висмикувати

висми́кувати

висми́кувати • (vysmýkuvaty) impf (perfective ви́смикати or ви́смикнути)

висми́кувати (canonical)
vysmýkuvaty (romanization)
ви́смикати (perfective)
ви́смикнути (perfective)
висми́кувати (imperfective infinitive)
висми́кувать (imperfective infinitive)
висми́куючи (adverbial imperfective present)
висми́кувавши (adverbial imperfective past)
висми́кую (first-person imperfective present singular)
бу́ду висми́кувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду висми́кувать (first-person future imperfective singular)
висми́куватиму (first-person future imperfective singular)
висми́куєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш висми́кувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш висми́кувать (future imperfective second-person singular)
висми́куватимеш (future imperfective second-person singular)
висми́кує (imperfective present singular third-person)
бу́де висми́кувати (future imperfective singular third-person)
бу́де висми́кувать (future imperfective singular third-person)
висми́куватиме (future imperfective singular third-person)
висми́куєм (first-person imperfective plural present)
висми́куємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо висми́кувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо висми́кувать (first-person future imperfective plural)
висми́куватимемо (first-person future imperfective plural)
висми́куватимем (first-person future imperfective plural)
висми́куєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете висми́кувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете висми́кувать (future imperfective plural second-person)
висми́куватимете (future imperfective plural second-person)
висми́кують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть висми́кувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть висми́кувать (future imperfective plural third-person)
висми́куватимуть (future imperfective plural third-person)
висми́куймо (first-person imperative plural)
висми́куй (imperative second-person singular)
висми́куйте (imperative plural second-person)
висми́кував (masculine past singular)
висми́кували (masculine past plural)
висми́кувала (feminine past singular)
висми́кували (feminine past plural)
висми́кувало (neuter past singular)
висми́кували (neuter past plural)

From ви́смикати (výsmykaty) + -увати (-uvaty).


підкоритися

uk-verb

підкори́тися

підкоря́тися

підко́рюватися (rare)

підкори́тися • (pidkorýtysja) pf (imperfective підкоря́тися or підко́рюватися (rare))

підкори́тися (canonical)
pidkorýtysja (romanization)
підкоря́тися (imperfective)
підко́рюватися (imperfective rare)
підкори́тися (infinitive perfective)
підкори́тись (infinitive perfective)
підкори́ться (infinitive perfective)
підкори́вшись (adverbial past perfective)
підкорю́ся (first-person future perfective singular)
підкорю́сь (first-person future perfective singular)
підкори́шся (future perfective second-person singular)
підкори́ться (future perfective singular third-person)
підкори́мся (first-person future perfective plural)
підкоримо́ся (first-person future perfective plural)
підкоримо́сь (first-person future perfective plural)
підкорите́ся (future perfective plural second-person)
підкорите́сь (future perfective plural second-person)
підкоря́ться (future perfective plural third-person)
підкорі́мся (first-person imperative plural)
підкорі́мося (first-person imperative plural)
підкорі́мось (first-person imperative plural)
підкори́ся (imperative second-person singular)
підкори́сь (imperative second-person singular)
підкорі́ться (imperative plural second-person)
підкори́вся (masculine past singular)
підкори́всь (masculine past singular)
підкори́лися (masculine past plural)
підкори́лись (masculine past plural)
підкори́лася (feminine past singular)
підкори́лась (feminine past singular)
підкори́лися (feminine past plural)
підкори́лись (feminine past plural)
підкори́лося (neuter past singular)
підкори́лось (neuter past singular)
підкори́лися (neuter past plural)
підкори́лись (neuter past plural)

uk-conj

підкори́тися<4b.pf>

Uk-підкоритися.ogg

From підкори́ти (pidkorýty) + -ся (-sja).

to submit, to bend, to knuckle under (to yield or give way to another)

підкори́ти підкорити#Ukrainian


піймати

uk-verb

пійма́ти • (pijmáty) pf

пійма́ти (canonical)
pijmáty (romanization)
пійма́ти (infinitive perfective)
пійма́ть (infinitive perfective)
пі́йманий (passive past perfective)
impersonal: пі́ймано (passive past perfective)
пійма́вши (adverbial past perfective)
пійма́ю (first-person future perfective singular)
пійма́єш (future perfective second-person singular)
пійма́є (future perfective singular third-person)
пійма́єм (first-person future perfective plural)
пійма́ємо (first-person future perfective plural)
пійма́єте (future perfective plural second-person)
пійма́ють (future perfective plural third-person)
пійма́ймо (first-person imperative plural)
пійма́й (imperative second-person singular)
пійма́йте (imperative plural second-person)
пійма́в (masculine past singular)
пійма́ли (masculine past plural)
пійма́ла (feminine past singular)
пійма́ли (feminine past plural)
пійма́ло (neuter past singular)
пійма́ли (neuter past plural)

Uk-піймати.ogg

From пі- (pi-) + -йма́ти (-jmáty). Compare Russian пойма́ть (pojmátʹ), Polish pojmać.

to catch (to seize or intercept an object moving through the air)

to catch (to capture or snare someone or something which would rather escape)

пійма́ти на гаря́чому

to catch in the act, to catch red-handed

to catch (to unpleasantly discover unexpectedly; to unpleasantly surprise)

(figuratively, colloquial) to catch, (to grasp mentally; perceive)


морити

мори́ти (canonical)
morýty (romanization)
мори́ти (imperfective infinitive)
мори́ть (imperfective infinitive)
мо́рений (imperfective passive past)
impersonal: мо́рено (imperfective passive past)
мо́рячи (adverbial imperfective present)
мори́вши (adverbial imperfective past)
морю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду мори́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду мори́ть (first-person future imperfective singular)
мори́тиму (first-person future imperfective singular)
мо́риш (imperfective present second-person singular)
бу́деш мори́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш мори́ть (future imperfective second-person singular)
мори́тимеш (future imperfective second-person singular)
мо́рить (imperfective present singular third-person)
бу́де мори́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де мори́ть (future imperfective singular third-person)
мори́тиме (future imperfective singular third-person)
мо́рим (first-person imperfective plural present)
мо́римо (first-person imperfective plural present)
бу́демо мори́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо мори́ть (first-person future imperfective plural)
мори́тимемо (first-person future imperfective plural)
мори́тимем (first-person future imperfective plural)
мо́рите (imperfective plural present second-person)
бу́дете мори́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете мори́ть (future imperfective plural second-person)
мори́тимете (future imperfective plural second-person)
мо́рять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть мори́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть мори́ть (future imperfective plural third-person)
мори́тимуть (future imperfective plural third-person)
морі́м (first-person imperative plural)
морі́мо (first-person imperative plural)
мори́ (imperative second-person singular)
морі́ть (imperative plural second-person)
мори́в (masculine past singular)
мори́ли (masculine past plural)
мори́ла (feminine past singular)
мори́ли (feminine past plural)
мори́ло (neuter past singular)
мори́ли (neuter past plural)

(transitive) to exhaust, to tire, to wear out, to drain


висмикати

висмика́ти • (vysmykáty) impf (perfective ви́смикати or ви́смикнути)

висмика́ти (canonical)
vysmykáty (romanization)
ви́смикати (perfective)
ви́смикнути (perfective)
висмика́ти (imperfective infinitive)
висмика́ть (imperfective infinitive)
висмика́ючи (adverbial imperfective present)
висмика́вши (adverbial imperfective past)
висмика́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду висмика́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду висмика́ть (first-person future imperfective singular)
висмика́тиму (first-person future imperfective singular)
висмика́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш висмика́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш висмика́ть (future imperfective second-person singular)
висмика́тимеш (future imperfective second-person singular)
висмика́є (imperfective present singular third-person)
бу́де висмика́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де висмика́ть (future imperfective singular third-person)
висмика́тиме (future imperfective singular third-person)
висмика́єм (first-person imperfective plural present)
висмика́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо висмика́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо висмика́ть (first-person future imperfective plural)
висмика́тимемо (first-person future imperfective plural)
висмика́тимем (first-person future imperfective plural)
висмика́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете висмика́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете висмика́ть (future imperfective plural second-person)
висмика́тимете (future imperfective plural second-person)
висмика́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть висмика́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть висмика́ть (future imperfective plural third-person)
висмика́тимуть (future imperfective plural third-person)
висмика́ймо (first-person imperative plural)
висмика́й (imperative second-person singular)
висмика́йте (imperative plural second-person)
висмика́в (masculine past singular)
висмика́ли (masculine past plural)
висмика́ла (feminine past singular)
висмика́ли (feminine past plural)
висмика́ло (neuter past singular)
висмика́ли (neuter past plural)

From ви́смикати (výsmykaty) + -а́ти (-áty).


висмикати

висми́кувати

ви́смикати • (výsmykaty) pf (imperfective висмика́ти or висми́кувати)

ви́смикати (canonical)
výsmykaty (romanization)
висмика́ти (imperfective)
висми́кувати (imperfective)
ви́смикати (infinitive perfective)
ви́смикать (infinitive perfective)
ви́смиканий (passive past perfective)
impersonal: ви́смикано (passive past perfective)
ви́смикавши (adverbial past perfective)
ви́смикаю (first-person future perfective singular)
ви́смикаєш (future perfective second-person singular)
ви́смикає (future perfective singular third-person)
ви́смикаєм (first-person future perfective plural)
ви́смикаємо (first-person future perfective plural)
ви́смикаєте (future perfective plural second-person)
ви́смикають (future perfective plural third-person)
ви́смикаймо (first-person imperative plural)
ви́смикай (imperative second-person singular)
ви́смикайте (imperative plural second-person)
ви́смикав (masculine past singular)
ви́смикали (masculine past plural)
ви́смикала (feminine past singular)
ви́смикали (feminine past plural)
ви́смикало (neuter past singular)
ви́смикали (neuter past plural)


коїти

ко́їти • (kójity) impf (perfective ско́їти)

