нарікати

uk-verb

наріка́ти • (narikáty) impf (perfective наректи́)

наріка́ти (canonical)
narikáty (romanization)
наректи́ (perfective)
наріка́ти (imperfective infinitive)
наріка́ть (imperfective infinitive)
наріка́ючи (adverbial imperfective present)
наріка́вши (adverbial imperfective past)
наріка́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду наріка́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду наріка́ть (first-person future imperfective singular)
наріка́тиму (first-person future imperfective singular)
наріка́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш наріка́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш наріка́ть (future imperfective second-person singular)
наріка́тимеш (future imperfective second-person singular)
наріка́є (imperfective present singular third-person)
бу́де наріка́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де наріка́ть (future imperfective singular third-person)
наріка́тиме (future imperfective singular third-person)
наріка́єм (first-person imperfective plural present)
наріка́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо наріка́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо наріка́ть (first-person future imperfective plural)
наріка́тимемо (first-person future imperfective plural)
наріка́тимем (first-person future imperfective plural)
наріка́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете наріка́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете наріка́ть (future imperfective plural second-person)
наріка́тимете (future imperfective plural second-person)
наріка́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть наріка́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть наріка́ть (future imperfective plural third-person)
наріка́тимуть (future imperfective plural third-person)
наріка́ймо (first-person imperative plural)
наріка́й (imperative second-person singular)
наріка́йте (imperative plural second-person)
наріка́в (masculine past singular)
наріка́ли (masculine past plural)
наріка́ла (feminine past singular)
наріка́ли (feminine past plural)
наріка́ло (neuter past singular)
наріка́ли (neuter past plural)

Uk-нарікати.ogg

From на- (na-) + imperfective form of ректи́ (rektý).

(transitive) to upbraid (criticize severely)


полягати

поляга́ти • (poljaháty) impf (perfective полягти́)

поляга́ти (canonical)
poljaháty (romanization)
полягти́ (perfective)
поляга́ти (imperfective infinitive)
поляга́ть (imperfective infinitive)
поляга́ючи (adverbial imperfective present)
поляга́вши (adverbial imperfective past)
поляга́є (imperfective present singular third-person)
бу́де поляга́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де поляга́ть (future imperfective singular third-person)
поляга́тиме (future imperfective singular third-person)
поляга́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поляга́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поляга́ть (future imperfective plural third-person)
поляга́тимуть (future imperfective plural third-person)
поляга́в (masculine past singular)
поляга́ли (masculine past plural)
поляга́ла (feminine past singular)
поляга́ли (feminine past plural)
поляга́ло (neuter past singular)
поляга́ли (neuter past plural)

Uk-полягати.ogg

to bend flat (plant stalks, blades of grass, etc.)


полягати

поляга́ти (canonical)
poljaháty (romanization)
поляга́ти (imperfective infinitive)
поляга́ть (imperfective infinitive)
поляга́ючи (adverbial imperfective present)
поляга́вши (adverbial imperfective past)
поляга́є (imperfective present singular third-person)
бу́де поляга́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де поляга́ть (future imperfective singular third-person)
поляга́тиме (future imperfective singular third-person)
поляга́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поляга́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поляга́ть (future imperfective plural third-person)
поляга́тимуть (future imperfective plural third-person)
поляга́в (masculine past singular)
поляга́ли (masculine past plural)
поляга́ла (feminine past singular)
поляга́ли (feminine past plural)
поляга́ло (neuter past singular)
поляга́ли (neuter past plural)

Uk-полягати.ogg

Основна́ пробле́ма поляга́є в то́му, що...

The main problem lies in the fact that...

Osnovná probléma poljaháje v tómu, ščo...

У чо́му поляга́є сенс життя́?
U čómu poljaháje sens žyttjá?
What is the meaning of life?

literally, “In what does the meaning of life consist/lie?”

У цьо́му поляга́є пробле́ма.

Суть підприє́мництва поляга́є в прийнятті́ ри́зиків.

The essence of entrepreneurship lies in taking risks.

Sutʹ pidpryjémnyctva poljaháje v pryjnjattí rýzykiv.

(intransitive, third person only) to consist, to lie (in: у/в + locative)


полягати

поляга́ти (canonical)
poljaháty (romanization)
поляга́ти (infinitive perfective)
поляга́ть (infinitive perfective)
поляга́вши (adverbial past perfective)
поляга́є (future perfective singular third-person)
поляга́єм (first-person future perfective plural)
поляга́ємо (first-person future perfective plural)
поляга́єте (future perfective plural second-person)
поляга́ють (future perfective plural third-person)
поляга́ймо (first-person imperative plural)
поляга́йте (imperative plural second-person)
поляга́в (masculine past singular)
поляга́ли (masculine past plural)
поляга́ла (feminine past singular)
поляга́ли (feminine past plural)
поляга́ло (neuter past singular)
поляга́ли (neuter past plural)

Uk-полягати.ogg

(intransitive) to lie down (said of all or many people)


задокументувати

задокументува́ти

задокументо́вувати

задокументува́ти • (zadokumentuváty) pf (imperfective задокументо́вувати)

задокументува́ти (canonical)
zadokumentuváty (romanization)
задокументо́вувати (imperfective)
задокументува́ти (infinitive perfective)
задокументува́ть (infinitive perfective)
задокументо́ваний (passive past perfective)
impersonal: задокументо́вано (passive past perfective)
задокументува́вши (adverbial past perfective)
задокументу́ю (first-person future perfective singular)
задокументу́єш (future perfective second-person singular)
задокументу́є (future perfective singular third-person)
задокументу́єм (first-person future perfective plural)
задокументу́ємо (first-person future perfective plural)
задокументу́єте (future perfective plural second-person)
задокументу́ють (future perfective plural third-person)
задокументу́ймо (first-person imperative plural)
задокументу́й (imperative second-person singular)
задокументу́йте (imperative plural second-person)
задокументува́в (masculine past singular)
задокументува́ли (masculine past plural)
задокументува́ла (feminine past singular)
задокументува́ли (feminine past plural)
задокументува́ло (neuter past singular)
задокументува́ли (neuter past plural)

uk-conj

задокументува́ти<2a.pf.tr.ppp>

From за- (za-) + документува́ти (dokumentuváty). Compare Russian задокументи́ровать (zadokumentírovatʹ).

af

документува́ти

cog

задокументи́ровать

(transitive) to document (to record in documents)


вишукати

uk-verb

вишуко́вувати (rare)

ви́шукати • (výšukaty) pf (imperfective вишу́кувати or вишуко́вувати (rare))

ви́шукати (canonical)
výšukaty (romanization)
вишу́кувати (imperfective)
вишуко́вувати (imperfective rare)
ви́шукати (infinitive perfective)
ви́шукать (infinitive perfective)
ви́шуканий (passive past perfective)
impersonal: ви́шукано (passive past perfective)
ви́шукавши (adverbial past perfective)
ви́шукаю (first-person future perfective singular)
ви́шукаєш (future perfective second-person singular)
ви́шукає (future perfective singular third-person)
ви́шукаєм (first-person future perfective plural)
ви́шукаємо (first-person future perfective plural)
ви́шукаєте (future perfective plural second-person)
ви́шукають (future perfective plural third-person)
ви́шукаймо (first-person imperative plural)
ви́шукай (imperative second-person singular)
ви́шукайте (imperative plural second-person)
ви́шукав (masculine past singular)
ви́шукали (masculine past plural)
ви́шукала (feminine past singular)
ви́шукали (feminine past plural)
ви́шукало (neuter past singular)
ви́шукали (neuter past plural)

Uk-вишукати.ogg

From ви́- (vý-) + шука́ти (šukáty). Compare Polish wyszukać.

af

ви́- (vý-) + шука́ти (šukáty)

to seek out, to search out, to hunt out (find by searching)


вишукувати

uk-verb

вишу́кувати • (vyšúkuvaty) impf (perfective ви́шукати)

вишу́кувати (canonical)
vyšúkuvaty (romanization)
ви́шукати (perfective)
вишу́кувати (imperfective infinitive)
вишу́кувать (imperfective infinitive)
вишу́куваний (imperfective passive past)
impersonal: вишу́кувано (imperfective passive past)
вишу́куючи (adverbial imperfective present)
вишу́кувавши (adverbial imperfective past)
вишу́кую (first-person imperfective present singular)
бу́ду вишу́кувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вишу́кувать (first-person future imperfective singular)
вишу́куватиму (first-person future imperfective singular)
вишу́куєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вишу́кувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш вишу́кувать (future imperfective second-person singular)
вишу́куватимеш (future imperfective second-person singular)
вишу́кує (imperfective present singular third-person)
бу́де вишу́кувати (future imperfective singular third-person)
бу́де вишу́кувать (future imperfective singular third-person)
вишу́куватиме (future imperfective singular third-person)
вишу́куєм (first-person imperfective plural present)
вишу́куємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вишу́кувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вишу́кувать (first-person future imperfective plural)
вишу́куватимемо (first-person future imperfective plural)
вишу́куватимем (first-person future imperfective plural)
вишу́куєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вишу́кувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вишу́кувать (future imperfective plural second-person)
вишу́куватимете (future imperfective plural second-person)
вишу́кують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вишу́кувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вишу́кувать (future imperfective plural third-person)
вишу́куватимуть (future imperfective plural third-person)
вишу́куймо (first-person imperative plural)
вишу́куй (imperative second-person singular)
вишу́куйте (imperative plural second-person)
вишу́кував (masculine past singular)
вишу́кували (masculine past plural)
вишу́кувала (feminine past singular)
вишу́кували (feminine past plural)
вишу́кувало (neuter past singular)
вишу́кували (neuter past plural)

From ви́шукати (výšukaty) + -увати (-uvaty). Compare Polish wyszukiwać.

to seek out, to search out, to hunt out, to look for


межувати

межува́ти • (mežuváty) impf

межува́ти (canonical)
mežuváty (romanization)
межува́ти (imperfective infinitive)
межува́ть (imperfective infinitive)
межу́ючий (active imperfective present)
межу́ючи (adverbial imperfective present)
межува́вши (adverbial imperfective past)
межу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду межува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду межува́ть (first-person future imperfective singular)
межува́тиму (first-person future imperfective singular)
межу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш межува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш межува́ть (future imperfective second-person singular)
межува́тимеш (future imperfective second-person singular)
межу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де межува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де межува́ть (future imperfective singular third-person)
межува́тиме (future imperfective singular third-person)
межу́єм (first-person imperfective plural present)
межу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо межува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо межува́ть (first-person future imperfective plural)
межува́тимемо (first-person future imperfective plural)
межува́тимем (first-person future imperfective plural)
межу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете межува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете межува́ть (future imperfective plural second-person)
межува́тимете (future imperfective plural second-person)
межу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть межува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть межува́ть (future imperfective plural third-person)
межува́тимуть (future imperfective plural third-person)
межу́ймо (first-person imperative plural)
межу́й (imperative second-person singular)
межу́йте (imperative plural second-person)
межува́в (masculine past singular)
межува́ли (masculine past plural)
межува́ла (feminine past singular)
межува́ли (feminine past plural)
межува́ло (neuter past singular)
межува́ли (neuter past plural)


