насилувати

uk-verb

знаси́лувати

наси́лувати • (nasýluvaty) impf (perfective знаси́лувати)

наси́лувати (canonical)
nasýluvaty (romanization)
знаси́лувати (perfective)
наси́лувати (imperfective infinitive)
наси́лувать (imperfective infinitive)
наси́луваний (imperfective passive past)
impersonal: наси́лувано (imperfective passive past)
наси́луючи (adverbial imperfective present)
наси́лувавши (adverbial imperfective past)
наси́лую (first-person imperfective present singular)
бу́ду наси́лувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду наси́лувать (first-person future imperfective singular)
наси́луватиму (first-person future imperfective singular)
наси́луєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш наси́лувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш наси́лувать (future imperfective second-person singular)
наси́луватимеш (future imperfective second-person singular)
наси́лує (imperfective present singular third-person)
бу́де наси́лувати (future imperfective singular third-person)
бу́де наси́лувать (future imperfective singular third-person)
наси́луватиме (future imperfective singular third-person)
наси́луєм (first-person imperfective plural present)
наси́луємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо наси́лувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо наси́лувать (first-person future imperfective plural)
наси́луватимемо (first-person future imperfective plural)
наси́луватимем (first-person future imperfective plural)
наси́луєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете наси́лувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете наси́лувать (future imperfective plural second-person)
наси́луватимете (future imperfective plural second-person)
наси́лують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть наси́лувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть наси́лувать (future imperfective plural third-person)
наси́луватимуть (future imperfective plural third-person)
наси́луймо (first-person imperative plural)
наси́луй (imperative second-person singular)
наси́луйте (imperative plural second-person)
наси́лував (masculine past singular)
наси́лували (masculine past plural)
наси́лувала (feminine past singular)
наси́лували (feminine past plural)
наси́лувало (neuter past singular)
наси́лували (neuter past plural)

[nɐˈsɪɫʊʋɐte]

Uk-насилувати.ogg

Inherited from Old Ruthenian наси́ловати (nasílovati), from Old East Slavic насиловати (nasilovati), from Proto-Slavic *nasilovati. By surface analysis, на (na) + сила (syla) + -ува́ти (-uváty).

surf

(uncommon) to force, to coerce, to compel


зберігало

head

зберіга́ло • (zberihálo)

зберіга́ло (canonical)
zberihálo (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

neuter singular past indicative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігаю

зберіга́ю • (zberiháju)

зберіга́ю (canonical)
zberiháju (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

first-person singular present indicative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігав

зберіга́в • (zberiháv)

зберіга́в (canonical)
zberiháv (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

masculine singular past indicative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігала

зберіга́ла • (zberihála)

зберіга́ла (canonical)
zberihála (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

feminine singular past indicative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігаєш

зберіга́єш • (zberiháješ)

зберіга́єш (canonical)
zberiháješ (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

second-person singular present indicative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігай

зберіга́й • (zberiháj)

зберіга́й (canonical)
zberiháj (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

second-person singular imperative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігаєте

зберіга́єте • (zberihájete)

зберіга́єте (canonical)
zberihájete (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

second-person plural present indicative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігають

зберіга́ють • (zberihájutʹ)

зберіга́ють (canonical)
zberihájutʹ (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

third-person plural present indicative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігали

зберіга́ли • (zberihály)

зберіга́ли (canonical)
zberihály (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

plural past indicative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігайте

зберіга́йте • (zberihájte)

зберіга́йте (canonical)
zberihájte (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

second-person plural imperative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігає

зберіга́є • (zberiháje)

зберіга́є (canonical)
zberiháje (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

third-person singular present indicative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігаєм

зберіга́єм • (zberihájem)

зберіга́єм (canonical)
zberihájem (romanization)

Alternative form: зберіга́ємо (zberihájemo)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

first-person plural present indicative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігаючи

зберіга́ючи • (zberihájučy)

зберіга́ючи (canonical)
zberihájučy (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

present adverbial participle of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігатимете

зберіга́тимете

зберіга́тимете • (zberihátymete)

зберіга́тимете (canonical)
zberihátymete (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

second-person plural synthetic future indicative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігатиму

зберіга́тиму

зберіга́тиму • (zberihátymu)

зберіга́тиму (canonical)
zberihátymu (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

first-person singular synthetic future indicative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігатимеш

зберіга́тимеш

зберіга́тимеш • (zberihátymeš)

зберіга́тимеш (canonical)
zberihátymeš (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

second-person singular synthetic future indicative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігатиме

зберіга́тиме

зберіга́тиме • (zberihátyme)

зберіга́тиме (canonical)
zberihátyme (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

third-person singular synthetic future indicative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігаймо

зберіга́ймо • (zberihájmo)

зберіга́ймо (canonical)
zberihájmo (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

first-person plural imperative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігатимуть

зберіга́тимуть

зберіга́тимуть • (zberihátymutʹ)

зберіга́тимуть (canonical)
zberihátymutʹ (romanization)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

third-person plural synthetic future indicative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігатимем

зберіга́тимем

зберіга́тимем • (zberihátymem)

зберіга́тимем (canonical)
zberihátymem (romanization)

Alternative form: зберіга́тимемо (zberihátymemo)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian

first-person plural synthetic future indicative of зберіга́ти impf (zberiháty)


зберігаємо

зберіга́ємо • (zberihájemo)

зберіга́ємо (canonical)
zberihájemo (romanization)

Alternative form: зберіга́єм (zberihájem)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian


зберігатимемо

зберіга́тимемо

зберіга́тимемо • (zberihátymemo)

зберіга́тимемо (canonical)
zberihátymemo (romanization)

Alternative form: зберіга́тимем (zberihátymem)

зберіга́ти зберігати#Ukrainian


сочити

uk-verb

сочи́ти • (sočýty) impf

сочи́ти (canonical)
sočýty (romanization)
сочи́ти (imperfective infinitive)
сочи́ть (imperfective infinitive)
соче́ний (imperfective passive past)
impersonal: соче́но (imperfective passive past)
сочачи́ (adverbial imperfective present)
сочи́вши (adverbial imperfective past)
сочу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду сочи́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду сочи́ть (first-person future imperfective singular)
сочи́тиму (first-person future imperfective singular)
сочи́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сочи́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш сочи́ть (future imperfective second-person singular)
сочи́тимеш (future imperfective second-person singular)
сочи́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де сочи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де сочи́ть (future imperfective singular third-person)
сочи́тиме (future imperfective singular third-person)
сочи́м (first-person imperfective plural present)
сочимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо сочи́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо сочи́ть (first-person future imperfective plural)
сочи́тимемо (first-person future imperfective plural)
сочи́тимем (first-person future imperfective plural)
сочите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете сочи́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете сочи́ть (future imperfective plural second-person)
сочи́тимете (future imperfective plural second-person)
соча́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сочи́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сочи́ть (future imperfective plural third-person)
сочи́тимуть (future imperfective plural third-person)
сочі́м (first-person imperative plural)
сочі́мо (first-person imperative plural)
сочи́ (imperative second-person singular)
сочі́ть (imperative plural second-person)
сочи́в (masculine past singular)
сочи́ли (masculine past plural)
сочи́ла (feminine past singular)
сочи́ли (feminine past plural)
сочи́ло (neuter past singular)
сочи́ли (neuter past plural)

(3-rd person only) to exude, to ooze, to emit (liquid)


сочити

сочи́ти • (sočýty) impf (perfective присочи́ти)

сочи́ти (canonical)
sočýty (romanization)
присочи́ти (perfective)
сочи́ти (imperfective infinitive)
сочи́ть (imperfective infinitive)
сочачи́ (adverbial imperfective present)
сочи́вши (adverbial imperfective past)
сочу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду сочи́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду сочи́ть (first-person future imperfective singular)
сочи́тиму (first-person future imperfective singular)
сочи́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сочи́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш сочи́ть (future imperfective second-person singular)
сочи́тимеш (future imperfective second-person singular)
сочи́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де сочи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де сочи́ть (future imperfective singular third-person)
сочи́тиме (future imperfective singular third-person)
сочи́м (first-person imperfective plural present)
сочимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо сочи́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо сочи́ть (first-person future imperfective plural)
сочи́тимемо (first-person future imperfective plural)
сочи́тимем (first-person future imperfective plural)
сочите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете сочи́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете сочи́ть (future imperfective plural second-person)
сочи́тимете (future imperfective plural second-person)
соча́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сочи́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сочи́ть (future imperfective plural third-person)
сочи́тимуть (future imperfective plural third-person)
сочі́м (first-person imperative plural)
сочі́мо (first-person imperative plural)
сочи́ (imperative second-person singular)
сочі́ть (imperative plural second-person)
сочи́в (masculine past singular)
сочи́ли (masculine past plural)
сочи́ла (feminine past singular)
сочи́ли (feminine past plural)
сочи́ло (neuter past singular)
сочи́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian сочи́ти, сочы́ти (sočíti, sočýti), from Old East Slavic сочити (sočiti), from Proto-Slavic *sočiti

inh

сочи́ти, сочы́ти

inh+

сочи́ти, сочы́ти

(intransitive, rare) to watch, to observe, to keep an eye on, to be on the watch for


увінчатися

uk-verb

уві́нчуватися

увінча́тися • (uvinčátysja) pf (imperfective уві́нчуватися)

увінча́тися (canonical)
uvinčátysja (romanization)
уві́нчуватися (imperfective)
увінча́тися (infinitive perfective)
увінча́тись (infinitive perfective)
увінча́ться (infinitive perfective)
увінча́вшись (adverbial past perfective)
увінча́юся (first-person future perfective singular)
увінча́юсь (first-person future perfective singular)
увінча́єшся (future perfective second-person singular)
увінча́ється (future perfective singular third-person)
увінча́ємся (first-person future perfective plural)
увінча́ємося (first-person future perfective plural)
увінча́ємось (first-person future perfective plural)
увінча́єтеся (future perfective plural second-person)
увінча́єтесь (future perfective plural second-person)
увінча́ються (future perfective plural third-person)
увінча́ймося (first-person imperative plural)
увінча́ймось (first-person imperative plural)
увінча́йся (imperative second-person singular)
увінча́йсь (imperative second-person singular)
увінча́йтеся (imperative plural second-person)
увінча́йтесь (imperative plural second-person)
увінча́вся (masculine past singular)
увінча́всь (masculine past singular)
увінча́лися (masculine past plural)
увінча́лись (masculine past plural)
увінча́лася (feminine past singular)
увінча́лась (feminine past singular)
увінча́лися (feminine past plural)
увінча́лись (feminine past plural)
увінча́лося (neuter past singular)
увінча́лось (neuter past singular)
увінча́лися (neuter past plural)
увінча́лись (neuter past plural)

uk-conj

увінча́тися<1a.pf>

From увінча́ти (uvinčáty) + -ся (-sja). Compare Russian увенча́ться (uvenčátʹsja), Belarusian увянча́цца (uvjančácca).

