши́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду воруши́ть (first-person future imperfective singular)
воруши́тиму (first-person future imperfective singular)
воруши́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш воруши́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш воруши́ть (future imperfective second-person singular)
воруши́тимеш (future imperfective second-person singular)
воруши́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де воруши́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де воруши́ть (future imperfective singular third-person)
воруши́тиме (future imperfective singular third-person)
воруши́м (first-person imperfective plural present)
ворушимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо воруши́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо воруши́ть (first-person future imperfective plural)
воруши́тимемо (first-person future imperfective plural)
воруши́тимем (first-person future imperfective plural)
ворушите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете воруши́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете воруши́ть (future imperfective plural second-person)
воруши́тимете (future imperfective plural second-person)
воруша́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть воруши́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть воруши́ть (future imperfective plural third-person)
воруши́тимуть (future imperfective plural third-person)
воруші́м (first-person imperative plural)
воруші́мо (first-person imperative plural)
воруши́ (imperative second-person singular)
воруші́ть (imperative plural second-person)
воруши́в (masculine past singular)
воруши́ли (masculine past plural)
воруши́ла (feminine past singular)
воруши́ли (feminine past plural)
воруши́ло (neuter past singular)
воруши́ли (neuter past plural)

Uk-ворушити.ogg


ворушитися

ворухну́тися

воруши́тися • (vorušýtysja) impf (perfective ворухну́тися)

воруши́тися (canonical)
vorušýtysja (romanization)
ворухну́тися (perfective)
воруши́тися (imperfective infinitive)
воруши́тись (imperfective infinitive)
воруши́ться (imperfective infinitive)
ворушачи́сь (adverbial imperfective present)
воруши́вшись (adverbial imperfective past)
ворушу́ся (first-person imperfective present singular)
ворушу́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду воруши́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду воруши́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду воруши́ться (first-person future imperfective singular)
воруши́тимусь (first-person future imperfective singular)
воруши́тимуся (first-person future imperfective singular)
воруши́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш воруши́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш воруши́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш воруши́ться (future imperfective second-person singular)
воруши́тимешся (future imperfective second-person singular)
воруши́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де воруши́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де воруши́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де воруши́ться (future imperfective singular third-person)
воруши́тиметься (future imperfective singular third-person)
воруши́мся (first-person imperfective plural present)
ворушимо́ся (first-person imperfective plural present)
ворушимо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо воруши́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо воруши́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо воруши́ться (first-person future imperfective plural)
воруши́тимемось (first-person future imperfective plural)
воруши́тимемося (first-person future imperfective plural)
воруши́тимемся (first-person future imperfective plural)
ворушите́ся (imperfective plural present second-person)
ворушите́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете воруши́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете воруши́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете воруши́ться (future imperfective plural second-person)
воруши́тиметесь (future imperfective plural second-person)
воруши́тиметеся (future imperfective plural second-person)
воруша́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть воруши́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть воруши́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть воруши́ться (future imperfective plural third-person)
воруши́тимуться (future imperfective plural third-person)
воруші́мся (first-person imperative plural)
воруші́мося (first-person imperative plural)
воруші́мось (first-person imperative plural)
воруши́ся (imperative second-person singular)
воруши́сь (imperative second-person singular)
воруші́ться (imperative plural second-person)
воруши́вся (masculine past singular)
воруши́всь (masculine past singular)
воруши́лися (masculine past plural)
воруши́лись (masculine past plural)
воруши́лася (feminine past singular)
воруши́лась (feminine past singular)
воруши́лися (feminine past plural)
воруши́лись (feminine past plural)
воруши́лося (neuter past singular)
воруши́лось (neuter past singular)
воруши́лися (neuter past plural)
воруши́лись (neuter past plural)

uk-conj

воруши́тися<4b.impf>

[wɔrʊˈʃɪtesʲɐ]

Uk-ворушитися.ogg


впоряджати

uk-verb

впоряджа́ти • (vporjadžáty) impf (perfective впоряди́ти)

впоряджа́ти (canonical)
vporjadžáty (romanization)
впоряди́ти (perfective)
впоряджа́ти (imperfective infinitive)
впоряджа́ть (imperfective infinitive)
впоряджа́ючи (adverbial imperfective present)
впоряджа́вши (adverbial imperfective past)
впоряджа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду впоряджа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду впоряджа́ть (first-person future imperfective singular)
впоряджа́тиму (first-person future imperfective singular)
впоряджа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш упоряджа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш упоряджа́ть (future imperfective second-person singular)
впоряджа́тимеш (future imperfective second-person singular)
впоряджа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де впоряджа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де впоряджа́ть (future imperfective singular third-person)
впоряджа́тиме (future imperfective singular third-person)
впоряджа́єм (first-person imperfective plural present)
впоряджа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо впоряджа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо впоряджа́ть (first-person future imperfective plural)
впоряджа́тимемо (first-person future imperfective plural)
впоряджа́тимем (first-person future imperfective plural)
впоряджа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете впоряджа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете впоряджа́ть (future imperfective plural second-person)
впоряджа́тимете (future imperfective plural second-person)
впоряджа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть упоряджа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть упоряджа́ть (future imperfective plural third-person)
впоряджа́тимуть (future imperfective plural third-person)
впоряджа́ймо (first-person imperative plural)
впоряджа́й (imperative second-person singular)
впоряджа́йте (imperative plural second-person)
впоряджа́в (masculine past singular)
впоряджа́ли (masculine past plural)
впоряджа́ла (feminine past singular)
впоряджа́ли (feminine past plural)
впоряджа́ло (neuter past singular)
впоряджа́ли (neuter past plural)

Uk-впоряджати.ogg

From впорядж- (vporjadž-) + -а́ти (-áty)


вимкнутий

head

ви́мкнутий • (výmknutyj)

ви́мкнутий (canonical)
výmknutyj (romanization)
ви́мкнутий (masculine nominative)
ви́мкнуте (neuter nominative)
ви́мкнута (feminine nominative)
ви́мкнуті (nominative plural)
ви́мкнутого (genitive masculine neuter)
ви́мкнутої (feminine genitive)
ви́мкнутих (genitive plural)
ви́мкнутому (dative masculine neuter)
ви́мкнутій (dative feminine)
ви́мкнутим (dative plural)
ви́мкнутого (accusative animate masculine)
ви́мкнуте (accusative neuter)
ви́мкнуту (accusative feminine)
ви́мкнутих (accusative animate plural)
ви́мкнутий (accusative inanimate masculine)
ви́мкнуті (accusative inanimate plural)
ви́мкнутим (instrumental masculine neuter)
ви́мкнутою (feminine instrumental)
ви́мкнутими (instrumental plural)
ви́мкнутому (locative masculine neuter)
ви́мкнутім (locative masculine neuter)
ви́мкнутій (feminine locative)
ви́мкнутих (locative plural)

Alternative form: ви́мкнений (výmknenyj)

ви́мкнути вимкнути#Ukrainian

adjectival past passive participle of ви́мкнути pf (výmknuty)


вимкнений

ви́мкнений • (výmknenyj)

ви́мкнений (canonical)
výmknenyj (romanization)
ви́мкнений (masculine nominative)
ви́мкнене (neuter nominative)
ви́мкнена (feminine nominative)
ви́мкнені (nominative plural)
ви́мкненого (genitive masculine neuter)
ви́мкненої (feminine genitive)
ви́мкнених (genitive plural)
ви́мкненому (dative masculine neuter)
ви́мкненій (dative feminine)
ви́мкненим (dative plural)
ви́мкненого (accusative animate masculine)
ви́мкнене (accusative neuter)
ви́мкнену (accusative feminine)
ви́мкнених (accusative animate plural)
ви́мкнений (accusative inanimate masculine)
ви́мкнені (accusative inanimate plural)
ви́мкненим (instrumental masculine neuter)
ви́мкненою (feminine instrumental)
ви́мкненими (instrumental plural)
ви́мкненому (locative masculine neuter)
ви́мкненім (locative masculine neuter)
ви́мкненій (feminine locative)
ви́мкнених (locative plural)

Alternative form: ви́мкнутий (výmknutyj)

ви́мкнути вимкнути#Ukrainian


схвильований

схвильо́ваний

схвильо́ваний • (sxvylʹóvanyj)

схвильо́ваний (canonical)
sxvylʹóvanyj (romanization)
схвильо́ваний (masculine nominative)
схвильо́ване (neuter nominative)
схвильо́вана (feminine nominative)
схвильо́вані (nominative plural)
схвильо́ваного (genitive masculine neuter)
схвильо́ваної (feminine genitive)
схвильо́ваних (genitive plural)
схвильо́ваному (dative masculine neuter)
схвильо́ваній (dative feminine)
схвильо́ваним (dative plural)
схвильо́ваного (accusative animate masculine)
схвильо́ване (accusative neuter)
схвильо́вану (accusative feminine)
схвильо́ваних (accusative animate plural)
схвильо́ваний (accusative inanimate masculine)
схвильо́вані (accusative inanimate plural)
схвильо́ваним (instrumental masculine neuter)
схвильо́ваною (feminine instrumental)
схвильо́ваними (instrumental plural)
схвильо́ваному (locative masculine neuter)
схвильо́ванім (locative masculine neuter)
схвильо́ваній (feminine locative)
схвильо́ваних (locative plural)

uk-adecl

схвильо́ваний

схвилюва́ти схвилювати#Ukrainian

adjectival past passive participle of схвилюва́ти pf (sxvyljuváty)


одягнений

head

одя́гнений • (odjáhnenyj)

одя́гнений (canonical)
odjáhnenyj (romanization)
одя́гнений (masculine nominative)
одя́гнене (neuter nominative)
одя́гнена (feminine nominative)
одя́гнені (nominative plural)
одя́гненого (genitive masculine neuter)
одя́гненої (feminine genitive)
одя́гнених (genitive plural)
одя́гненому (dative masculine neuter)
одя́гненій (dative feminine)
одя́гненим (dative plural)
одя́гненого (accusative animate masculine)
одя́гнене (accusative neuter)
одя́гнену (accusative feminine)
одя́гнених (accusative animate plural)
одя́гнений (accusative inanimate masculine)
одя́гнені (accusative inanimate plural)
одя́гненим (instrumental masculine neuter)
одя́гненою (feminine instrumental)
одя́гненими (instrumental plural)
одя́гненому (locative masculine neuter)
одя́гненім (locative masculine neuter)
одя́гненій (feminine locative)
одя́гнених (locative plural)

Alternative form: одя́гнутий (odjáhnutyj)

одягти́ одягти#Ukrainian

одягну́ти одягнути#Ukrainian

adjectival past passive participle of одягти́ pf (odjahtý) and одягну́ти pf (odjahnúty)


одягнутий

одя́гнутий • (odjáhnutyj)

одя́гнутий (canonical)
odjáhnutyj (romanization)
одя́гнутий (masculine nominative)
одя́гнуте (neuter nominative)
одя́гнута (feminine nominative)
одя́гнуті (nominative plural)
одя́гнутого (genitive masculine neuter)
одя́гнутої (feminine genitive)
одя́гнутих (genitive plural)
одя́гнутому (dative masculine neuter)
одя́гнутій (dative feminine)
одя́гнутим (dative plural)
одя́гнутого (accusative animate masculine)
одя́гнуте (accusative neuter)
одя́гнуту (accusative feminine)
одя́гнутих (accusative animate plural)
одя́гнутий (accusative inanimate masculine)
одя́гнуті (accusative inanimate plural)
одя́гнутим (instrumental masculine neuter)
одя́гнутою (feminine instrumental)
одя́гнутими (instrumental plural)
одя́гнутому (locative masculine neuter)
одя́гнутім (locative masculine neuter)
одя́гнутій (feminine locative)
одя́гнутих (locative plural)