вилучити

ви́лучити • (výlučyty) pf (imperfective вилуча́ти)

ви́лучити (canonical)
výlučyty (romanization)
вилуча́ти (imperfective)
ви́лучити (infinitive perfective)
ви́лучить (infinitive perfective)
ви́лучений (passive past perfective)
impersonal: ви́лучено (passive past perfective)
ви́лучивши (adverbial past perfective)
ви́лучу (first-person future perfective singular)
ви́лучиш (future perfective second-person singular)
ви́лучить (future perfective singular third-person)
ви́лучим (first-person future perfective plural)
ви́лучимо (first-person future perfective plural)
ви́лучите (future perfective plural second-person)
ви́лучать (future perfective plural third-person)
ви́лучім (first-person imperative plural)
ви́лучімо (first-person imperative plural)
ви́лучи (imperative second-person singular)
ви́лучіть (imperative plural second-person)
ви́лучив (masculine past singular)
ви́лучили (masculine past plural)
ви́лучила (feminine past singular)
ви́лучили (feminine past plural)
ви́лучило (neuter past singular)
ви́лучили (neuter past plural)

[ˈʋɪɫʊt͡ʃete]

Uk-вилучити.ogg

From ви́- (vý-) + лучи́ти (lučýty). Compare Polish wyłączyć (“to switch off; to exclude”).

af

ви́- (vý-) + лучи́ти (lučýty)


дорікнути

uk-verb

дорікну́ти • (doriknúty) pf (imperfective доріка́ти)

дорікну́ти (canonical)
doriknúty (romanization)
доріка́ти (imperfective)
дорікну́ти (infinitive perfective)
дорікну́ть (infinitive perfective)
дорікну́вши (adverbial past perfective)
дорікну́ (first-person future perfective singular)
дорікне́ш (future perfective second-person singular)
дорікне́ (future perfective singular third-person)
дорікне́м (first-person future perfective plural)
дорікнемо́ (first-person future perfective plural)
дорікнете́ (future perfective plural second-person)
дорікну́ть (future perfective plural third-person)
дорікні́м (first-person imperative plural)
дорікні́мо (first-person imperative plural)
дорікни́ (imperative second-person singular)
дорікні́ть (imperative plural second-person)
дорікну́в (masculine past singular)
дорікну́ли (masculine past plural)
дорікну́ла (feminine past singular)
дорікну́ли (feminine past plural)
дорікну́ло (neuter past singular)
дорікну́ли (neuter past plural)

From дорік- (dorik-) + -ну́ти (-núty).
* IPA⁽ᵏᵉʸ⁾: [dɔrʲikˈnute]
*
 Audio: (file)

audio

Uk-дорікнути.ogg

(semelfactive, intransitive with dative case) to reproach, to blame, to chide, to rebuke, to upbraid (for something: за + accusative)


дорікати

uk-verb

доректи́ (rare)

доріка́ти • (dorikáty) impf (perfective доректи́ (rare) or дорікну́ти (semelfactive))

доріка́ти (canonical)
dorikáty (romanization)
доректи́ (perfective rare)
дорікну́ти (perfective semelfactive)
доріка́ти (imperfective infinitive)
доріка́ть (imperfective infinitive)
доріка́ючи (adverbial imperfective present)
доріка́вши (adverbial imperfective past)
доріка́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду доріка́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду доріка́ть (first-person future imperfective singular)
доріка́тиму (first-person future imperfective singular)
доріка́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш доріка́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш доріка́ть (future imperfective second-person singular)
доріка́тимеш (future imperfective second-person singular)
доріка́є (imperfective present singular third-person)
бу́де доріка́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де доріка́ть (future imperfective singular third-person)
доріка́тиме (future imperfective singular third-person)
доріка́єм (first-person imperfective plural present)
доріка́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо доріка́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо доріка́ть (first-person future imperfective plural)
доріка́тимемо (first-person future imperfective plural)
доріка́тимем (first-person future imperfective plural)
доріка́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете доріка́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете доріка́ть (future imperfective plural second-person)
доріка́тимете (future imperfective plural second-person)
доріка́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть доріка́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть доріка́ть (future imperfective plural third-person)
доріка́тимуть (future imperfective plural third-person)
доріка́ймо (first-person imperative plural)
доріка́й (imperative second-person singular)
доріка́йте (imperative plural second-person)
доріка́в (masculine past singular)
доріка́ли (masculine past plural)
доріка́ла (feminine past singular)
доріка́ли (feminine past plural)
доріка́ло (neuter past singular)
доріка́ли (neuter past plural)

From дорік- (dorik-) + -а́ти (-áty).
* IPA⁽ᵏᵉʸ⁾: [dɔrʲiˈkate]
*
 Audio: (file)

audio

Uk-дорікати.ogg

(intransitive with dative case or rarely transitive) to reproach, to blame, to chide, to rebuke, to upbraid (for something: за + accusative)


вилучати

uk-verb

вилуча́ти • (vylučáty) impf (perfective ви́лучити)

вилуча́ти (canonical)
vylučáty (romanization)
ви́лучити (perfective)
вилуча́ти (imperfective infinitive)
вилуча́ть (imperfective infinitive)
вилуча́ючи (adverbial imperfective present)
вилуча́вши (adverbial imperfective past)
вилуча́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вилуча́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вилуча́ть (first-person future imperfective singular)
вилуча́тиму (first-person future imperfective singular)
вилуча́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вилуча́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вилуча́ть (future imperfective second-person singular)
вилуча́тимеш (future imperfective second-person singular)
вилуча́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вилуча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вилуча́ть (future imperfective singular third-person)
вилуча́тиме (future imperfective singular third-person)
вилуча́єм (first-person imperfective plural present)
вилуча́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вилуча́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вилуча́ть (first-person future imperfective plural)
вилуча́тимемо (first-person future imperfective plural)
вилуча́тимем (first-person future imperfective plural)
вилуча́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вилуча́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вилуча́ть (future imperfective plural second-person)
вилуча́тимете (future imperfective plural second-person)
вилуча́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вилуча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вилуча́ть (future imperfective plural third-person)
вилуча́тимуть (future imperfective plural third-person)
вилуча́ймо (first-person imperative plural)
вилуча́й (imperative second-person singular)
вилуча́йте (imperative plural second-person)
вилуча́в (masculine past singular)
вилуча́ли (masculine past plural)
вилуча́ла (feminine past singular)
вилуча́ли (feminine past plural)
вилуча́ло (neuter past singular)
вилуча́ли (neuter past plural)

Uk-вилучати.ogg

From ви́лучити (výlučyty) + -а́ти (-áty). Compare Polish wyłączać (“to switch off; to exclude”).

af

ви́лучити (výlučyty) + -а́ти (-áty)


підозрювана

head

підо́зрювана

підо́зрювана • (pidózrjuvana)

підо́зрювана (canonical)
pidózrjuvana (romanization)

[pʲiˈdɔzʲrʲʊʋɐnɐ]

підо́зрюваний підозрюваний#Ukrainian

feminine nominative singular of підо́зрюваний (pidózrjuvanyj)


доїсти

uk-verb

дої́сти • (dojísty) pf (imperfective доїда́ти)

дої́сти (canonical)
dojísty (romanization)
доїда́ти (imperfective)
дої́сти (infinitive perfective)
дої́дений (passive past perfective)
impersonal: дої́дено (passive past perfective)
дої́вши (adverbial past perfective)
дої́м (first-person future perfective singular)
доїси́ (future perfective second-person singular)
дої́сть (future perfective singular third-person)
доїмо́ (first-person future perfective plural)
доїсте́ (future perfective plural second-person)
доїдя́ть (future perfective plural third-person)
дої́жмо (first-person imperative plural)
дої́ж (imperative second-person singular)
дої́жте (imperative plural second-person)
дої́в (masculine past singular)
дої́ли (masculine past plural)
дої́ла (feminine past singular)
дої́ли (feminine past plural)
дої́ло (neuter past singular)
дої́ли (neuter past plural)

(transitive) to finish eating, to eat up, to eat completely

(transitive) to eat additionally, to eat to satiety

(dialectal) to annoy, to jibe, to taunt (+dative)


підозрюваний

head

підо́зрюваний

підо́зрюваний • (pidózrjuvanyj)

підо́зрюваний (canonical)
pidózrjuvanyj (romanization)
підо́зрюваний (masculine nominative)
підо́зрюване (neuter nominative)
підо́зрювана (feminine nominative)
підо́зрювані (nominative plural)
підо́зрюваного (genitive masculine neuter)
підо́зрюваної (feminine genitive)
підо́зрюваних (genitive plural)
підо́зрюваному (dative masculine neuter)
підо́зрюваній (dative feminine)
підо́зрюваним (dative plural)
підо́зрюваного (accusative animate masculine)
підо́зрюване (accusative neuter)
підо́зрювану (accusative feminine)
підо́зрюваних (accusative animate plural)
підо́зрюваний (accusative inanimate masculine)
підо́зрювані (accusative inanimate plural)
підо́зрюваним (instrumental masculine neuter)
підо́зрюваною (feminine instrumental)
підо́зрюваними (instrumental plural)
підо́зрюваному (locative masculine neuter)
підо́зрюванім (locative masculine neuter)
підо́зрюваній (feminine locative)
підо́зрюваних (locative plural)

uk-adecl

підо́зрюваний

підо́зрювати підозрювати#Ukrainian

passive adjectival past participle of підо́зрювати impf (pidózrjuvaty)


розграбувати

uk-verb

розграбува́ти

розграбо́вувати

розграбува́ти • (rozhrabuváty) pf (imperfective розграбо́вувати)

розграбува́ти (canonical)
rozhrabuváty (romanization)
розграбо́вувати (imperfective)
розграбува́ти (infinitive perfective)
розграбува́ть (infinitive perfective)
розграбо́ваний (passive past perfective)
impersonal: розграбо́вано (passive past perfective)
розграбува́вши (adverbial past perfective)
розграбу́ю (first-person future perfective singular)
розграбу́єш (future perfective second-person singular)
розграбу́є (future perfective singular third-person)
розграбу́єм (first-person future perfective plural)
розграбу́ємо (first-person future perfective plural)
розграбу́єте (future perfective plural second-person)
розграбу́ють (future perfective plural third-person)
розграбу́ймо (first-person imperative plural)
розграбу́й (imperative second-person singular)
розграбу́йте (imperative plural second-person)
розграбува́в (masculine past singular)
розграбува́ли (masculine past plural)
розграбува́ла (feminine past singular)
розграбува́ли (feminine past plural)
розграбува́ло (neuter past singular)
розграбува́ли (neuter past plural)

Uk-розграбувати.ogg

From роз- (roz-) + грабува́ти (hrabuváty). Compare Belarusian разрабава́ць (razrabavácʹ), Russian разгра́бить (razgrábitʹ), Polish rozgrabić.