ко́їти (canonical)
kójity (romanization)
ско́їти (perfective)
ко́їти (imperfective infinitive)
ко́їть (imperfective infinitive)
ко́єний (imperfective passive past)
impersonal: ко́єно (imperfective passive past)
ко́ячи (adverbial imperfective present)
ко́ївши (adverbial imperfective past)
ко́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ко́їти (first-person future imperfective singular)
бу́ду ко́їть (first-person future imperfective singular)
ко́їтиму (first-person future imperfective singular)
ко́їш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ко́їти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ко́їть (future imperfective second-person singular)
ко́їтимеш (future imperfective second-person singular)
ко́їть (imperfective present singular third-person)
бу́де ко́їти (future imperfective singular third-person)
бу́де ко́їть (future imperfective singular third-person)
ко́їтиме (future imperfective singular third-person)
ко́їм (first-person imperfective plural present)
ко́їмо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ко́їти (first-person future imperfective plural)
бу́демо ко́їть (first-person future imperfective plural)
ко́їтимемо (first-person future imperfective plural)
ко́їтимем (first-person future imperfective plural)
ко́їте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ко́їти (future imperfective plural second-person)
бу́дете ко́їть (future imperfective plural second-person)
ко́їтимете (future imperfective plural second-person)
ко́ять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ко́їти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ко́їть (future imperfective plural third-person)
ко́їтимуть (future imperfective plural third-person)
ко́їм (first-person imperative plural)
ко́їмо (first-person imperative plural)
ко́ї (imperative second-person singular)
ко́їть (imperative plural second-person)
ко́їв (masculine past singular)
ко́їли (masculine past plural)
ко́їла (feminine past singular)
ко́їли (feminine past plural)
ко́їло (neuter past singular)
ко́їли (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *kojiti (“to soothe”), the exact nature of the semantic shift is unknown. Compare Old Ruthenian ко́итися (kóitisja, “to be held, to be soothed”). Alternatively, related to чини́ти (čynýty).

cog

(transitive) to commit, to do (usually something bad)


коїти

uk-verb

ко́їти • (kójity) impf (perfective уко́їти)

ко́їти (canonical)
kójity (romanization)
уко́їти (perfective)
ко́їти (imperfective infinitive)
ко́їть (imperfective infinitive)
ко́єний (imperfective passive past)
impersonal: ко́єно (imperfective passive past)
ко́ячи (adverbial imperfective present)
ко́ївши (adverbial imperfective past)
ко́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ко́їти (first-person future imperfective singular)
бу́ду ко́їть (first-person future imperfective singular)
ко́їтиму (first-person future imperfective singular)
ко́їш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ко́їти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ко́їть (future imperfective second-person singular)
ко́їтимеш (future imperfective second-person singular)
ко́їть (imperfective present singular third-person)
бу́де ко́їти (future imperfective singular third-person)
бу́де ко́їть (future imperfective singular third-person)
ко́їтиме (future imperfective singular third-person)
ко́їм (first-person imperfective plural present)
ко́їмо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ко́їти (first-person future imperfective plural)
бу́демо ко́їть (first-person future imperfective plural)
ко́їтимемо (first-person future imperfective plural)
ко́їтимем (first-person future imperfective plural)
ко́їте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ко́їти (future imperfective plural second-person)
бу́дете ко́їть (future imperfective plural second-person)
ко́їтимете (future imperfective plural second-person)
ко́ять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ко́їти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ко́їть (future imperfective plural third-person)
ко́їтимуть (future imperfective plural third-person)
ко́їм (first-person imperative plural)
ко́їмо (first-person imperative plural)
ко́ї (imperative second-person singular)
ко́їть (imperative plural second-person)
ко́їв (masculine past singular)
ко́їли (masculine past plural)
ко́їла (feminine past singular)
ко́їли (feminine past plural)
ко́їло (neuter past singular)
ко́їли (neuter past plural)

Borrowed from Polish koić, from Proto-Slavic *kojiti (“to soothe”).

(transitive, obsolete) to calm, to soothe


зробимо

head

зро́бимо • (zróbymo)

зро́бимо (canonical)
zróbymo (romanization)

зроби́ти зробити#Ukrainian

first-person plural future perfective of зроби́ти (zrobýty)


зроби

зроби́ • (zrobý)

зроби́ти зробити#Ukrainian

second-person singular imperative perfective of зроби́ти (zrobýty)


зробіть

зробі́ть • (zrobítʹ)

зробі́ть (canonical)
zrobítʹ (romanization)

зроби́ти зробити#Ukrainian

second-person plural imperative perfective of зроби́ти (zrobýty)


спромогтися

uk-verb

спромогти́ся

спромага́тися

спромогти́ся • (spromohtýsja) pf (imperfective спромага́тися)

спромогти́ся (canonical)
spromohtýsja (romanization)
спромага́тися (imperfective)
спромогти́ся (infinitive perfective)
спромогти́сь (infinitive perfective)
спромі́гшись (adverbial past perfective)
спроможу́ся (first-person future perfective singular)
спроможу́сь (first-person future perfective singular)
спромо́жешся (future perfective second-person singular)
спромо́жеться (future perfective singular third-person)
спромо́жемся (first-person future perfective plural)
спромо́жемося (first-person future perfective plural)
спромо́жемось (first-person future perfective plural)
спромо́жетеся (future perfective plural second-person)
спромо́жетесь (future perfective plural second-person)
спромо́жуться (future perfective plural third-person)
спроможі́мся (first-person imperative plural)
спроможі́мося (first-person imperative plural)
спроможі́мось (first-person imperative plural)
спроможи́ся (imperative second-person singular)
спроможи́сь (imperative second-person singular)
спроможі́ться (imperative plural second-person)
спромі́гся (masculine past singular)
спромогли́ся (masculine past plural)
спромогли́сь (masculine past plural)
спромогла́ся (feminine past singular)
спромогла́сь (feminine past singular)
спромогли́ся (feminine past plural)
спромогли́сь (feminine past plural)
спромогло́ся (neuter past singular)
спромогло́сь (neuter past singular)
спромогли́ся (neuter past plural)
спромогли́сь (neuter past plural)

uk-conj

спромогти́ся<8c/b.pf>

From с- (s-) + про- (pro-) + могти́ (mohtý) + -ся (-sja).

af

to manage to afford (+ infinitive or на + attributive)


зробиш

head

зро́биш • (zróbyš)

зро́биш (canonical)
zróbyš (romanization)

зроби́ти зробити#Ukrainian

second-person singular future perfective of зроби́ти (zrobýty)


зроблено

зро́блено • (zróbleno) pf

зро́блено (canonical)
zróbleno (romanization)

зроби́ти зробити#Ukrainian

past passive impersonal participle of зроби́ти (zrobýty)


зробивши

зроби́вши • (zrobývšy)

зроби́вши (canonical)
zrobývšy (romanization)

зроби́ти зробити#Ukrainian

past adverbial perfective participle of зроби́ти (zrobýty)


зробить

зро́бить • (zróbytʹ)

зро́бить (canonical)
zróbytʹ (romanization)

зроби́ти зробити#Ukrainian

third-person singular future perfective of зроби́ти (zrobýty)


зробімо

зробі́мо • (zrobímo)

зробі́мо (canonical)
zrobímo (romanization)

зроби́ти зробити#Ukrainian

first-person plural imperative perfective of зроби́ти (zrobýty)


робитиму

роби́тиму • (robýtymu)

роби́тиму (canonical)
robýtymu (romanization)

роби́ти робити#Ukrainian

first-person singular synthetic future indicative imperfective of роби́ти (robýty)


спромагатися

uk-verb

спромага́тися

спромогти́ся

спромага́тися • (spromahátysja) impf (perfective спромогти́ся)

спромага́тися (canonical)
spromahátysja (romanization)
спромогти́ся (perfective)
спромага́тися (imperfective infinitive)
спромага́тись (imperfective infinitive)
спромага́ться (imperfective infinitive)
спромага́ючись (adverbial imperfective present)
спромага́вшись (adverbial imperfective past)
спромага́юся (first-person imperfective present singular)
спромага́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду спромага́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду спромага́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду спромага́ться (first-person future imperfective singular)
спромага́тимусь (first-person future imperfective singular)
спромага́тимуся (first-person future imperfective singular)
спромага́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш спромага́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш спромага́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш спромага́ться (future imperfective second-person singular)
спромага́тимешся (future imperfective second-person singular)
спромага́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де спромага́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де спромага́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де спромага́ться (future imperfective singular third-person)
спромага́тиметься (future imperfective singular third-person)
спромага́ємся (first-person imperfective plural present)
спромага́ємося (first-person imperfective plural present)
спромага́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо спромага́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо спромага́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо спромага́ться (first-person future imperfective plural)
спромага́тимемось (first-person future imperfective plural)
спромага́тимемося (first-person future imperfective plural)
спромага́тимемся (first-person future imperfective plural)
спромага́єтеся (imperfective plural present second-person)
спромага́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете спромага́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете спромага́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете спромага́ться (future imperfective plural second-person)
спромага́тиметесь (future imperfective plural second-person)
спромага́тиметеся (future imperfective plural second-person)
спромага́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спромага́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спромага́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спромага́ться (future imperfective plural third-person)
спромага́тимуться (future imperfective plural third-person)
спромага́ймося (first-person imperative plural)
спромага́ймось (first-person imperative plural)
спромага́йся (imperative second-person singular)
спромага́йсь (imperative second-person singular)
спромага́йтеся (imperative plural second-person)
спромага́йтесь (imperative plural second-person)
спромага́вся (masculine past singular)
спромага́всь (masculine past singular)
спромага́лися (masculine past plural)
спромага́лись (masculine past plural)
спромага́лася (feminine past singular)
спромага́лась (feminine past singular)
спромага́лися (feminine past plural)
спромага́лись (feminine past plural)
спромага́лося (neuter past singular)
спромага́лось (neuter past singular)
спромага́лися (neuter past plural)
спромага́лись (neuter past plural)

uk-conj

спромага́тися<1a.impf>

From спромогти́ся (spromohtýsja) + -а́ти (-áty).

af

спромогти́ся


наказувати

uk-verb

нака́зувати • (nakázuvaty) impf (perfective наказа́ти)

нака́зувати (canonical)
nakázuvaty (romanization)
наказа́ти (perfective)
нака́зувати (imperfective infinitive)
нака́зувать (imperfective infinitive)
нака́зуючи (adverbial imperfective present)
нака́зувавши (adverbial imperfective past)
нака́зую (first-person imperfective present singular)
бу́ду нака́зувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду нака́зувать (first-person future imperfective singular)
нака́зуватиму (first-person future imperfective singular)
нака́зуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш нака́зувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш нака́зувать (future imperfective second-person singular)
нака́зуватимеш (future imperfective second-person singular)
нака́зує (imperfective present singular third-person)
бу́де нака́зувати (future imperfective singular third-person)
бу́де нака́зувать (future imperfective singular third-person)
нака́зуватиме (future imperfective singular third-person)
нака́зуєм (first-person imperfective plural present)
нака́зуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо нака́зувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо нака́зувать (first-person future imperfective plural)
нака́зуватимемо (first-person future imperfective plural)
нака́зуватимем (first-person future imperfective plural)
нака́зуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете нака́зувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете нака́зувать (future imperfective plural second-person)
нака́зуватимете (future imperfective plural second-person)
нака́зують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть нака́зувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть нака́зувать (future imperfective plural third-person)
нака́зуватимуть (future imperfective plural third-person)
нака́зуймо (first-person imperative plural)
нака́зуй (imperative second-person singular)
нака́зуйте (imperative plural second-person)
нака́зував (masculine past singular)
нака́зували (masculine past plural)
нака́зувала (feminine past singular)
нака́зували (feminine past plural)
нака́зувало (neuter past singular)
нака́зували (neuter past plural)

Uk-наказувати.ogg

From наказа́ти (nakazáty) + -увати (-uvaty). Compare Polish nakazywać, Belarusian нака́зваць (nakázvacʹ), Russian нака́зывать (nakázyvatʹ).