Alternative form: одя́гнений (odjáhnenyj)

одягти́ одягти#Ukrainian

одягну́ти одягнути#Ukrainian


впровадити

uk-verb

впрова́джувати

впрова́дити • (vprovádyty) pf (imperfective впрова́джувати)

впрова́дити (canonical)
vprovádyty (romanization)
впрова́джувати (imperfective)
впрова́дити (infinitive perfective)
впрова́дить (infinitive perfective)
впрова́джений (passive past perfective)
impersonal: впрова́джено (passive past perfective)
впрова́дивши (adverbial past perfective)
впрова́джу (first-person future perfective singular)
впрова́диш (future perfective second-person singular)
впрова́дить (future perfective singular third-person)
впрова́дим (first-person future perfective plural)
впрова́димо (first-person future perfective plural)
впрова́дите (future perfective plural second-person)
впрова́дять (future perfective plural third-person)
впрова́дьмо (first-person imperative plural)
впрова́дь (imperative second-person singular)
впрова́дьте (imperative plural second-person)
впрова́див (masculine past singular)
впрова́дили (masculine past plural)
впрова́дила (feminine past singular)
впрова́дили (feminine past plural)
впрова́дило (neuter past singular)
впрова́дили (neuter past plural)

Uk-впровадити.ogg


вплутувати

вплу́тувати • (vplútuvaty) impf (perfective вплу́тати)

вплу́тувати (canonical)
vplútuvaty (romanization)
вплу́тати (perfective)
вплу́тувати (imperfective infinitive)
вплу́тувать (imperfective infinitive)
вплу́туваний (imperfective passive past)
impersonal: вплу́тувано (imperfective passive past)
вплу́туючи (adverbial imperfective present)
вплу́тувавши (adverbial imperfective past)
вплу́тую (first-person imperfective present singular)
бу́ду вплу́тувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вплу́тувать (first-person future imperfective singular)
вплу́туватиму (first-person future imperfective singular)
вплу́туєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш уплу́тувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш уплу́тувать (future imperfective second-person singular)
вплу́туватимеш (future imperfective second-person singular)
вплу́тує (imperfective present singular third-person)
бу́де вплу́тувати (future imperfective singular third-person)
бу́де вплу́тувать (future imperfective singular third-person)
вплу́туватиме (future imperfective singular third-person)
вплу́туєм (first-person imperfective plural present)
вплу́туємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вплу́тувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вплу́тувать (first-person future imperfective plural)
вплу́туватимемо (first-person future imperfective plural)
вплу́туватимем (first-person future imperfective plural)
вплу́туєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вплу́тувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вплу́тувать (future imperfective plural second-person)
вплу́туватимете (future imperfective plural second-person)
вплу́тують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уплу́тувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уплу́тувать (future imperfective plural third-person)
вплу́туватимуть (future imperfective plural third-person)
вплу́туймо (first-person imperative plural)
вплу́туй (imperative second-person singular)
вплу́туйте (imperative plural second-person)
вплу́тував (masculine past singular)
вплу́тували (masculine past plural)
вплу́тувала (feminine past singular)
вплу́тували (feminine past plural)
вплу́тувало (neuter past singular)
вплу́тували (neuter past plural)

Uk-вплутувати.ogg

From вплу́тати (vplútaty) + -увати (-uvaty).


впроваджувати

впрова́джувати

впрова́джувати • (vprovádžuvaty) impf (perfective впрова́дити)

впрова́джувати (canonical)
vprovádžuvaty (romanization)
впрова́дити (perfective)
впрова́джувати (imperfective infinitive)
впрова́джувать (imperfective infinitive)
впрова́джуючи (adverbial imperfective present)
впрова́джувавши (adverbial imperfective past)
впрова́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду впрова́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду впрова́джувать (first-person future imperfective singular)
впрова́джуватиму (first-person future imperfective singular)
впрова́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш упрова́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш упрова́джувать (future imperfective second-person singular)
впрова́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
впрова́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де впрова́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де впрова́джувать (future imperfective singular third-person)
впрова́джуватиме (future imperfective singular third-person)
впрова́джуєм (first-person imperfective plural present)
впрова́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо впрова́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо впрова́джувать (first-person future imperfective plural)
впрова́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
впрова́джуватимем (first-person future imperfective plural)
впрова́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете впрова́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете впрова́джувать (future imperfective plural second-person)
впрова́джуватимете (future imperfective plural second-person)
впрова́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть упрова́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть упрова́джувать (future imperfective plural third-person)
впрова́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
впрова́джуймо (first-person imperative plural)
впрова́джуй (imperative second-person singular)
впрова́джуйте (imperative plural second-person)
впрова́джував (masculine past singular)
впрова́джували (masculine past plural)
впрова́джувала (feminine past singular)
впрова́джували (feminine past plural)
впрова́джувало (neuter past singular)
впрова́джували (neuter past plural)

[ʍprɔˈʋad͡ʒʊʋɐte]

Uk-впроваджувати.ogg

From впрова́дж- (vprovádž-) + -увати (-uvaty).


вразити

uk-verb

вра́зити • (vrázyty) pf (imperfective вража́ти)

вра́зити (canonical)
vrázyty (romanization)
вража́ти (imperfective)
вра́зити (infinitive perfective)
вра́зить (infinitive perfective)
вра́жений (passive past perfective)
impersonal: вра́жено (passive past perfective)
вра́зивши (adverbial past perfective)
вра́жу (first-person future perfective singular)
вра́зиш (future perfective second-person singular)
вра́зить (future perfective singular third-person)
вра́зим (first-person future perfective plural)
вра́зимо (first-person future perfective plural)
вра́зите (future perfective plural second-person)
вра́зять (future perfective plural third-person)
вра́зьмо (first-person imperative plural)
вразь (imperative second-person singular)
вра́зьте (imperative plural second-person)
вра́зив (masculine past singular)
вра́зили (masculine past plural)
вра́зила (feminine past singular)
вра́зили (feminine past plural)
вра́зило (neuter past singular)
вра́зили (neuter past plural)
врази́ти (infinitive perfective)
врази́ть (infinitive perfective)
враже́ний (passive past perfective)
impersonal: враже́но (passive past perfective)
врази́вши (adverbial past perfective)
вражу́ (first-person future perfective singular)
врази́ш (future perfective second-person singular)
врази́ть (future perfective singular third-person)
врази́м (first-person future perfective plural)
вразимо́ (first-person future perfective plural)
вразите́ (future perfective plural second-person)
вразя́ть (future perfective plural third-person)
вразі́м (first-person imperative plural)
вразі́мо (first-person imperative plural)
врази́ (imperative second-person singular)
вразі́ть (imperative plural second-person)
врази́в (masculine past singular)
врази́ли (masculine past plural)
врази́ла (feminine past singular)
врази́ли (feminine past plural)
врази́ло (neuter past singular)
врази́ли (neuter past plural)

Uk-вразити.ogg


вражати

вража́ти • (vražáty) impf (perfective вра́зити)

вража́ти (canonical)
vražáty (romanization)
вра́зити (perfective)
вража́ти (imperfective infinitive)
вража́ть (imperfective infinitive)
вража́ючи (adverbial imperfective present)
вража́вши (adverbial imperfective past)
вража́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вража́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вража́ть (first-person future imperfective singular)
вража́тиму (first-person future imperfective singular)
вража́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш уража́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш уража́ть (future imperfective second-person singular)
вража́тимеш (future imperfective second-person singular)
вража́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вража́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вража́ть (future imperfective singular third-person)
вража́тиме (future imperfective singular third-person)
вража́єм (first-person imperfective plural present)
вража́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вража́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вража́ть (first-person future imperfective plural)
вража́тимемо (first-person future imperfective plural)
вража́тимем (first-person future imperfective plural)
вража́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вража́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вража́ть (future imperfective plural second-person)
вража́тимете (future imperfective plural second-person)
вража́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уража́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уража́ть (future imperfective plural third-person)
вража́тимуть (future imperfective plural third-person)
вража́ймо (first-person imperative plural)
вража́й (imperative second-person singular)
вража́йте (imperative plural second-person)
вража́в (masculine past singular)
вража́ли (masculine past plural)
вража́ла (feminine past singular)
вража́ли (feminine past plural)
вража́ло (neuter past singular)
вража́ли (neuter past plural)

Uk-вражати.ogg


всисати

всиса́ти • (vsysáty) impf (perfective ввісса́ти)

всиса́ти (canonical)
vsysáty (romanization)
ввісса́ти (perfective)
всиса́ти (imperfective infinitive)
всиса́ть (imperfective infinitive)
всиса́ючи (adverbial imperfective present)
всиса́вши (adverbial imperfective past)
всиса́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду всиса́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду всиса́ть (first-person future imperfective singular)
всиса́тиму (first-person future imperfective singular)
всиса́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш усиса́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш усиса́ть (future imperfective second-person singular)
всиса́тимеш (future imperfective second-person singular)
всиса́є (imperfective present singular third-person)
бу́де всиса́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де всиса́ть (future imperfective singular third-person)
всиса́тиме (future imperfective singular third-person)
всиса́єм (first-person imperfective plural present)
всиса́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо всиса́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо всиса́ть (first-person future imperfective plural)
всиса́тимемо (first-person future imperfective plural)
всиса́тимем (first-person future imperfective plural)
всиса́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете всиса́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете всиса́ть (future imperfective plural second-person)
всиса́тимете (future imperfective plural second-person)
всиса́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть усиса́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть усиса́ть (future imperfective plural third-person)
всиса́тимуть (future imperfective plural third-person)
всиса́ймо (first-person imperative plural)
всиса́й (imperative second-person singular)
всиса́йте (imperative plural second-person)
всиса́в (masculine past singular)
всиса́ли (masculine past plural)
всиса́ла (feminine past singular)
всиса́ли (feminine past plural)
всиса́ло (neuter past singular)
всиса́ли (neuter past plural)

Uk-всисати.ogg


всміхатися

всміхну́тися

всміха́тися • (vsmixátysja) impf (perfective всміхну́тися)

всміха́тися (canonical)
vsmixátysja (romanization)
всміхну́тися (perfective)
всміха́тися (imperfective infinitive)
всміха́тись (imperfective infinitive)
всміха́ться (imperfective infinitive)
всміха́ючись (adverbial imperfective present)
всміха́вшись (adverbial imperfective past)
всміха́юся (first-person imperfective present singular)
всміха́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду всміха́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду всміха́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду всміха́ться (first-person future imperfective singular)
всміха́тимусь (first-person future imperfective singular)
всміха́тимуся (first-person future imperfective singular)
всміха́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш усміха́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш усміха́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш усміха́ться (future imperfective second-person singular)
всміха́тимешся (future imperfective second-person singular)
всміха́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де всміха́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де всміха́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де всміха́ться (future imperfective singular third-person)
всміха́тиметься (future imperfective singular third-person)
всміха́ємся (first-person imperfective plural present)
всміха́ємося (first-person imperfective plural present)
всміха́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо всміха́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо всміха́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо всміха́ться (first-person future imperfective plural)
всміха́тимемось (first-person future imperfective plural)
всміха́тимемося (first-person future imperfective plural)
всміха́тимемся (first-person future imperfective plural)
всміха́єтеся (imperfective plural present second-person)
всміха́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете всміха́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете всміха́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете всміха́ться (future imperfective plural second-person)
всміха́тиметесь (future imperfective plural second-person)
всміха́тиметеся (future imperfective plural second-person)
всміха́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть усміха́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть усміха́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть усміха́ться (future imperfective plural third-person)
всміха́тимуться (future imperfective plural third-person)
всміха́ймося (first-person imperative plural)
всміха́ймось (first-person imperative plural)
всміха́йся (imperative second-person singular)
всміха́йсь (imperative second-person singular)
всміха́йтеся (imperative plural second-person)
всміха́йтесь (imperative plural second-person)
всміха́вся (masculine past singular)
всміха́всь (masculine past singular)
всміха́лися (masculine past plural)
всміха́лись (masculine past plural)
всміха́лася (feminine past singular)
всміха́лась (feminine past singular)
всміха́лися (feminine past plural)
всміха́лись (feminine past plural)
всміха́лося (neuter past singular)
всміха́лось (neuter past singular)
всміха́лися (neuter past plural)
всміха́лись (neuter past plural)

uk-conj

всміха́тися<1a.impf>

Uk-всміхатися.ogg

From в- (v-) + сміх (smix) + -ати (-aty) + -ся (-sja). Cognates include Belarusian усміхацца (usmixacca).