cog

разрабава́ць

(transitive) to loot, to pillage, to plunder, to ransack, to sack


доректи

uk-verb

доректи́ • (dorektý) pf (imperfective доріка́ти)

доректи́ (canonical)
dorektý (romanization)
доріка́ти (imperfective)
доректи́ (infinitive perfective)
дорі́кши (adverbial past perfective)
доречу́ (first-person future perfective singular)
дорече́ш (future perfective second-person singular)
дорече́ (future perfective singular third-person)
дорече́м (first-person future perfective plural)
доречемо́ (first-person future perfective plural)
доречете́ (future perfective plural second-person)
доречу́ть (future perfective plural third-person)
доречі́м (first-person imperative plural)
доречі́мо (first-person imperative plural)
доречи́ (imperative second-person singular)
доречі́ть (imperative plural second-person)
дорі́к (masculine past singular)
дорекли́ (masculine past plural)
дорекла́ (feminine past singular)
дорекли́ (feminine past plural)
дорекло́ (neuter past singular)
дорекли́ (neuter past plural)

From до- (do-) + ректи́ (rektý).
* IPA⁽ᵏᵉʸ⁾: [dɔrekˈtɪ]

(rare, intransitive with dative case or rarely transitive) to reproach, to blame, to chide, to rebuke, to upbraid (for something: за + accusative)


грабувати

пограбува́ти

грабува́ти • (hrabuváty) impf (perfective пограбува́ти)

грабува́ти (canonical)
hrabuváty (romanization)
пограбува́ти (perfective)
грабува́ти (imperfective infinitive)
грабува́ть (imperfective infinitive)
грабо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: грабо́вано (imperfective passive past)
грабу́ючи (adverbial imperfective present)
грабува́вши (adverbial imperfective past)
грабу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду грабува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду грабува́ть (first-person future imperfective singular)
грабува́тиму (first-person future imperfective singular)
грабу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш грабува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш грабува́ть (future imperfective second-person singular)
грабува́тимеш (future imperfective second-person singular)
грабу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де грабува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де грабува́ть (future imperfective singular third-person)
грабува́тиме (future imperfective singular third-person)
грабу́єм (first-person imperfective plural present)
грабу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо грабува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо грабува́ть (first-person future imperfective plural)
грабува́тимемо (first-person future imperfective plural)
грабува́тимем (first-person future imperfective plural)
грабу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете грабува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете грабува́ть (future imperfective plural second-person)
грабува́тимете (future imperfective plural second-person)
грабу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть грабува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть грабува́ть (future imperfective plural third-person)
грабува́тимуть (future imperfective plural third-person)
грабу́ймо (first-person imperative plural)
грабу́й (imperative second-person singular)
грабу́йте (imperative plural second-person)
грабува́в (masculine past singular)
грабува́ли (masculine past plural)
грабува́ла (feminine past singular)
грабува́ли (feminine past plural)
грабува́ло (neuter past singular)
грабува́ли (neuter past plural)

Uk-грабувати.ogg

Inherited from Proto-Slavic *gràbiti, with -ува́ти (-uváty) suffix.

(transitive) to rob, to despoil, to plunder


плюндрувати

плюндрува́ти

сплюндрува́ти

поплюндрува́ти

плюндрува́ти • (pljundruváty) impf (perfective сплюндрува́ти or поплюндрува́ти)

плюндрува́ти (canonical)
pljundruváty (romanization)
сплюндрува́ти (perfective)
поплюндрува́ти (perfective)
плюндрува́ти (imperfective infinitive)
плюндрува́ть (imperfective infinitive)
плюндро́ваний (imperfective passive past)
impersonal: плюндро́вано (imperfective passive past)
плюндру́ючи (adverbial imperfective present)
плюндрува́вши (adverbial imperfective past)
плюндру́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду плюндрува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду плюндрува́ть (first-person future imperfective singular)
плюндрува́тиму (first-person future imperfective singular)
плюндру́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш плюндрува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш плюндрува́ть (future imperfective second-person singular)
плюндрува́тимеш (future imperfective second-person singular)
плюндру́є (imperfective present singular third-person)
бу́де плюндрува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де плюндрува́ть (future imperfective singular third-person)
плюндрува́тиме (future imperfective singular third-person)
плюндру́єм (first-person imperfective plural present)
плюндру́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо плюндрува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо плюндрува́ть (first-person future imperfective plural)
плюндрува́тимемо (first-person future imperfective plural)
плюндрува́тимем (first-person future imperfective plural)
плюндру́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете плюндрува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете плюндрува́ть (future imperfective plural second-person)
плюндрува́тимете (future imperfective plural second-person)
плюндру́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть плюндрува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть плюндрува́ть (future imperfective plural third-person)
плюндрува́тимуть (future imperfective plural third-person)
плюндру́ймо (first-person imperative plural)
плюндру́й (imperative second-person singular)
плюндру́йте (imperative plural second-person)
плюндрува́в (masculine past singular)
плюндрува́ли (masculine past plural)
плюндрува́ла (feminine past singular)
плюндрува́ли (feminine past plural)
плюндрува́ло (neuter past singular)
плюндрува́ли (neuter past plural)

Borrowed from Polish plądrować, from German plündern. With -ува́ти (-uváty) suffix.

to lay waste, to ravage (to completely destroy)

to plunder, to ravage, to sack, to harry (to pillage destructively)


розграбовувати

розграбо́вувати

розграбува́ти

розграбо́вувати • (rozhrabóvuvaty) impf (perfective розграбува́ти)

розграбо́вувати (canonical)
rozhrabóvuvaty (romanization)
розграбува́ти (perfective)
розграбо́вувати (imperfective infinitive)
розграбо́вувать (imperfective infinitive)
розграбо́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: розграбо́вувано (imperfective passive past)
розграбо́вуючи (adverbial imperfective present)
розграбо́вувавши (adverbial imperfective past)
розграбо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розграбо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розграбо́вувать (first-person future imperfective singular)
розграбо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
розграбо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розграбо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розграбо́вувать (future imperfective second-person singular)
розграбо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
розграбо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де розграбо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розграбо́вувать (future imperfective singular third-person)
розграбо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
розграбо́вуєм (first-person imperfective plural present)
розграбо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розграбо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розграбо́вувать (first-person future imperfective plural)
розграбо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
розграбо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
розграбо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розграбо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розграбо́вувать (future imperfective plural second-person)
розграбо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
розграбо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розграбо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розграбо́вувать (future imperfective plural third-person)
розграбо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
розграбо́вуймо (first-person imperative plural)
розграбо́вуй (imperative second-person singular)
розграбо́вуйте (imperative plural second-person)
розграбо́вував (masculine past singular)
розграбо́вували (masculine past plural)
розграбо́вувала (feminine past singular)
розграбо́вували (feminine past plural)
розграбо́вувало (neuter past singular)
розграбо́вували (neuter past plural)

From розграбо́в- (rozhrabóv-) stem of розграбува́ти (rozhrabuváty) + -увати (-uvaty).

af

розграбува́ти


перелити

uk-verb

перели́ти • (perelýty) pf (imperfective перелива́ти)

перели́ти (canonical)
perelýty (romanization)
перелива́ти (imperfective)
перели́ти (infinitive perfective)
перели́ть (infinitive perfective)
перели́тий (passive past perfective)
impersonal: перели́то (passive past perfective)
перели́вши (adverbial past perfective)
переллю́ (first-person future perfective singular)
переллє́ш (future perfective second-person singular)
переллє́ (future perfective singular third-person)
переллє́м (first-person future perfective plural)
переллємо́ (first-person future perfective plural)
переллєте́ (future perfective plural second-person)
переллю́ть (future perfective plural third-person)
перели́ймо (first-person imperative plural)
перели́й (imperative second-person singular)
перели́йте (imperative plural second-person)
перели́в (masculine past singular)
перелили́ (masculine past plural)
перелила́ (feminine past singular)
перелили́ (feminine past plural)
перелило́ (neuter past singular)
перелили́ (neuter past plural)

From пере- (pere-) + ли́ти (lýty). Compare Russian перели́ть (perelítʹ), Belarusian пералі́ць (pjeralícʹ), Polish przelać.

я перелив воду з пляшки в чашку

I poured the water from the bottle into the cup

to pour (from one container to another); to decant


переливати

перелля́ти (rare)

перелива́ти • (perelyváty) impf (perfective перели́ти or перелля́ти (rare))

перелива́ти (canonical)
perelyváty (romanization)
перели́ти (perfective)
перелля́ти (perfective rare)
перелива́ти (imperfective infinitive)
перелива́ть (imperfective infinitive)
перели́ваний (imperfective passive past)
impersonal: перели́вано (imperfective passive past)
перелива́ючи (adverbial imperfective present)
перелива́вши (adverbial imperfective past)
перелива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду перелива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду перелива́ть (first-person future imperfective singular)
перелива́тиму (first-person future imperfective singular)
перелива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш перелива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш перелива́ть (future imperfective second-person singular)
перелива́тимеш (future imperfective second-person singular)
перелива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де перелива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де перелива́ть (future imperfective singular third-person)
перелива́тиме (future imperfective singular third-person)
перелива́єм (first-person imperfective plural present)
перелива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо перелива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо перелива́ть (first-person future imperfective plural)
перелива́тимемо (first-person future imperfective plural)
перелива́тимем (first-person future imperfective plural)
перелива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете перелива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете перелива́ть (future imperfective plural second-person)
перелива́тимете (future imperfective plural second-person)
перелива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перелива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перелива́ть (future imperfective plural third-person)
перелива́тимуть (future imperfective plural third-person)
перелива́ймо (first-person imperative plural)
перелива́й (imperative second-person singular)
перелива́йте (imperative plural second-person)
перелива́в (masculine past singular)
перелива́ли (masculine past plural)
перелива́ла (feminine past singular)
перелива́ли (feminine past plural)
перелива́ло (neuter past singular)
перелива́ли (neuter past plural)

From перели́ти (perelýty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian перелива́ть (perelivátʹ), Belarusian пераліва́ць (pjeralivácʹ), Polish przelewać.