кому́сь хтось#Ukrainian

to order, to command, to bid (somebody to do: кому́сь (dative) + infinitive)

як нака́зує тради́ція

(obsolete) to have (somebody/something) sent on

to add (say as an accompaniment to an action)


зроблять

head

зро́блять • (zróbljatʹ)

зро́блять (canonical)
zróbljatʹ (romanization)

зроби́ти зробити#Ukrainian

third-person plural future perfective of зроби́ти (zrobýty)


наказати

uk-verb

наказа́ти • (nakazáty) pf (imperfective нака́зувати)

наказа́ти (canonical)
nakazáty (romanization)
нака́зувати (imperfective)
наказа́ти (infinitive perfective)
наказа́ть (infinitive perfective)
наказа́вши (adverbial past perfective)
накажу́ (first-person future perfective singular)
нака́жеш (future perfective second-person singular)
нака́же (future perfective singular third-person)
нака́жем (first-person future perfective plural)
нака́жемо (first-person future perfective plural)
нака́жете (future perfective plural second-person)
нака́жуть (future perfective plural third-person)
накажі́м (first-person imperative plural)
накажі́мо (first-person imperative plural)
накажи́ (imperative second-person singular)
накажі́ть (imperative plural second-person)
наказа́в (masculine past singular)
наказа́ли (masculine past plural)
наказа́ла (feminine past singular)
наказа́ли (feminine past plural)
наказа́ло (neuter past singular)
наказа́ли (neuter past plural)

Uk-наказати.ogg

From на- (na-) + каза́ти (kazáty). Compare Polish nakazać, Belarusian наказа́ць (nakazácʹ), Russian наказа́ть (nakazátʹ).

кому́сь хтось#Ukrainian


наказати

наказа́ти • (nakazáty) pf

наказа́ти (canonical)
nakazáty (romanization)
наказа́ти (infinitive perfective)
наказа́ть (infinitive perfective)
наказа́вши (adverbial past perfective)
накажу́ (first-person future perfective singular)
нака́жеш (future perfective second-person singular)
нака́же (future perfective singular third-person)
нака́жем (first-person future perfective plural)
нака́жемо (first-person future perfective plural)
нака́жете (future perfective plural second-person)
нака́жуть (future perfective plural third-person)
накажі́м (first-person imperative plural)
накажі́мо (first-person imperative plural)
накажи́ (imperative second-person singular)
накажі́ть (imperative plural second-person)
наказа́в (masculine past singular)
наказа́ли (masculine past plural)
наказа́ла (feminine past singular)
наказа́ли (feminine past plural)
наказа́ло (neuter past singular)
наказа́ли (neuter past plural)

Uk-наказати.ogg

(colloquial) to slander, to talk trash, to tell lies


робитимеш

head

роби́тимеш • (robýtymeš)

роби́тимеш (canonical)
robýtymeš (romanization)

роби́ти робити#Ukrainian

second-person singular synthetic future indicative imperfective of роби́ти (robýty)


зробим

зро́бим • (zróbym)

зро́бим (canonical)
zróbym (romanization)

зроби́ти зробити#Ukrainian


зробім

зробі́м • (zrobím)

зробі́м (canonical)
zrobím (romanization)

зроби́ти зробити#Ukrainian


направитися

uk-verb

напра́витися

направля́тися

напра́витися • (naprávytysja) pf (imperfective направля́тися)

напра́витися (canonical)
naprávytysja (romanization)
направля́тися (imperfective)
напра́витися (infinitive perfective)
напра́витись (infinitive perfective)
напра́виться (infinitive perfective)
напра́вившись (adverbial past perfective)
напра́влюся (first-person future perfective singular)
напра́влюсь (first-person future perfective singular)
напра́вишся (future perfective second-person singular)
напра́виться (future perfective singular third-person)
напра́вимся (first-person future perfective plural)
напра́вимося (first-person future perfective plural)
напра́вимось (first-person future perfective plural)
напра́витеся (future perfective plural second-person)
напра́витесь (future perfective plural second-person)
напра́вляться (future perfective plural third-person)
напра́вмося (first-person imperative plural)
напра́вмось (first-person imperative plural)
напра́вся (imperative second-person singular)
напра́всь (imperative second-person singular)
напра́втеся (imperative plural second-person)
напра́втесь (imperative plural second-person)
напра́вився (masculine past singular)
напра́вивсь (masculine past singular)
напра́вилися (masculine past plural)
напра́вились (masculine past plural)
напра́вилася (feminine past singular)
напра́вилась (feminine past singular)
напра́вилися (feminine past plural)
напра́вились (feminine past plural)
напра́вилося (neuter past singular)
напра́вилось (neuter past singular)
напра́вилися (neuter past plural)
напра́вились (neuter past plural)

uk-conj

напра́витися<4a.pf>

From напра́вити (naprávyty) + -ся (-sja). Compare Russian напра́виться (naprávitʹsja), Polish naprawić się.

cog

напра́виться

to go, to head, to make one's way (to move in a specified direction)

(colloquial) to sort itself out, to set itself right

напра́вити направити#Ukrainian


подарувати

uk-verb

подарува́ти • (podaruváty) pf (imperfective дарува́ти)

подарува́ти (canonical)
podaruváty (romanization)
дарува́ти (imperfective)
подарува́ти (infinitive perfective)
подарува́ть (infinitive perfective)
подаро́ваний (passive past perfective)
impersonal: подаро́вано (passive past perfective)
подарува́вши (adverbial past perfective)
подару́ю (first-person future perfective singular)
подару́єш (future perfective second-person singular)
подару́є (future perfective singular third-person)
подару́єм (first-person future perfective plural)
подару́ємо (first-person future perfective plural)
подару́єте (future perfective plural second-person)
подару́ють (future perfective plural third-person)
подару́ймо (first-person imperative plural)
подару́й (imperative second-person singular)
подару́йте (imperative plural second-person)
подарува́в (masculine past singular)
подарува́ли (masculine past plural)
подарува́ла (feminine past singular)
подарува́ли (feminine past plural)
подарува́ло (neuter past singular)
подарува́ли (neuter past plural)

Uk-подарувати.ogg

кому́сь комусь

to gift, to give, to bestow, to donate, to present (something to someone: кому́сь (dative) щось (accusative)


обіймати

обійма́ти • (obijmáty) impf (perfective обійня́ти)

обійма́ти (canonical)
obijmáty (romanization)
обійня́ти (perfective)
обійма́ти (imperfective infinitive)
обійма́ть (imperfective infinitive)
обі́йманий (imperfective passive past)
impersonal: обі́ймано (imperfective passive past)
обійма́ючи (adverbial imperfective present)
обійма́вши (adverbial imperfective past)
обійма́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду обійма́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду обійма́ть (first-person future imperfective singular)
обійма́тиму (first-person future imperfective singular)
обійма́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обійма́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш обійма́ть (future imperfective second-person singular)
обійма́тимеш (future imperfective second-person singular)
обійма́є (imperfective present singular third-person)
бу́де обійма́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де обійма́ть (future imperfective singular third-person)
обійма́тиме (future imperfective singular third-person)
обійма́єм (first-person imperfective plural present)
обійма́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обійма́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо обійма́ть (first-person future imperfective plural)
обійма́тимемо (first-person future imperfective plural)
обійма́тимем (first-person future imperfective plural)
обійма́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обійма́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете обійма́ть (future imperfective plural second-person)
обійма́тимете (future imperfective plural second-person)
обійма́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обійма́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обійма́ть (future imperfective plural third-person)
обійма́тимуть (future imperfective plural third-person)
обійма́ймо (first-person imperative plural)
обійма́й (imperative second-person singular)
обійма́йте (imperative plural second-person)
обійма́в (masculine past singular)
обійма́ли (masculine past plural)
обійма́ла (feminine past singular)
обійма́ли (feminine past plural)
обійма́ло (neuter past singular)
обійма́ли (neuter past plural)

Uk-обіймати.ogg

From обі- (obi-) + -йма́ти (-jmáty). Compare Belarusian абдыма́ць (abdymácʹ), Polish obejmować.

Ну ж бо! Обійми́ мене́!

Фіде́ль Ка́стро обійма́в пози́цію лі́дера Ку́би про́тягом сорока́ дев'яти́ ро́ків.

Fidel Castro occupied the position of the leader of Cuba for forty nine years.

Fidélʹ Kástro obijmáv pozýciju lídera Kúby prótjahom soroká devʺjatý rókiv.


змігши

head

змі́гши • (zmíhšy) pf

змі́гши (canonical)
zmíhšy (romanization)

змогти́ змогти#Ukrainian

past adverbial participle of змогти́ (zmohtý)


зможу

змо́жу • (zmóžu)

змогти́ змогти#Ukrainian

first-person singular future perfective of змогти́ (zmohtý)


направлятися

uk-verb

направля́тися

напра́витися

направля́тися • (napravljátysja) impf (perfective напра́витися)

направля́тися (canonical)
napravljátysja (romanization)
напра́витися (perfective)
направля́тися (imperfective infinitive)
направля́тись (imperfective infinitive)
направля́ться (imperfective infinitive)
направля́ючись (adverbial imperfective present)
направля́вшись (adverbial imperfective past)
направля́юся (first-person imperfective present singular)
направля́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду направля́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду направля́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду направля́ться (first-person future imperfective singular)
направля́тимусь (first-person future imperfective singular)
направля́тимуся (first-person future imperfective singular)
направля́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш направля́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш направля́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш направля́ться (future imperfective second-person singular)
направля́тимешся (future imperfective second-person singular)
направля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де направля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де направля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де направля́ться (future imperfective singular third-person)
направля́тиметься (future imperfective singular third-person)
направля́ємся (first-person imperfective plural present)
направля́ємося (first-person imperfective plural present)
направля́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо направля́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо направля́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо направля́ться (first-person future imperfective plural)
направля́тимемось (first-person future imperfective plural)
направля́тимемося (first-person future imperfective plural)
направля́тимемся (first-person future imperfective plural)
направля́єтеся (imperfective plural present second-person)
направля́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете направля́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете направля́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете направля́ться (future imperfective plural second-person)
направля́тиметесь (future imperfective plural second-person)
направля́тиметеся (future imperfective plural second-person)
направля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть направля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть направля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть направля́ться (future imperfective plural third-person)
направля́тимуться (future imperfective plural third-person)
направля́ймося (first-person imperative plural)
направля́ймось (first-person imperative plural)
направля́йся (imperative second-person singular)
направля́йсь (imperative second-person singular)
направля́йтеся (imperative plural second-person)
направля́йтесь (imperative plural second-person)
направля́вся (masculine past singular)
направля́всь (masculine past singular)
направля́лися (masculine past plural)
направля́лись (masculine past plural)
направля́лася (feminine past singular)
направля́лась (feminine past singular)
направля́лися (feminine past plural)
направля́лись (feminine past plural)
направля́лося (neuter past singular)
направля́лось (neuter past singular)
направля́лися (neuter past plural)
направля́лись (neuter past plural)

uk-conj

направля́тися<1a.impf>

Uk-направлятися.ogg

From направля́ти (napravljáty) + -ся (-sja). Compare Russian направля́ться (napravljátʹsja), Polish naprawiać się.

