визискувати

uk-verb

визи́скувати

визи́скувати (canonical)
vyzýskuvaty (romanization)
визи́скувати (imperfective infinitive)
визи́скувать (imperfective infinitive)
визи́скуваний (imperfective passive past)
impersonal: визи́скувано (imperfective passive past)
визи́скуючи (adverbial imperfective present)
визи́скувавши (adverbial imperfective past)
визи́скую (first-person imperfective present singular)
бу́ду визи́скувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду визи́скувать (first-person future imperfective singular)
визи́скуватиму (first-person future imperfective singular)
визи́скуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш визи́скувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш визи́скувать (future imperfective second-person singular)
визи́скуватимеш (future imperfective second-person singular)
визи́скує (imperfective present singular third-person)
бу́де визи́скувати (future imperfective singular third-person)
бу́де визи́скувать (future imperfective singular third-person)
визи́скуватиме (future imperfective singular third-person)
визи́скуєм (first-person imperfective plural present)
визи́скуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо визи́скувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо визи́скувать (first-person future imperfective plural)
визи́скуватимемо (first-person future imperfective plural)
визи́скуватимем (first-person future imperfective plural)
визи́скуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете визи́скувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете визи́скувать (future imperfective plural second-person)
визи́скуватимете (future imperfective plural second-person)
визи́скують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть визи́скувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть визи́скувать (future imperfective plural third-person)
визи́скуватимуть (future imperfective plural third-person)
визи́скуймо (first-person imperative plural)
визи́скуй (imperative second-person singular)
визи́скуйте (imperative plural second-person)
визи́скував (masculine past singular)
визи́скували (masculine past plural)
визи́скувала (feminine past singular)
визи́скували (feminine past plural)
визи́скувало (neuter past singular)
визи́скували (neuter past plural)


ангажувати

ангажува́ти • (anhažuváty) impf

ангажува́ти (canonical)
anhažuváty (romanization)
ангажува́ти (imperfective infinitive)
ангажува́ть (imperfective infinitive)
ангажу́ючи (adverbial imperfective present)
ангажува́вши (adverbial imperfective past)
ангажу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ангажува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду ангажува́ть (first-person future imperfective singular)
ангажува́тиму (first-person future imperfective singular)
ангажу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ангажува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ангажува́ть (future imperfective second-person singular)
ангажува́тимеш (future imperfective second-person singular)
ангажу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де ангажува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де ангажува́ть (future imperfective singular third-person)
ангажува́тиме (future imperfective singular third-person)
ангажу́єм (first-person imperfective plural present)
ангажу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ангажува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо ангажува́ть (first-person future imperfective plural)
ангажува́тимемо (first-person future imperfective plural)
ангажува́тимем (first-person future imperfective plural)
ангажу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ангажува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете ангажува́ть (future imperfective plural second-person)
ангажува́тимете (future imperfective plural second-person)
ангажу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ангажува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ангажува́ть (future imperfective plural third-person)
ангажува́тимуть (future imperfective plural third-person)
ангажу́ймо (first-person imperative plural)
ангажу́й (imperative second-person singular)
ангажу́йте (imperative plural second-person)
ангажува́в (masculine past singular)
ангажува́ли (masculine past plural)
ангажува́ла (feminine past singular)
ангажува́ли (feminine past plural)
ангажува́ло (neuter past singular)
ангажува́ли (neuter past plural)

[ɐnɦɐʒʊˈʋate]

Uk-ангажувати.ogg

Borrowed from French engager + -увати (-uvaty).


довбти

довбти́ • (dovbtý) impf (perfective довбну́ти or довбону́ти)

довбти́ (canonical)
dovbtý (romanization)
довбну́ти (perfective)
довбону́ти (perfective)
довбти́ (imperfective infinitive)
довбу́чий (active imperfective present)
довбучи́ (adverbial imperfective present)
до́вбши (adverbial imperfective past)
довбу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду довбти́ (first-person future imperfective singular)
довбти́му (first-person future imperfective singular)
довбе́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш довбти́ (future imperfective second-person singular)
довбти́меш (future imperfective second-person singular)
довбе́ (imperfective present singular third-person)
бу́де довбти́ (future imperfective singular third-person)
довбти́ме (future imperfective singular third-person)
довбе́м (first-person imperfective plural present)
довбемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо довбти́ (first-person future imperfective plural)
довбти́мемо (first-person future imperfective plural)
довбти́мем (first-person future imperfective plural)
довбете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете довбти́ (future imperfective plural second-person)
довбти́мете (future imperfective plural second-person)
довбу́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть довбти́ (future imperfective plural third-person)
довбти́муть (future imperfective plural third-person)
довбі́м (first-person imperative plural)
довбі́мо (first-person imperative plural)
довби́ (imperative second-person singular)
довбі́ть (imperative plural second-person)
довб (masculine past singular)
довбли́ (masculine past plural)
довбла́ (feminine past singular)
довбли́ (feminine past plural)
довбло́ (neuter past singular)
довбли́ (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian довбти́ (dovbtí), from Proto-Slavic *dьlbti.