жовтити

жовти́ти • (žovtýty) impf (perfective пожовти́ти)

жовти́ти (canonical)
žovtýty (romanization)
пожовти́ти (perfective)
жовти́ти (imperfective infinitive)
жовти́ть (imperfective infinitive)
жо́вчений (imperfective passive past)
impersonal: жо́вчено (imperfective passive past)
жо́втячи (adverbial imperfective present)
жовти́вши (adverbial imperfective past)
жовчу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду жовти́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду жовти́ть (first-person future imperfective singular)
жовти́тиму (first-person future imperfective singular)
жо́втиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш жовти́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш жовти́ть (future imperfective second-person singular)
жовти́тимеш (future imperfective second-person singular)
жо́втить (imperfective present singular third-person)
бу́де жовти́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де жовти́ть (future imperfective singular third-person)
жовти́тиме (future imperfective singular third-person)
жо́втим (first-person imperfective plural present)
жо́втимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо жовти́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо жовти́ть (first-person future imperfective plural)
жовти́тимемо (first-person future imperfective plural)
жовти́тимем (first-person future imperfective plural)
жо́втите (imperfective plural present second-person)
бу́дете жовти́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете жовти́ть (future imperfective plural second-person)
жовти́тимете (future imperfective plural second-person)
жо́втять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть жовти́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть жовти́ть (future imperfective plural third-person)
жовти́тимуть (future imperfective plural third-person)
жовті́м (first-person imperative plural)
жовті́мо (first-person imperative plural)
жовти́ (imperative second-person singular)
жовті́ть (imperative plural second-person)
жовти́в (masculine past singular)
жовти́ли (masculine past plural)
жовти́ла (feminine past singular)
жовти́ли (feminine past plural)
жовти́ло (neuter past singular)
жовти́ли (neuter past plural)

From жо́втий (žóvtyj, “yellow”) + -ити (-yty). Compare Russian желте́ть (želtétʹ).

af

to show yellow, to be seen, to be visible


зеленити

uk-verb

зелени́ти • (zelenýty) impf (perfective позелени́ти)

зелени́ти (canonical)
zelenýty (romanization)
позелени́ти (perfective)
зелени́ти (imperfective infinitive)
зелени́ть (imperfective infinitive)
зеле́нений (imperfective passive past)
impersonal: зеле́нено (imperfective passive past)
зеле́нячи (adverbial imperfective present)
зелени́вши (adverbial imperfective past)
зеленю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду зелени́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зелени́ть (first-person future imperfective singular)
зелени́тиму (first-person future imperfective singular)
зеле́ниш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зелени́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зелени́ть (future imperfective second-person singular)
зелени́тимеш (future imperfective second-person singular)
зеле́нить (imperfective present singular third-person)
бу́де зелени́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зелени́ть (future imperfective singular third-person)
зелени́тиме (future imperfective singular third-person)
зеле́ним (first-person imperfective plural present)
зеле́нимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зелени́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зелени́ть (first-person future imperfective plural)
зелени́тимемо (first-person future imperfective plural)
зелени́тимем (first-person future imperfective plural)
зеле́ните (imperfective plural present second-person)
бу́дете зелени́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зелени́ть (future imperfective plural second-person)
зелени́тимете (future imperfective plural second-person)
зеле́нять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зелени́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зелени́ть (future imperfective plural third-person)
зелени́тимуть (future imperfective plural third-person)
зелені́м (first-person imperative plural)
зелені́мо (first-person imperative plural)
зелени́ (imperative second-person singular)
зелені́ть (imperative plural second-person)
зелени́в (masculine past singular)
зелени́ли (masculine past plural)
зелени́ла (feminine past singular)
зелени́ли (feminine past plural)
зелени́ло (neuter past singular)
зелени́ли (neuter past plural)

From зеле́ний (zelényj, “green”) + -ити (-yty). Compare Russian зелене́ть (zelenétʹ).

af

зелени́ти від за́здрощів (ре́внощів) ― zelenýty vid zázdroščiv (révnoščiv) ― to turn/be green with envy (jealousy)


кататися

uk-verb

ката́тися • (katátysja) impf (perfective поката́тися)

ката́тися (canonical)
katátysja (romanization)
поката́тися (perfective)
ката́тися (imperfective infinitive)
ката́тись (imperfective infinitive)
ката́ться (imperfective infinitive)
ката́ючись (adverbial imperfective present)
ката́вшись (adverbial imperfective past)
ката́юся (first-person imperfective present singular)
ката́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду ката́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду ката́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду ката́ться (first-person future imperfective singular)
ката́тимусь (first-person future imperfective singular)
ката́тимуся (first-person future imperfective singular)
ката́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш ката́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш ката́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш ката́ться (future imperfective second-person singular)
ката́тимешся (future imperfective second-person singular)
ката́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де ката́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де ката́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де ката́ться (future imperfective singular third-person)
ката́тиметься (future imperfective singular third-person)
ката́ємся (first-person imperfective plural present)
ката́ємося (first-person imperfective plural present)
ката́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо ката́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо ката́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо ката́ться (first-person future imperfective plural)
ката́тимемось (first-person future imperfective plural)
ката́тимемося (first-person future imperfective plural)
ката́тимемся (first-person future imperfective plural)
ката́єтеся (imperfective plural present second-person)
ката́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете ката́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете ката́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете ката́ться (future imperfective plural second-person)
ката́тиметесь (future imperfective plural second-person)
ката́тиметеся (future imperfective plural second-person)
ката́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ката́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ката́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ката́ться (future imperfective plural third-person)
ката́тимуться (future imperfective plural third-person)
ката́ймося (first-person imperative plural)
ката́ймось (first-person imperative plural)
ката́йся (imperative second-person singular)
ката́йсь (imperative second-person singular)
ката́йтеся (imperative plural second-person)
ката́йтесь (imperative plural second-person)
ката́вся (masculine past singular)
ката́всь (masculine past singular)
ката́лися (masculine past plural)
ката́лись (masculine past plural)
ката́лася (feminine past singular)
ката́лась (feminine past singular)
ката́лися (feminine past plural)
ката́лись (feminine past plural)
ката́лося (neuter past singular)
ката́лось (neuter past singular)
ката́лися (neuter past plural)
ката́лись (neuter past plural)

uk-conj

ката́тися<1a.impf>

Uk-кататися.ogg

to ride on skis, skates, bicycle, or snowboard


учитися

учи́тися (canonical)
učýtysja (romanization)
учи́тися (imperfective infinitive)
учи́тись (imperfective infinitive)
учи́ться (imperfective infinitive)
учачи́сь (adverbial imperfective present)
учи́вшись (adverbial imperfective past)
учу́ся (first-person imperfective present singular)
учу́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду вчи́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду вчи́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду вчи́ться (first-person future imperfective singular)
учи́тимусь (first-person future imperfective singular)
учи́тимуся (first-person future imperfective singular)
учи́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш учи́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш учи́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш учи́ться (future imperfective second-person singular)
учи́тимешся (future imperfective second-person singular)
учи́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де вчи́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де вчи́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де вчи́ться (future imperfective singular third-person)
учи́тиметься (future imperfective singular third-person)
учи́мся (first-person imperfective plural present)
учимо́ся (first-person imperfective plural present)
учимо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо вчи́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо вчи́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо вчи́ться (first-person future imperfective plural)
учи́тимемось (first-person future imperfective plural)
учи́тимемося (first-person future imperfective plural)
учи́тимемся (first-person future imperfective plural)
учите́ся (imperfective plural present second-person)
учите́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете вчи́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете вчи́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете вчи́ться (future imperfective plural second-person)
учи́тиметесь (future imperfective plural second-person)
учи́тиметеся (future imperfective plural second-person)
уча́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть учи́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть учи́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть учи́ться (future imperfective plural third-person)
учи́тимуться (future imperfective plural third-person)
учі́мся (first-person imperative plural)
учі́мося (first-person imperative plural)
учі́мось (first-person imperative plural)
учи́ся (imperative second-person singular)
учи́сь (imperative second-person singular)
учі́ться (imperative plural second-person)
учи́вся (masculine past singular)
учи́всь (masculine past singular)
учи́лися (masculine past plural)
учи́лись (masculine past plural)
учи́лася (feminine past singular)
учи́лась (feminine past singular)
учи́лися (feminine past plural)
учи́лись (feminine past plural)
учи́лося (neuter past singular)
учи́лось (neuter past singular)
учи́лися (neuter past plural)
учи́лись (neuter past plural)

[ʊˈt͡ʃɪtesʲɐ]

Uk-учитися.ogg

учи́ти учити#Ukrainian

учи́ти учити#Ukrainian


усміхнутися

uk-verb

усміхну́тися

усміхну́тися • (usmixnútysja) pf (imperfective усміха́тися)

усміхну́тися (canonical)
usmixnútysja (romanization)
усміха́тися (imperfective)
усміхну́тися (infinitive perfective)
усміхну́тись (infinitive perfective)
усміхну́ться (infinitive perfective)
усміхну́вшись (adverbial past perfective)
усміхну́ся (first-person future perfective singular)
усміхну́сь (first-person future perfective singular)
усміхне́шся (future perfective second-person singular)
усміхне́ться (future perfective singular third-person)
усміхне́мся (first-person future perfective plural)
усміхнемо́ся (first-person future perfective plural)
усміхнемо́сь (first-person future perfective plural)
усміхнете́ся (future perfective plural second-person)
усміхнете́сь (future perfective plural second-person)
усміхну́ться (future perfective plural third-person)
усміхні́мся (first-person imperative plural)
усміхні́мося (first-person imperative plural)
усміхні́мось (first-person imperative plural)
усміхни́ся (imperative second-person singular)
усміхни́сь (imperative second-person singular)
усміхні́ться (imperative plural second-person)
усміхну́вся (masculine past singular)
усміхну́всь (masculine past singular)
усміхну́лися (masculine past plural)
усміхну́лись (masculine past plural)
усміхну́лася (feminine past singular)
усміхну́лась (feminine past singular)
усміхну́лися (feminine past plural)
усміхну́лись (feminine past plural)
усміхну́лося (neuter past singular)
усміхну́лось (neuter past singular)
усміхну́лися (neuter past plural)
усміхну́лись (neuter past plural)

uk-conj

усміхну́тися<3b.pf>

Uk-усміхнутися.ogg

From у- (u-) + сміх (smix) + -нути (-nuty) + -ся (-sja). Cognates include Belarusian усміхацца (usmixacca).


синіти

uk-verb

сині́ти • (syníty) impf (perfective посині́ти)

сині́ти (canonical)
syníty (romanization)
посині́ти (perfective)
сині́ти (imperfective infinitive)
сині́ть (imperfective infinitive)
сині́ючи (adverbial imperfective present)
сині́вши (adverbial imperfective past)
сині́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду сині́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду сині́ть (first-person future imperfective singular)
сині́тиму (first-person future imperfective singular)
сині́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сині́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш сині́ть (future imperfective second-person singular)
сині́тимеш (future imperfective second-person singular)
сині́є (imperfective present singular third-person)
бу́де сині́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де сині́ть (future imperfective singular third-person)
сині́тиме (future imperfective singular third-person)
сині́єм (first-person imperfective plural present)
сині́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо сині́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо сині́ть (first-person future imperfective plural)
сині́тимемо (first-person future imperfective plural)
сині́тимем (first-person future imperfective plural)
сині́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете сині́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете сині́ть (future imperfective plural second-person)
сині́тимете (future imperfective plural second-person)
сині́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сині́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сині́ть (future imperfective plural third-person)
сині́тимуть (future imperfective plural third-person)
сині́ймо (first-person imperative plural)
сині́й (imperative second-person singular)
сині́йте (imperative plural second-person)
сині́в (masculine past singular)
сині́ли (masculine past plural)
сині́ла (feminine past singular)
сині́ли (feminine past plural)
сині́ло (neuter past singular)
сині́ли (neuter past plural)

From си́ній (sýnij, “blue”) + -іти (-ity). Compare Russian синеть (sinetʹ).