увенча́ться у́спіхом

Золоти́х не хо́чу ла́врів,
З ни́ми ща́стя не здобу́ду.
Як я ни́ми увінча́юсь,
То пое́том вже не бу́ду.

1896 [1893], Lesya Ukrainka, Давня казка [An Ancient Tale], archived from the original on 2015-04-16:

I don't want golden laurels,
I will gain no happiness with them.
If I am crowned with them,
Then I will no longer be a poet.

Zolotýx ne xóču lávriv,
Z nýmy ščástja ne zdobúdu.
Jak ja nýmy uvinčájusʹ,
To poétom vže ne búdu.

Після розпаду Радянського Союзу в 1991 році на Кубані спостерігалися спроби створити свої автономні республіки, однак вони не увінчалися успіхом.

2021 July 31, Petro Kralyuk, “«Українську Кубань брутально русифікували» – професор Петро Кралюк”, in Радіо Свобода, archived from the original on 2023-02-25:

After the collapse of the Soviet Union in 1991, there were attempts to create autonomous republics in the Kuban, however they were not crowned with success.

Pislja rozpadu Radjansʹkoho Sojuzu v 1991 roci na Kubani sposterihalysja sproby stvoryty svoji avtonomni respubliky, odnak vony ne uvinčalysja uspixom.

увінча́ти увінчати#Ukrainian


увінчуватися

uk-verb

уві́нчуватися

уві́нчуватися • (uvínčuvatysja) impf (perfective увінча́тися)

уві́нчуватися (canonical)
uvínčuvatysja (romanization)
увінча́тися (perfective)
уві́нчуватися (imperfective infinitive)
уві́нчуватись (imperfective infinitive)
уві́нчуваться (imperfective infinitive)
уві́нчуючись (adverbial imperfective present)
уві́нчувавшись (adverbial imperfective past)
уві́нчуюся (first-person imperfective present singular)
уві́нчуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду вві́нчуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду вві́нчуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду вві́нчуваться (first-person future imperfective singular)
уві́нчуватимусь (first-person future imperfective singular)
уві́нчуватимуся (first-person future imperfective singular)
уві́нчуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш уві́нчуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш уві́нчуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш уві́нчуваться (future imperfective second-person singular)
уві́нчуватимешся (future imperfective second-person singular)
уві́нчується (imperfective present singular third-person)
бу́де вві́нчуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де вві́нчуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де вві́нчуваться (future imperfective singular third-person)
уві́нчуватиметься (future imperfective singular third-person)
уві́нчуємся (first-person imperfective plural present)
уві́нчуємося (first-person imperfective plural present)
уві́нчуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо вві́нчуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо вві́нчуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо вві́нчуваться (first-person future imperfective plural)
уві́нчуватимемось (first-person future imperfective plural)
уві́нчуватимемося (first-person future imperfective plural)
уві́нчуватимемся (first-person future imperfective plural)
уві́нчуєтеся (imperfective plural present second-person)
уві́нчуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете вві́нчуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете вві́нчуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете вві́нчуваться (future imperfective plural second-person)
уві́нчуватиметесь (future imperfective plural second-person)
уві́нчуватиметеся (future imperfective plural second-person)
уві́нчуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уві́нчуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уві́нчуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уві́нчуваться (future imperfective plural third-person)
уві́нчуватимуться (future imperfective plural third-person)
уві́нчуймося (first-person imperative plural)
уві́нчуймось (first-person imperative plural)
уві́нчуйся (imperative second-person singular)
уві́нчуйсь (imperative second-person singular)
уві́нчуйтеся (imperative plural second-person)
уві́нчуйтесь (imperative plural second-person)
уві́нчувався (masculine past singular)
уві́нчувавсь (masculine past singular)
уві́нчувалися (masculine past plural)
уві́нчувались (masculine past plural)
уві́нчувалася (feminine past singular)
уві́нчувалась (feminine past singular)
уві́нчувалися (feminine past plural)
уві́нчувались (feminine past plural)
уві́нчувалося (neuter past singular)
уві́нчувалось (neuter past singular)
уві́нчувалися (neuter past plural)
уві́нчувались (neuter past plural)

uk-conj

уві́нчуватися<2a.impf>

[ʊˈʋʲint͡ʃʊʋɐtesʲɐ]

From уві́нчувати (uvínčuvaty) + -ся (-sja). Compare Russian уве́нчиваться (uvénčivatʹsja), Belarusian уве́нчвацца (uvjénčvacca).

cog

уве́нчиваться

уві́нчуватися у́спіхом

уві́нчувати увінчувати#Ukrainian

passive of уві́нчувати impf (uvínčuvaty)


встромляти

uk-verb

встромля́ти • (vstromljáty) impf (perfective встроми́ти)

встромля́ти (canonical)
vstromljáty (romanization)
встроми́ти (perfective)
встромля́ти (imperfective infinitive)
встромля́ть (imperfective infinitive)
встромля́ючи (adverbial imperfective present)
встромля́вши (adverbial imperfective past)
встромля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду встромля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду встромля́ть (first-person future imperfective singular)
встромля́тиму (first-person future imperfective singular)
встромля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш устромля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш устромля́ть (future imperfective second-person singular)
встромля́тимеш (future imperfective second-person singular)
встромля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де встромля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де встромля́ть (future imperfective singular third-person)
встромля́тиме (future imperfective singular third-person)
встромля́єм (first-person imperfective plural present)
встромля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо встромля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо встромля́ть (first-person future imperfective plural)
встромля́тимемо (first-person future imperfective plural)
встромля́тимем (first-person future imperfective plural)
встромля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете встромля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете встромля́ть (future imperfective plural second-person)
встромля́тимете (future imperfective plural second-person)
встромля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть устромля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть устромля́ть (future imperfective plural third-person)
встромля́тимуть (future imperfective plural third-person)
встромля́ймо (first-person imperative plural)
встромля́й (imperative second-person singular)
встромля́йте (imperative plural second-person)
встромля́в (masculine past singular)
встромля́ли (masculine past plural)
встромля́ла (feminine past singular)
встромля́ли (feminine past plural)
встромля́ло (neuter past singular)
встромля́ли (neuter past plural)

(transitive) to thrust into, to stick in, to put in, to insert


простромити

простроми́ти

простро́млювати

простромля́ти

простроми́ти • (prostromýty) pf (imperfective простро́млювати or простромля́ти)

простроми́ти (canonical)
prostromýty (romanization)
простро́млювати (imperfective)
простромля́ти (imperfective)
простроми́ти (imperfective infinitive)
простроми́ть (imperfective infinitive)
простро́млений (imperfective passive past)
impersonal: простро́млено (imperfective passive past)
простро́млячи (adverbial imperfective present)
простроми́вши (adverbial imperfective past)
простромлю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду простроми́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду простроми́ть (first-person future imperfective singular)
простроми́тиму (first-person future imperfective singular)
простро́миш (imperfective present second-person singular)
бу́деш простроми́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш простроми́ть (future imperfective second-person singular)
простроми́тимеш (future imperfective second-person singular)
простро́мить (imperfective present singular third-person)
бу́де простроми́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де простроми́ть (future imperfective singular third-person)
простроми́тиме (future imperfective singular third-person)
простро́мим (first-person imperfective plural present)
простро́мимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо простроми́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо простроми́ть (first-person future imperfective plural)
простроми́тимемо (first-person future imperfective plural)
простроми́тимем (first-person future imperfective plural)
простро́мите (imperfective plural present second-person)
бу́дете простроми́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете простроми́ть (future imperfective plural second-person)
простроми́тимете (future imperfective plural second-person)
простро́млять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть простроми́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть простроми́ть (future imperfective plural third-person)
простроми́тимуть (future imperfective plural third-person)
простромі́м (first-person imperative plural)
простромі́мо (first-person imperative plural)
простроми́ (imperative second-person singular)
простромі́ть (imperative plural second-person)
простроми́в (masculine past singular)
простроми́ли (masculine past plural)
простроми́ла (feminine past singular)
простроми́ли (feminine past plural)
простроми́ло (neuter past singular)
простроми́ли (neuter past plural)

Uk-простромити.ogg

From про- (pro-) + строми́ти (stromýty).

to pierce, to impale, to stab through, to transfix

(colloquial, uncommon) to insert, to stick, to put


встромити

встро́млювати

встроми́ти • (vstromýty) pf (imperfective встромля́ти or встро́млювати)

встроми́ти (canonical)
vstromýty (romanization)
встромля́ти (imperfective)
встро́млювати (imperfective)
встроми́ти (imperfective infinitive)
встроми́ть (imperfective infinitive)
встро́млений (imperfective passive past)
impersonal: встро́млено (imperfective passive past)
встро́млячи (adverbial imperfective present)
встроми́вши (adverbial imperfective past)
встромлю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду встроми́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду встроми́ть (first-person future imperfective singular)
встроми́тиму (first-person future imperfective singular)
встро́миш (imperfective present second-person singular)
бу́деш устроми́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш устроми́ть (future imperfective second-person singular)
встроми́тимеш (future imperfective second-person singular)
встро́мить (imperfective present singular third-person)
бу́де встроми́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де встроми́ть (future imperfective singular third-person)
встроми́тиме (future imperfective singular third-person)
встро́мим (first-person imperfective plural present)
встро́мимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо встроми́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо встроми́ть (first-person future imperfective plural)
встроми́тимемо (first-person future imperfective plural)
встроми́тимем (first-person future imperfective plural)
встро́мите (imperfective plural present second-person)
бу́дете встроми́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете встроми́ть (future imperfective plural second-person)
встроми́тимете (future imperfective plural second-person)
встро́млять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть устроми́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть устроми́ть (future imperfective plural third-person)
встроми́тимуть (future imperfective plural third-person)
встромі́м (first-person imperative plural)
встромі́мо (first-person imperative plural)
встроми́ (imperative second-person singular)
встромі́ть (imperative plural second-person)
встроми́в (masculine past singular)
встроми́ли (masculine past plural)
встроми́ла (feminine past singular)
встроми́ли (feminine past plural)
встроми́ло (neuter past singular)
встроми́ли (neuter past plural)


простромлювати

простро́млювати

простроми́ти

простро́млювати • (prostrómljuvaty) impf (perfective простроми́ти)