cog

направля́ться

направля́ти направляти#Ukrainian

passive of направля́ти impf (napravljáty)


наносити

uk-verb

нано́сити • (nanósyty) impf (perfective нанести́)

нано́сити (canonical)
nanósyty (romanization)
нанести́ (perfective)
нано́сити (imperfective infinitive)
нано́сить (imperfective infinitive)
нано́сячи (adverbial imperfective present)
нано́сивши (adverbial imperfective past)
нано́шу (first-person imperfective present singular)
бу́ду нано́сити (first-person future imperfective singular)
бу́ду нано́сить (first-person future imperfective singular)
нано́ситиму (first-person future imperfective singular)
нано́сиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш нано́сити (future imperfective second-person singular)
бу́деш нано́сить (future imperfective second-person singular)
нано́ситимеш (future imperfective second-person singular)
нано́сить (imperfective present singular third-person)
бу́де нано́сити (future imperfective singular third-person)
бу́де нано́сить (future imperfective singular third-person)
нано́ситиме (future imperfective singular third-person)
нано́сим (first-person imperfective plural present)
нано́симо (first-person imperfective plural present)
бу́демо нано́сити (first-person future imperfective plural)
бу́демо нано́сить (first-person future imperfective plural)
нано́ситимемо (first-person future imperfective plural)
нано́ситимем (first-person future imperfective plural)
нано́сите (imperfective plural present second-person)
бу́дете нано́сити (future imperfective plural second-person)
бу́дете нано́сить (future imperfective plural second-person)
нано́ситимете (future imperfective plural second-person)
нано́сять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть нано́сити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть нано́сить (future imperfective plural third-person)
нано́ситимуть (future imperfective plural third-person)
нано́сьмо (first-person imperative plural)
нано́сь (imperative second-person singular)
нано́сьте (imperative plural second-person)
нано́сив (masculine past singular)
нано́сили (masculine past plural)
нано́сила (feminine past singular)
нано́сили (feminine past plural)
нано́сило (neuter past singular)
нано́сили (neuter past plural)

Uk-наносити.ogg

From на- (na-) + носи́ти (nosýty). Compare Russian наноси́ть (nanosítʹ), Belarusian нано́сіць (nanósicʹ), Polish nanosić.

to bring, to bring in (:a large quantity of something)

to deposit (lay down, especially as a sediment)

(sometimes impersonal) to bring (:precipitation, smells, sounds, etc.)

to draw, to plot (:line, mark, etc. on a map, diagram, etc.)

to apply, to put (:layer, pattern, substance, etc. onto a surface)

to bring, to cause, to inflict (:detriment, harm, etc.)


наносити

наноси́ти • (nanosýty) pf (imperfective нано́шувати)

наноси́ти (canonical)
nanosýty (romanization)
нано́шувати (imperfective)
наноси́ти (infinitive perfective)
наноси́ть (infinitive perfective)
нано́шений (passive past perfective)
impersonal: нано́шено (passive past perfective)
наноси́вши (adverbial past perfective)
наношу́ (first-person future perfective singular)
нано́сиш (future perfective second-person singular)
нано́сить (future perfective singular third-person)
нано́сим (first-person future perfective plural)
нано́симо (first-person future perfective plural)
нано́сите (future perfective plural second-person)
нано́сять (future perfective plural third-person)
наносі́м (first-person imperative plural)
наносі́мо (first-person imperative plural)
наноси́ (imperative second-person singular)
наносі́ть (imperative plural second-person)
наноси́в (masculine past singular)
наноси́ли (masculine past plural)
наноси́ла (feminine past singular)
наноси́ли (feminine past plural)
наноси́ло (neuter past singular)
наноси́ли (neuter past plural)

Uk-наносити.ogg

(transitive) to bring (:a lot of something in several batches)


розвіяти

розві́яти • (rozvíjaty) pf (imperfective розві́ювати or розвіва́ти)

розві́яти (canonical)
rozvíjaty (romanization)
розві́ювати (imperfective)
розвіва́ти (imperfective)
розві́яти (infinitive perfective)
розві́ять (infinitive perfective)
розві́яний (passive past perfective)
impersonal: розві́яно (passive past perfective)
розві́явши (adverbial past perfective)
розві́ю (first-person future perfective singular)
розві́єш (future perfective second-person singular)
розві́є (future perfective singular third-person)
розві́єм (first-person future perfective plural)
розві́ємо (first-person future perfective plural)
розві́єте (future perfective plural second-person)
розві́ють (future perfective plural third-person)
розві́ймо (first-person imperative plural)
розві́й (imperative second-person singular)
розві́йте (imperative plural second-person)
розві́яв (masculine past singular)
розві́яли (masculine past plural)
розві́яла (feminine past singular)
розві́яли (feminine past plural)
розві́яло (neuter past singular)
розві́яли (neuter past plural)

From роз- (roz-) + ві́яти (víjaty). Compare Russian разве́ять (razvéjatʹ), Belarusian разве́яць (razvjéjacʹ), Polish rozwiać.

to blow asunder, to blow away, to disperse, to dissipate, to scatter (to cause to go away by blowing, or by wind)

(figuratively) to disperse, to scatter (:crowd, enemy, population, etc.)

(figuratively) to blow away, to dispel (remove: feelings, thoughts, etc.)

to blow about, to blow around, to make flutter


прибігти

прибі́гти • (prybíhty) pf (imperfective прибіга́ти)

прибі́гти (canonical)
prybíhty (romanization)
прибіга́ти (imperfective)
прибі́гти (infinitive perfective)
прибі́гши (adverbial past perfective)
прибіжу́ (first-person future perfective singular)
прибіжи́ш (future perfective second-person singular)
прибіжи́ть (future perfective singular third-person)
прибіжи́м (first-person future perfective plural)
прибіжимо́ (first-person future perfective plural)
прибіжите́ (future perfective plural second-person)
прибіжа́ть (future perfective plural third-person)
прибіжі́м (first-person imperative plural)
прибіжі́мо (first-person imperative plural)
прибіжи́ (imperative second-person singular)
прибіжі́ть (imperative plural second-person)
прибі́г (masculine past singular)
прибі́гли (masculine past plural)
прибі́гла (feminine past singular)
прибі́гли (feminine past plural)
прибі́гло (neuter past singular)
прибі́гли (neuter past plural)

Uk-прибігти.ogg

From при- (pry-) + бі́гти (bíhty). Compare Belarusian прыбе́гчы (prybjéhčy), Polish przybiec.

(intransitive) to come running, to run, to run up (approach by running)


розсіяти

розсі́яти • (rozsíjaty) pf (imperfective розсі́ювати or розсіва́ти)

розсі́яти (canonical)
rozsíjaty (romanization)
розсі́ювати (imperfective)
розсіва́ти (imperfective)
розсі́яти (infinitive perfective)
розсі́ять (infinitive perfective)
розсі́яний (passive past perfective)
impersonal: розсі́яно (passive past perfective)
розсі́явши (adverbial past perfective)
розсі́ю (first-person future perfective singular)
розсі́єш (future perfective second-person singular)
розсі́є (future perfective singular third-person)
розсі́єм (first-person future perfective plural)
розсі́ємо (first-person future perfective plural)
розсі́єте (future perfective plural second-person)
розсі́ють (future perfective plural third-person)
розсі́ймо (first-person imperative plural)
розсі́й (imperative second-person singular)
розсі́йте (imperative plural second-person)
розсі́яв (masculine past singular)
розсі́яли (masculine past plural)
розсі́яла (feminine past singular)
розсі́яли (feminine past plural)
розсі́яло (neuter past singular)
розсі́яли (neuter past plural)

Uk-розсіяти.ogg

From роз- (roz-) + сі́яти (síjaty). Compare Russian рассе́ять (rasséjatʹ), Belarusian рассе́яць (rassjéjacʹ), Polish rozsiać.

to sow widely, to disseminate, to scatter (:seeds)

to disperse, to disseminate, to scatter, to spread, to strew (distribute loosely: droplets, particles, etc.)

to disperse, to scatter (make go away in different directions: crowd, enemy, population, etc.)

розві́яти

make go away in different directions, dispel

to dispel, to dissipate (:darkness, fog, etc.)

(figuratively) to dispel (remove: feelings, thoughts, etc.)

(figuratively) to dissipate, to squander (waste)

(physics) to diffuse (:energy, light, etc.)


розвіювати

розві́ювати • (rozvíjuvaty) impf (perfective розві́яти)

розві́ювати (canonical)
rozvíjuvaty (romanization)
розві́яти (perfective)
розві́ювати (imperfective infinitive)
розві́ювать (imperfective infinitive)
розві́юваний (imperfective passive past)
impersonal: розві́ювано (imperfective passive past)
розві́юючи (adverbial imperfective present)
розві́ювавши (adverbial imperfective past)
розві́юю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розві́ювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розві́ювать (first-person future imperfective singular)
розві́юватиму (first-person future imperfective singular)
розві́юєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розві́ювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розві́ювать (future imperfective second-person singular)
розві́юватимеш (future imperfective second-person singular)
розві́ює (imperfective present singular third-person)
бу́де розві́ювати (future imperfective singular third-person)
бу́де розві́ювать (future imperfective singular third-person)
розві́юватиме (future imperfective singular third-person)
розві́юєм (first-person imperfective plural present)
розві́юємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розві́ювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розві́ювать (first-person future imperfective plural)
розві́юватимемо (first-person future imperfective plural)
розві́юватимем (first-person future imperfective plural)
розві́юєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розві́ювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розві́ювать (future imperfective plural second-person)
розві́юватимете (future imperfective plural second-person)
розві́юють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розві́ювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розві́ювать (future imperfective plural third-person)
розві́юватимуть (future imperfective plural third-person)
розві́юймо (first-person imperative plural)
розві́юй (imperative second-person singular)
розві́юйте (imperative plural second-person)
розві́ював (masculine past singular)
розві́ювали (masculine past plural)
розві́ювала (feminine past singular)
розві́ювали (feminine past plural)
розві́ювало (neuter past singular)
розві́ювали (neuter past plural)

[rɔzʲˈʋʲijʊʋɐte]

From розві́яти (rozvíjaty) + -ювати (-juvaty).