inh+

довба́ти довбати#Ukrainian

(uncommon) Alternative form of довба́ти (dovbáty)


скоїти

uk-verb

ско́їти • (skójity) pf (imperfective ско́ювати or ко́їти)

ско́їти (canonical)
skójity (romanization)
ско́ювати (imperfective)
ко́їти (imperfective)
ско́їти (imperfective infinitive)
ско́їть (imperfective infinitive)
ско́єний (imperfective passive past)
impersonal: ско́єно (imperfective passive past)
ско́ячи (adverbial imperfective present)
ско́ївши (adverbial imperfective past)
ско́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ско́їти (first-person future imperfective singular)
бу́ду ско́їть (first-person future imperfective singular)
ско́їтиму (first-person future imperfective singular)
ско́їш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ско́їти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ско́їть (future imperfective second-person singular)
ско́їтимеш (future imperfective second-person singular)
ско́їть (imperfective present singular third-person)
бу́де ско́їти (future imperfective singular third-person)
бу́де ско́їть (future imperfective singular third-person)
ско́їтиме (future imperfective singular third-person)
ско́їм (first-person imperfective plural present)
ско́їмо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ско́їти (first-person future imperfective plural)
бу́демо ско́їть (first-person future imperfective plural)
ско́їтимемо (first-person future imperfective plural)
ско́їтимем (first-person future imperfective plural)
ско́їте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ско́їти (future imperfective plural second-person)
бу́дете ско́їть (future imperfective plural second-person)
ско́їтимете (future imperfective plural second-person)
ско́ять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ско́їти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ско́їть (future imperfective plural third-person)
ско́їтимуть (future imperfective plural third-person)
ско́їм (first-person imperative plural)
ско́їмо (first-person imperative plural)
ско́ї (imperative second-person singular)
ско́їть (imperative plural second-person)
ско́їв (masculine past singular)
ско́їли (masculine past plural)
ско́їла (feminine past singular)
ско́їли (feminine past plural)
ско́їло (neuter past singular)
ско́їли (neuter past plural)

ско́їти зло́чин

(transitive) to do (usually something bad)


довбати

довба́ти • (dovbáty) impf (perfective довбну́ти or довбону́ти)

довба́ти (canonical)
dovbáty (romanization)
довбну́ти (perfective)
довбону́ти (perfective)
довба́ти (imperfective infinitive)
довба́ть (imperfective infinitive)
довба́ючий (active imperfective present)
до́вбаний (imperfective passive past)
impersonal: до́вбано (imperfective passive past)
довба́ючи (adverbial imperfective present)
довба́вши (adverbial imperfective past)
довба́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду довба́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду довба́ть (first-person future imperfective singular)
довба́тиму (first-person future imperfective singular)
довба́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш довба́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш довба́ть (future imperfective second-person singular)
довба́тимеш (future imperfective second-person singular)
довба́є (imperfective present singular third-person)
бу́де довба́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де довба́ть (future imperfective singular third-person)
довба́тиме (future imperfective singular third-person)
довба́єм (first-person imperfective plural present)
довба́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо довба́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо довба́ть (first-person future imperfective plural)
довба́тимемо (first-person future imperfective plural)
довба́тимем (first-person future imperfective plural)
довба́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете довба́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете довба́ть (future imperfective plural second-person)
довба́тимете (future imperfective plural second-person)
довба́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть довба́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть довба́ть (future imperfective plural third-person)
довба́тимуть (future imperfective plural third-person)
довба́ймо (first-person imperative plural)
довба́й (imperative second-person singular)
довба́йте (imperative plural second-person)
довба́в (masculine past singular)
довба́ли (masculine past plural)
довба́ла (feminine past singular)
довба́ли (feminine past plural)
довба́ло (neuter past singular)
довба́ли (neuter past plural)

Uk-довбати.ogg

(transitive) to hollow, to dig, to gauge, to slot, to hole

(transitive) to chip, to break off, to mine

(transitive) to pummel, to batter, to pound

(transitive, colloquial) to nag, to criticize, to pester, to harass, to bother

(transitive, colloquial) to bring up all the time, to constantly remind of

(transitive, colloquial) to learn by rote

(intransitive, impersonal) to ache, to hurt


згадаю

head

згада́ю • (zhadáju)