вриватися

uk-verb

врива́тися • (vryvátysja) impf (perfective ввірва́тися)

врива́тися (canonical)
vryvátysja (romanization)
ввірва́тися (perfective)

Uk-вриватися.ogg

to rush into, to burst, to enter by force, to enter violently or hurriedly, to intrude


вриватися

врива́тися • (vryvátysja) impf (perfective ври́тися)

врива́тися (canonical)
vryvátysja (romanization)
ври́тися (perfective)
врива́тися (imperfective infinitive)
врива́тись (imperfective infinitive)
врива́ться (imperfective infinitive)
врива́ючись (adverbial imperfective present)
врива́вшись (adverbial imperfective past)
врива́юся (first-person imperfective present singular)
врива́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду врива́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду врива́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду врива́ться (first-person future imperfective singular)
врива́тимусь (first-person future imperfective singular)
врива́тимуся (first-person future imperfective singular)
врива́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш урива́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш урива́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш урива́ться (future imperfective second-person singular)
врива́тимешся (future imperfective second-person singular)
врива́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де врива́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де врива́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де врива́ться (future imperfective singular third-person)
врива́тиметься (future imperfective singular third-person)
врива́ємся (first-person imperfective plural present)
врива́ємося (first-person imperfective plural present)
врива́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо врива́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо врива́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо врива́ться (first-person future imperfective plural)
врива́тимемось (first-person future imperfective plural)
врива́тимемося (first-person future imperfective plural)
врива́тимемся (first-person future imperfective plural)
врива́єтеся (imperfective plural present second-person)
врива́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете врива́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете врива́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете врива́ться (future imperfective plural second-person)
врива́тиметесь (future imperfective plural second-person)
врива́тиметеся (future imperfective plural second-person)
врива́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть урива́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть урива́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть урива́ться (future imperfective plural third-person)
врива́тимуться (future imperfective plural third-person)
врива́ймося (first-person imperative plural)
врива́ймось (first-person imperative plural)
врива́йся (imperative second-person singular)
врива́йсь (imperative second-person singular)
врива́йтеся (imperative plural second-person)
врива́йтесь (imperative plural second-person)
врива́вся (masculine past singular)
врива́всь (masculine past singular)
врива́лися (masculine past plural)
врива́лись (masculine past plural)
врива́лася (feminine past singular)
врива́лась (feminine past singular)
врива́лися (feminine past plural)
врива́лись (feminine past plural)
врива́лося (neuter past singular)
врива́лось (neuter past singular)
врива́лися (neuter past plural)
врива́лись (neuter past plural)

uk-conj

врива́тися<1a.impf>

Uk-вриватися.ogg

вривати вривати#Ukrainian


вставити

uk-verb

вста́вити • (vstávyty) pf (imperfective вставля́ти)

вста́вити (canonical)
vstávyty (romanization)
вставля́ти (imperfective)
вста́вити (infinitive perfective)
вста́вить (infinitive perfective)
вста́влений (passive past perfective)
impersonal: вста́влено (passive past perfective)
вста́вивши (adverbial past perfective)
вста́влю (first-person future perfective singular)
вста́виш (future perfective second-person singular)
вста́вить (future perfective singular third-person)
вста́вим (first-person future perfective plural)
вста́вимо (first-person future perfective plural)
вста́вите (future perfective plural second-person)
вста́влять (future perfective plural third-person)
вста́вмо (first-person imperative plural)
встав (imperative second-person singular)
вста́вте (imperative plural second-person)
вста́вив (masculine past singular)
вста́вили (masculine past plural)
вста́вила (feminine past singular)
вста́вили (feminine past plural)
вста́вило (neuter past singular)
вста́вили (neuter past plural)

Uk-вставити.ogg


всунути

всува́ти or всо́вувати

всу́нути • (vsúnuty) pf (imperfective всува́ти or всо́вувати)

всу́нути (canonical)
vsúnuty (romanization)
всува́ти (imperfective)
всо́вувати (imperfective)
всу́нути (infinitive perfective)
всу́нуть (infinitive perfective)
всу́нений (passive past perfective)
всу́нутий (passive past perfective)
vsúnenyj (passive past perfective)
vsúnutyj (passive past perfective)
impersonal: всу́нено (passive past perfective)
всу́нуто (passive past perfective)
vsúneno (passive past perfective)
vsúnuto (passive past perfective)
всу́нувши (adverbial past perfective)
всу́ну (first-person future perfective singular)
всу́неш (future perfective second-person singular)
всу́не (future perfective singular third-person)
всу́нем (first-person future perfective plural)
всу́немо (first-person future perfective plural)
всу́нете (future perfective plural second-person)
всу́нуть (future perfective plural third-person)
всу́ньмо (first-person imperative plural)
всунь (imperative second-person singular)
всу́ньте (imperative plural second-person)
всу́нув (masculine past singular)
всу́нули (masculine past plural)
всу́нула (feminine past singular)
всу́нули (feminine past plural)
всу́нуло (neuter past singular)
всу́нули (neuter past plural)

Uk-всунути.ogg

to thrust (into one's hands or a pocket)


вставляти

вставля́ти • (vstavljáty) impf (perfective вста́вити)

вставля́ти (canonical)
vstavljáty (romanization)
вста́вити (perfective)
вставля́ти (imperfective infinitive)
вставля́ть (imperfective infinitive)
вставля́ючи (adverbial imperfective present)
вставля́вши (adverbial imperfective past)
вставля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вставля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вставля́ть (first-person future imperfective singular)
вставля́тиму (first-person future imperfective singular)
вставля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш уставля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш уставля́ть (future imperfective second-person singular)
вставля́тимеш (future imperfective second-person singular)
вставля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вставля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вставля́ть (future imperfective singular third-person)
вставля́тиме (future imperfective singular third-person)
вставля́єм (first-person imperfective plural present)
вставля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вставля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вставля́ть (first-person future imperfective plural)
вставля́тимемо (first-person future imperfective plural)
вставля́тимем (first-person future imperfective plural)
вставля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вставля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вставля́ть (future imperfective plural second-person)
вставля́тимете (future imperfective plural second-person)
вставля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уставля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уставля́ть (future imperfective plural third-person)
вставля́тимуть (future imperfective plural third-person)
вставля́ймо (first-person imperative plural)
вставля́й (imperative second-person singular)
вставля́йте (imperative plural second-person)
вставля́в (masculine past singular)
вставля́ли (masculine past plural)
вставля́ла (feminine past singular)
вставля́ли (feminine past plural)
вставля́ло (neuter past singular)
вставля́ли (neuter past plural)

Uk-вставляти.ogg


втягати

втягну́ти or втягти́

втяга́ти • (vtjaháty) impf (perfective втягну́ти or втягти́)

втяга́ти (canonical)
vtjaháty (romanization)
втягну́ти (perfective)
втягти́ (perfective)
втяга́ти (infinitive perfective)
втяга́ть (infinitive perfective)
втя́ганий (passive past perfective)
impersonal: втя́гано (passive past perfective)
втяга́вши (adverbial past perfective)
втяга́ю (first-person future perfective singular)
втяга́єш (future perfective second-person singular)
втяга́є (future perfective singular third-person)
втяга́єм (first-person future perfective plural)
втяга́ємо (first-person future perfective plural)
втяга́єте (future perfective plural second-person)
втяга́ють (future perfective plural third-person)
втяга́ймо (first-person imperative plural)
втяга́й (imperative second-person singular)
втяга́йте (imperative plural second-person)
втяга́в (masculine past singular)
втяга́ли (masculine past plural)
втяга́ла (feminine past singular)
втяга́ли (feminine past plural)
втяга́ло (neuter past singular)
втяга́ли (neuter past plural)

Uk-втягати.ogg


втягнути

втягну́ти • (vtjahnúty) pf (imperfective втя́гувати)

втягну́ти (canonical)
vtjahnúty (romanization)
втя́гувати (imperfective)
втягну́ти (infinitive perfective)
втягну́ть (infinitive perfective)
втя́гнений (passive past perfective)
втя́гнутий (passive past perfective)
vtjáhnenyj (passive past perfective)
vtjáhnutyj (passive past perfective)
impersonal: втя́гнено (passive past perfective)
втя́гнуто (passive past perfective)
vtjáhneno (passive past perfective)
vtjáhnuto (passive past perfective)
втягну́вши (adverbial past perfective)
втягну́ (first-person future perfective singular)
втя́гнеш (future perfective second-person singular)
втя́гне (future perfective singular third-person)
втя́гнем (first-person future perfective plural)
втя́гнемо (first-person future perfective plural)
втя́гнете (future perfective plural second-person)
втя́гнуть (future perfective plural third-person)
втягні́м (first-person imperative plural)
втягні́мо (first-person imperative plural)
втягни́ (imperative second-person singular)
втягні́ть (imperative plural second-person)
втягну́в (masculine past singular)
втягну́ли (masculine past plural)
втягну́ла (feminine past singular)
втягну́ли (feminine past plural)
втягну́ло (neuter past singular)
втягну́ли (neuter past plural)

Uk-втягнути.ogg


втомити

втоми́ти • (vtomýty) pf (imperfective вто́млювати)

втоми́ти (canonical)
vtomýty (romanization)
вто́млювати (imperfective)
втоми́ти (infinitive perfective)
втоми́ть (infinitive perfective)
вто́млений (passive past perfective)
impersonal: вто́млено (passive past perfective)
втоми́вши (adverbial past perfective)
втомлю́ (first-person future perfective singular)
вто́миш (future perfective second-person singular)
вто́мить (future perfective singular third-person)
вто́мим (first-person future perfective plural)
вто́мимо (first-person future perfective plural)
вто́мите (future perfective plural second-person)
вто́млять (future perfective plural third-person)
втомі́м (first-person imperative plural)
втомі́мо (first-person imperative plural)
втоми́ (imperative second-person singular)
втомі́ть (imperative plural second-person)
втоми́в (masculine past singular)
втоми́ли (masculine past plural)
втоми́ла (feminine past singular)
втоми́ли (feminine past plural)
втоми́ло (neuter past singular)
втоми́ли (neuter past plural)

Uk-втомити.ogg


зосередимось

head

зосере́димось

зосере́димось • (zoserédymosʹ)

зосере́димось (canonical)
zoserédymosʹ (romanization)

Alternative forms: зосере́димося (zoserédymosja), зосере́димся (zoserédymsja)