простро́млювати (canonical)
prostrómljuvaty (romanization)
простроми́ти (perfective)
простро́млювати (imperfective infinitive)
простро́млювать (imperfective infinitive)
простро́млюваний (imperfective passive past)
impersonal: простро́млювано (imperfective passive past)
простро́млюючи (adverbial imperfective present)
простро́млювавши (adverbial imperfective past)
простро́млюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду простро́млювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду простро́млювать (first-person future imperfective singular)
простро́млюватиму (first-person future imperfective singular)
простро́млюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш простро́млювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш простро́млювать (future imperfective second-person singular)
простро́млюватимеш (future imperfective second-person singular)
простро́млює (imperfective present singular third-person)
бу́де простро́млювати (future imperfective singular third-person)
бу́де простро́млювать (future imperfective singular third-person)
простро́млюватиме (future imperfective singular third-person)
простро́млюєм (first-person imperfective plural present)
простро́млюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо простро́млювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо простро́млювать (first-person future imperfective plural)
простро́млюватимемо (first-person future imperfective plural)
простро́млюватимем (first-person future imperfective plural)
простро́млюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете простро́млювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете простро́млювать (future imperfective plural second-person)
простро́млюватимете (future imperfective plural second-person)
простро́млюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть простро́млювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть простро́млювать (future imperfective plural third-person)
простро́млюватимуть (future imperfective plural third-person)
простро́млюймо (first-person imperative plural)
простро́млюй (imperative second-person singular)
простро́млюйте (imperative plural second-person)
простро́млював (masculine past singular)
простро́млювали (masculine past plural)
простро́млювала (feminine past singular)
простро́млювали (feminine past plural)
простро́млювало (neuter past singular)
простро́млювали (neuter past plural)

From простро́мл- (prostróml-) + -ювати (-juvaty).

af

простроми́ти


стерегти

стерегти́ (canonical)
sterehtý (romanization)
стерегти́ (imperfective infinitive)
стере́жений (imperfective passive past)
impersonal: стере́жено (imperfective passive past)
стережучи́ (adverbial imperfective present)
стері́гши (adverbial imperfective past)
стережу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду стерегти́ (first-person future imperfective singular)
стерегти́му (first-person future imperfective singular)
стереже́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш стерегти́ (future imperfective second-person singular)
стерегти́меш (future imperfective second-person singular)
стереже́ (imperfective present singular third-person)
бу́де стерегти́ (future imperfective singular third-person)
стерегти́ме (future imperfective singular third-person)
стереже́м (first-person imperfective plural present)
стережемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо стерегти́ (first-person future imperfective plural)
стерегти́мемо (first-person future imperfective plural)
стерегти́мем (first-person future imperfective plural)
стережете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете стерегти́ (future imperfective plural second-person)
стерегти́мете (future imperfective plural second-person)
стережу́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть стерегти́ (future imperfective plural third-person)
стерегти́муть (future imperfective plural third-person)
стережі́м (first-person imperative plural)
стережі́мо (first-person imperative plural)
стережи́ (imperative second-person singular)
стережі́ть (imperative plural second-person)
стері́г (masculine past singular)
стерегли́ (masculine past plural)
стерегла́ (feminine past singular)
стерегли́ (feminine past plural)
стерегло́ (neuter past singular)
стерегли́ (neuter past plural)

Uk-стерегти.ogg

Inherited from Old Ruthenian стерегти́, стеречи́ (sterehtí, sterečí), from Old East Slavic стеречи (stereči), from Proto-Slavic *sterťi

inh

стерегти́, стеречи́

inh+

стерегти́, стеречи́


кланятися

кла́нятися (canonical)
klánjatysja (romanization)
кла́нятися (imperfective infinitive)
кла́нятись (imperfective infinitive)
кла́няться (imperfective infinitive)
кла́няючись (adverbial imperfective present)
кла́нявшись (adverbial imperfective past)
кла́няюся (first-person imperfective present singular)
кла́няюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду кла́нятися (first-person future imperfective singular)
бу́ду кла́нятись (first-person future imperfective singular)
бу́ду кла́няться (first-person future imperfective singular)
кла́нятимусь (first-person future imperfective singular)
кла́нятимуся (first-person future imperfective singular)
кла́няєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш кла́нятися (future imperfective second-person singular)
бу́деш кла́нятись (future imperfective second-person singular)
бу́деш кла́няться (future imperfective second-person singular)
кла́нятимешся (future imperfective second-person singular)
кла́няється (imperfective present singular third-person)
бу́де кла́нятися (future imperfective singular third-person)
бу́де кла́нятись (future imperfective singular third-person)
бу́де кла́няться (future imperfective singular third-person)
кла́нятиметься (future imperfective singular third-person)
кла́няємся (first-person imperfective plural present)
кла́няємося (first-person imperfective plural present)
кла́няємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо кла́нятися (first-person future imperfective plural)
бу́демо кла́нятись (first-person future imperfective plural)
бу́демо кла́няться (first-person future imperfective plural)
кла́нятимемось (first-person future imperfective plural)
кла́нятимемося (first-person future imperfective plural)
кла́нятимемся (first-person future imperfective plural)
кла́няєтеся (imperfective plural present second-person)
кла́няєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете кла́нятися (future imperfective plural second-person)
бу́дете кла́нятись (future imperfective plural second-person)
бу́дете кла́няться (future imperfective plural second-person)
кла́нятиметесь (future imperfective plural second-person)
кла́нятиметеся (future imperfective plural second-person)
кла́няються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть кла́нятися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кла́нятись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кла́няться (future imperfective plural third-person)
кла́нятимуться (future imperfective plural third-person)
кла́няймося (first-person imperative plural)
кла́няймось (first-person imperative plural)
кла́няйся (imperative second-person singular)
кла́няйсь (imperative second-person singular)
кла́няйтеся (imperative plural second-person)
кла́няйтесь (imperative plural second-person)
кла́нявся (masculine past singular)
кла́нявсь (masculine past singular)
кла́нялися (masculine past plural)
кла́нялись (masculine past plural)
кла́нялася (feminine past singular)
кла́нялась (feminine past singular)
кла́нялися (feminine past plural)
кла́нялись (feminine past plural)
кла́нялося (neuter past singular)
кла́нялось (neuter past singular)
кла́нялися (neuter past plural)
кла́нялись (neuter past plural)

uk-conj

кла́нятися<1a.impf>

Uk-кланятися.ogg

Inherited from Proto-Slavic *klaňati, iterative of *kloniti, whence клони́ти (klonýty), with stress shift from second to first syllable (stress on either syllable was present in Ukrainian in the 19th century). Compare Russian кла́няться (klánjatʹsja), Belarusian кла́няцца (klánjacca).

to bow, to bow down (to bend oneself as a gesture of respect or deference) (to somebody: + dative case)

Кла́няйтесь йому́ від ме́не.

to give/send one's regards (to somebody: + dative case)

Ми хоч і бі́дні, а багатія́м не кла́няємось!

1957, Ivan Bahmut, Шматок пирога [A Piece of Pie], archived from the original on 2022-05-26:

We may be poor, but we don't grovel before the rich!

My xoč i bídni, a bahatijám ne klánjajemosʹ!

пе́ред перед#Ukrainian

(figuratively) to bow and scrape, to cringe, to grovel, to humbly beg (to/before somebody: + dative case or пе́ред + instrumental)


стромляти

uk-verb

стромля́ти • (stromljáty) impf (perfective строми́ти)

стромля́ти (canonical)
stromljáty (romanization)
строми́ти (perfective)
стромля́ти (imperfective infinitive)
стромля́ть (imperfective infinitive)
стромля́ючи (adverbial imperfective present)
стромля́вши (adverbial imperfective past)
стромля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду стромля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду стромля́ть (first-person future imperfective singular)
стромля́тиму (first-person future imperfective singular)
стромля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш стромля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш стромля́ть (future imperfective second-person singular)
стромля́тимеш (future imperfective second-person singular)
стромля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де стромля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де стромля́ть (future imperfective singular third-person)
стромля́тиме (future imperfective singular third-person)
стромля́єм (first-person imperfective plural present)
стромля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо стромля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо стромля́ть (first-person future imperfective plural)
стромля́тимемо (first-person future imperfective plural)
стромля́тимем (first-person future imperfective plural)
стромля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете стромля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете стромля́ть (future imperfective plural second-person)
стромля́тимете (future imperfective plural second-person)
стромля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть стромля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стромля́ть (future imperfective plural third-person)
стромля́тимуть (future imperfective plural third-person)
стромля́ймо (first-person imperative plural)
стромля́й (imperative second-person singular)
стромля́йте (imperative plural second-person)
стромля́в (masculine past singular)
стромля́ли (masculine past plural)
стромля́ла (feminine past singular)
стромля́ли (feminine past plural)
стромля́ло (neuter past singular)
стромля́ли (neuter past plural)


рубити

руби́ти (canonical)
rubýty (romanization)
руби́ти (imperfective infinitive)
руби́ть (imperfective infinitive)
ру́блений (imperfective passive past)
impersonal: ру́блено (imperfective passive past)
ру́блячи (adverbial imperfective present)
руби́вши (adverbial imperfective past)
рублю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду руби́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду руби́ть (first-person future imperfective singular)
руби́тиму (first-person future imperfective singular)
ру́биш (imperfective present second-person singular)
бу́деш руби́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш руби́ть (future imperfective second-person singular)
руби́тимеш (future imperfective second-person singular)
ру́бить (imperfective present singular third-person)
бу́де руби́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де руби́ть (future imperfective singular third-person)
руби́тиме (future imperfective singular third-person)
ру́бим (first-person imperfective plural present)
ру́бимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо руби́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо руби́ть (first-person future imperfective plural)
руби́тимемо (first-person future imperfective plural)
руби́тимем (first-person future imperfective plural)
ру́бите (imperfective plural present second-person)
бу́дете руби́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете руби́ть (future imperfective plural second-person)
руби́тимете (future imperfective plural second-person)
ру́блять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть руби́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть руби́ть (future imperfective plural third-person)
руби́тимуть (future imperfective plural third-person)
рубі́м (first-person imperative plural)
рубі́мо (first-person imperative plural)
руби́ (imperative second-person singular)
рубі́ть (imperative plural second-person)
руби́в (masculine past singular)
руби́ли (masculine past plural)
руби́ла (feminine past singular)
руби́ли (feminine past plural)
руби́ло (neuter past singular)
руби́ли (neuter past plural)

From руб (rub, “edge, hem, seam”) + -ити (-yty).