розвіва́ти

literal senses, figuratively: disperse, scatter


розвівати

uk-verb

розвіва́ти • (rozviváty) impf (perfective розві́яти)

розвіва́ти (canonical)
rozviváty (romanization)
розві́яти (perfective)
розвіва́ти (imperfective infinitive)
розвіва́ть (imperfective infinitive)
розвіва́ючи (adverbial imperfective present)
розвіва́вши (adverbial imperfective past)
розвіва́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розвіва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду розвіва́ть (first-person future imperfective singular)
розвіва́тиму (first-person future imperfective singular)
розвіва́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розвіва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш розвіва́ть (future imperfective second-person singular)
розвіва́тимеш (future imperfective second-person singular)
розвіва́є (imperfective present singular third-person)
бу́де розвіва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де розвіва́ть (future imperfective singular third-person)
розвіва́тиме (future imperfective singular third-person)
розвіва́єм (first-person imperfective plural present)
розвіва́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розвіва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо розвіва́ть (first-person future imperfective plural)
розвіва́тимемо (first-person future imperfective plural)
розвіва́тимем (first-person future imperfective plural)
розвіва́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розвіва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете розвіва́ть (future imperfective plural second-person)
розвіва́тимете (future imperfective plural second-person)
розвіва́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розвіва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розвіва́ть (future imperfective plural third-person)
розвіва́тимуть (future imperfective plural third-person)
розвіва́ймо (first-person imperative plural)
розвіва́й (imperative second-person singular)
розвіва́йте (imperative plural second-person)
розвіва́в (masculine past singular)
розвіва́ли (masculine past plural)
розвіва́ла (feminine past singular)
розвіва́ли (feminine past plural)
розвіва́ло (neuter past singular)
розвіва́ли (neuter past plural)

From розві́яти (rozvíjaty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian разве́ивать (razvéivatʹ), Belarusian разве́йваць (razvjéjvacʹ), Polish rozwiewać.


прибігати

прибіга́ти • (prybiháty) impf (perfective прибі́гти)

прибіга́ти (canonical)
prybiháty (romanization)
прибі́гти (perfective)
прибіга́ти (imperfective infinitive)
прибіга́ть (imperfective infinitive)
прибіга́ючи (adverbial imperfective present)
прибіга́вши (adverbial imperfective past)
прибіга́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду прибіга́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду прибіга́ть (first-person future imperfective singular)
прибіга́тиму (first-person future imperfective singular)
прибіга́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прибіга́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш прибіга́ть (future imperfective second-person singular)
прибіга́тимеш (future imperfective second-person singular)
прибіга́є (imperfective present singular third-person)
бу́де прибіга́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де прибіга́ть (future imperfective singular third-person)
прибіга́тиме (future imperfective singular third-person)
прибіга́єм (first-person imperfective plural present)
прибіга́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прибіга́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо прибіга́ть (first-person future imperfective plural)
прибіга́тимемо (first-person future imperfective plural)
прибіга́тимем (first-person future imperfective plural)
прибіга́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прибіга́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете прибіга́ть (future imperfective plural second-person)
прибіга́тимете (future imperfective plural second-person)
прибіга́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прибіга́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прибіга́ть (future imperfective plural third-person)
прибіга́тимуть (future imperfective plural third-person)
прибіга́ймо (first-person imperative plural)
прибіга́й (imperative second-person singular)
прибіга́йте (imperative plural second-person)
прибіга́в (masculine past singular)
прибіга́ли (masculine past plural)
прибіга́ла (feminine past singular)
прибіга́ли (feminine past plural)
прибіга́ло (neuter past singular)
прибіга́ли (neuter past plural)

Uk-прибігати.ogg

From при- (pry-) + бі́г(ати) (bíh(aty)) + -а́ти (-áty). Compare Russian прибега́ть (pribegátʹ), Belarusian прыбяга́ць (prybjahácʹ), Polish przybiegać.


розсіювати

uk-verb

розсі́ювати • (rozsíjuvaty) impf (perfective розсі́яти)

розсі́ювати (canonical)
rozsíjuvaty (romanization)
розсі́яти (perfective)
розсі́ювати (imperfective infinitive)
розсі́ювать (imperfective infinitive)
розсі́юваний (imperfective passive past)
impersonal: розсі́ювано (imperfective passive past)
розсі́юючи (adverbial imperfective present)
розсі́ювавши (adverbial imperfective past)
розсі́юю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розсі́ювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розсі́ювать (first-person future imperfective singular)
розсі́юватиму (first-person future imperfective singular)
розсі́юєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розсі́ювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розсі́ювать (future imperfective second-person singular)
розсі́юватимеш (future imperfective second-person singular)
розсі́ює (imperfective present singular third-person)
бу́де розсі́ювати (future imperfective singular third-person)
бу́де розсі́ювать (future imperfective singular third-person)
розсі́юватиме (future imperfective singular third-person)
розсі́юєм (first-person imperfective plural present)
розсі́юємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розсі́ювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розсі́ювать (first-person future imperfective plural)
розсі́юватимемо (first-person future imperfective plural)
розсі́юватимем (first-person future imperfective plural)
розсі́юєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розсі́ювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розсі́ювать (future imperfective plural second-person)
розсі́юватимете (future imperfective plural second-person)
розсі́юють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розсі́ювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розсі́ювать (future imperfective plural third-person)
розсі́юватимуть (future imperfective plural third-person)
розсі́юймо (first-person imperative plural)
розсі́юй (imperative second-person singular)
розсі́юйте (imperative plural second-person)
розсі́ював (masculine past singular)
розсі́ювали (masculine past plural)
розсі́ювала (feminine past singular)
розсі́ювали (feminine past plural)
розсі́ювало (neuter past singular)
розсі́ювали (neuter past plural)

Uk-розсіювати.ogg

From розсі́яти (rozsíjaty) + -ювати (-juvaty).


розігнати

uk-verb

розігна́ти • (rozihnáty) pf (imperfective розганя́ти)

розігна́ти (canonical)
rozihnáty (romanization)
розганя́ти (imperfective)
розігна́ти (infinitive perfective)
розігна́ть (infinitive perfective)
розі́гнаний (passive past perfective)
impersonal: розі́гнано (passive past perfective)
розігна́вши (adverbial past perfective)
розжену́ (first-person future perfective singular)
розжене́ш (future perfective second-person singular)
розжене́ (future perfective singular third-person)
розжене́м (first-person future perfective plural)
розженемо́ (first-person future perfective plural)
розженете́ (future perfective plural second-person)
розжену́ть (future perfective plural third-person)
розжені́м (first-person imperative plural)
розжені́мо (first-person imperative plural)
розжени́ (imperative second-person singular)
розжені́ть (imperative plural second-person)
розігна́в (masculine past singular)
розігна́ли (masculine past plural)
розігна́ла (feminine past singular)
розігна́ли (feminine past plural)
розігна́ло (neuter past singular)
розігна́ли (neuter past plural)

Uk-розігнати.ogg

From розі- (rozi-) + гна́ти (hnáty). Compare Russian разогна́ть (razognátʹ), Belarusian разагна́ць (razahnácʹ), Polish rozegnać.

to drive away, to disperse, to scatter (force to go away in different directions)

(figuratively) to dispel, to disperse, to dissipate (:feelings, thoughts, etc.)


розсівати

розсіва́ти • (rozsiváty) impf (perfective розсі́яти)

розсіва́ти (canonical)
rozsiváty (romanization)
розсі́яти (perfective)
розсіва́ти (imperfective infinitive)
розсіва́ть (imperfective infinitive)
розсіва́ючи (adverbial imperfective present)
розсіва́вши (adverbial imperfective past)
розсіва́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розсіва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду розсіва́ть (first-person future imperfective singular)
розсіва́тиму (first-person future imperfective singular)
розсіва́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розсіва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш розсіва́ть (future imperfective second-person singular)
розсіва́тимеш (future imperfective second-person singular)
розсіва́є (imperfective present singular third-person)
бу́де розсіва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де розсіва́ть (future imperfective singular third-person)
розсіва́тиме (future imperfective singular third-person)
розсіва́єм (first-person imperfective plural present)
розсіва́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розсіва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо розсіва́ть (first-person future imperfective plural)
розсіва́тимемо (first-person future imperfective plural)
розсіва́тимем (first-person future imperfective plural)
розсіва́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розсіва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете розсіва́ть (future imperfective plural second-person)
розсіва́тимете (future imperfective plural second-person)
розсіва́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розсіва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розсіва́ть (future imperfective plural third-person)
розсіва́тимуть (future imperfective plural third-person)
розсіва́ймо (first-person imperative plural)
розсіва́й (imperative second-person singular)
розсіва́йте (imperative plural second-person)
розсіва́в (masculine past singular)
розсіва́ли (masculine past plural)
розсіва́ла (feminine past singular)
розсіва́ли (feminine past plural)
розсіва́ло (neuter past singular)
розсіва́ли (neuter past plural)

Uk-розсівати.ogg

From розсі́яти (rozsíjaty) + -вати (-vaty). Compare Russian рассе́ивать (rasséivatʹ), Belarusian рассе́йваць (rassjéjvacʹ), Polish rozsiewać.


розганяти

розганя́ти • (rozhanjáty) impf (perfective розігна́ти)

розганя́ти (canonical)
rozhanjáty (romanization)
розігна́ти (perfective)
розганя́ти (imperfective infinitive)
розганя́ть (imperfective infinitive)
розганя́ючи (adverbial imperfective present)
розганя́вши (adverbial imperfective past)
розганя́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розганя́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду розганя́ть (first-person future imperfective singular)
розганя́тиму (first-person future imperfective singular)
розганя́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розганя́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш розганя́ть (future imperfective second-person singular)
розганя́тимеш (future imperfective second-person singular)
розганя́є (imperfective present singular third-person)
бу́де розганя́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де розганя́ть (future imperfective singular third-person)
розганя́тиме (future imperfective singular third-person)
розганя́єм (first-person imperfective plural present)
розганя́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розганя́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо розганя́ть (first-person future imperfective plural)
розганя́тимемо (first-person future imperfective plural)
розганя́тимем (first-person future imperfective plural)
розганя́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розганя́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете розганя́ть (future imperfective plural second-person)
розганя́тимете (future imperfective plural second-person)
розганя́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розганя́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розганя́ть (future imperfective plural third-person)
розганя́тимуть (future imperfective plural third-person)
розганя́ймо (first-person imperative plural)
розганя́й (imperative second-person singular)
розганя́йте (imperative plural second-person)
розганя́в (masculine past singular)
розганя́ли (masculine past plural)
розганя́ла (feminine past singular)
розганя́ли (feminine past plural)
розганя́ло (neuter past singular)
розганя́ли (neuter past plural)

Uk-розганяти.ogg

From роз- (roz-) + ганя́ти (hanjáty). Compare Russian разгоня́ть (razgonjátʹ), Belarusian разганя́ць (razhanjácʹ), Polish rozganiać.