зосере́дитися зосередитися#Ukrainian

first-person plural future indicative of зосере́дитися pf (zoserédytysja)


втомлений

вто́млений • (vtómlenyj)

вто́млений (canonical)
vtómlenyj (romanization)
вто́млений (masculine nominative)
вто́млене (neuter nominative)
вто́млена (feminine nominative)
вто́млені (nominative plural)
вто́мленого (genitive masculine neuter)
вто́мленої (feminine genitive)
вто́млених (genitive plural)
вто́мленому (dative masculine neuter)
вто́мленій (dative feminine)
вто́мленим (dative plural)
вто́мленого (accusative animate masculine)
вто́млене (accusative neuter)
вто́млену (accusative feminine)
вто́млених (accusative animate plural)
вто́млений (accusative inanimate masculine)
вто́млені (accusative inanimate plural)
вто́мленим (instrumental masculine neuter)
вто́мленою (feminine instrumental)
вто́мленими (instrumental plural)
вто́мленому (locative masculine neuter)
вто́мленім (locative masculine neuter)
вто́мленій (feminine locative)
вто́млених (locative plural)

Uk-втомлений.ogg

втоми́ти втомити#Ukrainian

passive adjectival past participle of втоми́ти pf (vtomýty)


запізнився

запізни́вся • (zapiznývsja)

запізни́вся (canonical)
zapiznývsja (romanization)

Alternative form: запізни́всь (zapiznývsʹ)

запізни́тися запізнитися#Ukrainian

masculine singular past indicative of запізни́тися pf (zapiznýtysja)


запізнилася

запізни́лася

запізни́лася • (zapiznýlasja)

запізни́лася (canonical)
zapiznýlasja (romanization)

[zɐpʲizˈnɪɫɐsʲɐ]

Alternative form: запізни́лась (zapiznýlasʹ)

запізни́тися запізнитися#Ukrainian

feminine singular past indicative of запізни́тися pf (zapiznýtysja)


запізнилась

запізни́лась

запізни́лась • (zapiznýlasʹ)

запізни́лась (canonical)
zapiznýlasʹ (romanization)

Alternative form: запізни́лася (zapiznýlasja)

запізни́тися запізнитися#Ukrainian


запізнились

запізни́лись

запізни́лись • (zapiznýlysʹ)

запізни́лись (canonical)
zapiznýlysʹ (romanization)

Alternative form: запізни́лися (zapiznýlysja)

запізни́тися запізнитися#Ukrainian

plural past indicative of запізни́тися pf (zapiznýtysja)


запізнилось

запізни́лось

запізни́лось • (zapiznýlosʹ)

запізни́лось (canonical)
zapiznýlosʹ (romanization)

Alternative form: запізни́лося (zapiznýlosja)

запізни́тися запізнитися#Ukrainian

neuter singular past indicative of запізни́тися pf (zapiznýtysja)


запізнилося

запізни́лося

запізни́лося • (zapiznýlosja)

запізни́лося (canonical)
zapiznýlosja (romanization)

[zɐpʲizˈnɪɫɔsʲɐ]

Alternative form: запізни́лось (zapiznýlosʹ)

запізни́тися запізнитися#Ukrainian


розізлився

розізли́вся • (rozizlývsja)

розізли́вся (canonical)
rozizlývsja (romanization)

[rɔzʲizˈɫɪu̯sʲɐ]

Alternative form: розізли́всь (rozizlývsʹ)

розізли́тися розізлитися#Ukrainian

masculine singular past indicative of розізли́тися pf (rozizlýtysja)


запізнилися

запізни́лися

запізни́лися • (zapiznýlysja)

запізни́лися (canonical)
zapiznýlysja (romanization)

Alternative form: запізни́лись (zapiznýlysʹ)

запізни́тися запізнитися#Ukrainian


курсувати

курсува́ти (canonical)
kursuváty (romanization)
курсува́ти (imperfective infinitive)
курсува́ть (imperfective infinitive)
курсу́ючи (adverbial imperfective present)
курсува́вши (adverbial imperfective past)
курсу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду курсува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду курсува́ть (first-person future imperfective singular)
курсува́тиму (first-person future imperfective singular)
курсу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш курсува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш курсува́ть (future imperfective second-person singular)
курсува́тимеш (future imperfective second-person singular)
курсу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де курсува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де курсува́ть (future imperfective singular third-person)
курсува́тиме (future imperfective singular third-person)
курсу́єм (first-person imperfective plural present)
курсу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо курсува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо курсува́ть (first-person future imperfective plural)
курсува́тимемо (first-person future imperfective plural)
курсува́тимем (first-person future imperfective plural)
курсу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете курсува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете курсува́ть (future imperfective plural second-person)
курсува́тимете (future imperfective plural second-person)
курсу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть курсува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть курсува́ть (future imperfective plural third-person)
курсува́тимуть (future imperfective plural third-person)
курсу́ймо (first-person imperative plural)
курсу́й (imperative second-person singular)
курсу́йте (imperative plural second-person)
курсува́в (masculine past singular)
курсува́ли (masculine past plural)
курсува́ла (feminine past singular)
курсува́ли (feminine past plural)
курсува́ло (neuter past singular)
курсува́ли (neuter past plural)

From курс (kurs) + -ува́ти (-uváty). Compare Polish kursować, Russian курси́ровать (kursírovatʹ), Belarusian курсíраваць (kursíravacʹ).

cog

курси́ровать

(transport) to run (of a means of transportation: to follow a regular route)

(colloquial, of a person) to go back and forth, to shuttle


зірвати

uk-verb

зірва́ти • (zirváty) pf (imperfective зрива́ти)

зірва́ти (canonical)
zirváty (romanization)
зрива́ти (imperfective)
зірва́ти (infinitive perfective)
зірва́ть (infinitive perfective)
зі́рваний (passive past perfective)
impersonal: зі́рвано (passive past perfective)
зірва́вши (adverbial past perfective)
зірву́ (first-person future perfective singular)
зірве́ш (future perfective second-person singular)
зірве́ (future perfective singular third-person)
зірве́м (first-person future perfective plural)
зірвемо́ (first-person future perfective plural)
зірвете́ (future perfective plural second-person)
зірву́ть (future perfective plural third-person)
зірві́м (first-person imperative plural)
зірві́мо (first-person imperative plural)
зірви́ (imperative second-person singular)
зірві́ть (imperative plural second-person)
зірва́в (masculine past singular)
зірва́ли (masculine past plural)
зірва́ла (feminine past singular)
зірва́ли (feminine past plural)
зірва́ло (neuter past singular)
зірва́ли (neuter past plural)

Uk-зірвати.ogg

From зі- (zi-) + рва́ти (rváty). Compare Russian сорва́ть (sorvátʹ), Belarusian сарва́ць (sarvácʹ), Polish zerwać.

to pluck, to pick (:leaves, flowers, fruits, petals, etc.)

зірва́ти ма́ску

боки́ зірва́ти (idiomatic)

to split someone's sides (with laughter)

to tear off, to rip off (to detach with force)

зірва́ти воро́жі пла́ни

to disrupt, to foil, to frustrate (:a plan, work, etc.)

зірва́ти джек-по́т (lotteries or idiomatic) ― zirváty džek-pót ― to hit the jackpot

зірва́ти куш (card games or idiomatic)

to get (to obtain or elicit the manifestation of something)

зірва́ти злість / зло / гнів на ко́мусь

+obj

acc<anger, annoyance, frustration, etc.> + :на(loc)<on someone>

accusative ‘anger annoyance frustration etc.’ and на (na + locative) ‘on someone’

to take out, to vent [with accusative ‘anger, annoyance, frustration, etc.’ and на (na, + locative) ‘on someone’]

acc<acquaintanceship, connection, etc.> + :з(ins)<with someone>

accusative ‘acquaintanceship connection etc.’ and з (z + instrumental) ‘with someone’

(dated) to break off [with accusative ‘acquaintanceship, connection, etc.’ and з (z, + instrumental) ‘with someone’]


розізлитися

uk-verb

розізли́тися

розізли́тися • (rozizlýtysja) pf (imperfective зли́тися)

розізли́тися (canonical)
rozizlýtysja (romanization)
зли́тися (imperfective)
розізли́тися (infinitive perfective)
розізли́тись (infinitive perfective)
розізли́ться (infinitive perfective)
розізли́вшись (adverbial past perfective)
розізлю́ся (first-person future perfective singular)
розізлю́сь (first-person future perfective singular)
розізли́шся (future perfective second-person singular)
розізли́ться (future perfective singular third-person)
розізли́мся (first-person future perfective plural)
розізлимо́ся (first-person future perfective plural)
розізлимо́сь (first-person future perfective plural)
розізлите́ся (future perfective plural second-person)
розізлите́сь (future perfective plural second-person)
розізля́ться (future perfective plural third-person)
розізлі́мся (first-person imperative plural)
розізлі́мося (first-person imperative plural)
розізлі́мось (first-person imperative plural)
розізли́ся (imperative second-person singular)
розізли́сь (imperative second-person singular)
розізлі́ться (imperative plural second-person)
розізли́вся (masculine past singular)
розізли́всь (masculine past singular)
розізли́лися (masculine past plural)
розізли́лись (masculine past plural)
розізли́лася (feminine past singular)
розізли́лась (feminine past singular)
розізли́лися (feminine past plural)
розізли́лись (feminine past plural)
розізли́лося (neuter past singular)
розізли́лось (neuter past singular)
розізли́лися (neuter past plural)
розізли́лись (neuter past plural)

uk-conj

розізли́тися<4b.pf>

Uk-розізлитися.ogg

From розізли́ти (rozizlýty) + -ся (-sja). Compare Russian разозли́ться (razozlítʹsja).

cog

разозли́ться


розізлити

uk-verb

розізли́ти • (rozizlýty) pf (imperfective зли́ти)

розізли́ти (canonical)
rozizlýty (romanization)
зли́ти (imperfective)
розізли́ти (infinitive perfective)
розізли́ть (infinitive perfective)
розі́злений (passive past perfective)
impersonal: розі́злено (passive past perfective)
розізли́вши (adverbial past perfective)
розізлю́ (first-person future perfective singular)
розізли́ш (future perfective second-person singular)
розізли́ть (future perfective singular third-person)
розізли́м (first-person future perfective plural)
розізлимо́ (first-person future perfective plural)
розізлите́ (future perfective plural second-person)
розізля́ть (future perfective plural third-person)
розізлі́м (first-person imperative plural)
розізлі́мо (first-person imperative plural)
розізли́ (imperative second-person singular)
розізлі́ть (imperative plural second-person)
розізли́в (masculine past singular)
розізли́ли (masculine past plural)
розізли́ла (feminine past singular)
розізли́ли (feminine past plural)
розізли́ло (neuter past singular)
розізли́ли (neuter past plural)

Uk-розізлити.ogg

From розі- (rozi-) + зли́ти (zlýty). Compare Russian разозли́ть (razozlítʹ).