рубити

Inherited from Old Ruthenian рꙋби́ти (rubíti, “to build out of wood, to cut”), from Old East Slavic рꙋбити (rubiti, “to build out of wood”), from Proto-Slavic *rǫbiti.

inh

(archaic) to build, to construct (out of logs, wood)

(obsolete) to chop, to hack, to cut, to axe


рубати

uk-verb

руба́ти • (rubáty) impf (perfective рубну́ти or рубану́ти)

руба́ти (canonical)
rubáty (romanization)
рубну́ти (perfective)
рубану́ти (perfective)
руба́ти (imperfective infinitive)
руба́ть (imperfective infinitive)
руба́ючий (active imperfective present)
ру́баний (imperfective passive past)
impersonal: ру́бано (imperfective passive past)
руба́ючи (adverbial imperfective present)
руба́вши (adverbial imperfective past)
руба́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду руба́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду руба́ть (first-person future imperfective singular)
руба́тиму (first-person future imperfective singular)
руба́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш руба́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш руба́ть (future imperfective second-person singular)
руба́тимеш (future imperfective second-person singular)
руба́є (imperfective present singular third-person)
бу́де руба́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де руба́ть (future imperfective singular third-person)
руба́тиме (future imperfective singular third-person)
руба́єм (first-person imperfective plural present)
руба́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо руба́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо руба́ть (first-person future imperfective plural)
руба́тимемо (first-person future imperfective plural)
руба́тимем (first-person future imperfective plural)
руба́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете руба́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете руба́ть (future imperfective plural second-person)
руба́тимете (future imperfective plural second-person)
руба́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть руба́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть руба́ть (future imperfective plural third-person)
руба́тимуть (future imperfective plural third-person)
руба́ймо (first-person imperative plural)
руба́й (imperative second-person singular)
руба́йте (imperative plural second-person)
руба́в (masculine past singular)
руба́ли (masculine past plural)
руба́ла (feminine past singular)
руба́ли (feminine past plural)
руба́ло (neuter past singular)
руба́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian рꙋба́ти (rubáti), from Proto-Slavic *rǫbati.

inh+

(colloquial) to not mince words, to be direct, to be blunt

(occupational slang) to build, to construct (using logs, wood)

(intransitive, colloquial, uncommon) to go, to walk


батькувати

uk-verb

батькува́ти • (batʹkuváty) impf

батькува́ти (canonical)
batʹkuváty (romanization)
батькува́ти (imperfective infinitive)
батькува́ть (imperfective infinitive)
батьку́ючи (adverbial imperfective present)
батькува́вши (adverbial imperfective past)
батьку́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду батькува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду батькува́ть (first-person future imperfective singular)
батькува́тиму (first-person future imperfective singular)
батьку́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш батькува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш батькува́ть (future imperfective second-person singular)
батькува́тимеш (future imperfective second-person singular)
батьку́є (imperfective present singular third-person)
бу́де батькува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де батькува́ть (future imperfective singular third-person)
батькува́тиме (future imperfective singular third-person)
батьку́єм (first-person imperfective plural present)
батьку́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо батькува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо батькува́ть (first-person future imperfective plural)
батькува́тимемо (first-person future imperfective plural)
батькува́тимем (first-person future imperfective plural)
батьку́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете батькува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете батькува́ть (future imperfective plural second-person)
батькува́тимете (future imperfective plural second-person)
батьку́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть батькува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть батькува́ть (future imperfective plural third-person)
батькува́тимуть (future imperfective plural third-person)
батьку́ймо (first-person imperative plural)
батьку́й (imperative second-person singular)
батьку́йте (imperative plural second-person)
батькува́в (masculine past singular)
батькува́ли (masculine past plural)
батькува́ла (feminine past singular)
батькува́ли (feminine past plural)
батькува́ло (neuter past singular)
батькува́ли (neuter past plural)

ба́тько (bátʹko) + -ува́ти (-uváty)

af

ба́тько (bátʹko) + -ува́ти (-uváty)

to curse (at) someone, especially when mentioning their father


вернути

верну́ти (canonical)
vernúty (romanization)
верну́ти (infinitive)
верну́ть (infinitive)
ве́рнений (passive past)
ве́рнутий (passive past)
vérnenyj (passive past)
vérnutyj (passive past)
impersonal: ве́рнено (passive past)
ве́рнуто (passive past)
vérneno (passive past)
vérnuto (passive past)
ве́рнучи (adverbial present)
верну́вши (adverbial past)
верну́ (first-person future singular)
бу́ду верну́ти (first-person singular)
бу́ду верну́ть (first-person singular)
верну́тиму (first-person singular)
ве́рнеш (future second-person singular)
бу́деш верну́ти (second-person singular)
бу́деш верну́ть (second-person singular)
верну́тимеш (second-person singular)
ве́рне (future singular third-person)
бу́де верну́ти (singular third-person)
бу́де верну́ть (singular third-person)
верну́тиме (singular third-person)
ве́рнем (first-person future plural)
ве́рнемо (first-person future plural)
бу́демо верну́ти (first-person plural)
бу́демо верну́ть (first-person plural)
верну́тимемо (first-person plural)
верну́тимем (first-person plural)
ве́рнете (future plural second-person)
бу́дете верну́ти (plural second-person)
бу́дете верну́ть (plural second-person)
верну́тимете (plural second-person)
ве́рнуть (future plural third-person)
бу́дуть верну́ти (plural third-person)
бу́дуть верну́ть (plural third-person)
верну́тимуть (plural third-person)
верні́м (first-person imperative plural)
верні́мо (first-person imperative plural)
верни́ (imperative second-person singular)
верні́ть (imperative plural second-person)
верну́в (masculine past singular)
верну́ли (masculine past plural)
верну́ла (feminine past singular)
верну́ли (feminine past plural)
верну́ло (neuter past singular)
верну́ли (neuter past plural)

Uk-вернути.ogg

Inherited from Old Ruthenian верну́ти (vernúti), from Proto-Slavic *vьrtnǫti, *vьrnǫti. By surface analysis, вер- (ver-) + -нути (-nuty).

surf

(imperfective only, transitive) to turn (over), to flip (over), to move, to shift

(imperfective only, intransitive) to turn

(imperfective only, intransitive) to move, to go, to travel (unconrollably, in large numbers or great volume)

(imperfective only, intransitive) to get at, to drive at

(imperfective only, intransitive) to blame, to accuse

(perfective and imperfective, intransitive) to turn, to make a turn


вернути

uk-verb

верну́ти • (vernúty) pf (imperfective верта́ти)

верну́ти (canonical)
vernúty (romanization)
верта́ти (imperfective)
верну́ти (infinitive perfective)
верну́ть (infinitive perfective)
ве́рнений (passive past perfective)
ве́рнутий (passive past perfective)
vérnenyj (passive past perfective)
vérnutyj (passive past perfective)
impersonal: ве́рнено (passive past perfective)
ве́рнуто (passive past perfective)
vérneno (passive past perfective)
vérnuto (passive past perfective)
верну́вши (adverbial past perfective)
верну́ (first-person future perfective singular)
ве́рнеш (future perfective second-person singular)
ве́рне (future perfective singular third-person)
ве́рнем (first-person future perfective plural)
ве́рнемо (first-person future perfective plural)
ве́рнете (future perfective plural second-person)
ве́рнуть (future perfective plural third-person)
верні́м (first-person imperative plural)
верні́мо (first-person imperative plural)
верни́ (imperative second-person singular)
верні́ть (imperative plural second-person)
верну́в (masculine past singular)
верну́ли (masculine past plural)
верну́ла (feminine past singular)
верну́ли (feminine past plural)
верну́ло (neuter past singular)
верну́ли (neuter past plural)

Uk-вернути.ogg

(transitive, literal) to return, to give back

(transitive, figurative) to restore, to regain, to return (consciousness, sight, fame, etc.)

(intransitive, colloquial) to return, to go back

(transitive) to turn away from, to turn from (something bad, harmful, dangerous)


вертати

верта́ти • (vertáty) impf (perfective верну́ти)

верта́ти (canonical)
vertáty (romanization)
верну́ти (perfective)
верта́ти (imperfective infinitive)
верта́ть (imperfective infinitive)
верта́ючи (adverbial imperfective present)
верта́вши (adverbial imperfective past)
верта́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду верта́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду верта́ть (first-person future imperfective singular)
верта́тиму (first-person future imperfective singular)
верта́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш верта́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш верта́ть (future imperfective second-person singular)
верта́тимеш (future imperfective second-person singular)
верта́є (imperfective present singular third-person)
бу́де верта́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де верта́ть (future imperfective singular third-person)
верта́тиме (future imperfective singular third-person)
верта́єм (first-person imperfective plural present)
верта́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо верта́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо верта́ть (first-person future imperfective plural)
верта́тимемо (first-person future imperfective plural)
верта́тимем (first-person future imperfective plural)
верта́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете верта́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете верта́ть (future imperfective plural second-person)
верта́тимете (future imperfective plural second-person)
верта́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть верта́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть верта́ть (future imperfective plural third-person)
верта́тимуть (future imperfective plural third-person)
верта́ймо (first-person imperative plural)
верта́й (imperative second-person singular)
верта́йте (imperative plural second-person)
верта́в (masculine past singular)
верта́ли (masculine past plural)
верта́ла (feminine past singular)
верта́ли (feminine past plural)
верта́ло (neuter past singular)
верта́ли (neuter past plural)

Uk-вертати.ogg

Inherited from Old Ruthenian верта́ти (vertáti), from Proto-Slavic *vьrtati.


гудити

гу́дити (canonical)
húdyty (romanization)
гу́дити (imperfective infinitive)
гу́дить (imperfective infinitive)
гу́джений (imperfective passive past)
impersonal: гу́джено (imperfective passive past)
гу́дячи (adverbial imperfective present)
гу́дивши (adverbial imperfective past)
гу́джу (first-person imperfective present singular)
бу́ду гу́дити (first-person future imperfective singular)
бу́ду гу́дить (first-person future imperfective singular)
гу́дитиму (first-person future imperfective singular)
гу́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш гу́дити (future imperfective second-person singular)
бу́деш гу́дить (future imperfective second-person singular)
гу́дитимеш (future imperfective second-person singular)
гу́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де гу́дити (future imperfective singular third-person)
бу́де гу́дить (future imperfective singular third-person)
гу́дитиме (future imperfective singular third-person)
гу́дим (first-person imperfective plural present)
гу́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо гу́дити (first-person future imperfective plural)
бу́демо гу́дить (first-person future imperfective plural)
гу́дитимемо (first-person future imperfective plural)
гу́дитимем (first-person future imperfective plural)
гу́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете гу́дити (future imperfective plural second-person)
бу́дете гу́дить (future imperfective plural second-person)
гу́дитимете (future imperfective plural second-person)
гу́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гу́дити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гу́дить (future imperfective plural third-person)
гу́дитимуть (future imperfective plural third-person)
гу́дьмо (first-person imperative plural)
гудь (imperative second-person singular)
гу́дьте (imperative plural second-person)
гу́див (masculine past singular)
гу́дили (masculine past plural)
гу́дила (feminine past singular)
гу́дили (feminine past plural)
гу́дило (neuter past singular)
гу́дили (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian гудити (huditi), from Proto-Slavic *guditi. Cognate with Old Church Slavonic гоудити (guditi).