радій

head

раді́й • (radíj)

раді́ти радіти#Ukrainian

second-person singular imperative of раді́ти (radíty)


перефарбувати

uk-verb

перефарбува́ти

перефарбо́вувати

перефарбува́ти • (perefarbuváty) pf (imperfective перефарбо́вувати)

перефарбува́ти (canonical)
perefarbuváty (romanization)
перефарбо́вувати (imperfective)
перефарбува́ти (infinitive perfective)
перефарбува́ть (infinitive perfective)
перефарбо́ваний (passive past perfective)
impersonal: перефарбо́вано (passive past perfective)
перефарбува́вши (adverbial past perfective)
перефарбу́ю (first-person future perfective singular)
перефарбу́єш (future perfective second-person singular)
перефарбу́є (future perfective singular third-person)
перефарбу́єм (first-person future perfective plural)
перефарбу́ємо (first-person future perfective plural)
перефарбу́єте (future perfective plural second-person)
перефарбу́ють (future perfective plural third-person)
перефарбу́ймо (first-person imperative plural)
перефарбу́й (imperative second-person singular)
перефарбу́йте (imperative plural second-person)
перефарбува́в (masculine past singular)
перефарбува́ли (masculine past plural)
перефарбува́ла (feminine past singular)
перефарбува́ли (feminine past plural)
перефарбува́ло (neuter past singular)
перефарбува́ли (neuter past plural)

uk-conj

перефарбува́ти<2a.pf.tr.ppp>

Uk-перефарбувати.ogg

From пере- (pere-) + фарбува́ти (farbuváty).

(figuratively) to repaint (to depict or portray in a different way)


перефарбовувати

uk-verb

перефарбо́вувати

перефарбува́ти

перефарбо́вувати • (perefarbóvuvaty) impf (perfective перефарбува́ти)

перефарбо́вувати (canonical)
perefarbóvuvaty (romanization)
перефарбува́ти (perfective)
перефарбо́вувати (imperfective infinitive)
перефарбо́вувать (imperfective infinitive)
перефарбо́вуючи (adverbial imperfective present)
перефарбо́вувавши (adverbial imperfective past)
перефарбо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду перефарбо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду перефарбо́вувать (first-person future imperfective singular)
перефарбо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
перефарбо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш перефарбо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш перефарбо́вувать (future imperfective second-person singular)
перефарбо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
перефарбо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де перефарбо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де перефарбо́вувать (future imperfective singular third-person)
перефарбо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
перефарбо́вуєм (first-person imperfective plural present)
перефарбо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо перефарбо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо перефарбо́вувать (first-person future imperfective plural)
перефарбо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
перефарбо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
перефарбо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете перефарбо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете перефарбо́вувать (future imperfective plural second-person)
перефарбо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
перефарбо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перефарбо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перефарбо́вувать (future imperfective plural third-person)
перефарбо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
перефарбо́вуймо (first-person imperative plural)
перефарбо́вуй (imperative second-person singular)
перефарбо́вуйте (imperative plural second-person)
перефарбо́вував (masculine past singular)
перефарбо́вували (masculine past plural)
перефарбо́вувала (feminine past singular)
перефарбо́вували (feminine past plural)
перефарбо́вувало (neuter past singular)
перефарбо́вували (neuter past plural)

From the перефарбо́в- (perefarbóv-) stem of перефарбува́ти (perefarbuváty) + -увати (-uvaty).

af

перефарбува́ти


перевзуватися

uk-verb

перевзува́тися

перевзу́тися

перевзува́тися • (perevzuvátysja) impf (perfective перевзу́тися)

перевзува́тися (canonical)
perevzuvátysja (romanization)
перевзу́тися (perfective)
перевзува́тися (imperfective infinitive)
перевзува́тись (imperfective infinitive)
перевзува́ться (imperfective infinitive)
перевзува́ючись (adverbial imperfective present)
перевзува́вшись (adverbial imperfective past)
перевзува́юся (first-person imperfective present singular)
перевзува́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду перевзува́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду перевзува́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду перевзува́ться (first-person future imperfective singular)
перевзува́тимусь (first-person future imperfective singular)
перевзува́тимуся (first-person future imperfective singular)
перевзува́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш перевзува́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш перевзува́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш перевзува́ться (future imperfective second-person singular)
перевзува́тимешся (future imperfective second-person singular)
перевзува́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де перевзува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де перевзува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де перевзува́ться (future imperfective singular third-person)
перевзува́тиметься (future imperfective singular third-person)
перевзува́ємся (first-person imperfective plural present)
перевзува́ємося (first-person imperfective plural present)
перевзува́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо перевзува́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо перевзува́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо перевзува́ться (first-person future imperfective plural)
перевзува́тимемось (first-person future imperfective plural)
перевзува́тимемося (first-person future imperfective plural)
перевзува́тимемся (first-person future imperfective plural)
перевзува́єтеся (imperfective plural present second-person)
перевзува́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете перевзува́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете перевзува́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете перевзува́ться (future imperfective plural second-person)
перевзува́тиметесь (future imperfective plural second-person)
перевзува́тиметеся (future imperfective plural second-person)
перевзува́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перевзува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перевзува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перевзува́ться (future imperfective plural third-person)
перевзува́тимуться (future imperfective plural third-person)
перевзува́ймося (first-person imperative plural)
перевзува́ймось (first-person imperative plural)
перевзува́йся (imperative second-person singular)
перевзува́йсь (imperative second-person singular)
перевзува́йтеся (imperative plural second-person)
перевзува́йтесь (imperative plural second-person)
перевзува́вся (masculine past singular)
перевзува́всь (masculine past singular)
перевзува́лися (masculine past plural)
перевзува́лись (masculine past plural)
перевзува́лася (feminine past singular)
перевзува́лась (feminine past singular)
перевзува́лися (feminine past plural)
перевзува́лись (feminine past plural)
перевзува́лося (neuter past singular)
перевзува́лось (neuter past singular)
перевзува́лися (neuter past plural)
перевзува́лись (neuter past plural)

uk-conj

перевзува́тися<1a.impf>

From перевзува́ти (perevzuváty) + -ся (-sja).

af

перевзува́ти

to change one's shoes, to change one's footwear

to adjust one's shoes, to put one's shoes on differently

(figuratively) to about-face, to change one's rhetoric, to change one's tune (suddenly change or pretend to change one's stance on something, usually to avoid repercussions)


розсіяний

head

розсі́яний • (rozsíjanyj)

розсі́яний (canonical)
rozsíjanyj (romanization)
розсі́яний (masculine nominative)
розсі́яне (neuter nominative)
розсі́яна (feminine nominative)
розсі́яні (nominative plural)
розсі́яного (genitive masculine neuter)
розсі́яної (feminine genitive)
розсі́яних (genitive plural)
розсі́яному (dative masculine neuter)
розсі́яній (dative feminine)
розсі́яним (dative plural)
розсі́яного (accusative animate masculine)
розсі́яне (accusative neuter)
розсі́яну (accusative feminine)
розсі́яних (accusative animate plural)
розсі́яний (accusative inanimate masculine)
розсі́яні (accusative inanimate plural)
розсі́яним (instrumental masculine neuter)
розсі́яною (feminine instrumental)
розсі́яними (instrumental plural)
розсі́яному (locative masculine neuter)
розсі́янім (locative masculine neuter)
розсі́яній (feminine locative)
розсі́яних (locative plural)

Uk-розсіяний.ogg

розсі́яти розсіяти#Ukrainian

past adjectival passive participle of розсі́яти pf (rozsíjaty)


забудьмо

забу́дьмо • (zabúdʹmo)

забу́дьмо (canonical)
zabúdʹmo (romanization)

забу́ти забути#Ukrainian

first-person plural imperative of забу́ти pf (zabúty)


забудеш

забу́деш • (zabúdeš)

забу́деш (canonical)
zabúdeš (romanization)

забу́ти забути#Ukrainian

second-person singular future indicative of забу́ти pf (zabúty)


забуде

забу́де • (zabúde)

забу́де (canonical)
zabúde (romanization)

забу́ти забути#Ukrainian

third-person singular future indicative of забу́ти pf (zabúty)


забудуть

забу́дуть • (zabúdutʹ)

забу́дуть (canonical)
zabúdutʹ (romanization)

забу́ти забути#Ukrainian

third-person plural future indicative of забу́ти pf (zabúty)


забула

забу́ла • (zabúla)

забу́ла (canonical)
zabúla (romanization)

забу́ти забути#Ukrainian

feminine singular past indicative of забу́ти pf (zabúty)


забув

забу́в • (zabúv)

забу́ти забути#Ukrainian

masculine singular past indicative of забу́ти pf (zabúty)


забудемо

забу́демо • (zabúdemo)

забу́демо (canonical)
zabúdemo (romanization)

забу́ти забути#Ukrainian

first-person plural future indicative of забу́ти pf (zabúty)


забуло

забу́ло • (zabúlo)

забу́ло (canonical)
zabúlo (romanization)

забу́ти забути#Ukrainian

neuter singular past indicative of забу́ти pf (zabúty)


буяти

буя́ти (canonical)
bujáty (romanization)
буя́ти (imperfective infinitive)
буя́ть (imperfective infinitive)
буя́ючи (adverbial imperfective present)
буя́вши (adverbial imperfective past)
буя́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду буя́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду буя́ть (first-person future imperfective singular)
буя́тиму (first-person future imperfective singular)
буя́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш буя́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш буя́ть (future imperfective second-person singular)
буя́тимеш (future imperfective second-person singular)
буя́є (imperfective present singular third-person)
бу́де буя́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де буя́ть (future imperfective singular third-person)
буя́тиме (future imperfective singular third-person)
буя́єм (first-person imperfective plural present)
буя́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо буя́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо буя́ть (first-person future imperfective plural)
буя́тимемо (first-person future imperfective plural)
буя́тимем (first-person future imperfective plural)
буя́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете буя́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете буя́ть (future imperfective plural second-person)
буя́тимете (future imperfective plural second-person)
буя́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть буя́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть буя́ть (future imperfective plural third-person)
буя́тимуть (future imperfective plural third-person)
буя́ймо (first-person imperative plural)
буя́й (imperative second-person singular)
буя́йте (imperative plural second-person)
буя́в (masculine past singular)
буя́ли (masculine past plural)
буя́ла (feminine past singular)
буя́ли (feminine past plural)
буя́ло (neuter past singular)
буя́ли (neuter past plural)

to flourish, to proliferate, to develop rapidly

to luxuriate, to bush out, to grow abundantly/exuberantly


брякнути

uk-verb

бря́кнути • (brjáknuty) impf (perfective набря́кнути)