(transitive) to anger, to incense, to make angry, to rile


вхопити

вхопи́ти • (vxopýty) pf (imperfective вхо́плювати)

вхопи́ти (canonical)
vxopýty (romanization)
вхо́плювати (imperfective)
вхопи́ти (infinitive perfective)
вхопи́ть (infinitive perfective)
вхо́плений (passive past perfective)
impersonal: вхо́плено (passive past perfective)
вхопи́вши (adverbial past perfective)
вхоплю́ (first-person future perfective singular)
вхо́пиш (future perfective second-person singular)
вхо́пить (future perfective singular third-person)
вхо́пим (first-person future perfective plural)
вхо́пимо (first-person future perfective plural)
вхо́пите (future perfective plural second-person)
вхо́плять (future perfective plural third-person)
вхопі́м (first-person imperative plural)
вхопі́мо (first-person imperative plural)
вхопи́ (imperative second-person singular)
вхопі́ть (imperative plural second-person)
вхопи́в (masculine past singular)
вхопи́ли (masculine past plural)
вхопи́ла (feminine past singular)
вхопи́ли (feminine past plural)
вхопи́ло (neuter past singular)
вхопи́ли (neuter past plural)

Uk-вхопити.ogg


зривати

зрива́ти • (zryváty) impf (perfective зірва́ти)

зрива́ти (canonical)
zryváty (romanization)
зірва́ти (perfective)
зрива́ти (imperfective infinitive)
зрива́ть (imperfective infinitive)
зрива́ючи (adverbial imperfective present)
зрива́вши (adverbial imperfective past)
зрива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зрива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зрива́ть (first-person future imperfective singular)
зрива́тиму (first-person future imperfective singular)
зрива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зрива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зрива́ть (future imperfective second-person singular)
зрива́тимеш (future imperfective second-person singular)
зрива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де зрива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зрива́ть (future imperfective singular third-person)
зрива́тиме (future imperfective singular third-person)
зрива́єм (first-person imperfective plural present)
зрива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зрива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зрива́ть (first-person future imperfective plural)
зрива́тимемо (first-person future imperfective plural)
зрива́тимем (first-person future imperfective plural)
зрива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зрива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зрива́ть (future imperfective plural second-person)
зрива́тимете (future imperfective plural second-person)
зрива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зрива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зрива́ть (future imperfective plural third-person)
зрива́тимуть (future imperfective plural third-person)
зрива́ймо (first-person imperative plural)
зрива́й (imperative second-person singular)
зрива́йте (imperative plural second-person)
зрива́в (masculine past singular)
зрива́ли (masculine past plural)
зрива́ла (feminine past singular)
зрива́ли (feminine past plural)
зрива́ло (neuter past singular)
зрива́ли (neuter past plural)

From з- (z-) + -рива́ти (-ryváty). Compare Russian срыва́ть (sryvátʹ), Belarusian зрыва́ць (zryvácʹ), Polish zrywać.

зрива́ти ма́ску

боки́ зрива́ти (idiomatic)

зрива́ти воро́жі пла́ни

зрива́ти джек-по́т (lotteries or idiomatic) ― zryváty džek-pót ― to hit the jackpot

зрива́ти куш (card games or idiomatic)

зрива́ти злість / зло / гнів на ко́мусь


зривати

зрива́ти • (zryváty) impf (perfective зри́ти)

зрива́ти (canonical)
zryváty (romanization)
зри́ти (perfective)
зрива́ти (imperfective infinitive)
зрива́ть (imperfective infinitive)
зрива́ючи (adverbial imperfective present)
зрива́вши (adverbial imperfective past)
зрива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зрива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зрива́ть (first-person future imperfective singular)
зрива́тиму (first-person future imperfective singular)
зрива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зрива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зрива́ть (future imperfective second-person singular)
зрива́тимеш (future imperfective second-person singular)
зрива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де зрива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зрива́ть (future imperfective singular third-person)
зрива́тиме (future imperfective singular third-person)
зрива́єм (first-person imperfective plural present)
зрива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зрива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зрива́ть (first-person future imperfective plural)
зрива́тимемо (first-person future imperfective plural)
зрива́тимем (first-person future imperfective plural)
зрива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зрива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зрива́ть (future imperfective plural second-person)
зрива́тимете (future imperfective plural second-person)
зрива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зрива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зрива́ть (future imperfective plural third-person)
зрива́тимуть (future imperfective plural third-person)
зрива́ймо (first-person imperative plural)
зрива́й (imperative second-person singular)
зрива́йте (imperative plural second-person)
зрива́в (masculine past singular)
зрива́ли (masculine past plural)
зрива́ла (feminine past singular)
зрива́ли (feminine past plural)
зрива́ло (neuter past singular)
зрива́ли (neuter past plural)

From зри́ти (zrýty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian срыва́ть (sryvátʹ),

(transitive) to dig up (:ground, soil, etc.)


дістануться

head

діста́нуться

діста́нуться • (distánutʹsja)

діста́нуться (canonical)
distánutʹsja (romanization)

діста́тися дістатися#Ukrainian

third-person plural future indicative of діста́тися pf (distátysja)


дістанеться

діста́неться

діста́неться • (distánetʹsja)

діста́неться (canonical)
distánetʹsja (romanization)

діста́тися дістатися#Ukrainian

third-person singular future indicative of діста́тися pf (distátysja)


дісталось

діста́лось • (distálosʹ)

діста́лось (canonical)
distálosʹ (romanization)

Alternative form: діста́лося (distálosja)

діста́тися дістатися#Ukrainian

neuter singular past indicative of діста́тися pf (distátysja)


дісталася

діста́лася • (distálasja)

діста́лася (canonical)
distálasja (romanization)

Alternative form: діста́лась (distálasʹ)

діста́тися дістатися#Ukrainian

feminine singular past indicative of діста́тися pf (distátysja)


дісталося

діста́лося • (distálosja)

діста́лося (canonical)
distálosja (romanization)

Alternative form: діста́лось (distálosʹ)

діста́тися дістатися#Ukrainian


дістався

діста́вся • (distávsja)

діста́вся (canonical)
distávsja (romanization)

Alternative form: діста́всь (distávsʹ)

діста́тися дістатися#Ukrainian

masculine singular past indicative of діста́тися pf (distátysja)


дісталась

діста́лась • (distálasʹ)

діста́лась (canonical)
distálasʹ (romanization)

Alternative form: діста́лася (distálasja)

діста́тися дістатися#Ukrainian


дістались

діста́лись • (distálysʹ)

діста́лись (canonical)
distálysʹ (romanization)

Alternative form: діста́лися (distálysja)

діста́тися дістатися#Ukrainian

plural past indicative of діста́тися pf (distátysja)


вплітаючи

впліта́ючи • (vplitájučy)

впліта́ючи (canonical)
vplitájučy (romanization)

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

впліта́ти вплітати#Ukrainian

present adverbial participle of впліта́ти impf (vplitáty)


вплітаючи

head

впліта́ючи • (vplitájučy)

впліта́ти вплітати#Ukrainian


дісталися

діста́лися • (distálysja)

діста́лися (canonical)
distálysja (romanization)

Alternative form: діста́лись (distálysʹ)

діста́тися дістатися#Ukrainian


зірватися

uk-verb

зірва́тися • (zirvátysja) pf (imperfective зрива́тися)

зірва́тися (canonical)
zirvátysja (romanization)
зрива́тися (imperfective)
зірва́тися (infinitive perfective)
зірва́тись (infinitive perfective)
зірва́ться (infinitive perfective)
зірва́вшись (adverbial past perfective)
зірву́ся (first-person future perfective singular)
зірву́сь (first-person future perfective singular)
зірве́шся (future perfective second-person singular)
зірве́ться (future perfective singular third-person)
зірве́мся (first-person future perfective plural)
зірвемо́ся (first-person future perfective plural)
зірвемо́сь (first-person future perfective plural)
зірвете́ся (future perfective plural second-person)
зірвете́сь (future perfective plural second-person)
зірву́ться (future perfective plural third-person)
зірві́мся (first-person imperative plural)
зірві́мося (first-person imperative plural)
зірві́мось (first-person imperative plural)
зірви́ся (imperative second-person singular)
зірви́сь (imperative second-person singular)
зірві́ться (imperative plural second-person)
зірва́вся (masculine past singular)
зірва́всь (masculine past singular)
зірва́лися (masculine past plural)
зірва́лись (masculine past plural)
зірва́лася (feminine past singular)
зірва́лась (feminine past singular)
зірва́лися (feminine past plural)
зірва́лись (feminine past plural)
зірва́лося (neuter past singular)
зірва́лось (neuter past singular)
зірва́лися (neuter past plural)
зірва́лись (neuter past plural)

uk-conj

зірва́тися<6°b.pf>

From зірва́ти (zirváty) + -ся (-sja). Compare Russian сорва́ться (sorvátʹsja), Belarusian сарва́цца (sarvácca), Polish zerwać się.

to break off, to come off (become detached)

to break away, to break loose (from fastener, restraint, tether, etc.)

(figuratively, colloquial) to let loose, to let rip (to speak or act without self-restraint)

to fall off the wagon, to have a lapse (to lapse back into an old habit or addiction)

to fall off (from an incline, cliff, etc.)

зірва́тися на но́ги

зірва́тися на біг

(weather, of wind, storm, etc.) to break out, to blow up, to start up

(figuratively, colloquial) to fail, to fall through


виявилось

head

ви́явилось • (výjavylosʹ)

ви́явилось (canonical)
výjavylosʹ (romanization)

[ˈʋɪjɐʋeɫɔsʲ]

Alternative form: ви́явилося (výjavylosja)

ви́явитися виявитися#Ukrainian

neuter singular past indicative of ви́явитися pf (výjavytysja)


зафіксувала

зафіксува́ла

зафіксува́ла • (zafiksuvála)

зафіксува́ла (canonical)
zafiksuvála (romanization)

зафіксува́ти зафіксувати#Ukrainian

feminine singular past indicative of зафіксува́ти pf (zafiksuváty)


зафіксував

зафіксува́в • (zafiksuváv)

зафіксува́в (canonical)
zafiksuváv (romanization)

зафіксува́ти зафіксувати#Ukrainian

masculine singular past indicative of зафіксува́ти pf (zafiksuváty)


зафіксували

зафіксува́ли

зафіксува́ли • (zafiksuvály)

зафіксува́ли (canonical)
zafiksuvály (romanization)

зафіксува́ти зафіксувати#Ukrainian

plural past indicative of зафіксува́ти pf (zafiksuváty)


зафіксують

зафіксу́ють • (zafiksújutʹ)

зафіксу́ють (canonical)
zafiksújutʹ (romanization)

зафіксува́ти зафіксувати#Ukrainian

third-person plural future indicative of зафіксува́ти pf (zafiksuváty)


зафіксуєте

зафіксу́єте • (zafiksújete)

зафіксу́єте (canonical)
zafiksújete (romanization)

зафіксува́ти зафіксувати#Ukrainian

second-person plural future indicative of зафіксува́ти pf (zafiksuváty)


зафіксовано

зафіксо́вано

зафіксо́вано • (zafiksóvano)

зафіксо́вано (canonical)
zafiksóvano (romanization)

зафіксува́ти зафіксувати#Ukrainian

impersonal past passive participle of зафіксува́ти pf (zafiksuváty)


зафіксувавши

зафіксува́вши

зафіксува́вши • (zafiksuvávšy)

зафіксува́вши (canonical)
zafiksuvávšy (romanization)

зафіксува́ти зафіксувати#Ukrainian

past adverbial participle of зафіксува́ти pf (zafiksuváty)


зафіксую

зафіксу́ю • (zafiksúju)

зафіксу́ю (canonical)
zafiksúju (romanization)

зафіксува́ти зафіксувати#Ukrainian

first-person singular future indicative of зафіксува́ти pf (zafiksuváty)


зафіксує

зафіксу́є • (zafiksúje)

зафіксу́є (canonical)
zafiksúje (romanization)

зафіксува́ти зафіксувати#Ukrainian

third-person singular future indicative of зафіксува́ти pf (zafiksuváty)


зафіксуємо

зафіксу́ємо • (zafiksújemo)