(transitive) to condemn, to reprimand, to reproach, to criticize


розщепити

uk-verb

розще́плювати

розщепи́ти • (rozščepýty) pf (imperfective розще́плювати)

розщепи́ти (canonical)
rozščepýty (romanization)
розще́плювати (imperfective)
розщепи́ти (infinitive perfective)
розщепи́ть (infinitive perfective)
розще́плений (passive past perfective)
impersonal: розще́плено (passive past perfective)
розщепи́вши (adverbial past perfective)
розщеплю́ (first-person future perfective singular)
розще́пиш (future perfective second-person singular)
розще́пить (future perfective singular third-person)
розще́пим (first-person future perfective plural)
розще́пимо (first-person future perfective plural)
розще́пите (future perfective plural second-person)
розще́плять (future perfective plural third-person)
розщепі́м (first-person imperative plural)
розщепі́мо (first-person imperative plural)
розщепи́ (imperative second-person singular)
розщепі́ть (imperative plural second-person)
розщепи́в (masculine past singular)
розщепи́ли (masculine past plural)
розщепи́ла (feminine past singular)
розщепи́ли (feminine past plural)
розщепи́ло (neuter past singular)
розщепи́ли (neuter past plural)

From роз- (roz-) + щепи́ти (ščepýty). Compare Russian расщепи́ть (rasščepítʹ), Belarusian расшчапі́ць (rasščapícʹ), Polish rozszczepić.

розстебну́ти розстебнути#Ukrainian

(dialectal) Synonym of розстебну́ти pf (rozstebnúty).

розтули́ти розтулити#Ukrainian

(dialectal) Synonym of розтули́ти pf (roztulýty).


ворожити

ворожи́ти • (vorožýty) impf

ворожи́ти (canonical)
vorožýty (romanization)
ворожи́ти (imperfective infinitive)
ворожи́ть (imperfective infinitive)
воро́жений (imperfective passive past)
impersonal: воро́жено (imperfective passive past)
воро́жачи (adverbial imperfective present)
ворожи́вши (adverbial imperfective past)
ворожу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду ворожи́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду ворожи́ть (first-person future imperfective singular)
ворожи́тиму (first-person future imperfective singular)
воро́жиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ворожи́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ворожи́ть (future imperfective second-person singular)
ворожи́тимеш (future imperfective second-person singular)
воро́жить (imperfective present singular third-person)
бу́де ворожи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де ворожи́ть (future imperfective singular third-person)
ворожи́тиме (future imperfective singular third-person)
воро́жим (first-person imperfective plural present)
воро́жимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ворожи́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо ворожи́ть (first-person future imperfective plural)
ворожи́тимемо (first-person future imperfective plural)
ворожи́тимем (first-person future imperfective plural)
воро́жите (imperfective plural present second-person)
бу́дете ворожи́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете ворожи́ть (future imperfective plural second-person)
ворожи́тимете (future imperfective plural second-person)
воро́жать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ворожи́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ворожи́ть (future imperfective plural third-person)
ворожи́тимуть (future imperfective plural third-person)
ворожі́м (first-person imperative plural)
ворожі́мо (first-person imperative plural)
ворожи́ (imperative second-person singular)
ворожі́ть (imperative plural second-person)
ворожи́в (masculine past singular)
ворожи́ли (masculine past plural)
ворожи́ла (feminine past singular)
ворожи́ли (feminine past plural)
ворожи́ло (neuter past singular)
ворожи́ли (neuter past plural)

Uk-ворожити.ogg

Inherited from Old Ruthenian ворожи́ти (vorožíti), from Old East Slavic ворожити (vorožiti), from Proto-Slavic *voržiti.

inh+

(transitive) to tell fortunes, to foretell

(intransitive) to put a spell on, to cast a spell upon, to bewitch, to enchant

(intransitive, colloquial, ironic) to hustle, to bustle about, to be busy with


розщеплювати

uk-verb

розще́плювати

розще́плювати • (rozščépljuvaty) impf (perfective розщепи́ти)

розще́плювати (canonical)
rozščépljuvaty (romanization)
розщепи́ти (perfective)
розще́плювати (imperfective infinitive)
розще́плювать (imperfective infinitive)
розще́плюючи (adverbial imperfective present)
розще́плювавши (adverbial imperfective past)
розще́плюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розще́плювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розще́плювать (first-person future imperfective singular)
розще́плюватиму (first-person future imperfective singular)
розще́плюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розще́плювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розще́плювать (future imperfective second-person singular)
розще́плюватимеш (future imperfective second-person singular)
розще́плює (imperfective present singular third-person)
бу́де розще́плювати (future imperfective singular third-person)
бу́де розще́плювать (future imperfective singular third-person)
розще́плюватиме (future imperfective singular third-person)
розще́плюєм (first-person imperfective plural present)
розще́плюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розще́плювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розще́плювать (first-person future imperfective plural)
розще́плюватимемо (first-person future imperfective plural)
розще́плюватимем (first-person future imperfective plural)
розще́плюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розще́плювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розще́плювать (future imperfective plural second-person)
розще́плюватимете (future imperfective plural second-person)
розще́плюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розще́плювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розще́плювать (future imperfective plural third-person)
розще́плюватимуть (future imperfective plural third-person)
розще́плюймо (first-person imperative plural)
розще́плюй (imperative second-person singular)
розще́плюйте (imperative plural second-person)
розще́плював (masculine past singular)
розще́плювали (masculine past plural)
розще́плювала (feminine past singular)
розще́плювали (feminine past plural)
розще́плювало (neuter past singular)
розще́плювали (neuter past plural)

[rɔzʃˈt͡ʃɛplʲʊʋɐte]

From the розще́пл- (rozščépl-) stem of розщепи́ти (rozščepýty) + -ювати (-juvaty). Compare Belarusian расшчэ́пліваць (rasščéplivacʹ) and расшчапля́ць (rasščapljácʹ), Russian расщепля́ть (rasščepljátʹ), Polish rozszczepiać.

cog

расшчэ́пліваць


завчити

uk-verb

завчи́ти • (zavčýty) pf (imperfective завча́ти or зау́чувати)

завчи́ти (canonical)
zavčýty (romanization)
завча́ти (imperfective)
зау́чувати (imperfective)
завчи́ти (infinitive perfective)
завчи́ть (infinitive perfective)
за́вчений (passive past perfective)
impersonal: за́вчено (passive past perfective)
завчи́вши (adverbial past perfective)
завчу́ (first-person future perfective singular)
завчи́ш (future perfective second-person singular)
завчи́ть (future perfective singular third-person)
завчи́м (first-person future perfective plural)
завчимо́ (first-person future perfective plural)
завчите́ (future perfective plural second-person)
завча́ть (future perfective plural third-person)
завчі́м (first-person imperative plural)
завчі́мо (first-person imperative plural)
завчи́ (imperative second-person singular)
завчі́ть (imperative plural second-person)
завчи́в (masculine past singular)
завчи́ли (masculine past plural)
завчи́ла (feminine past singular)
завчи́ли (feminine past plural)
завчи́ло (neuter past singular)
завчи́ли (neuter past plural)

(transitive) to learn (off) by heart, to memorize


підштовхнути

підштовхну́ти

підшто́вхувати

підштовхну́ти • (pidštovxnúty) pf (imperfective підшто́вхувати)

підштовхну́ти (canonical)
pidštovxnúty (romanization)
підшто́вхувати (imperfective)
підштовхну́ти (infinitive perfective)
підштовхну́ть (infinitive perfective)
підшто́вхнутий (passive past perfective)
impersonal: підшто́вхнуто (passive past perfective)
підштовхну́вши (adverbial past perfective)
підштовхну́ (first-person future perfective singular)
підштовхне́ш (future perfective second-person singular)
підштовхне́ (future perfective singular third-person)
підштовхне́м (first-person future perfective plural)
підштовхнемо́ (first-person future perfective plural)
підштовхнете́ (future perfective plural second-person)
підштовхну́ть (future perfective plural third-person)
підштовхні́м (first-person imperative plural)
підштовхні́мо (first-person imperative plural)
підштовхни́ (imperative second-person singular)
підштовхні́ть (imperative plural second-person)
підштовхну́в (masculine past singular)
підштовхну́ли (masculine past plural)
підштовхну́ла (feminine past singular)
підштовхну́ли (feminine past plural)
підштовхну́ло (neuter past singular)
підштовхну́ли (neuter past plural)

Uk-підштовхнути.ogg

From під- (pid-) + штовхну́ти (štovxnúty).