сині́ти від холоду

вдалині́ сині́є мо́ре

the sea appears (deep) blue in the distance; the (deep) blue sea is seen in the distance


пов'язаною

head

пов'я́заною • (povʺjázanoju)

пов'я́заною (canonical)
povʺjázanoju (romanization)

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian

feminine instrumental singular of пов'я́заний (povʺjázanyj)


пов'язаної

пов'я́заної • (povʺjázanoji)

пов'я́заної (canonical)
povʺjázanoji (romanization)

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian

feminine genitive singular of пов'я́заний (povʺjázanyj)


пов'язані

пов'я́зані • (povʺjázani)

пов'я́зані (canonical)
povʺjázani (romanization)

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian

inflection of пов'я́заний (povʺjázanyj):

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian


пов'язана

пов'я́зана • (povʺjázana)

пов'я́зана (canonical)
povʺjázana (romanization)

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian

feminine nominative singular of пов'я́заний (povʺjázanyj)


пов'язану

пов'я́зану • (povʺjázanu)

пов'я́зану (canonical)
povʺjázanu (romanization)

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian

feminine accusative singular of пов'я́заний (povʺjázanyj)


пов'язаним

пов'я́заним • (povʺjázanym)

пов'я́заним (canonical)
povʺjázanym (romanization)

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian


пов'язаному

пов'я́заному

пов'я́заному • (povʺjázanomu)

пов'я́заному (canonical)
povʺjázanomu (romanization)

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian

Alternative form: пов'я́занім (povʺjázanim)

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian

inflection of пов'я́заний (povʺjázanyj):


пов'язаними

пов'я́заними

пов'я́заними • (povʺjázanymy)

пов'я́заними (canonical)
povʺjázanymy (romanization)

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian

instrumental plural of пов'я́заний (povʺjázanyj)


пов'язаних

пов'я́заних • (povʺjázanyx)

пов'я́заних (canonical)
povʺjázanyx (romanization)

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian


пов'язаного

пов'я́заного

пов'я́заного • (povʺjázanoho)

пов'я́заного (canonical)
povʺjázanoho (romanization)

[pɔˈʋjazɐnɔɦɔ]

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian


концентрував

концентрува́в

концентрува́в • (koncentruváv)

концентрува́в (canonical)
koncentruváv (romanization)

концентрува́ти концентрувати#Ukrainian

masculine singular past indicative of концентрува́ти impf (koncentruváty)


концентрували

концентрува́ли

концентрува́ли • (koncentruvály)

концентрува́ли (canonical)
koncentruvály (romanization)

концентрува́ти концентрувати#Ukrainian

plural past indicative of концентрува́ти impf (koncentruváty)


концентрувало

концентрува́ло

концентрува́ло • (koncentruválo)

концентрува́ло (canonical)
koncentruválo (romanization)

концентрува́ти концентрувати#Ukrainian

neuter singular past indicative of концентрува́ти impf (koncentruváty)


пов'язанім

пов'я́занім • (povʺjázanim)

пов'я́занім (canonical)
povʺjázanim (romanization)

Alternative form: пов'я́заному (povʺjázanomu)

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian

masculine/neuter locative singular of пов'я́заний (povʺjázanyj)


концентрувала

концентрува́ла

концентрува́ла • (koncentruvála)

концентрува́ла (canonical)
koncentruvála (romanization)

концентрува́ти концентрувати#Ukrainian

feminine singular past indicative of концентрува́ти impf (koncentruváty)


засмутитися

uk-verb

засмути́тися

засму́чуватися

засмути́тися • (zasmutýtysja) pf (imperfective засму́чуватися)

засмути́тися (canonical)
zasmutýtysja (romanization)
засму́чуватися (imperfective)
засмути́тися (infinitive perfective)
засмути́тись (infinitive perfective)
засмути́ться (infinitive perfective)
засмути́вшись (adverbial past perfective)
засмучу́ся (first-person future perfective singular)
засмучу́сь (first-person future perfective singular)
засмути́шся (future perfective second-person singular)
засмути́ться (future perfective singular third-person)
засмути́мся (first-person future perfective plural)
засмутимо́ся (first-person future perfective plural)
засмутимо́сь (first-person future perfective plural)
засмутите́ся (future perfective plural second-person)
засмутите́сь (future perfective plural second-person)
засмутя́ться (future perfective plural third-person)
засмуті́мся (first-person imperative plural)
засмуті́мося (first-person imperative plural)
засмуті́мось (first-person imperative plural)
засмути́ся (imperative second-person singular)
засмути́сь (imperative second-person singular)
засмуті́ться (imperative plural second-person)
засмути́вся (masculine past singular)
засмути́всь (masculine past singular)
засмути́лися (masculine past plural)
засмути́лись (masculine past plural)
засмути́лася (feminine past singular)
засмути́лась (feminine past singular)
засмути́лися (feminine past plural)
засмути́лись (feminine past plural)
засмути́лося (neuter past singular)
засмути́лось (neuter past singular)
засмути́лися (neuter past plural)
засмути́лись (neuter past plural)

uk-conj

засмути́тися<4b.pf>

From засмути́ти (zasmutýty) + -ся (-sja). Compare Belarusian засмуці́цца (zasmucícca), Polish zasmucić się.

to become sad, to be saddened, to get upset


пов'язане

head

пов'я́зане • (povʺjázane)

пов'я́зане (canonical)
povʺjázane (romanization)

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian

neuter nominative/accusative singular of пов'я́заний (povʺjázanyj)


пов'язаній

пов'я́заній • (povʺjázanij)

пов'я́заній (canonical)
povʺjázanij (romanization)

пов'я́заний пов'язаний#Ukrainian

feminine dative/locative singular of пов'я́заний (povʺjázanyj)


прослідкувати

uk-verb

прослідкува́ти

прослідко́вувати

прослідкува́ти • (proslidkuváty) pf (imperfective слідкува́ти or прослідко́вувати)

прослідкува́ти (canonical)
proslidkuváty (romanization)
слідкува́ти (imperfective)
прослідко́вувати (imperfective)
прослідкува́ти (infinitive perfective)
прослідкува́ть (infinitive perfective)
прослідко́ваний (passive past perfective)
impersonal: прослідко́вано (passive past perfective)
прослідкува́вши (adverbial past perfective)
прослідку́ю (first-person future perfective singular)
прослідку́єш (future perfective second-person singular)
прослідку́є (future perfective singular third-person)
прослідку́єм (first-person future perfective plural)
прослідку́ємо (first-person future perfective plural)
прослідку́єте (future perfective plural second-person)
прослідку́ють (future perfective plural third-person)
прослідку́ймо (first-person imperative plural)
прослідку́й (imperative second-person singular)
прослідку́йте (imperative plural second-person)
прослідкува́в (masculine past singular)
прослідкува́ли (masculine past plural)
прослідкува́ла (feminine past singular)
прослідкува́ли (feminine past plural)
прослідкува́ло (neuter past singular)
прослідкува́ли (neuter past plural)

uk-conj

прослідкува́ти<2a.pf.tr.ppp>

Uk-прослідкувати.ogg

From про- (pro-) + слідкува́ти (slidkuváty).


констатувати

uk-verb

констатува́ти

сконстатува́ти

констатува́ти • (konstatuváty) impf or pf (perfective сконстатува́ти)

констатува́ти (canonical)
konstatuváty (romanization)
сконстатува́ти (perfective)
констатува́ти (infinitive)
констатува́ть (infinitive)
констато́ваний (passive past)
impersonal: констато́вано (passive past)
констату́ючи (adverbial present)
констатува́вши (adverbial past)
констату́ю (first-person future singular)
бу́ду констатува́ти (first-person singular)
бу́ду констатува́ть (first-person singular)
констатува́тиму (first-person singular)
констату́єш (future second-person singular)
бу́деш констатува́ти (second-person singular)
бу́деш констатува́ть (second-person singular)
констатува́тимеш (second-person singular)
констату́є (future singular third-person)
бу́де констатува́ти (singular third-person)
бу́де констатува́ть (singular third-person)
констатува́тиме (singular third-person)
констату́єм (first-person future plural)
констату́ємо (first-person future plural)
бу́демо констатува́ти (first-person plural)
бу́демо констатува́ть (first-person plural)
констатува́тимемо (first-person plural)
констатува́тимем (first-person plural)
констату́єте (future plural second-person)
бу́дете констатува́ти (plural second-person)
бу́дете констатува́ть (plural second-person)
констатува́тимете (plural second-person)
констату́ють (future plural third-person)
бу́дуть констатува́ти (plural third-person)
бу́дуть констатува́ть (plural third-person)
констатува́тимуть (plural third-person)
констату́ймо (first-person imperative plural)
констату́й (imperative second-person singular)
констату́йте (imperative plural second-person)
констатува́в (masculine past singular)
констатува́ли (masculine past plural)
констатува́ла (feminine past singular)
констатува́ли (feminine past plural)
констатува́ло (neuter past singular)
констатува́ли (neuter past plural)

Uk-констатувати.ogg

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from French constater + -ува́ти (-uváty). Compare Russian констати́ровать (konstatírovatʹ), Belarusian канстатава́ць (kanstatavácʹ), Polish konstatować.

cog

констати́ровать

канстатава́ць

to note (:fact, occurrence, phenomenon, etc.)