зафіксу́ємо (canonical)
zafiksújemo (romanization)

Alternative form: зафіксу́єм (zafiksújem)

зафіксува́ти зафіксувати#Ukrainian

first-person plural future indicative of зафіксува́ти pf (zafiksuváty)


зафіксуєш

зафіксу́єш • (zafiksúješ)

зафіксу́єш (canonical)
zafiksúješ (romanization)

зафіксува́ти зафіксувати#Ukrainian

second-person singular future indicative of зафіксува́ти pf (zafiksuváty)


зафіксувало

зафіксува́ло

зафіксува́ло • (zafiksuválo)

зафіксува́ло (canonical)
zafiksuválo (romanization)

зафіксува́ти зафіксувати#Ukrainian

neuter singular past indicative of зафіксува́ти pf (zafiksuváty)


зриватися

uk-verb

зрива́тися • (zryvátysja) impf (perfective зірва́тися)

зрива́тися (canonical)
zryvátysja (romanization)
зірва́тися (perfective)
зрива́тися (imperfective infinitive)
зрива́тись (imperfective infinitive)
зрива́ться (imperfective infinitive)
зрива́ючись (adverbial imperfective present)
зрива́вшись (adverbial imperfective past)
зрива́юся (first-person imperfective present singular)
зрива́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду зрива́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду зрива́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду зрива́ться (first-person future imperfective singular)
зрива́тимусь (first-person future imperfective singular)
зрива́тимуся (first-person future imperfective singular)
зрива́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш зрива́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш зрива́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш зрива́ться (future imperfective second-person singular)
зрива́тимешся (future imperfective second-person singular)
зрива́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де зрива́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де зрива́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де зрива́ться (future imperfective singular third-person)
зрива́тиметься (future imperfective singular third-person)
зрива́ємся (first-person imperfective plural present)
зрива́ємося (first-person imperfective plural present)
зрива́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо зрива́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо зрива́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо зрива́ться (first-person future imperfective plural)
зрива́тимемось (first-person future imperfective plural)
зрива́тимемося (first-person future imperfective plural)
зрива́тимемся (first-person future imperfective plural)
зрива́єтеся (imperfective plural present second-person)
зрива́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете зрива́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете зрива́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете зрива́ться (future imperfective plural second-person)
зрива́тиметесь (future imperfective plural second-person)
зрива́тиметеся (future imperfective plural second-person)
зрива́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зрива́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зрива́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зрива́ться (future imperfective plural third-person)
зрива́тимуться (future imperfective plural third-person)
зрива́ймося (first-person imperative plural)
зрива́ймось (first-person imperative plural)
зрива́йся (imperative second-person singular)
зрива́йсь (imperative second-person singular)
зрива́йтеся (imperative plural second-person)
зрива́йтесь (imperative plural second-person)
зрива́вся (masculine past singular)
зрива́всь (masculine past singular)
зрива́лися (masculine past plural)
зрива́лись (masculine past plural)
зрива́лася (feminine past singular)
зрива́лась (feminine past singular)
зрива́лися (feminine past plural)
зрива́лись (feminine past plural)
зрива́лося (neuter past singular)
зрива́лось (neuter past singular)
зрива́лися (neuter past plural)
зрива́лись (neuter past plural)

uk-conj

зрива́тися<1a.impf>

From зрива́ти (zryváty) + -ся (-sja). Compare Russian срыва́ться (sryvátʹsja), Belarusian зрыва́цца (zryvácca), Polish zrywać się.

to break off, to come off (become detached)

to break away, to break loose (from fastener, restraint, tether, etc.)

to let loose, to let rip (to speak or act without self-restraint)

to fall off (from an incline, cliff, etc.)

зрива́тися на но́ги

зрива́тися на біг

Він скаже і буря зривається, і підносяться хвилі Його,

1962, Ivan Ivanovitch Ohienko, Біблія або книги Святого Письма Старого і Нового Заповіту [Bible or books of Holy Scripture of the Old and New Testaments], Psalm 106 (107):25, page 750:

For He commanded, and raised the stormy wind, Which lifted up the waves thereof;

Vin skaže i burja zryvajetʹsja, i pidnosjatʹsja xvyli Joho,

(imperfective only, of terrain) to break off (to end abruptly)


обіцяє

head

обіця́є • (obicjáje)

обіця́є (canonical)
obicjáje (romanization)

обіця́ти обіцяти#Ukrainian

third-person singular present indicative of обіця́ти impf (obicjáty)


обіцяють

обіця́ють • (obicjájutʹ)

обіця́ють (canonical)
obicjájutʹ (romanization)

обіця́ти обіцяти#Ukrainian

third-person plural present indicative of обіця́ти impf (obicjáty)


обіцяла

обіця́ла • (obicjála)

обіця́ла (canonical)
obicjála (romanization)

[ɔbʲiˈt͡sʲaɫɐ]

обіця́ти обіцяти#Ukrainian

feminine singular past indicative of обіця́ти impf (obicjáty)


обіцяю

обіця́ю • (obicjáju)

обіця́ю (canonical)
obicjáju (romanization)

обіця́ти обіцяти#Ukrainian

first-person singular present indicative of обіця́ти impf (obicjáty)


зафіксувати

uk-verb

зафіксува́ти

зафіксо́вувати (rare)

зафіксува́ти • (zafiksuváty) pf (imperfective зафіксо́вувати (rare))

зафіксува́ти (canonical)
zafiksuváty (romanization)
зафіксо́вувати (imperfective rare)
зафіксува́ти (infinitive perfective)
зафіксува́ть (infinitive perfective)
зафіксо́ваний (passive past perfective)
impersonal: зафіксо́вано (passive past perfective)
зафіксува́вши (adverbial past perfective)
зафіксу́ю (first-person future perfective singular)
зафіксу́єш (future perfective second-person singular)
зафіксу́є (future perfective singular third-person)
зафіксу́єм (first-person future perfective plural)
зафіксу́ємо (first-person future perfective plural)
зафіксу́єте (future perfective plural second-person)
зафіксу́ють (future perfective plural third-person)
зафіксу́ймо (first-person imperative plural)
зафіксу́й (imperative second-person singular)
зафіксу́йте (imperative plural second-person)
зафіксува́в (masculine past singular)
зафіксува́ли (masculine past plural)
зафіксува́ла (feminine past singular)
зафіксува́ли (feminine past plural)
зафіксува́ло (neuter past singular)
зафіксува́ли (neuter past plural)

From за- (za-) + фіксува́ти (fiksuváty). Compare Belarusian зафіксава́ць (zafiksavácʹ), Polish zafiksować, Russian зафикси́ровать (zafiksírovatʹ).

cog

зафіксава́ць

зафикси́ровать

to fix, to fixate (to attach; to affix; to hold in place or at a particular time; to make something fixed)

(photography) to fix (to render (a photographic impression) permanent by treating with such applications as will make it insensitive to the action of light)


обіцяєте

head

обіця́єте • (obicjájete)

обіця́єте (canonical)
obicjájete (romanization)

обіця́ти обіцяти#Ukrainian

second-person plural present indicative of обіця́ти impf (obicjáty)


обіцяєш

обіця́єш • (obicjáješ)

обіця́єш (canonical)
obicjáješ (romanization)

обіця́ти обіцяти#Ukrainian

second-person singular present indicative of обіця́ти impf (obicjáty)


обіцяло

обіця́ло • (obicjálo)

обіця́ло (canonical)
obicjálo (romanization)

[ɔbʲiˈt͡sʲaɫɔ]

обіця́ти обіцяти#Ukrainian

neuter singular past indicative of обіця́ти impf (obicjáty)


обіцяв

обіця́в • (obicjáv)

обіця́в (canonical)
obicjáv (romanization)

обіця́ти обіцяти#Ukrainian

masculine singular past indicative of обіця́ти impf (obicjáty)


зафіксований

зафіксо́ваний

зафіксо́ваний • (zafiksóvanyj)

зафіксо́ваний (canonical)
zafiksóvanyj (romanization)
зафіксо́ваний (masculine nominative)
зафіксо́ване (neuter nominative)
зафіксо́вана (feminine nominative)
зафіксо́вані (nominative plural)
зафіксо́ваного (genitive masculine neuter)
зафіксо́ваної (feminine genitive)
зафіксо́ваних (genitive plural)
зафіксо́ваному (dative masculine neuter)
зафіксо́ваній (dative feminine)
зафіксо́ваним (dative plural)
зафіксо́ваного (accusative animate masculine)
зафіксо́ване (accusative neuter)
зафіксо́вану (accusative feminine)
зафіксо́ваних (accusative animate plural)
зафіксо́ваний (accusative inanimate masculine)
зафіксо́вані (accusative inanimate plural)
зафіксо́ваним (instrumental masculine neuter)
зафіксо́ваною (feminine instrumental)
зафіксо́ваними (instrumental plural)
зафіксо́ваному (locative masculine neuter)
зафіксо́ванім (locative masculine neuter)
зафіксо́ваній (feminine locative)
зафіксо́ваних (locative plural)

uk-adecl

зафіксо́ваний

Uk-зафіксований.ogg

зафіксува́ти зафіксувати#Ukrainian

adjectival past passive participle of зафіксува́ти pf (zafiksuváty): fixed; captured, recorded


обіцяємо

head

обіця́ємо • (obicjájemo)

обіця́ємо (canonical)
obicjájemo (romanization)

Alternative form: обіця́єм (obicjájem)

обіця́ти обіцяти#Ukrainian

first-person plural present indicative of обіця́ти impf (obicjáty)


обіцяли

обіця́ли • (obicjály)

обіця́ли (canonical)
obicjály (romanization)

обіця́ти обіцяти#Ukrainian

plural past indicative of обіця́ти impf (obicjáty)


обіцяючи

обіця́ючи • (obicjájučy)

обіця́ючи (canonical)
obicjájučy (romanization)

обіця́ти обіцяти#Ukrainian

present adverbial participle of обіця́ти impf (obicjáty)


зазнає

зазнає́ • (zaznajé)

зазнає́ (canonical)
zaznajé (romanization)

зазнава́ти зазнавати#Ukrainian

third-person singular present indicative of зазнава́ти impf (zaznaváty)


зазнає

зазна́є • (zaznáje)

зазна́є (canonical)
zaznáje (romanization)

зазна́ти зазнати#Ukrainian

third-person singular future indicative of зазна́ти pf (zaznáty)


рухається

ру́хається • (rúxajetʹsja)

ру́хається (canonical)
rúxajetʹsja (romanization)

ру́хатися рухатися#Ukrainian

third-person singular present indicative of ру́хатися impf (rúxatysja)


рухаються

ру́хаються • (rúxajutʹsja)

ру́хаються (canonical)
rúxajutʹsja (romanization)

ру́хатися рухатися#Ukrainian

third-person plural present indicative of ру́хатися impf (rúxatysja)


деформувати

uk-verb

деформува́ти

здеформува́ти

деформува́ти • (deformuváty) impf or pf (perfective здеформува́ти)