(literally) to nudge, to prod, to push (to exert slight pressure on)

(figurative) to prod, to push, to urge (to encourage)


підштовхувати

підшто́вхувати

підштовхну́ти

підшто́вхувати • (pidštóvxuvaty) impf (perfective підштовхну́ти)

підшто́вхувати (canonical)
pidštóvxuvaty (romanization)
підштовхну́ти (perfective)
підшто́вхувати (imperfective infinitive)
підшто́вхувать (imperfective infinitive)
підшто́вхуваний (imperfective passive past)
impersonal: підшто́вхувано (imperfective passive past)
підшто́вхуючи (adverbial imperfective present)
підшто́вхувавши (adverbial imperfective past)
підшто́вхую (first-person imperfective present singular)
бу́ду підшто́вхувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду підшто́вхувать (first-person future imperfective singular)
підшто́вхуватиму (first-person future imperfective singular)
підшто́вхуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш підшто́вхувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш підшто́вхувать (future imperfective second-person singular)
підшто́вхуватимеш (future imperfective second-person singular)
підшто́вхує (imperfective present singular third-person)
бу́де підшто́вхувати (future imperfective singular third-person)
бу́де підшто́вхувать (future imperfective singular third-person)
підшто́вхуватиме (future imperfective singular third-person)
підшто́вхуєм (first-person imperfective plural present)
підшто́вхуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо підшто́вхувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо підшто́вхувать (first-person future imperfective plural)
підшто́вхуватимемо (first-person future imperfective plural)
підшто́вхуватимем (first-person future imperfective plural)
підшто́вхуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете підшто́вхувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете підшто́вхувать (future imperfective plural second-person)
підшто́вхуватимете (future imperfective plural second-person)
підшто́вхують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підшто́вхувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підшто́вхувать (future imperfective plural third-person)
підшто́вхуватимуть (future imperfective plural third-person)
підшто́вхуймо (first-person imperative plural)
підшто́вхуй (imperative second-person singular)
підшто́вхуйте (imperative plural second-person)
підшто́вхував (masculine past singular)
підшто́вхували (masculine past plural)
підшто́вхувала (feminine past singular)
підшто́вхували (feminine past plural)
підшто́вхувало (neuter past singular)
підшто́вхували (neuter past plural)

[pʲid͡ʒʃˈtɔu̯xʊʋɐte]

From підштовх(ну́ти) (pidštovx(núty)) + -увати (-uvaty).

af

підштовхну́ти<alt:підштовх(ну́ти)>


проштовхнути

uk-verb

проштовхну́ти

прошто́вхувати

проштовхну́ти • (proštovxnúty) pf (imperfective прошто́вхувати)

проштовхну́ти (canonical)
proštovxnúty (romanization)
прошто́вхувати (imperfective)
проштовхну́ти (infinitive perfective)
проштовхну́ть (infinitive perfective)
прошто́вхнутий (passive past perfective)
impersonal: прошто́вхнуто (passive past perfective)
проштовхну́вши (adverbial past perfective)
проштовхну́ (first-person future perfective singular)
проштовхне́ш (future perfective second-person singular)
проштовхне́ (future perfective singular third-person)
проштовхне́м (first-person future perfective plural)
проштовхнемо́ (first-person future perfective plural)
проштовхнете́ (future perfective plural second-person)
проштовхну́ть (future perfective plural third-person)
проштовхні́м (first-person imperative plural)
проштовхні́мо (first-person imperative plural)
проштовхни́ (imperative second-person singular)
проштовхні́ть (imperative plural second-person)
проштовхну́в (masculine past singular)
проштовхну́ли (masculine past plural)
проштовхну́ла (feminine past singular)
проштовхну́ли (feminine past plural)
проштовхну́ло (neuter past singular)
проштовхну́ли (neuter past plural)

From про- (pro-) + штовхну́ти (štovxnúty).

(figurative) to push through, to railroad (force to be passed, expedite the approval of)


зводитися

зво́дитися • (zvódytysja) impf (perfective звести́ся)

зво́дитися (canonical)
zvódytysja (romanization)
звести́ся (perfective)
зво́дитися (imperfective infinitive)
зво́дитись (imperfective infinitive)
зво́диться (imperfective infinitive)
зво́дячись (adverbial imperfective present)
зво́дившись (adverbial imperfective past)
зво́джуся (first-person imperfective present singular)
зво́джусь (first-person imperfective present singular)
бу́ду зво́дитися (first-person future imperfective singular)
бу́ду зво́дитись (first-person future imperfective singular)
бу́ду зво́диться (first-person future imperfective singular)
зво́дитимусь (first-person future imperfective singular)
зво́дитимуся (first-person future imperfective singular)
зво́дишся (imperfective present second-person singular)
бу́деш зво́дитися (future imperfective second-person singular)
бу́деш зво́дитись (future imperfective second-person singular)
бу́деш зво́диться (future imperfective second-person singular)
зво́дитимешся (future imperfective second-person singular)
зво́диться (imperfective present singular third-person)
бу́де зво́дитися (future imperfective singular third-person)
бу́де зво́дитись (future imperfective singular third-person)
бу́де зво́диться (future imperfective singular third-person)
зво́дитиметься (future imperfective singular third-person)
зво́димся (first-person imperfective plural present)
зво́димося (first-person imperfective plural present)
зво́димось (first-person imperfective plural present)
бу́демо зво́дитися (first-person future imperfective plural)
бу́демо зво́дитись (first-person future imperfective plural)
бу́демо зво́диться (first-person future imperfective plural)
зво́дитимемось (first-person future imperfective plural)
зво́дитимемося (first-person future imperfective plural)
зво́дитимемся (first-person future imperfective plural)
зво́дитеся (imperfective plural present second-person)
зво́дитесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете зво́дитися (future imperfective plural second-person)
бу́дете зво́дитись (future imperfective plural second-person)
бу́дете зво́диться (future imperfective plural second-person)
зво́дитиметесь (future imperfective plural second-person)
зво́дитиметеся (future imperfective plural second-person)
зво́дяться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зво́дитися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зво́дитись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зво́диться (future imperfective plural third-person)
зво́дитимуться (future imperfective plural third-person)
зво́дьмося (first-person imperative plural)
зво́дьмось (first-person imperative plural)
зво́дься (imperative second-person singular)
зво́дьтеся (imperative plural second-person)
зво́дьтесь (imperative plural second-person)
зво́дився (masculine past singular)
зво́дивсь (masculine past singular)
зво́дилися (masculine past plural)
зво́дились (masculine past plural)
зво́дилася (feminine past singular)
зво́дилась (feminine past singular)
зво́дилися (feminine past plural)
зво́дились (feminine past plural)
зво́дилося (neuter past singular)
зво́дилось (neuter past singular)
зво́дилися (neuter past plural)
зво́дились (neuter past plural)

uk-conj

зво́дитися<4a.impf>

From зво́дити (zvódyty) + -ся (-sja). Compare Russian своди́ться (svodítʹsja), Belarusian зво́дзіцца (zvódzicca), Polish zwodzić się (“to deceive one another”).

cog

to climb, to go up, to rise (to move upwards)

to get up, to rise (to assume an upright position)

(third person only) to draw together (to move towards each other)

"[…] однією фразою зводяться нанівець роки наполегливої роботи, розбудови особистої довіри і партнерства з Берліном, Парижем і ЄС."

2019 September 26, Bohdan Tsyupyn, “Оприлюднення телефонної розмови Трампа і Зеленського зачепило Європу”, in Voice of America, archived from the original on 2023-10-21:

" […] with one phrase, years of persistent work and the building personal trust and partnership with Berlin, Paris and the EU fade into nothing."

"[…] odnijeju frazoju zvodjatʹsja nanivecʹ roky napolehlyvoji roboty, rozbudovy osobystoji doviry i partnerstva z Berlinom, Paryžem i JeS."

+obj

на (na + accusative) ‘into (something worse)’

to die away, to fade away, to fade [with на (na, + accusative) ‘into (something worse)’]

to become contracted, to be bent inwards (of hands, fingers)

Всі політичні програми, концепції, вся, здавалося, донедавна така заплутана політиканська боротьба на селі зводилася тепер до простої формули: «за» чи «проти»?

1964, Iryna Vilde, Сестри Річинські (книга перша) [Richynski Sisters (book one)]:

All political programmes, concepts, all the political wrangling in the countryside, which seemed so complicated until recently, was now reduced to a simple formula: 'for' or 'against'?

Vsi polityčni prohramy, koncepciji, vsja, zdavalosja, donedavna taka zaplutana politykansʹka borotʹba na seli zvodylasja teper do prostoji formuly: “za” čy “proty”?

(third person only) to be reduced [with до (do, + genitive) ‘to’]

Це зво́диться до то́го ж са́мого.

Все зво́диться до двох чи́нників.

Відтак, все зводиться до того, наскільки якісно працюватиме конкурсна комісія по відбору кандидатів.

2016 October 17, Oleksandr Lyemyenov, Ukrainska Pravda, archived from the original on 2023-07-15:

Therefore, it all comes down to how well the competition committee will work to select candidates.

Vidtak, vse zvodytʹsja do toho, naskilʹky jakisno pracjuvatyme konkursna komisija po vidboru kandydativ.

(third person only) to boil down, to come down to [with до (do, + genitive) ‘to’]

зво́дити зводити#Ukrainian


проштовхувати

uk-verb

прошто́вхувати

проштовха́ти (rare)

проштовхну́ти

прошто́вхувати • (proštóvxuvaty) impf (perfective проштовха́ти (rare) or проштовхну́ти)

прошто́вхувати (canonical)
proštóvxuvaty (romanization)
проштовха́ти (perfective rare)
проштовхну́ти (perfective)
прошто́вхувати (imperfective infinitive)
прошто́вхувать (imperfective infinitive)
прошто́вхуваний (imperfective passive past)
impersonal: прошто́вхувано (imperfective passive past)
прошто́вхуючи (adverbial imperfective present)
прошто́вхувавши (adverbial imperfective past)
прошто́вхую (first-person imperfective present singular)
бу́ду прошто́вхувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду прошто́вхувать (first-person future imperfective singular)
прошто́вхуватиму (first-person future imperfective singular)
прошто́вхуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прошто́вхувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш прошто́вхувать (future imperfective second-person singular)
прошто́вхуватимеш (future imperfective second-person singular)
прошто́вхує (imperfective present singular third-person)
бу́де прошто́вхувати (future imperfective singular third-person)
бу́де прошто́вхувать (future imperfective singular third-person)
прошто́вхуватиме (future imperfective singular third-person)
прошто́вхуєм (first-person imperfective plural present)
прошто́вхуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прошто́вхувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо прошто́вхувать (first-person future imperfective plural)
прошто́вхуватимемо (first-person future imperfective plural)
прошто́вхуватимем (first-person future imperfective plural)
прошто́вхуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прошто́вхувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете прошто́вхувать (future imperfective plural second-person)
прошто́вхуватимете (future imperfective plural second-person)
прошто́вхують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прошто́вхувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прошто́вхувать (future imperfective plural third-person)
прошто́вхуватимуть (future imperfective plural third-person)
прошто́вхуймо (first-person imperative plural)
прошто́вхуй (imperative second-person singular)
прошто́вхуйте (imperative plural second-person)
прошто́вхував (masculine past singular)
прошто́вхували (masculine past plural)
прошто́вхувала (feminine past singular)
прошто́вхували (feminine past plural)
прошто́вхувало (neuter past singular)
прошто́вхували (neuter past plural)

From проштовх(а́ти) (proštovx(áty)) + -увати (-uvaty).

af

проштовха́ти<alt:проштовх(а́ти)>


звестися

uk-verb

звести́ся • (zvestýsja) pf (imperfective зво́дитися)

звести́ся (canonical)
zvestýsja (romanization)
зво́дитися (imperfective)
звести́ся (infinitive perfective)
звести́сь (infinitive perfective)
зві́вшись (adverbial past perfective)
зведу́ся (first-person future perfective singular)
зведу́сь (first-person future perfective singular)
зведе́шся (future perfective second-person singular)
зведе́ться (future perfective singular third-person)
зведе́мся (first-person future perfective plural)
зведемо́ся (first-person future perfective plural)
зведемо́сь (first-person future perfective plural)
зведете́ся (future perfective plural second-person)
зведете́сь (future perfective plural second-person)
зведу́ться (future perfective plural third-person)
зведі́мся (first-person imperative plural)
зведі́мося (first-person imperative plural)
зведі́мось (first-person imperative plural)
зведи́ся (imperative second-person singular)
зведи́сь (imperative second-person singular)
зведі́ться (imperative plural second-person)
зві́вся (masculine past singular)
звівсь (masculine past singular)
звели́ся (masculine past plural)
звели́сь (masculine past plural)
звела́ся (feminine past singular)
звела́сь (feminine past singular)
звели́ся (feminine past plural)
звели́сь (feminine past plural)
звело́ся (neuter past singular)
звело́сь (neuter past singular)
звели́ся (neuter past plural)
звели́сь (neuter past plural)

uk-conj

звести́ся<7b.pf.д>

From звести́ (zvestý) + -ся (-sja). Compare Russian свести́сь (svestísʹ), Belarusian зве́сціся (zvjéscisja), Polish zwieść się (“to deceive one another”).

cog

Марта лежить, не може звестися […].