засмучуватися

uk-verb

засму́чуватися

засмути́тися

засму́чуватися • (zasmúčuvatysja) impf (perfective засмути́тися)

засму́чуватися (canonical)
zasmúčuvatysja (romanization)
засмути́тися (perfective)
засму́чуватися (imperfective infinitive)
засму́чуватись (imperfective infinitive)
засму́чуваться (imperfective infinitive)
засму́чуючись (adverbial imperfective present)
засму́чувавшись (adverbial imperfective past)
засму́чуюся (first-person imperfective present singular)
засму́чуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду засму́чуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду засму́чуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду засму́чуваться (first-person future imperfective singular)
засму́чуватимусь (first-person future imperfective singular)
засму́чуватимуся (first-person future imperfective singular)
засму́чуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш засму́чуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш засму́чуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш засму́чуваться (future imperfective second-person singular)
засму́чуватимешся (future imperfective second-person singular)
засму́чується (imperfective present singular third-person)
бу́де засму́чуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де засму́чуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де засму́чуваться (future imperfective singular third-person)
засму́чуватиметься (future imperfective singular third-person)
засму́чуємся (first-person imperfective plural present)
засму́чуємося (first-person imperfective plural present)
засму́чуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо засму́чуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо засму́чуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо засму́чуваться (first-person future imperfective plural)
засму́чуватимемось (first-person future imperfective plural)
засму́чуватимемося (first-person future imperfective plural)
засму́чуватимемся (first-person future imperfective plural)
засму́чуєтеся (imperfective plural present second-person)
засму́чуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете засму́чуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете засму́чуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете засму́чуваться (future imperfective plural second-person)
засму́чуватиметесь (future imperfective plural second-person)
засму́чуватиметеся (future imperfective plural second-person)
засму́чуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть засму́чуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть засму́чуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть засму́чуваться (future imperfective plural third-person)
засму́чуватимуться (future imperfective plural third-person)
засму́чуймося (first-person imperative plural)
засму́чуймось (first-person imperative plural)
засму́чуйся (imperative second-person singular)
засму́чуйсь (imperative second-person singular)
засму́чуйтеся (imperative plural second-person)
засму́чуйтесь (imperative plural second-person)
засму́чувався (masculine past singular)
засму́чувавсь (masculine past singular)
засму́чувалися (masculine past plural)
засму́чувались (masculine past plural)
засму́чувалася (feminine past singular)
засму́чувалась (feminine past singular)
засму́чувалися (feminine past plural)
засму́чувались (feminine past plural)
засму́чувалося (neuter past singular)
засму́чувалось (neuter past singular)
засму́чувалися (neuter past plural)
засму́чувались (neuter past plural)

uk-conj

засму́чуватися<2a.impf>

Uk-засмучуватися.ogg

From засму́чувати (zasmúčuvaty) + -ся (-sja). Compare Belarusian засмуча́цца (zasmučácca), Polish zasmucać się.

af

засму́чувати


висадити в повітря

uk-verb

ви́садити в пові́тря

виса́джувати в пові́тря

ви́садити в пові́тря • (výsadyty v povítrja) pf (imperfective виса́джувати в пові́тря)

ви́садити в пові́тря (canonical)
výsadyty v povítrja (romanization)
виса́джувати в пові́тря (imperfective)

[ˈʋɪsɐdete ʋ pɔˈʋʲitʲrʲɐ]

(idiomatic, transitive) to blow up (to destroy by explosion)


висаджувати в повітря

виса́джувати в пові́тря

ви́садити в пові́тря

виса́джувати в пові́тря • (vysádžuvaty v povítrja) impf (perfective ви́садити в пові́тря)

виса́джувати в пові́тря (canonical)
vysádžuvaty v povítrja (romanization)
ви́садити в пові́тря (perfective)

[ʋeˈsad͡ʒʊʋɐte ʋ pɔˈʋʲitʲrʲɐ]

en-висаджувати_в_повітря-uk-verb-FSWx~OF~


споруджували

head

спору́джували

спору́джували • (sporúdžuvaly)

спору́джували (canonical)
sporúdžuvaly (romanization)

спору́джувати споруджувати#Ukrainian

plural past indicative of спору́джувати impf (sporúdžuvaty)


розрідити

uk-verb

розрі́джувати

розріди́ти • (rozridýty) pf (imperfective розрі́джувати)

розріди́ти (canonical)
rozridýty (romanization)
розрі́джувати (imperfective)
розріди́ти (infinitive perfective)
розріди́ть (infinitive perfective)
розрі́джений (passive past perfective)
impersonal: розрі́джено (passive past perfective)
розріди́вши (adverbial past perfective)
розріджу́ (first-person future perfective singular)
розрі́диш (future perfective second-person singular)
розріди́ш (future perfective second-person singular)
розрі́дить (future perfective singular third-person)
розріди́ть (future perfective singular third-person)
розрі́дим (first-person future perfective plural)
розрі́димо (first-person future perfective plural)
розріди́м (first-person future perfective plural)
розрідимо́ (first-person future perfective plural)
розрі́дите (future perfective plural second-person)
розрідите́ (future perfective plural second-person)
розрі́дять (future perfective plural third-person)
розрідя́ть (future perfective plural third-person)
розріді́м (first-person imperative plural)
розріді́мо (first-person imperative plural)
розріди́ (imperative second-person singular)
розріді́ть (imperative plural second-person)
розріди́в (masculine past singular)
розріди́ли (masculine past plural)
розріди́ла (feminine past singular)
розріди́ли (feminine past plural)
розріди́ло (neuter past singular)
розріди́ли (neuter past plural)

By surface analysis, роз- (roz-) + рідки́й (ridkýj) + -ити (-yty). Compare Belarusian разрэ́дзіць (razrédzicʹ), Russian разреди́ть (razredítʹ), Polish rozrzedzić.

surf

(transitive) to thin, to thin out, to rarefy, to attenuate, to dilute (make sparser, less dense)


розріджений

head

розрі́джений

розрі́джений • (rozrídženyj)

розрі́джений (canonical)
rozrídženyj (romanization)
розрі́джений (masculine nominative)
розрі́джене (neuter nominative)
розрі́джена (feminine nominative)
розрі́джені (nominative plural)
розрі́дженого (genitive masculine neuter)
розрі́дженої (feminine genitive)
розрі́джених (genitive plural)
розрі́дженому (dative masculine neuter)
розрі́дженій (dative feminine)
розрі́дженим (dative plural)
розрі́дженого (accusative animate masculine)
розрі́джене (accusative neuter)
розрі́джену (accusative feminine)
розрі́джених (accusative animate plural)
розрі́джений (accusative inanimate masculine)
розрі́джені (accusative inanimate plural)
розрі́дженим (instrumental masculine neuter)
розрі́дженою (feminine instrumental)
розрі́дженими (instrumental plural)
розрі́дженому (locative masculine neuter)
розрі́дженім (locative masculine neuter)
розрі́дженій (feminine locative)
розрі́джених (locative plural)

uk-adecl

розрі́джений

розріди́ти розрідити#Ukrainian

past adjectival passive participle of розріди́ти pf (rozridýty)


охопила

head

охопи́ла • (oxopýla)

охопи́ла (canonical)
oxopýla (romanization)

охопи́ти охопити#Ukrainian

feminine singular past indicative of охопи́ти pf (oxopýty)


випалений

ви́палений • (výpalenyj)

ви́палений (canonical)
výpalenyj (romanization)
ви́палений (masculine nominative)
ви́палене (neuter nominative)
ви́палена (feminine nominative)
ви́палені (nominative plural)
ви́паленого (genitive masculine neuter)
ви́паленої (feminine genitive)
ви́палених (genitive plural)
ви́паленому (dative masculine neuter)
ви́паленій (dative feminine)
ви́паленим (dative plural)
ви́паленого (accusative animate masculine)
ви́палене (accusative neuter)
ви́палену (accusative feminine)
ви́палених (accusative animate plural)
ви́палений (accusative inanimate masculine)
ви́палені (accusative inanimate plural)
ви́паленим (instrumental masculine neuter)
ви́паленою (feminine instrumental)
ви́паленими (instrumental plural)
ви́паленому (locative masculine neuter)
ви́паленім (locative masculine neuter)
ви́паленій (feminine locative)
ви́палених (locative plural)

ви́палити випалити#Ukrainian

passive adjectival past participle of ви́палити pf (výpalyty, “to burn out, to scorch, etc.”)


відсунутий

відсу́нутий • (vidsúnutyj)

відсу́нутий (canonical)
vidsúnutyj (romanization)
відсу́нутий (masculine nominative)
відсу́нуте (neuter nominative)
відсу́нута (feminine nominative)
відсу́нуті (nominative plural)
відсу́нутого (genitive masculine neuter)
відсу́нутої (feminine genitive)
відсу́нутих (genitive plural)
відсу́нутому (dative masculine neuter)
відсу́нутій (dative feminine)
відсу́нутим (dative plural)
відсу́нутого (accusative animate masculine)
відсу́нуте (accusative neuter)
відсу́нуту (accusative feminine)
відсу́нутих (accusative animate plural)
відсу́нутий (accusative inanimate masculine)
відсу́нуті (accusative inanimate plural)
відсу́нутим (instrumental masculine neuter)
відсу́нутою (feminine instrumental)
відсу́нутими (instrumental plural)
відсу́нутому (locative masculine neuter)
відсу́нутім (locative masculine neuter)
відсу́нутій (feminine locative)
відсу́нутих (locative plural)

відсу́нути відсунути#Ukrainian

passive adjectival past participle of відсу́нути pf (vidsúnuty)


розріджувати

uk-verb

розрі́джувати

розрі́джувати • (rozrídžuvaty) impf (perfective розріди́ти)

розрі́джувати (canonical)
rozrídžuvaty (romanization)
розріди́ти (perfective)
розрі́джувати (imperfective infinitive)
розрі́джувать (imperfective infinitive)
розрі́джуваний (imperfective passive past)
impersonal: розрі́джувано (imperfective passive past)
розрі́джуючи (adverbial imperfective present)
розрі́джувавши (adverbial imperfective past)
розрі́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розрі́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розрі́джувать (first-person future imperfective singular)
розрі́джуватиму (first-person future imperfective singular)
розрі́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розрі́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розрі́джувать (future imperfective second-person singular)
розрі́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
розрі́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де розрі́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розрі́джувать (future imperfective singular third-person)
розрі́джуватиме (future imperfective singular third-person)
розрі́джуєм (first-person imperfective plural present)
розрі́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розрі́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розрі́джувать (first-person future imperfective plural)
розрі́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
розрі́джуватимем (first-person future imperfective plural)
розрі́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розрі́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розрі́джувать (future imperfective plural second-person)
розрі́джуватимете (future imperfective plural second-person)
розрі́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розрі́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розрі́джувать (future imperfective plural third-person)
розрі́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
розрі́джуймо (first-person imperative plural)
розрі́джуй (imperative second-person singular)
розрі́джуйте (imperative plural second-person)
розрі́джував (masculine past singular)
розрі́джували (masculine past plural)
розрі́джувала (feminine past singular)
розрі́джували (feminine past plural)
розрі́джувало (neuter past singular)
розрі́джували (neuter past plural)

From розрі́дж- (rozrídž-) stem of розріди́ти (rozridýty) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian разрэ́джваць (razrédžvacʹ), Russian разрежа́ть (razrežátʹ), Polish rozrzedzać.

cog

разрэ́джваць


замінувати

uk-verb

заміно́вувати

замінува́ти • (zaminuváty) pf (imperfective заміно́вувати)

замінува́ти (canonical)
zaminuváty (romanization)
заміно́вувати (imperfective)
замінува́ти (infinitive perfective)
замінува́ть (infinitive perfective)
заміно́ваний (passive past perfective)
impersonal: заміно́вано (passive past perfective)
замінува́вши (adverbial past perfective)
заміну́ю (first-person future perfective singular)
заміну́єш (future perfective second-person singular)
заміну́є (future perfective singular third-person)
заміну́єм (first-person future perfective plural)
заміну́ємо (first-person future perfective plural)
заміну́єте (future perfective plural second-person)
заміну́ють (future perfective plural third-person)
заміну́ймо (first-person imperative plural)
заміну́й (imperative second-person singular)
заміну́йте (imperative plural second-person)
замінува́в (masculine past singular)
замінува́ли (masculine past plural)
замінува́ла (feminine past singular)
замінува́ли (feminine past plural)
замінува́ло (neuter past singular)
замінува́ли (neuter past plural)