згада́ю (canonical)
zhadáju (romanization)

згада́ти згадати#Ukrainian

first-person singular future indicative of згада́ти (zhadáty)


випущений

ви́пущений • (výpuščenyj)

ви́пущений (canonical)
výpuščenyj (romanization)
ви́пущений (masculine nominative)
ви́пущене (neuter nominative)
ви́пущена (feminine nominative)
ви́пущені (nominative plural)
ви́пущеного (genitive masculine neuter)
ви́пущеної (feminine genitive)
ви́пущених (genitive plural)
ви́пущеному (dative masculine neuter)
ви́пущеній (dative feminine)
ви́пущеним (dative plural)
ви́пущеного (accusative animate masculine)
ви́пущене (accusative neuter)
ви́пущену (accusative feminine)
ви́пущених (accusative animate plural)
ви́пущений (accusative inanimate masculine)
ви́пущені (accusative inanimate plural)
ви́пущеним (instrumental masculine neuter)
ви́пущеною (feminine instrumental)
ви́пущеними (instrumental plural)
ви́пущеному (locative masculine neuter)
ви́пущенім (locative masculine neuter)
ви́пущеній (feminine locative)
ви́пущених (locative plural)

[ˈʋɪpʊʃt͡ʃenei̯]

ви́пустити випустити#Ukrainian

adjectival past passive participle of ви́пустити pf (výpustyty)


анулювати

анулюва́ти (canonical)
anuljuváty (romanization)
анулюва́ти (infinitive)
анулюва́ть (infinitive)
анульо́ваний (passive past)
impersonal: анульо́вано (passive past)
анулю́ючи (adverbial present)
анулюва́вши (adverbial past)
анулю́ю (first-person future singular)
бу́ду анулюва́ти (first-person singular)
бу́ду анулюва́ть (first-person singular)
анулюва́тиму (first-person singular)
анулю́єш (future second-person singular)
бу́деш анулюва́ти (second-person singular)
бу́деш анулюва́ть (second-person singular)
анулюва́тимеш (second-person singular)
анулю́є (future singular third-person)
бу́де анулюва́ти (singular third-person)
бу́де анулюва́ть (singular third-person)
анулюва́тиме (singular third-person)
анулю́єм (first-person future plural)
анулю́ємо (first-person future plural)
бу́демо анулюва́ти (first-person plural)
бу́демо анулюва́ть (first-person plural)
анулюва́тимемо (first-person plural)
анулюва́тимем (first-person plural)
анулю́єте (future plural second-person)
бу́дете анулюва́ти (plural second-person)
бу́дете анулюва́ть (plural second-person)
анулюва́тимете (plural second-person)
анулю́ють (future plural third-person)
бу́дуть анулюва́ти (plural third-person)
бу́дуть анулюва́ть (plural third-person)
анулюва́тимуть (plural third-person)
анулю́ймо (first-person imperative plural)
анулю́й (imperative second-person singular)
анулю́йте (imperative plural second-person)
анулюва́в (masculine past singular)
анулюва́ли (masculine past plural)
анулюва́ла (feminine past singular)
анулюва́ли (feminine past plural)
анулюва́ло (neuter past singular)
анулюва́ли (neuter past plural)

Uk-анулювати.ogg

Borrowed from Latin annūllō + -увати (-uvaty).


аргументувати

uk-verb

аргументува́ти

аргументува́ти • (arhumentuváty) impf or pf

аргументува́ти (canonical)
arhumentuváty (romanization)
аргументува́ти (infinitive)
аргументува́ть (infinitive)
аргументо́ваний (passive past)
impersonal: аргументо́вано (passive past)
аргументу́ючи (adverbial present)
аргументува́вши (adverbial past)
аргументу́ю (first-person future singular)
бу́ду аргументува́ти (first-person singular)
бу́ду аргументува́ть (first-person singular)
аргументува́тиму (first-person singular)
аргументу́єш (future second-person singular)
бу́деш аргументува́ти (second-person singular)
бу́деш аргументува́ть (second-person singular)
аргументува́тимеш (second-person singular)
аргументу́є (future singular third-person)
бу́де аргументува́ти (singular third-person)
бу́де аргументува́ть (singular third-person)
аргументува́тиме (singular third-person)
аргументу́єм (first-person future plural)
аргументу́ємо (first-person future plural)
бу́демо аргументува́ти (first-person plural)
бу́демо аргументува́ть (first-person plural)
аргументува́тимемо (first-person plural)
аргументува́тимем (first-person plural)
аргументу́єте (future plural second-person)
бу́дете аргументува́ти (plural second-person)
бу́дете аргументува́ть (plural second-person)
аргументува́тимете (plural second-person)
аргументу́ють (future plural third-person)
бу́дуть аргументува́ти (plural third-person)
бу́дуть аргументува́ть (plural third-person)
аргументува́тимуть (plural third-person)
аргументу́ймо (first-person imperative plural)
аргументу́й (imperative second-person singular)
аргументу́йте (imperative plural second-person)
аргументува́в (masculine past singular)
аргументува́ли (masculine past plural)
аргументува́ла (feminine past singular)
аргументува́ли (feminine past plural)
аргументува́ло (neuter past singular)
аргументува́ли (neuter past plural)