деформува́ти (canonical)
deformuváty (romanization)
здеформува́ти (perfective)
деформува́ти (infinitive)
деформува́ть (infinitive)
деформо́ваний (passive past)
impersonal: деформо́вано (passive past)
деформу́ючи (adverbial present)
деформува́вши (adverbial past)
деформу́ю (first-person future singular)
бу́ду деформува́ти (first-person singular)
бу́ду деформува́ть (first-person singular)
деформува́тиму (first-person singular)
деформу́єш (future second-person singular)
бу́деш деформува́ти (second-person singular)
бу́деш деформува́ть (second-person singular)
деформува́тимеш (second-person singular)
деформу́є (future singular third-person)
бу́де деформува́ти (singular third-person)
бу́де деформува́ть (singular third-person)
деформува́тиме (singular third-person)
деформу́єм (first-person future plural)
деформу́ємо (first-person future plural)
бу́демо деформува́ти (first-person plural)
бу́демо деформува́ть (first-person plural)
деформува́тимемо (first-person plural)
деформува́тимем (first-person plural)
деформу́єте (future plural second-person)
бу́дете деформува́ти (plural second-person)
бу́дете деформува́ть (plural second-person)
деформува́тимете (plural second-person)
деформу́ють (future plural third-person)
бу́дуть деформува́ти (plural third-person)
бу́дуть деформува́ть (plural third-person)
деформува́тимуть (plural third-person)
деформу́ймо (first-person imperative plural)
деформу́й (imperative second-person singular)
деформу́йте (imperative plural second-person)
деформува́в (masculine past singular)
деформува́ли (masculine past plural)
деформува́ла (feminine past singular)
деформува́ли (feminine past plural)
деформува́ло (neuter past singular)
деформува́ли (neuter past plural)

Derived via Western European languages from Latin dēfōrmātiō + -ува́ти (-uváty). Compare Belarusian дэфармава́ць (defarmavácʹ), Polish deformować, Russian деформи́ровать (deformírovatʹ).

cog

дэфармава́ць

деформи́ровать

uk:Мельничук Олександр Савич


вцілити

uk-verb

вці́лити • (vcílyty) pf (imperfective вціля́ти)

вці́лити (canonical)
vcílyty (romanization)
вціля́ти (imperfective)
вці́лити (infinitive perfective)
вці́лить (infinitive perfective)
вці́лений (passive past perfective)
impersonal: вці́лено (passive past perfective)
вці́ливши (adverbial past perfective)
вці́лю (first-person future perfective singular)
вці́лиш (future perfective second-person singular)
вці́лить (future perfective singular third-person)
вці́лим (first-person future perfective plural)
вці́лимо (first-person future perfective plural)
вці́лите (future perfective plural second-person)
вці́лять (future perfective plural third-person)
вці́льмо (first-person imperative plural)
вціль (imperative second-person singular)
вці́льте (imperative plural second-person)
вці́лив (masculine past singular)
вці́лили (masculine past plural)
вці́лила (feminine past singular)
вці́лили (feminine past plural)
вці́лило (neuter past singular)
вці́лили (neuter past plural)

Uk-вцілити.ogg


дрейфуючи

head

дрейфу́ючи • (drejfújučy)

дрейфу́ючи (canonical)
drejfújučy (romanization)

дрейфува́ти дрейфувати#Ukrainian

present adverbial participle of дрейфува́ти impf (drejfuváty)


дрейфуючий

дрейфу́ючий • (drejfújučyj)

дрейфу́ючий (canonical)
drejfújučyj (romanization)
дрейфу́ючий (masculine nominative)
дрейфу́юче (neuter nominative)
дрейфу́юча (feminine nominative)
дрейфу́ючі (nominative plural)
дрейфу́ючого (genitive masculine neuter)
дрейфу́ючої (feminine genitive)
дрейфу́ючих (genitive plural)
дрейфу́ючому (dative masculine neuter)
дрейфу́ючій (dative feminine)
дрейфу́ючим (dative plural)
дрейфу́ючого (accusative animate masculine)
дрейфу́юче (accusative neuter)
дрейфу́ючу (accusative feminine)
дрейфу́ючих (accusative animate plural)
дрейфу́ючий (accusative inanimate masculine)
дрейфу́ючі (accusative inanimate plural)
дрейфу́ючим (instrumental masculine neuter)
дрейфу́ючою (feminine instrumental)
дрейфу́ючими (instrumental plural)
дрейфу́ючому (locative masculine neuter)
дрейфу́ючім (locative masculine neuter)
дрейфу́ючій (feminine locative)
дрейфу́ючих (locative plural)

дрейфува́ти дрейфувати#Ukrainian

present active participle of дрейфува́ти impf (drejfuváty): drifting


дрейфувати

дрейфува́ти (canonical)
drejfuváty (romanization)
дрейфува́ти (imperfective infinitive)
дрейфува́ть (imperfective infinitive)
дрейфу́ючий (active imperfective present)
дрейфу́ючи (adverbial imperfective present)
дрейфува́вши (adverbial imperfective past)
дрейфу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду дрейфува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду дрейфува́ть (first-person future imperfective singular)
дрейфува́тиму (first-person future imperfective singular)
дрейфу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дрейфува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш дрейфува́ть (future imperfective second-person singular)
дрейфува́тимеш (future imperfective second-person singular)
дрейфу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де дрейфува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де дрейфува́ть (future imperfective singular third-person)
дрейфува́тиме (future imperfective singular third-person)
дрейфу́єм (first-person imperfective plural present)
дрейфу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дрейфува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо дрейфува́ть (first-person future imperfective plural)
дрейфува́тимемо (first-person future imperfective plural)
дрейфува́тимем (first-person future imperfective plural)
дрейфу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете дрейфува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете дрейфува́ть (future imperfective plural second-person)
дрейфува́тимете (future imperfective plural second-person)
дрейфу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дрейфува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дрейфува́ть (future imperfective plural third-person)
дрейфува́тимуть (future imperfective plural third-person)
дрейфу́ймо (first-person imperative plural)
дрейфу́й (imperative second-person singular)
дрейфу́йте (imperative plural second-person)
дрейфува́в (masculine past singular)
дрейфува́ли (masculine past plural)
дрейфува́ла (feminine past singular)
дрейфува́ли (feminine past plural)
дрейфува́ло (neuter past singular)
дрейфува́ли (neuter past plural)

From дрейф (drejf) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian дрейфова́ть (drejfovátʹ), Belarusian дрэйфава́ць (drejfavácʹ), Polish dryfować.


запхала

запха́ла • (zapxála)

запха́ла (canonical)
zapxála (romanization)

запха́ти запхати#Ukrainian

feminine singular past indicative of запха́ти pf (zapxáty)


запхав

запха́в • (zapxáv)

запха́в (canonical)
zapxáv (romanization)

запха́ти запхати#Ukrainian

masculine singular past indicative of запха́ти pf (zapxáty)


запхали

запха́ли • (zapxály)

запха́ли (canonical)
zapxály (romanization)

запха́ти запхати#Ukrainian

plural past indicative of запха́ти pf (zapxáty)


запхати

uk-verb

запха́ти • (zapxáty) pf (imperfective запиха́ти)

запха́ти (canonical)
zapxáty (romanization)
запиха́ти (imperfective)
запха́ти (infinitive perfective)
запха́ть (infinitive perfective)
за́пханий (passive past perfective)
impersonal: за́пхано (passive past perfective)
запха́вши (adverbial past perfective)
запха́ю (first-person future perfective singular)
запха́єш (future perfective second-person singular)
запха́є (future perfective singular third-person)
запха́єм (first-person future perfective plural)
запха́ємо (first-person future perfective plural)
запха́єте (future perfective plural second-person)
запха́ють (future perfective plural third-person)
запха́ймо (first-person imperative plural)
запха́й (imperative second-person singular)
запха́йте (imperative plural second-person)
запха́в (masculine past singular)
запха́ли (masculine past plural)
запха́ла (feminine past singular)
запха́ли (feminine past plural)
запха́ло (neuter past singular)
запха́ли (neuter past plural)

From за- (za-) + пха́ти (pxáty). Compare Polish zapchać.

запха́ти рот (чи́мось)
zapxáty rot (čýmosʹ)
to stuff (someone's) mouth (with something)

(transitive) to shove (in), to stuff (in), to cram (in) (to press, force, or drive, particularly in filling, or in thrusting one thing into another)


запхнути

запхну́ти • (zapxnúty) pf (imperfective запиха́ти)

запхну́ти (canonical)
zapxnúty (romanization)
запиха́ти (imperfective)
запхну́ти (infinitive perfective)
запхну́ть (infinitive perfective)
за́пхнутий (passive past perfective)
impersonal: за́пхнуто (passive past perfective)
запхну́вши (adverbial past perfective)
запхну́ (first-person future perfective singular)
запхне́ш (future perfective second-person singular)
запхне́ (future perfective singular third-person)
запхне́м (first-person future perfective plural)
запхнемо́ (first-person future perfective plural)
запхнете́ (future perfective plural second-person)
запхну́ть (future perfective plural third-person)
запхні́м (first-person imperative plural)
запхні́мо (first-person imperative plural)
запхни́ (imperative second-person singular)
запхні́ть (imperative plural second-person)
запхну́в (masculine past singular)
запхну́ли (masculine past plural)
запхну́ла (feminine past singular)
запхну́ли (feminine past plural)
запхну́ло (neuter past singular)
запхну́ли (neuter past plural)

Uk-запхнути.ogg

From за- (za-) + пхну́ти (pxnúty). Compare Russian запихну́ть (zapixnútʹ), Belarusian запіхну́ць (zapixnúcʹ).

запхну́ти рот (чи́мось)
zapxnúty rot (čýmosʹ)
to stuff (someone's) mouth (with something)


запихати

запиха́ти • (zapyxáty) impf (perfective запха́ти or запхну́ти)

запиха́ти (canonical)
zapyxáty (romanization)
запха́ти (perfective)
запхну́ти (perfective)
запиха́ти (imperfective infinitive)
запиха́ть (imperfective infinitive)
запиха́ючи (adverbial imperfective present)
запиха́вши (adverbial imperfective past)
запиха́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду запиха́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду запиха́ть (first-person future imperfective singular)
запиха́тиму (first-person future imperfective singular)
запиха́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш запиха́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш запиха́ть (future imperfective second-person singular)
запиха́тимеш (future imperfective second-person singular)
запиха́є (imperfective present singular third-person)
бу́де запиха́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де запиха́ть (future imperfective singular third-person)
запиха́тиме (future imperfective singular third-person)
запиха́єм (first-person imperfective plural present)
запиха́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо запиха́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо запиха́ть (first-person future imperfective plural)
запиха́тимемо (first-person future imperfective plural)
запиха́тимем (first-person future imperfective plural)
запиха́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете запиха́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете запиха́ть (future imperfective plural second-person)
запиха́тимете (future imperfective plural second-person)
запиха́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запиха́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запиха́ть (future imperfective plural third-person)
запиха́тимуть (future imperfective plural third-person)
запиха́ймо (first-person imperative plural)
запиха́й (imperative second-person singular)
запиха́йте (imperative plural second-person)
запиха́в (masculine past singular)
запиха́ли (masculine past plural)
запиха́ла (feminine past singular)
запиха́ли (feminine past plural)
запиха́ло (neuter past singular)
запиха́ли (neuter past plural)

From запха́ти (zapxáty) + -а́ти (-áty). Compare Belarusian запіха́ць (zapixácʹ), Polish zapychać.