(Can we date this quote?), Panas Myrny, Пригода з Кобзарем [Adventure with a Kobzar], published 1955, archived from the original on 2023-10-22:

Marta is lying down, she can't get up […] .

звести́ звести#Ukrainian


сікти

сікти́ (canonical)
siktý (romanization)
сікти́ (imperfective infinitive)
сі́чений (imperfective passive past)
impersonal: сі́чено (imperfective passive past)
січучи́ (adverbial imperfective present)
сі́кши (adverbial imperfective past)
січу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду сікти́ (first-person future imperfective singular)
сікти́му (first-person future imperfective singular)
січе́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сікти́ (future imperfective second-person singular)
сікти́меш (future imperfective second-person singular)
січе́ (imperfective present singular third-person)
бу́де сікти́ (future imperfective singular third-person)
сікти́ме (future imperfective singular third-person)
січе́м (first-person imperfective plural present)
січемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо сікти́ (first-person future imperfective plural)
сікти́мемо (first-person future imperfective plural)
сікти́мем (first-person future imperfective plural)
січете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете сікти́ (future imperfective plural second-person)
сікти́мете (future imperfective plural second-person)
січу́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сікти́ (future imperfective plural third-person)
сікти́муть (future imperfective plural third-person)
січі́м (first-person imperative plural)
січі́мо (first-person imperative plural)
січи́ (imperative second-person singular)
січі́ть (imperative plural second-person)
сік (masculine past singular)
сікли́ (masculine past plural)
сікла́ (feminine past singular)
сікли́ (feminine past plural)
сікло́ (neuter past singular)
сікли́ (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian сѣчи́, сечи́ (sěčí, sečí), from Old East Slavic сѣчи (sěči), from Proto-Slavic *sěťi

inh

сѣчи́, сечи́

inh+

сѣчи́, сечи́

to slice, to cut up, to chop up, to shred

(slang) to know what's what, to be very familiar with


ґуґлити

uk-verb

ґу́ґлити • (gúglyty) impf (perfective заґу́ґлити or поґу́ґлити)

ґу́ґлити (canonical)
gúglyty (romanization)
заґу́ґлити (perfective)
поґу́ґлити (perfective)
ґу́ґлити (imperfective infinitive)
ґу́ґлить (imperfective infinitive)
ґу́ґлений (imperfective passive past)
impersonal: ґу́ґлено (imperfective passive past)
ґу́ґлячи (adverbial imperfective present)
ґу́ґливши (adverbial imperfective past)
ґу́ґлю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ґу́ґлити (first-person future imperfective singular)
бу́ду ґу́ґлить (first-person future imperfective singular)
ґу́ґлитиму (first-person future imperfective singular)
ґу́ґлиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ґу́ґлити (future imperfective second-person singular)
бу́деш ґу́ґлить (future imperfective second-person singular)
ґу́ґлитимеш (future imperfective second-person singular)
ґу́ґлить (imperfective present singular third-person)
бу́де ґу́ґлити (future imperfective singular third-person)
бу́де ґу́ґлить (future imperfective singular third-person)
ґу́ґлитиме (future imperfective singular third-person)
ґу́ґлим (first-person imperfective plural present)
ґу́ґлимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ґу́ґлити (first-person future imperfective plural)
бу́демо ґу́ґлить (first-person future imperfective plural)
ґу́ґлитимемо (first-person future imperfective plural)
ґу́ґлитимем (first-person future imperfective plural)
ґу́ґлите (imperfective plural present second-person)
бу́дете ґу́ґлити (future imperfective plural second-person)
бу́дете ґу́ґлить (future imperfective plural second-person)
ґу́ґлитимете (future imperfective plural second-person)
ґу́ґлять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ґу́ґлити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ґу́ґлить (future imperfective plural third-person)
ґу́ґлитимуть (future imperfective plural third-person)
ґу́ґлім (first-person imperative plural)
ґу́ґлімо (first-person imperative plural)
ґу́ґли (imperative second-person singular)
ґу́ґліть (imperative plural second-person)
ґу́ґлив (masculine past singular)
ґу́ґлили (masculine past plural)
ґу́ґлила (feminine past singular)
ґу́ґлили (feminine past plural)
ґу́ґлило (neuter past singular)
ґу́ґлили (neuter past plural)

ґу́ґл (gúgl) + -ити (-yty)
* IPA⁽ᵏᵉʸ⁾: [ˈɡuɡɫete]


лабати

лаба́ти • (labáty) impf (perfective злаба́ти)

лаба́ти (canonical)
labáty (romanization)
злаба́ти (perfective)
лаба́ти (imperfective infinitive)
лаба́ть (imperfective infinitive)
ла́баний (imperfective passive past)
impersonal: ла́бано (imperfective passive past)
лаба́ючи (adverbial imperfective present)
лаба́вши (adverbial imperfective past)
лаба́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду лаба́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду лаба́ть (first-person future imperfective singular)
лаба́тиму (first-person future imperfective singular)
лаба́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш лаба́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш лаба́ть (future imperfective second-person singular)
лаба́тимеш (future imperfective second-person singular)
лаба́є (imperfective present singular third-person)
бу́де лаба́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де лаба́ть (future imperfective singular third-person)
лаба́тиме (future imperfective singular third-person)
лаба́єм (first-person imperfective plural present)
лаба́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо лаба́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо лаба́ть (first-person future imperfective plural)
лаба́тимемо (first-person future imperfective plural)
лаба́тимем (first-person future imperfective plural)
лаба́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете лаба́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете лаба́ть (future imperfective plural second-person)
лаба́тимете (future imperfective plural second-person)
лаба́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть лаба́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть лаба́ть (future imperfective plural third-person)
лаба́тимуть (future imperfective plural third-person)
лаба́ймо (first-person imperative plural)
лаба́й (imperative second-person singular)
лаба́йте (imperative plural second-person)
лаба́в (masculine past singular)
лаба́ли (masculine past plural)
лаба́ла (feminine past singular)
лаба́ли (feminine past plural)
лаба́ло (neuter past singular)
лаба́ли (neuter past plural)

(transitive) to play a musical instrument

(transitive, rare) to do something poorly


говіти

горі́ти (canonical)
horíty (romanization)
горі́ти (imperfective infinitive)
горі́ть (imperfective infinitive)
горячи́ (adverbial imperfective present)
горі́вши (adverbial imperfective past)
горю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду горі́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду горі́ть (first-person future imperfective singular)
горі́тиму (first-person future imperfective singular)
гори́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш горі́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш горі́ть (future imperfective second-person singular)
горі́тимеш (future imperfective second-person singular)
гори́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де горі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де горі́ть (future imperfective singular third-person)
горі́тиме (future imperfective singular third-person)
гори́м (first-person imperfective plural present)
горимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо горі́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо горі́ть (first-person future imperfective plural)
горі́тимемо (first-person future imperfective plural)
горі́тимем (first-person future imperfective plural)
горите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете горі́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете горі́ть (future imperfective plural second-person)
горі́тимете (future imperfective plural second-person)
горя́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть горі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть горі́ть (future imperfective plural third-person)
горі́тимуть (future imperfective plural third-person)
горі́м (first-person imperative plural)
горі́мо (first-person imperative plural)
гори́ (imperative second-person singular)
горі́ть (imperative plural second-person)
горі́в (masculine past singular)
горі́ли (masculine past plural)
горі́ла (feminine past singular)
горі́ли (feminine past plural)
горі́ло (neuter past singular)
горі́ли (neuter past plural)

Borrowed from Old Church Slavonic говѣти (gověti), from Proto-Slavic *gověti.

bor+

to fast and attend church services in preparation for communion

to confess one's sins, to take Communion


уживаний

head

ужи́ваний • (užývanyj)

ужи́ваний (canonical)
užývanyj (romanization)
ужи́ваний (masculine nominative)
ужи́ване (neuter nominative)
ужи́вана (feminine nominative)
ужи́вані (nominative plural)
ужи́ваного (genitive masculine neuter)
ужи́ваної (feminine genitive)
ужи́ваних (genitive plural)
ужи́ваному (dative masculine neuter)
ужи́ваній (dative feminine)
ужи́ваним (dative plural)
ужи́ваного (accusative animate masculine)
ужи́ване (accusative neuter)
ужи́вану (accusative feminine)
ужи́ваних (accusative animate plural)
ужи́ваний (accusative inanimate masculine)
ужи́вані (accusative inanimate plural)
ужи́ваним (instrumental masculine neuter)
ужи́ваною (feminine instrumental)
ужи́ваними (instrumental plural)
ужи́ваному (locative masculine neuter)
ужи́ванім (locative masculine neuter)
ужи́ваній (feminine locative)
ужи́ваних (locative plural)

[ʊˈʒɪʋɐnei̯]

Uk-уживаний.ogg

ужива́ти уживати#Ukrainian

past passive participle of ужива́ти impf (užyváty)


обговорений

обгово́рений

обгово́рений • (obhovórenyj)