бря́кнути (canonical)
brjáknuty (romanization)
набря́кнути (perfective)
бря́кнути (imperfective infinitive)
бря́кнуть (imperfective infinitive)
бря́кнучи (adverbial imperfective present)
бря́кнувши (adverbial imperfective past)
бря́кну (first-person imperfective present singular)
бу́ду бря́кнути (first-person future imperfective singular)
бу́ду бря́кнуть (first-person future imperfective singular)
бря́кнутиму (first-person future imperfective singular)
бря́кнеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш бря́кнути (future imperfective second-person singular)
бу́деш бря́кнуть (future imperfective second-person singular)
бря́кнутимеш (future imperfective second-person singular)
бря́кне (imperfective present singular third-person)
бу́де бря́кнути (future imperfective singular third-person)
бу́де бря́кнуть (future imperfective singular third-person)
бря́кнутиме (future imperfective singular third-person)
бря́кнем (first-person imperfective plural present)
бря́кнемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо бря́кнути (first-person future imperfective plural)
бу́демо бря́кнуть (first-person future imperfective plural)
бря́кнутимемо (first-person future imperfective plural)
бря́кнутимем (first-person future imperfective plural)
бря́кнете (imperfective plural present second-person)
бу́дете бря́кнути (future imperfective plural second-person)
бу́дете бря́кнуть (future imperfective plural second-person)
бря́кнутимете (future imperfective plural second-person)
бря́кнуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бря́кнути (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бря́кнуть (future imperfective plural third-person)
бря́кнутимуть (future imperfective plural third-person)
бря́кнім (first-person imperative plural)
бря́кнімо (first-person imperative plural)
бря́кни (imperative second-person singular)
бря́кніть (imperative plural second-person)
бря́кнув (masculine past singular)
бря́кнули (masculine past plural)
бря́кнула (feminine past singular)
бря́кнули (feminine past plural)
бря́кнуло (neuter past singular)
бря́кнули (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *bręknǫti (“to swell”).


брякнути

uk-verb

бря́кнути • (brjáknuty) pf (imperfective бря́кати)

бря́кнути (canonical)
brjáknuty (romanization)
бря́кати (imperfective)
бря́кнути (infinitive perfective)
бря́кнуть (infinitive perfective)
бря́кнувши (adverbial past perfective)
бря́кну (first-person future perfective singular)
бря́кнеш (future perfective second-person singular)
бря́кне (future perfective singular third-person)
бря́кнем (first-person future perfective plural)
бря́кнемо (first-person future perfective plural)
бря́кнете (future perfective plural second-person)
бря́кнуть (future perfective plural third-person)
бря́кнім (first-person imperative plural)
бря́кнімо (first-person imperative plural)
бря́кни (imperative second-person singular)
бря́кніть (imperative plural second-person)
бря́кнув (masculine past singular)
бря́кнули (masculine past plural)
бря́кнула (feminine past singular)
бря́кнули (feminine past plural)
бря́кнуло (neuter past singular)
бря́кнули (neuter past plural)

(transitive, colloquial) to hurl, to throw down, to drop

(transitive, colloquial) to blurt out, to say (something than shouldn't have been said)


саджати

саджа́ти • (sadžáty) impf (perfective посаджа́ти)

саджа́ти (canonical)
sadžáty (romanization)
посаджа́ти (perfective)
саджа́ти (imperfective infinitive)
саджа́ть (imperfective infinitive)
саджа́ючи (adverbial imperfective present)
саджа́вши (adverbial imperfective past)
саджа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду саджа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду саджа́ть (first-person future imperfective singular)
саджа́тиму (first-person future imperfective singular)
саджа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш саджа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш саджа́ть (future imperfective second-person singular)
саджа́тимеш (future imperfective second-person singular)
саджа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де саджа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де саджа́ть (future imperfective singular third-person)
саджа́тиме (future imperfective singular third-person)
саджа́єм (first-person imperfective plural present)
саджа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо саджа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо саджа́ть (first-person future imperfective plural)
саджа́тимемо (first-person future imperfective plural)
саджа́тимем (first-person future imperfective plural)
саджа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете саджа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете саджа́ть (future imperfective plural second-person)
саджа́тимете (future imperfective plural second-person)
саджа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть саджа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть саджа́ть (future imperfective plural third-person)
саджа́тимуть (future imperfective plural third-person)
саджа́ймо (first-person imperative plural)
саджа́й (imperative second-person singular)
саджа́йте (imperative plural second-person)
саджа́в (masculine past singular)
саджа́ли (masculine past plural)
саджа́ла (feminine past singular)
саджа́ли (feminine past plural)
саджа́ло (neuter past singular)
саджа́ли (neuter past plural)

Uk-саджати.ogg

From the садж- (sadž-) stem of сади́ти (sadýty) + -а́ти (-áty). Compare Russian сажа́ть (sažátʹ), Belarusian саджа́ць (sadžácʹ), Polish sadzać.

саджа́ти у в'язни́цю

(colloquial) to put in jail, to put in prison


зануритися

зану́рюватися

зануря́тися (rare)

зану́ритися • (zanúrytysja) pf (imperfective зану́рюватися or зануря́тися (rare))

зану́ритися (canonical)
zanúrytysja (romanization)
зану́рюватися (imperfective)
зануря́тися (imperfective rare)
зану́ритися (infinitive perfective)
зану́ритись (infinitive perfective)
зану́риться (infinitive perfective)
зану́рившись (adverbial past perfective)
зану́рюся (first-person future perfective singular)
зану́рюсь (first-person future perfective singular)
зану́ришся (future perfective second-person singular)
зану́риться (future perfective singular third-person)
зану́римся (first-person future perfective plural)
зану́римося (first-person future perfective plural)
зану́римось (first-person future perfective plural)
зану́ритеся (future perfective plural second-person)
зану́ритесь (future perfective plural second-person)
зану́ряться (future perfective plural third-person)
зану́рмося (first-person imperative plural)
зану́рмось (first-person imperative plural)
зану́рся (imperative second-person singular)
зану́ртеся (imperative plural second-person)
зану́ртесь (imperative plural second-person)
зану́рився (masculine past singular)
зану́ривсь (masculine past singular)
зану́рилися (masculine past plural)
зану́рились (masculine past plural)
зану́рилася (feminine past singular)
зану́рилась (feminine past singular)
зану́рилися (feminine past plural)
зану́рились (feminine past plural)
зану́рилося (neuter past singular)
зану́рилось (neuter past singular)
зану́рилися (neuter past plural)
зану́рились (neuter past plural)

uk-conj

зану́ритися<4a.pf>

Uk-зануритися.ogg

From зану́рити (zanúryty) + -ся (-sja). Belarusian зануры́цца (zanurýcca), Polish zanurzyć się.

to dip, to dive, to immerse oneself, to plunge, to sink, to submerge oneself

зану́ритися в думки́

to immerse oneself in one's thoughts, to become absorbed in thought, to lose oneself in thought

зану́ритися в то́нкощі

to immerse oneself in the intricacies, to become absorbed in the subtleties

зану́ритися в чита́ння

to immerse oneself in reading, to become absorbed in reading

(figuratively) to become absorbed, to immerse oneself, to plunge


затінений

head

заті́нений • (zatínenyj)

заті́нений (canonical)
zatínenyj (romanization)
заті́нений (masculine nominative)
заті́нене (neuter nominative)
заті́нена (feminine nominative)
заті́нені (nominative plural)
заті́неного (genitive masculine neuter)
заті́неної (feminine genitive)
заті́нених (genitive plural)
заті́неному (dative masculine neuter)
заті́неній (dative feminine)
заті́неним (dative plural)
заті́неного (accusative animate masculine)
заті́нене (accusative neuter)
заті́нену (accusative feminine)
заті́нених (accusative animate plural)
заті́нений (accusative inanimate masculine)
заті́нені (accusative inanimate plural)
заті́неним (instrumental masculine neuter)
заті́неною (feminine instrumental)
заті́неними (instrumental plural)
заті́неному (locative masculine neuter)
заті́ненім (locative masculine neuter)
заті́неній (feminine locative)
заті́нених (locative plural)

затіни́ти затінити#Ukrainian

passive adjectival past participle of затіни́ти pf (zatinýty)


занурюватися

uk-verb

зану́рюватися

зану́рюватися • (zanúrjuvatysja) impf (perfective зану́ритися)

зану́рюватися (canonical)
zanúrjuvatysja (romanization)
зану́ритися (perfective)
зану́рюватися (imperfective infinitive)
зану́рюватись (imperfective infinitive)
зану́рюваться (imperfective infinitive)
зану́рюючись (adverbial imperfective present)
зану́рювавшись (adverbial imperfective past)
зану́рююся (first-person imperfective present singular)
зану́рююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду зану́рюватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду зану́рюватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду зану́рюваться (first-person future imperfective singular)
зану́рюватимусь (first-person future imperfective singular)
зану́рюватимуся (first-person future imperfective singular)
зану́рюєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш зану́рюватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш зану́рюватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш зану́рюваться (future imperfective second-person singular)
зану́рюватимешся (future imperfective second-person singular)
зану́рюється (imperfective present singular third-person)
бу́де зану́рюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де зану́рюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де зану́рюваться (future imperfective singular third-person)
зану́рюватиметься (future imperfective singular third-person)
зану́рюємся (first-person imperfective plural present)
зану́рюємося (first-person imperfective plural present)
зану́рюємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо зану́рюватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо зану́рюватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо зану́рюваться (first-person future imperfective plural)
зану́рюватимемось (first-person future imperfective plural)
зану́рюватимемося (first-person future imperfective plural)
зану́рюватимемся (first-person future imperfective plural)
зану́рюєтеся (imperfective plural present second-person)
зану́рюєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете зану́рюватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете зану́рюватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете зану́рюваться (future imperfective plural second-person)
зану́рюватиметесь (future imperfective plural second-person)
зану́рюватиметеся (future imperfective plural second-person)
зану́рюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зану́рюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зану́рюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зану́рюваться (future imperfective plural third-person)
зану́рюватимуться (future imperfective plural third-person)
зану́рюймося (first-person imperative plural)
зану́рюймось (first-person imperative plural)
зану́рюйся (imperative second-person singular)
зану́рюйсь (imperative second-person singular)
зану́рюйтеся (imperative plural second-person)
зану́рюйтесь (imperative plural second-person)
зану́рювався (masculine past singular)
зану́рювавсь (masculine past singular)
зану́рювалися (masculine past plural)
зану́рювались (masculine past plural)
зану́рювалася (feminine past singular)
зану́рювалась (feminine past singular)
зану́рювалися (feminine past plural)
зану́рювались (feminine past plural)
зану́рювалося (neuter past singular)
зану́рювалось (neuter past singular)
зану́рювалися (neuter past plural)
зану́рювались (neuter past plural)

uk-conj

зану́рюватися<2a.impf>

Uk-занурюватися.ogg

From зану́рювати (zanúrjuvaty) + -ся (-sja). Compare Belarusian зану́рвацца (zanúrvacca).