From за- (za-) + мінува́ти (minuváty). Compare Polish zaminować, Russian замини́ровать (zaminírovatʹ), Belarusian заміні́раваць (zaminíravacʹ).

cog

замини́ровать

заміні́раваць

(transitive) to mine (to sow explosive mines in an area)


висадити

uk-verb

виса́джувати

ви́садити • (výsadyty) pf (imperfective виса́джувати)

ви́садити (canonical)
výsadyty (romanization)
виса́джувати (imperfective)
ви́садити (infinitive perfective)
ви́садить (infinitive perfective)
ви́саджений (passive past perfective)
impersonal: ви́саджено (passive past perfective)
ви́садивши (adverbial past perfective)
ви́саджу (first-person future perfective singular)
ви́садиш (future perfective second-person singular)
ви́садить (future perfective singular third-person)
ви́садим (first-person future perfective plural)
ви́садимо (first-person future perfective plural)
ви́садите (future perfective plural second-person)
ви́садять (future perfective plural third-person)
ви́садім (first-person imperative plural)
ви́садімо (first-person imperative plural)
ви́сади (imperative second-person singular)
ви́садіть (imperative plural second-person)
ви́садив (masculine past singular)
ви́садили (masculine past plural)
ви́садила (feminine past singular)
ви́садили (feminine past plural)
ви́садило (neuter past singular)
ви́садили (neuter past plural)

Uk-висадити.ogg

From ви́- (vý-) + сади́ти (sadýty). Compare Russian вы́садить (výsaditʹ), Belarusian вы́садзіць (výsadzicʹ), Polish wysadzić.

ви́садити на бе́рег

ви́садити деса́нт

to disembark, to drop off, to land, to set down

to bed out, to plant out, to transplant (to place elsewhere in soil)

ви́садити в пові́тря


заміновувати

заміно́вувати

заміно́вувати • (zaminóvuvaty) impf (perfective замінува́ти)

заміно́вувати (canonical)
zaminóvuvaty (romanization)
замінува́ти (perfective)
заміно́вувати (imperfective infinitive)
заміно́вувать (imperfective infinitive)
заміно́вуючи (adverbial imperfective present)
заміно́вувавши (adverbial imperfective past)
заміно́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду заміно́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заміно́вувать (first-person future imperfective singular)
заміно́вуватиму (first-person future imperfective singular)
заміно́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заміно́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заміно́вувать (future imperfective second-person singular)
заміно́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
заміно́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де заміно́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де заміно́вувать (future imperfective singular third-person)
заміно́вуватиме (future imperfective singular third-person)
заміно́вуєм (first-person imperfective plural present)
заміно́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заміно́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заміно́вувать (first-person future imperfective plural)
заміно́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
заміно́вуватимем (first-person future imperfective plural)
заміно́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заміно́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заміно́вувать (future imperfective plural second-person)
заміно́вуватимете (future imperfective plural second-person)
заміно́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заміно́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заміно́вувать (future imperfective plural third-person)
заміно́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
заміно́вуймо (first-person imperative plural)
заміно́вуй (imperative second-person singular)
заміно́вуйте (imperative plural second-person)
заміно́вував (masculine past singular)
заміно́вували (masculine past plural)
заміно́вувала (feminine past singular)
заміно́вували (feminine past plural)
заміно́вувало (neuter past singular)
заміно́вували (neuter past plural)

From the заміно́в- (zaminóv-) stem of замінува́ти (zaminuváty) + -увати (-uvaty).


вдягнув

head

вдягну́в • (vdjahnúv)

вдягну́в (canonical)
vdjahnúv (romanization)

вдягну́ти вдягнути#Ukrainian

masculine singular past indicative of вдягну́ти pf (vdjahnúty)


дезорганізувати

uk-verb

дезорганізува́ти

дезорганізо́вувати

дезорганізува́ти • (dezorhanizuváty) impf or pf (imperfective дезорганізо́вувати)

дезорганізува́ти (canonical)
dezorhanizuváty (romanization)
дезорганізо́вувати (imperfective)
дезорганізува́ти (infinitive)
дезорганізува́ть (infinitive)
дезорганізо́ваний (passive past)
impersonal: дезорганізо́вано (passive past)
дезорганізу́ючи (adverbial present)
дезорганізува́вши (adverbial past)
дезорганізу́ю (first-person future singular)
бу́ду дезорганізува́ти (first-person singular)
бу́ду дезорганізува́ть (first-person singular)
дезорганізува́тиму (first-person singular)
дезорганізу́єш (future second-person singular)
бу́деш дезорганізува́ти (second-person singular)
бу́деш дезорганізува́ть (second-person singular)
дезорганізува́тимеш (second-person singular)
дезорганізу́є (future singular third-person)
бу́де дезорганізува́ти (singular third-person)
бу́де дезорганізува́ть (singular third-person)
дезорганізува́тиме (singular third-person)
дезорганізу́єм (first-person future plural)
дезорганізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо дезорганізува́ти (first-person plural)
бу́демо дезорганізува́ть (first-person plural)
дезорганізува́тимемо (first-person plural)
дезорганізува́тимем (first-person plural)
дезорганізу́єте (future plural second-person)
бу́дете дезорганізува́ти (plural second-person)
бу́дете дезорганізува́ть (plural second-person)
дезорганізува́тимете (plural second-person)
дезорганізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть дезорганізува́ти (plural third-person)
бу́дуть дезорганізува́ть (plural third-person)
дезорганізува́тимуть (plural third-person)
дезорганізу́ймо (first-person imperative plural)
дезорганізу́й (imperative second-person singular)
дезорганізу́йте (imperative plural second-person)
дезорганізува́в (masculine past singular)
дезорганізува́ли (masculine past plural)
дезорганізува́ла (feminine past singular)
дезорганізува́ли (feminine past plural)
дезорганізува́ло (neuter past singular)
дезорганізува́ли (neuter past plural)

uk-conj

дезорганізува́ти<2a.both.tr.ppp>

From дезорганіз(а́ція) (dezorhaniz(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian дезорганизова́ть (dezorganizovátʹ), Belarusian дэзарганізава́ць (dezarhanizavácʹ), Polish dezorganizować.

af

дезорганіза́ція

дезорганіз(а́ція)

cog

дезорганизова́ть

дэзарганізава́ць


підірвати

uk-verb

підірва́ти • (pidirváty) pf (imperfective підрива́ти)

підірва́ти (canonical)
pidirváty (romanization)
підрива́ти (imperfective)
підірва́ти (infinitive perfective)
підірва́ть (infinitive perfective)
піді́рваний (passive past perfective)
impersonal: піді́рвано (passive past perfective)
підірва́вши (adverbial past perfective)
підірву́ (first-person future perfective singular)
підірве́ш (future perfective second-person singular)
підірве́ (future perfective singular third-person)
підірве́м (first-person future perfective plural)
підірвемо́ (first-person future perfective plural)
підірвете́ (future perfective plural second-person)
підірву́ть (future perfective plural third-person)
підірві́м (first-person imperative plural)
підірві́мо (first-person imperative plural)
підірви́ (imperative second-person singular)
підірві́ть (imperative plural second-person)
підірва́в (masculine past singular)
підірва́ли (masculine past plural)
підірва́ла (feminine past singular)
підірва́ли (feminine past plural)
підірва́ло (neuter past singular)
підірва́ли (neuter past plural)

Uk-підірвати.ogg

From піді- (pidi-) + рва́ти (rváty). Compare Russian подорва́ть (podorvátʹ), Belarusian падарва́ць (padarvácʹ).

to blow up, to blast, to detonate, to explode

(figuratively) to undermine, to sap (to weaken or work against)


мінувати

мінува́ти (canonical)
minuváty (romanization)
мінува́ти (imperfective infinitive)
мінува́ть (imperfective infinitive)
міно́ваний (imperfective passive past)
impersonal: міно́вано (imperfective passive past)
міну́ючи (adverbial imperfective present)
мінува́вши (adverbial imperfective past)
міну́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду мінува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду мінува́ть (first-person future imperfective singular)
мінува́тиму (first-person future imperfective singular)
міну́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш мінува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш мінува́ть (future imperfective second-person singular)
мінува́тимеш (future imperfective second-person singular)
міну́є (imperfective present singular third-person)
бу́де мінува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де мінува́ть (future imperfective singular third-person)
мінува́тиме (future imperfective singular third-person)
міну́єм (first-person imperfective plural present)
міну́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо мінува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо мінува́ть (first-person future imperfective plural)
мінува́тимемо (first-person future imperfective plural)
мінува́тимем (first-person future imperfective plural)
міну́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете мінува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете мінува́ть (future imperfective plural second-person)
мінува́тимете (future imperfective plural second-person)
міну́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть мінува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть мінува́ть (future imperfective plural third-person)
мінува́тимуть (future imperfective plural third-person)
міну́ймо (first-person imperative plural)
міну́й (imperative second-person singular)
міну́йте (imperative plural second-person)
мінува́в (masculine past singular)
мінува́ли (masculine past plural)
мінува́ла (feminine past singular)
мінува́ли (feminine past plural)
мінува́ло (neuter past singular)
мінува́ли (neuter past plural)

From міна (mina) + -ува́ти (-uváty). Compare Polish minować, Russian мини́ровать (minírovatʹ), Belarusian міні́раваць (miníravacʹ).

to mine, to lay mines (to sow explosive mines in an area)


дезорганізовувати

дезорганізо́вувати

дезорганізува́ти

дезорганізо́вувати • (dezorhanizóvuvaty) impf (perfective дезорганізува́ти)

дезорганізо́вувати (canonical)
dezorhanizóvuvaty (romanization)
дезорганізува́ти (perfective)
дезорганізо́вувати (imperfective infinitive)
дезорганізо́вувать (imperfective infinitive)
дезорганізо́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: дезорганізо́вувано (imperfective passive past)
дезорганізо́вуючи (adverbial imperfective present)
дезорганізо́вувавши (adverbial imperfective past)
дезорганізо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду дезорганізо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду дезорганізо́вувать (first-person future imperfective singular)
дезорганізо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
дезорганізо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дезорганізо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш дезорганізо́вувать (future imperfective second-person singular)
дезорганізо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
дезорганізо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де дезорганізо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де дезорганізо́вувать (future imperfective singular third-person)
дезорганізо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
дезорганізо́вуєм (first-person imperfective plural present)
дезорганізо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дезорганізо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо дезорганізо́вувать (first-person future imperfective plural)
дезорганізо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
дезорганізо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
дезорганізо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете дезорганізо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете дезорганізо́вувать (future imperfective plural second-person)
дезорганізо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
дезорганізо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дезорганізо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дезорганізо́вувать (future imperfective plural third-person)
дезорганізо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
дезорганізо́вуймо (first-person imperative plural)
дезорганізо́вуй (imperative second-person singular)
дезорганізо́вуйте (imperative plural second-person)
дезорганізо́вував (masculine past singular)
дезорганізо́вували (masculine past plural)
дезорганізо́вувала (feminine past singular)
дезорганізо́вували (feminine past plural)
дезорганізо́вувало (neuter past singular)
дезорганізо́вували (neuter past plural)

uk-conj

дезорганізо́вувати<2a.impf.tr.ppp>

From the дезорганізо́в- (dezorhanizóv-) stem of дезорганізува́ти (dezorhanizuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian дезорганизо́вывать (dezorganizóvyvatʹ), Belarusian дэзарганізо́ўваць (dezarhanizóŭvacʹ).