обгово́рений (canonical)
obhovórenyj (romanization)
обгово́рений (masculine nominative)
обгово́рене (neuter nominative)
обгово́рена (feminine nominative)
обгово́рені (nominative plural)
обгово́реного (genitive masculine neuter)
обгово́реної (feminine genitive)
обгово́рених (genitive plural)
обгово́реному (dative masculine neuter)
обгово́реній (dative feminine)
обгово́реним (dative plural)
обгово́реного (accusative animate masculine)
обгово́рене (accusative neuter)
обгово́рену (accusative feminine)
обгово́рених (accusative animate plural)
обгово́рений (accusative inanimate masculine)
обгово́рені (accusative inanimate plural)
обгово́реним (instrumental masculine neuter)
обгово́реною (feminine instrumental)
обгово́реними (instrumental plural)
обгово́реному (locative masculine neuter)
обгово́ренім (locative masculine neuter)
обгово́реній (feminine locative)
обгово́рених (locative plural)

uk-adecl

обгово́рений

обговори́ти обговорити#Ukrainian

past passive participle of обговори́ти pf (obhovorýty)


гуглити

uk-verb

гу́глити • (húhlyty) impf (perfective загу́глити or погу́глити)

гу́глити (canonical)
húhlyty (romanization)
загу́глити (perfective)
погу́глити (perfective)
гу́глити (imperfective infinitive)
гу́глить (imperfective infinitive)
гу́глений (imperfective passive past)
impersonal: гу́глено (imperfective passive past)
гу́глячи (adverbial imperfective present)
гу́гливши (adverbial imperfective past)
гу́глю (first-person imperfective present singular)
бу́ду гу́глити (first-person future imperfective singular)
бу́ду гу́глить (first-person future imperfective singular)
гу́глитиму (first-person future imperfective singular)
гу́глиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш гу́глити (future imperfective second-person singular)
бу́деш гу́глить (future imperfective second-person singular)
гу́глитимеш (future imperfective second-person singular)
гу́глить (imperfective present singular third-person)
бу́де гу́глити (future imperfective singular third-person)
бу́де гу́глить (future imperfective singular third-person)
гу́глитиме (future imperfective singular third-person)
гу́глим (first-person imperfective plural present)
гу́глимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо гу́глити (first-person future imperfective plural)
бу́демо гу́глить (first-person future imperfective plural)
гу́глитимемо (first-person future imperfective plural)
гу́глитимем (first-person future imperfective plural)
гу́глите (imperfective plural present second-person)
бу́дете гу́глити (future imperfective plural second-person)
бу́дете гу́глить (future imperfective plural second-person)
гу́глитимете (future imperfective plural second-person)
гу́глять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гу́глити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гу́глить (future imperfective plural third-person)
гу́глитимуть (future imperfective plural third-person)
гу́глім (first-person imperative plural)
гу́глімо (first-person imperative plural)
гу́гли (imperative second-person singular)
гу́гліть (imperative plural second-person)
гу́глив (masculine past singular)
гу́глили (masculine past plural)
гу́глила (feminine past singular)
гу́глили (feminine past plural)
гу́глило (neuter past singular)
гу́глили (neuter past plural)

гу́гл (húhl) + -ити (-yty)
* IPA⁽ᵏᵉʸ⁾: [ˈɦuɦɫete]


обговорюваний

head

обгово́рюваний

обгово́рюваний • (obhovórjuvanyj)

обгово́рюваний (canonical)
obhovórjuvanyj (romanization)
обгово́рюваний (masculine nominative)
обгово́рюване (neuter nominative)
обгово́рювана (feminine nominative)
обгово́рювані (nominative plural)
обгово́рюваного (genitive masculine neuter)
обгово́рюваної (feminine genitive)
обгово́рюваних (genitive plural)
обгово́рюваному (dative masculine neuter)
обгово́рюваній (dative feminine)
обгово́рюваним (dative plural)
обгово́рюваного (accusative animate masculine)
обгово́рюване (accusative neuter)
обгово́рювану (accusative feminine)
обгово́рюваних (accusative animate plural)
обгово́рюваний (accusative inanimate masculine)
обгово́рювані (accusative inanimate plural)
обгово́рюваним (instrumental masculine neuter)
обгово́рюваною (feminine instrumental)
обгово́рюваними (instrumental plural)
обгово́рюваному (locative masculine neuter)
обгово́рюванім (locative masculine neuter)
обгово́рюваній (feminine locative)
обгово́рюваних (locative plural)

uk-adecl

обгово́рюваний

[ɔbɦɔˈwɔrʲʊʋɐnei̯]

обгово́рювати обговорювати#Ukrainian

past passive participle of обгово́рювати impf (obhovórjuvaty)


вжитий

head

вжи́тий • (vžýtyj)

вжи́тий (canonical)
vžýtyj (romanization)
вжи́тий (masculine nominative)
вжи́те (neuter nominative)
вжи́та (feminine nominative)
вжи́ті (nominative plural)
вжи́того (genitive masculine neuter)
вжи́тої (feminine genitive)
вжи́тих (genitive plural)
вжи́тому (dative masculine neuter)
вжи́тій (dative feminine)
вжи́тим (dative plural)
вжи́того (accusative animate masculine)
вжи́те (accusative neuter)
вжи́ту (accusative feminine)
вжи́тих (accusative animate plural)
вжи́тий (accusative inanimate masculine)
вжи́ті (accusative inanimate plural)
вжи́тим (instrumental masculine neuter)
вжи́тою (feminine instrumental)
вжи́тими (instrumental plural)
вжи́тому (locative masculine neuter)
вжи́тім (locative masculine neuter)
вжи́тій (feminine locative)
вжи́тих (locative plural)

вжи́ти вжити#Ukrainian

past passive participle of вжи́ти pf (vžýty)


ухилятися

uk-verb

ухиля́тися • (uxyljátysja) impf (perfective ухили́тися)

ухиля́тися (canonical)
uxyljátysja (romanization)
ухили́тися (perfective)
ухиля́тися (imperfective infinitive)
ухиля́тись (imperfective infinitive)
ухиля́ться (imperfective infinitive)
ухиля́ючись (adverbial imperfective present)
ухиля́вшись (adverbial imperfective past)
ухиля́юся (first-person imperfective present singular)
ухиля́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду вхиля́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду вхиля́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду вхиля́ться (first-person future imperfective singular)
ухиля́тимусь (first-person future imperfective singular)
ухиля́тимуся (first-person future imperfective singular)
ухиля́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш ухиля́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш ухиля́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш ухиля́ться (future imperfective second-person singular)
ухиля́тимешся (future imperfective second-person singular)
ухиля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де вхиля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де вхиля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де вхиля́ться (future imperfective singular third-person)
ухиля́тиметься (future imperfective singular third-person)
ухиля́ємся (first-person imperfective plural present)
ухиля́ємося (first-person imperfective plural present)
ухиля́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо вхиля́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо вхиля́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо вхиля́ться (first-person future imperfective plural)
ухиля́тимемось (first-person future imperfective plural)
ухиля́тимемося (first-person future imperfective plural)
ухиля́тимемся (first-person future imperfective plural)
ухиля́єтеся (imperfective plural present second-person)
ухиля́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете вхиля́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете вхиля́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете вхиля́ться (future imperfective plural second-person)
ухиля́тиметесь (future imperfective plural second-person)
ухиля́тиметеся (future imperfective plural second-person)
ухиля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ухиля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ухиля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ухиля́ться (future imperfective plural third-person)
ухиля́тимуться (future imperfective plural third-person)
ухиля́ймося (first-person imperative plural)
ухиля́ймось (first-person imperative plural)
ухиля́йся (imperative second-person singular)
ухиля́йсь (imperative second-person singular)
ухиля́йтеся (imperative plural second-person)
ухиля́йтесь (imperative plural second-person)
ухиля́вся (masculine past singular)
ухиля́всь (masculine past singular)
ухиля́лися (masculine past plural)
ухиля́лись (masculine past plural)
ухиля́лася (feminine past singular)
ухиля́лась (feminine past singular)
ухиля́лися (feminine past plural)
ухиля́лись (feminine past plural)
ухиля́лося (neuter past singular)
ухиля́лось (neuter past singular)
ухиля́лися (neuter past plural)
ухиля́лись (neuter past plural)

uk-conj

ухиля́тися<1a.impf>

Uk-ухилятися.ogg

ухиля́ти ухиляти#Ukrainian


вхилятися

uk-verb

вхиля́тися • (vxyljátysja) impf (perfective вхили́тися)

вхиля́тися (canonical)
vxyljátysja (romanization)
вхили́тися (perfective)
вхиля́тися (imperfective infinitive)
вхиля́тись (imperfective infinitive)
вхиля́ться (imperfective infinitive)
вхиля́ючись (adverbial imperfective present)
вхиля́вшись (adverbial imperfective past)
вхиля́юся (first-person imperfective present singular)
вхиля́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду вхиля́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду вхиля́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду вхиля́ться (first-person future imperfective singular)
вхиля́тимусь (first-person future imperfective singular)
вхиля́тимуся (first-person future imperfective singular)
вхиля́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш ухиля́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш ухиля́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш ухиля́ться (future imperfective second-person singular)
вхиля́тимешся (future imperfective second-person singular)
вхиля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де вхиля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де вхиля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де вхиля́ться (future imperfective singular third-person)
вхиля́тиметься (future imperfective singular third-person)
вхиля́ємся (first-person imperfective plural present)
вхиля́ємося (first-person imperfective plural present)
вхиля́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо вхиля́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо вхиля́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо вхиля́ться (first-person future imperfective plural)
вхиля́тимемось (first-person future imperfective plural)
вхиля́тимемося (first-person future imperfective plural)
вхиля́тимемся (first-person future imperfective plural)
вхиля́єтеся (imperfective plural present second-person)
вхиля́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете вхиля́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете вхиля́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете вхиля́ться (future imperfective plural second-person)
вхиля́тиметесь (future imperfective plural second-person)
вхиля́тиметеся (future imperfective plural second-person)
вхиля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ухиля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ухиля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ухиля́ться (future imperfective plural third-person)
вхиля́тимуться (future imperfective plural third-person)
вхиля́ймося (first-person imperative plural)
вхиля́ймось (first-person imperative plural)
вхиля́йся (imperative second-person singular)
вхиля́йсь (imperative second-person singular)
вхиля́йтеся (imperative plural second-person)
вхиля́йтесь (imperative plural second-person)
вхиля́вся (masculine past singular)
вхиля́всь (masculine past singular)
вхиля́лися (masculine past plural)
вхиля́лись (masculine past plural)
вхиля́лася (feminine past singular)
вхиля́лась (feminine past singular)
вхиля́лися (feminine past plural)
вхиля́лись (feminine past plural)
вхиля́лося (neuter past singular)
вхиля́лось (neuter past singular)
вхиля́лися (neuter past plural)
вхиля́лись (neuter past plural)

uk-conj

вхиля́тися<1a.impf>

ухиля́тися ухилятися#Ukrainian

(transitive) Alternative form of ухиля́тися (uxyljátysja)

вхиля́ти вхиляти#Ukrainian