зану́рюватися в думки́

to immerse oneself in one's thoughts, to become absorbed in thought, to be lost in thought

зану́рюватися в то́нкощі

зану́рюватися в чита́ння


полягає

head

поляга́є • (poljaháje)

поляга́є (canonical)
poljaháje (romanization)

поляга́ти полягати#Ukrainian

third-person singular present indicative of поляга́ти impf (poljaháty)


полягає

поляга́є • (poljaháje)

поляга́ти полягати#Ukrainian

third-person singular future indicative of поляга́ти pf (poljaháty)


задокументовувати

uk-verb

задокументо́вувати

задокументува́ти

задокументо́вувати • (zadokumentóvuvaty) impf (perfective задокументува́ти)

задокументо́вувати (canonical)
zadokumentóvuvaty (romanization)
задокументува́ти (perfective)
задокументо́вувати (imperfective infinitive)
задокументо́вувать (imperfective infinitive)
задокументо́вуючи (adverbial imperfective present)
задокументо́вувавши (adverbial imperfective past)
задокументо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду задокументо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду задокументо́вувать (first-person future imperfective singular)
задокументо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
задокументо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш задокументо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш задокументо́вувать (future imperfective second-person singular)
задокументо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
задокументо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де задокументо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де задокументо́вувать (future imperfective singular third-person)
задокументо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
задокументо́вуєм (first-person imperfective plural present)
задокументо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо задокументо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо задокументо́вувать (first-person future imperfective plural)
задокументо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
задокументо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
задокументо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете задокументо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете задокументо́вувать (future imperfective plural second-person)
задокументо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
задокументо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть задокументо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть задокументо́вувать (future imperfective plural third-person)
задокументо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
задокументо́вуймо (first-person imperative plural)
задокументо́вуй (imperative second-person singular)
задокументо́вуйте (imperative plural second-person)
задокументо́вував (masculine past singular)
задокументо́вували (masculine past plural)
задокументо́вувала (feminine past singular)
задокументо́вували (feminine past plural)
задокументо́вувало (neuter past singular)
задокументо́вували (neuter past plural)

uk-conj

задокументо́вувати<2a.impf.tr.-ppp>

From the задокументо́в- (zadokumentóv-) stem of задокументува́ти (zadokumentuváty) + -увати (-uvaty).

af

задокументува́ти

(transitive) to document (to record in documents)


розквітлий

head

розкві́тлий • (rozkvítlyj)

розкві́тлий (canonical)
rozkvítlyj (romanization)
розкві́тлий (masculine nominative)
розкві́тле (neuter nominative)
розкві́тла (feminine nominative)
розкві́тлі (nominative plural)
розкві́тлого (genitive masculine neuter)
розкві́тлої (feminine genitive)
розкві́тлих (genitive plural)
розкві́тлому (dative masculine neuter)
розкві́тлій (dative feminine)
розкві́тлим (dative plural)
розкві́тлого (accusative animate masculine)
розкві́тле (accusative neuter)
розкві́тлу (accusative feminine)
розкві́тлих (accusative animate plural)
розкві́тлий (accusative inanimate masculine)
розкві́тлі (accusative inanimate plural)
розкві́тлим (instrumental masculine neuter)
розкві́тлою (feminine instrumental)
розкві́тлими (instrumental plural)
розкві́тлому (locative masculine neuter)
розкві́тлім (locative masculine neuter)
розкві́тлій (feminine locative)
розкві́тлих (locative plural)

розкві́тнути розквітнути#Ukrainian

past active participle of розкві́тнути pf (rozkvítnuty)


надівати

uk-verb

надіва́ти • (nadiváty) impf (perfective наді́ти)

надіва́ти (canonical)
nadiváty (romanization)
наді́ти (perfective)
надіва́ти (imperfective infinitive)
надіва́ть (imperfective infinitive)
надіва́ючи (adverbial imperfective present)
надіва́вши (adverbial imperfective past)
надіва́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду надіва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду надіва́ть (first-person future imperfective singular)
надіва́тиму (first-person future imperfective singular)
надіва́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш надіва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш надіва́ть (future imperfective second-person singular)
надіва́тимеш (future imperfective second-person singular)
надіва́є (imperfective present singular third-person)
бу́де надіва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де надіва́ть (future imperfective singular third-person)
надіва́тиме (future imperfective singular third-person)
надіва́єм (first-person imperfective plural present)
надіва́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо надіва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо надіва́ть (first-person future imperfective plural)
надіва́тимемо (first-person future imperfective plural)
надіва́тимем (first-person future imperfective plural)
надіва́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете надіва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете надіва́ть (future imperfective plural second-person)
надіва́тимете (future imperfective plural second-person)
надіва́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть надіва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть надіва́ть (future imperfective plural third-person)
надіва́тимуть (future imperfective plural third-person)
надіва́ймо (first-person imperative plural)
надіва́й (imperative second-person singular)
надіва́йте (imperative plural second-person)
надіва́в (masculine past singular)
надіва́ли (masculine past plural)
надіва́ла (feminine past singular)
надіва́ли (feminine past plural)
надіва́ло (neuter past singular)
надіва́ли (neuter past plural)

Uk-надівати.ogg

(transitive) to put on, to don (an accessory)


наректи

наректи́ • (narektý) pf (imperfective наріка́ти)

наректи́ (canonical)
narektý (romanization)
наріка́ти (imperfective)
наректи́ (infinitive perfective)
наре́чений (passive past perfective)
нарече́ний (passive past perfective)
naréčenyj (passive past perfective)
narečényj (passive past perfective)
impersonal: наре́чено (passive past perfective)
naréčeno (passive past perfective)
нарі́кши (adverbial past perfective)
наречу́ (first-person future perfective singular)
нарече́ш (future perfective second-person singular)
нарече́ (future perfective singular third-person)
нарече́м (first-person future perfective plural)
наречемо́ (first-person future perfective plural)
наречете́ (future perfective plural second-person)
наречу́ть (future perfective plural third-person)
наречі́м (first-person imperative plural)
наречі́мо (first-person imperative plural)
наречи́ (imperative second-person singular)
наречі́ть (imperative plural second-person)
нарі́к (masculine past singular)
нарекли́ (masculine past plural)
нарекла́ (feminine past singular)
нарекли́ (feminine past plural)
нарекло́ (neuter past singular)
нарекли́ (neuter past plural)

uk-conj

наре́чений, нарече́ний

From на- (na-) + ректи́ (rektý).
* IPA⁽ᵏᵉʸ⁾: [nɐrekˈtɪ]

(transitive, literary) to name (give a name to)


освітлити

uk-verb

осві́тлювати

освітля́ти (rare)

освітли́ти • (osvitlýty) pf (imperfective осві́тлювати or освітля́ти (rare))

освітли́ти (canonical)
osvitlýty (romanization)
осві́тлювати (imperfective)
освітля́ти (imperfective rare)
освітли́ти (infinitive perfective)
освітли́ть (infinitive perfective)
осві́тлений (passive past perfective)
impersonal: осві́тлено (passive past perfective)
освітли́вши (adverbial past perfective)
освітлю́ (first-person future perfective singular)
освітли́ш (future perfective second-person singular)
освітли́ть (future perfective singular third-person)
освітли́м (first-person future perfective plural)
освітлимо́ (first-person future perfective plural)
освітлите́ (future perfective plural second-person)
освітля́ть (future perfective plural third-person)
освітлі́м (first-person imperative plural)
освітлі́мо (first-person imperative plural)
освітли́ (imperative second-person singular)
освітлі́ть (imperative plural second-person)
освітли́в (masculine past singular)
освітли́ли (masculine past plural)
освітли́ла (feminine past singular)
освітли́ли (feminine past plural)
освітли́ло (neuter past singular)
освітли́ли (neuter past plural)

[ɔsʲʋʲitˈɫɪte]

From о- (o-) + сві́тло (svítlo) + -и́ти (-ýty). Compare Russian освети́ть (osvetítʹ), Belarusian асвятлі́ць (asvjatlícʹ), Polish oświetlić.

af

(literally) to illuminate, to illumine, to light up (shine light on)

(figuratively, rare) to elucidate, to shed light on

(figuratively) to illuminate (clarify or make something understandable)

(by extension) to clarify (make clear or bright by freeing from impurities)

(by extension) to lighten (make a lighter colour by removing pigmentation)


освітлювати

uk-verb

осві́тлювати

осві́тлювати • (osvítljuvaty) impf (perfective освітли́ти)

осві́тлювати (canonical)
osvítljuvaty (romanization)
освітли́ти (perfective)
осві́тлювати (imperfective infinitive)
осві́тлювать (imperfective infinitive)
осві́тлюваний (imperfective passive past)
impersonal: осві́тлювано (imperfective passive past)
осві́тлюючи (adverbial imperfective present)
осві́тлювавши (adverbial imperfective past)
осві́тлюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду осві́тлювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду осві́тлювать (first-person future imperfective singular)
осві́тлюватиму (first-person future imperfective singular)
осві́тлюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш осві́тлювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш осві́тлювать (future imperfective second-person singular)
осві́тлюватимеш (future imperfective second-person singular)
осві́тлює (imperfective present singular third-person)
бу́де осві́тлювати (future imperfective singular third-person)
бу́де осві́тлювать (future imperfective singular third-person)
осві́тлюватиме (future imperfective singular third-person)
осві́тлюєм (first-person imperfective plural present)
осві́тлюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо осві́тлювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо осві́тлювать (first-person future imperfective plural)
осві́тлюватимемо (first-person future imperfective plural)
осві́тлюватимем (first-person future imperfective plural)
осві́тлюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете осві́тлювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете осві́тлювать (future imperfective plural second-person)
осві́тлюватимете (future imperfective plural second-person)
осві́тлюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть осві́тлювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть осві́тлювать (future imperfective plural third-person)
осві́тлюватимуть (future imperfective plural third-person)
осві́тлюймо (first-person imperative plural)
осві́тлюй (imperative second-person singular)
осві́тлюйте (imperative plural second-person)
осві́тлював (masculine past singular)
осві́тлювали (masculine past plural)
осві́тлювала (feminine past singular)
осві́тлювали (feminine past plural)
осві́тлювало (neuter past singular)
осві́тлювали (neuter past plural)

[ɔsʲˈʋʲitʲlʲʊʋɐte]

Uk-освітлювати.ogg

From освітли́ти (osvitlýty) + -ювати (-juvaty). Compare Belarusian асвятля́ць (asvjatljácʹ), Polish oświetlać.