запиха́ти рот (чи́мось)
zapyxáty rot (čýmosʹ)
to stuff (someone's) mouth (with something)

+obj

acc<person, animal, mouth> + ins<with something>

accusative ‘person animal mouth’ and instrumental ‘with something’

(imperfective only) to stuff [with accusative ‘person, animal, mouth’ and instrumental ‘with something’] (to feed forcibly)


злетить

head

злети́ть • (zletýtʹ)

злети́ть (canonical)
zletýtʹ (romanization)

злеті́ти злетіти#Ukrainian

third-person singular future indicative of злеті́ти pf (zletíty)


злетіли

злеті́ли • (zletíly)

злеті́ли (canonical)
zletíly (romanization)

злеті́ти злетіти#Ukrainian

plural past indicative of злеті́ти pf (zletíty)


злетіло

злеті́ло • (zletílo)

злеті́ло (canonical)
zletílo (romanization)

злеті́ти злетіти#Ukrainian

neuter singular past indicative of злеті́ти pf (zletíty)


злетів

злеті́в • (zletív)

злеті́в (canonical)
zletív (romanization)

злеті́ти злетіти#Ukrainian

masculine singular past indicative of злеті́ти pf (zletíty)


злетіла

злеті́ла • (zletíla)

злеті́ла (canonical)
zletíla (romanization)

злеті́ти злетіти#Ukrainian

feminine singular past indicative of злеті́ти pf (zletíty)


злетіти

uk-verb

злеті́ти • (zletíty) pf (imperfective зліта́ти)

злеті́ти (canonical)
zletíty (romanization)
зліта́ти (imperfective)
злеті́ти (infinitive perfective)
злеті́ть (infinitive perfective)
злеті́вши (adverbial past perfective)
злечу́ (first-person future perfective singular)
злети́ш (future perfective second-person singular)
злети́ть (future perfective singular third-person)
злети́м (first-person future perfective plural)
злетимо́ (first-person future perfective plural)
злетите́ (future perfective plural second-person)
злетя́ть (future perfective plural third-person)
злеті́м (first-person imperative plural)
злеті́мо (first-person imperative plural)
злети́ (imperative second-person singular)
злеті́ть (imperative plural second-person)
злеті́в (masculine past singular)
злеті́ли (masculine past plural)
злеті́ла (feminine past singular)
злеті́ли (feminine past plural)
злеті́ло (neuter past singular)
злеті́ли (neuter past plural)

From з- (z-) + леті́ти (letíty). Russian взлете́ть (vzletétʹ), Belarusian узляце́ць (uzljacjécʹ).

злеті́ти в пові́тря (idiomatic)
zletíty v povítrja
to blow up, to explode
(literally, “to fly up into the air”)

to take flight (to begin flying; to become airborne or aloft)

to take off (especially of aircraft: to leave the ground and begin flight; to ascend into the air)

to fly off (to become detached at speed)


злітати

зліта́ти • (zlitáty) impf (perfective злеті́ти)

зліта́ти (canonical)
zlitáty (romanization)
злеті́ти (perfective)
зліта́ти (imperfective infinitive)
зліта́ть (imperfective infinitive)
зліта́ючи (adverbial imperfective present)
зліта́вши (adverbial imperfective past)
зліта́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зліта́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зліта́ть (first-person future imperfective singular)
зліта́тиму (first-person future imperfective singular)
зліта́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зліта́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зліта́ть (future imperfective second-person singular)
зліта́тимеш (future imperfective second-person singular)
зліта́є (imperfective present singular third-person)
бу́де зліта́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зліта́ть (future imperfective singular third-person)
зліта́тиме (future imperfective singular third-person)
зліта́єм (first-person imperfective plural present)
зліта́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зліта́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зліта́ть (first-person future imperfective plural)
зліта́тимемо (first-person future imperfective plural)
зліта́тимем (first-person future imperfective plural)
зліта́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зліта́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зліта́ть (future imperfective plural second-person)
зліта́тимете (future imperfective plural second-person)
зліта́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зліта́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зліта́ть (future imperfective plural third-person)
зліта́тимуть (future imperfective plural third-person)
зліта́ймо (first-person imperative plural)
зліта́й (imperative second-person singular)
зліта́йте (imperative plural second-person)
зліта́в (masculine past singular)
зліта́ли (masculine past plural)
зліта́ла (feminine past singular)
зліта́ли (feminine past plural)
зліта́ло (neuter past singular)
зліта́ли (neuter past plural)

From з- (z-) + літа́ти (litáty). Russian взлета́ть (vzletátʹ), Belarusian узлята́ць (uzljatácʹ).

зліта́ти в пові́тря (idiomatic)
zlitáty v povítrja
to blow up, to explode
(literally, “to fly up into the air”)


злітати

зліта́ти • (zlitáty) pf

зліта́ти (canonical)
zlitáty (romanization)
зліта́ти (infinitive perfective)
зліта́ть (infinitive perfective)
зліта́вши (adverbial past perfective)
зліта́ю (first-person future perfective singular)
зліта́єш (future perfective second-person singular)
зліта́є (future perfective singular third-person)
зліта́єм (first-person future perfective plural)
зліта́ємо (first-person future perfective plural)
зліта́єте (future perfective plural second-person)
зліта́ють (future perfective plural third-person)
зліта́ймо (first-person imperative plural)
зліта́й (imperative second-person singular)
зліта́йте (imperative plural second-person)
зліта́в (masculine past singular)
зліта́ли (masculine past plural)
зліта́ла (feminine past singular)
зліта́ли (feminine past plural)
зліта́ло (neuter past singular)
зліта́ли (neuter past plural)

(transitive) to fly to (all or many places)

(intransitive, colloquial) to pay a flying visit (to a place and then return)


гаптувати

гаптува́ти (canonical)
haptuváty (romanization)
гаптува́ти (imperfective infinitive)
гаптува́ть (imperfective infinitive)
гапто́ваний (imperfective passive past)
impersonal: гапто́вано (imperfective passive past)
гапту́ючи (adverbial imperfective present)
гаптува́вши (adverbial imperfective past)
гапту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду гаптува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду гаптува́ть (first-person future imperfective singular)
гаптува́тиму (first-person future imperfective singular)
гапту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш гаптува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш гаптува́ть (future imperfective second-person singular)
гаптува́тимеш (future imperfective second-person singular)
гапту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де гаптува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де гаптува́ть (future imperfective singular third-person)
гаптува́тиме (future imperfective singular third-person)
гапту́єм (first-person imperfective plural present)
гапту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо гаптува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо гаптува́ть (first-person future imperfective plural)
гаптува́тимемо (first-person future imperfective plural)
гаптува́тимем (first-person future imperfective plural)
гапту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете гаптува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете гаптува́ть (future imperfective plural second-person)
гаптува́тимете (future imperfective plural second-person)
гапту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гаптува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гаптува́ть (future imperfective plural third-person)
гаптува́тимуть (future imperfective plural third-person)
гапту́ймо (first-person imperative plural)
гапту́й (imperative second-person singular)
гапту́йте (imperative plural second-person)
гаптува́в (masculine past singular)
гаптува́ли (masculine past plural)
гаптува́ла (feminine past singular)
гаптува́ли (feminine past plural)
гаптува́ло (neuter past singular)
гаптува́ли (neuter past plural)

Uk-гаптувати.ogg

Borrowed from Polish haftować, from Middle High German heften.


розбираємось

head

розбира́ємось

розбира́ємось • (rozbyrájemosʹ)

розбира́ємось (canonical)
rozbyrájemosʹ (romanization)

Alternative forms: розбира́ємся (rozbyrájemsja), розбира́ємося (rozbyrájemosja)

розбира́тися розбиратися#Ukrainian

first-person plural present indicative of розбира́тися impf (rozbyrátysja)


розбираюсь

розбира́юсь • (rozbyrájusʹ)

розбира́юсь (canonical)
rozbyrájusʹ (romanization)

Alternative form: розбира́юся (rozbyrájusja)

розбира́тися розбиратися#Ukrainian

first-person singular present indicative of розбира́тися impf (rozbyrátysja)


розбираємося

розбира́ємося

розбира́ємося • (rozbyrájemosja)

розбира́ємося (canonical)
rozbyrájemosja (romanization)

Alternative forms: розбира́ємось (rozbyrájemosʹ), розбира́ємся (rozbyrájemsja)

розбира́тися розбиратися#Ukrainian


дітися

uk-verb

ді́тися • (dítysja) pf (imperfective діва́тися)

ді́тися (canonical)
dítysja (romanization)
діва́тися (imperfective)
ді́тися (infinitive perfective)
ді́тись (infinitive perfective)
ді́ться (infinitive perfective)
ді́вшись (adverbial past perfective)
ді́нуся (first-person future perfective singular)
ді́нусь (first-person future perfective singular)
ді́нешся (future perfective second-person singular)
ді́неться (future perfective singular third-person)
ді́немся (first-person future perfective plural)
ді́немося (first-person future perfective plural)
ді́немось (first-person future perfective plural)
ді́нетеся (future perfective plural second-person)
ді́нетесь (future perfective plural second-person)
ді́нуться (future perfective plural third-person)
ді́ньмося (first-person imperative plural)
ді́ньмось (first-person imperative plural)
ді́нься (imperative second-person singular)
ді́ньтеся (imperative plural second-person)
ді́ньтесь (imperative plural second-person)
ді́вся (masculine past singular)
дівсь (masculine past singular)
ді́лися (masculine past plural)
ді́лись (masculine past plural)
ді́лася (feminine past singular)
ді́лась (feminine past singular)
ді́лися (feminine past plural)
ді́лись (feminine past plural)
ді́лося (neuter past singular)
ді́лось (neuter past singular)
ді́лися (neuter past plural)
ді́лись (neuter past plural)

From ді́ти (díty) + -ся (-sja). Compare Russian де́ться (détʹsja), Belarusian дзе́цца (dzjécca).

Куди́ ді́лися мої гро́ші?

to get to, to disappear (of someone or something that is or has been missing: to go to or be located at)

ні́де / ні́куди / нема́ куди́ ді́тися (+dative (optionally))

Я не знав, куди́ ді́тися.
Ja ne znav, kudý dítysja.
I didn't know where to go/turn.

to go to, to turn, to put oneself (for protection, refuge, respite, etc.)


гарнішати

гарні́шати • (harníšaty) impf

гарні́шати (canonical)
harníšaty (romanization)
гарні́шати (imperfective infinitive)
гарні́шать (imperfective infinitive)
гарні́шаючи (adverbial imperfective present)
гарні́шавши (adverbial imperfective past)
гарні́шаю (first-person imperfective present singular)
бу́ду гарні́шати (first-person future imperfective singular)
бу́ду гарні́шать (first-person future imperfective singular)
гарні́шатиму (first-person future imperfective singular)
гарні́шаєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш гарні́шати (future imperfective second-person singular)
бу́деш гарні́шать (future imperfective second-person singular)
гарні́шатимеш (future imperfective second-person singular)
гарні́шає (imperfective present singular third-person)
бу́де гарні́шати (future imperfective singular third-person)
бу́де гарні́шать (future imperfective singular third-person)
гарні́шатиме (future imperfective singular third-person)
гарні́шаєм (first-person imperfective plural present)
гарні́шаємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо гарні́шати (first-person future imperfective plural)
бу́демо гарні́шать (first-person future imperfective plural)
гарні́шатимемо (first-person future imperfective plural)
гарні́шатимем (first-person future imperfective plural)
гарні́шаєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете гарні́шати (future imperfective plural second-person)
бу́дете гарні́шать (future imperfective plural second-person)
гарні́шатимете (future imperfective plural second-person)
гарні́шають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гарні́шати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гарні́шать (future imperfective plural third-person)
гарні́шатимуть (future imperfective plural third-person)
гарні́шаймо (first-person imperative plural)
гарні́шай (imperative second-person singular)
гарні́шайте (imperative plural second-person)
гарні́шав (masculine past singular)
гарні́шали (masculine past plural)
гарні́шала (feminine past singular)
гарні́шали (feminine past plural)
гарні́шало (neuter past singular)
гарні́шали (neuter past plural)

Uk-гарнішати.ogg

From гарні́ший (harníšyj) + -ати (-aty).

to become more beautiful, to grow prettier