af

дезорганізува́ти

cog

дезорганизо́вывать

дэзарганізо́ўваць


висаджувати

uk-verb

виса́джувати

виса́джувати • (vysádžuvaty) impf (perfective ви́садити)

виса́джувати (canonical)
vysádžuvaty (romanization)
ви́садити (perfective)
виса́джувати (imperfective infinitive)
виса́джувать (imperfective infinitive)
виса́джуючи (adverbial imperfective present)
виса́джувавши (adverbial imperfective past)
виса́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду виса́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду виса́джувать (first-person future imperfective singular)
виса́джуватиму (first-person future imperfective singular)
виса́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш виса́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш виса́джувать (future imperfective second-person singular)
виса́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
виса́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де виса́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де виса́джувать (future imperfective singular third-person)
виса́джуватиме (future imperfective singular third-person)
виса́джуєм (first-person imperfective plural present)
виса́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо виса́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо виса́джувать (first-person future imperfective plural)
виса́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
виса́джуватимем (first-person future imperfective plural)
виса́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете виса́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете виса́джувать (future imperfective plural second-person)
виса́джуватимете (future imperfective plural second-person)
виса́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виса́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виса́джувать (future imperfective plural third-person)
виса́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
виса́джуймо (first-person imperative plural)
виса́джуй (imperative second-person singular)
виса́джуйте (imperative plural second-person)
виса́джував (masculine past singular)
виса́джували (masculine past plural)
виса́джувала (feminine past singular)
виса́джували (feminine past plural)
виса́джувало (neuter past singular)
виса́джували (neuter past plural)

Uk-висаджувати.ogg

From the висадж- (vysadž-) stem of ви́садити (výsadyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian выса́живать (vysáživatʹ), Belarusian выса́джваць (vysádžvacʹ), Polish wysadzać.

виса́джувати на бе́рег

виса́джувати деса́нт

виса́джувати в пові́тря


вдягнений

head

вдя́гнений • (vdjáhnenyj)

вдя́гнений (canonical)
vdjáhnenyj (romanization)
вдя́гнений (masculine nominative)
вдя́гнене (neuter nominative)
вдя́гнена (feminine nominative)
вдя́гнені (nominative plural)
вдя́гненого (genitive masculine neuter)
вдя́гненої (feminine genitive)
вдя́гнених (genitive plural)
вдя́гненому (dative masculine neuter)
вдя́гненій (dative feminine)
вдя́гненим (dative plural)
вдя́гненого (accusative animate masculine)
вдя́гнене (accusative neuter)
вдя́гнену (accusative feminine)
вдя́гнених (accusative animate plural)
вдя́гнений (accusative inanimate masculine)
вдя́гнені (accusative inanimate plural)
вдя́гненим (instrumental masculine neuter)
вдя́гненою (feminine instrumental)
вдя́гненими (instrumental plural)
вдя́гненому (locative masculine neuter)
вдя́гненім (locative masculine neuter)
вдя́гненій (feminine locative)
вдя́гнених (locative plural)

вдягти́ вдягти#Ukrainian

вдягну́ти вдягнути#Ukrainian

adjectival past passive participle of вдягти́ pf (vdjahtý) and вдягну́ти pf (vdjahnúty)


вдягнутий

вдя́гнутий • (vdjáhnutyj)

вдя́гнутий (canonical)
vdjáhnutyj (romanization)
вдя́гнутий (masculine nominative)
вдя́гнуте (neuter nominative)
вдя́гнута (feminine nominative)
вдя́гнуті (nominative plural)
вдя́гнутого (genitive masculine neuter)
вдя́гнутої (feminine genitive)
вдя́гнутих (genitive plural)
вдя́гнутому (dative masculine neuter)
вдя́гнутій (dative feminine)
вдя́гнутим (dative plural)
вдя́гнутого (accusative animate masculine)
вдя́гнуте (accusative neuter)
вдя́гнуту (accusative feminine)
вдя́гнутих (accusative animate plural)
вдя́гнутий (accusative inanimate masculine)
вдя́гнуті (accusative inanimate plural)
вдя́гнутим (instrumental masculine neuter)
вдя́гнутою (feminine instrumental)
вдя́гнутими (instrumental plural)
вдя́гнутому (locative masculine neuter)
вдя́гнутім (locative masculine neuter)
вдя́гнутій (feminine locative)
вдя́гнутих (locative plural)

вдягти́ вдягти#Ukrainian

вдягну́ти вдягнути#Ukrainian


допетрати

uk-verb

допе́трати • (dopétraty) pf

допе́трати (canonical)
dopétraty (romanization)
допе́трати (infinitive perfective)
допе́трать (infinitive perfective)
допе́травши (adverbial past perfective)
допе́траю (first-person future perfective singular)
допе́траєш (future perfective second-person singular)
допе́трає (future perfective singular third-person)
допе́траєм (first-person future perfective plural)
допе́траємо (first-person future perfective plural)
допе́траєте (future perfective plural second-person)
допе́трають (future perfective plural third-person)
допе́траймо (first-person imperative plural)
допе́трай (imperative second-person singular)
допе́трайте (imperative plural second-person)
допе́трав (masculine past singular)
допе́трали (masculine past plural)
допе́трала (feminine past singular)
допе́трали (feminine past plural)
допе́трало (neuter past singular)
допе́трали (neuter past plural)

(colloquial) to figure out, to understand, to get a handle on


вдягти

вдягти́ • (vdjahtý) pf (imperfective вдяга́ти)

вдягти́ (canonical)
vdjahtý (romanization)
вдяга́ти (imperfective)
вдягти́ (infinitive perfective)
вдя́гнений (passive past perfective)
вдя́гнутий (passive past perfective)
vdjáhnenyj (passive past perfective)
vdjáhnutyj (passive past perfective)
impersonal: вдя́гнено (passive past perfective)
вдя́гнуто (passive past perfective)
vdjáhneno (passive past perfective)
vdjáhnuto (passive past perfective)
вдя́гши (adverbial past perfective)
вдягши́ (adverbial past perfective)
вдягну́ (first-person future perfective singular)
вдягне́ш (future perfective second-person singular)
вдягне́ (future perfective singular third-person)
вдягне́м (first-person future perfective plural)
вдягнемо́ (first-person future perfective plural)
вдягнете́ (future perfective plural second-person)
вдягну́ть (future perfective plural third-person)
вдягні́м (first-person imperative plural)
вдягні́мо (first-person imperative plural)
вдягни́ (imperative second-person singular)
вдягні́ть (imperative plural second-person)
вдяг (masculine past singular)
вдягли́ (masculine past plural)
вдягла́ (feminine past singular)
вдягли́ (feminine past plural)
вдягло́ (neuter past singular)
вдягли́ (neuter past plural)

uk-conj

вдя́гши,вдягши́


переховатися

uk-verb

перехова́тися

перехо́вуватися

перехова́тися • (perexovátysja) pf (imperfective перехо́вуватися)

перехова́тися (canonical)
perexovátysja (romanization)
перехо́вуватися (imperfective)
перехова́тися (infinitive perfective)
перехова́тись (infinitive perfective)
перехова́ться (infinitive perfective)
перехова́вшись (adverbial past perfective)
перехова́юся (first-person future perfective singular)
перехова́юсь (first-person future perfective singular)
перехова́єшся (future perfective second-person singular)
перехова́ється (future perfective singular third-person)
перехова́ємся (first-person future perfective plural)
перехова́ємося (first-person future perfective plural)
перехова́ємось (first-person future perfective plural)
перехова́єтеся (future perfective plural second-person)
перехова́єтесь (future perfective plural second-person)
перехова́ються (future perfective plural third-person)
перехова́ймося (first-person imperative plural)
перехова́ймось (first-person imperative plural)
перехова́йся (imperative second-person singular)
перехова́йсь (imperative second-person singular)
перехова́йтеся (imperative plural second-person)
перехова́йтесь (imperative plural second-person)
перехова́вся (masculine past singular)
перехова́всь (masculine past singular)
перехова́лися (masculine past plural)
перехова́лись (masculine past plural)
перехова́лася (feminine past singular)
перехова́лась (feminine past singular)
перехова́лися (feminine past plural)
перехова́лись (feminine past plural)
перехова́лося (neuter past singular)
перехова́лось (neuter past singular)
перехова́лися (neuter past plural)
перехова́лись (neuter past plural)

uk-conj

перехова́тися<1a.pf>

From перехова́ти (perexováty) + -ся (-sja).

to go into hiding, to hide, to hide oneself, to conceal oneself

перехова́ти переховати#Ukrainian


вдягати

uk-verb

вдяга́ти • (vdjaháty) impf (perfective вдягти́ or вдягну́ти)

вдяга́ти (canonical)
vdjaháty (romanization)
вдягти́ (perfective)
вдягну́ти (perfective)
вдяга́ти (imperfective infinitive)
вдяга́ть (imperfective infinitive)
вдя́ганий (imperfective passive past)
impersonal: вдя́гано (imperfective passive past)
вдяга́ючи (adverbial imperfective present)
вдяга́вши (adverbial imperfective past)
вдяга́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вдяга́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вдяга́ть (first-person future imperfective singular)
вдяга́тиму (first-person future imperfective singular)
вдяга́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш удяга́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш удяга́ть (future imperfective second-person singular)
вдяга́тимеш (future imperfective second-person singular)
вдяга́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вдяга́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вдяга́ть (future imperfective singular third-person)
вдяга́тиме (future imperfective singular third-person)
вдяга́єм (first-person imperfective plural present)
вдяга́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вдяга́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вдяга́ть (first-person future imperfective plural)
вдяга́тимемо (first-person future imperfective plural)
вдяга́тимем (first-person future imperfective plural)
вдяга́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вдяга́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вдяга́ть (future imperfective plural second-person)
вдяга́тимете (future imperfective plural second-person)
вдяга́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть удяга́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть удяга́ть (future imperfective plural third-person)
вдяга́тимуть (future imperfective plural third-person)
вдяга́ймо (first-person imperative plural)
вдяга́й (imperative second-person singular)
вдяга́йте (imperative plural second-person)
вдяга́в (masculine past singular)
вдяга́ли (masculine past plural)
вдяга́ла (feminine past singular)
вдяга́ли (feminine past plural)
вдяга́ло (neuter past singular)
вдяга́ли (neuter past plural)

Uk-вдягати.ogg