Uk-аргументувати.ogg

ар‧гу‧мен‧ту‧ва‧ти

From аргуме́нт (arhumént, “argument”, noun) + -ува́ти (-uváty, verb-forming suffix).


корчувати

uk-verb

корчува́ти • (korčuváty) impf

корчува́ти (canonical)
korčuváty (romanization)
корчува́ти (imperfective infinitive)
корчува́ть (imperfective infinitive)
корчо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: корчо́вано (imperfective passive past)
корчу́ючи (adverbial imperfective present)
корчува́вши (adverbial imperfective past)
корчу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду корчува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду корчува́ть (first-person future imperfective singular)
корчува́тиму (first-person future imperfective singular)
корчу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш корчува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш корчува́ть (future imperfective second-person singular)
корчува́тимеш (future imperfective second-person singular)
корчу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де корчува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де корчува́ть (future imperfective singular third-person)
корчува́тиме (future imperfective singular third-person)
корчу́єм (first-person imperfective plural present)
корчу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо корчува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо корчува́ть (first-person future imperfective plural)
корчува́тимемо (first-person future imperfective plural)
корчува́тимем (first-person future imperfective plural)
корчу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете корчува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете корчува́ть (future imperfective plural second-person)
корчува́тимете (future imperfective plural second-person)
корчу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть корчува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть корчува́ть (future imperfective plural third-person)
корчува́тимуть (future imperfective plural third-person)
корчу́ймо (first-person imperative plural)
корчу́й (imperative second-person singular)
корчу́йте (imperative plural second-person)
корчува́в (masculine past singular)
корчува́ли (masculine past plural)
корчува́ла (feminine past singular)
корчува́ли (feminine past plural)
корчува́ло (neuter past singular)
корчува́ли (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *kъrčevati. By surface analysis, корч (korč) + -ува́ти (-uváty).

surf

(literally) to uproot, to root up, to eradicate, to extirpate, to grub up


вітай

head

віта́й • (vitáj)

віта́ти вітати#Ukrainian

second-person singular imperative of віта́ти (vitáty)


розлетітися

uk-verb

розлеті́тися

розліта́тися

розлеті́тися • (rozletítysja) pf (imperfective розліта́тися)

розлеті́тися (canonical)
rozletítysja (romanization)
розліта́тися (imperfective)
розлеті́тися (infinitive perfective)
розлеті́тись (infinitive perfective)
розлеті́ться (infinitive perfective)
розлеті́вшись (adverbial past perfective)
розлечу́ся (first-person future perfective singular)
розлечу́сь (first-person future perfective singular)
розлети́шся (future perfective second-person singular)
розлети́ться (future perfective singular third-person)
розлети́мся (first-person future perfective plural)
розлетимо́ся (first-person future perfective plural)
розлетимо́сь (first-person future perfective plural)
розлетите́ся (future perfective plural second-person)
розлетите́сь (future perfective plural second-person)
розлетя́ться (future perfective plural third-person)
розлеті́мся (first-person imperative plural)
розлеті́мося (first-person imperative plural)
розлеті́мось (first-person imperative plural)
розлети́ся (imperative second-person singular)
розлети́сь (imperative second-person singular)
розлеті́ться (imperative plural second-person)
розлеті́вся (masculine past singular)
розлеті́всь (masculine past singular)
розлеті́лися (masculine past plural)
розлеті́лись (masculine past plural)
розлеті́лася (feminine past singular)
розлеті́лась (feminine past singular)
розлеті́лися (feminine past plural)
розлеті́лись (feminine past plural)
розлеті́лося (neuter past singular)
розлеті́лось (neuter past singular)
розлеті́лися (neuter past plural)
розлеті́лись (neuter past plural)

uk-conj

розлеті́тися<5b.pf>

From роз- (roz-) + леті́ти (letíty) + -ся (-sja). Compare Russian разлете́ться (razletétʹsja), Belarusian разляце́цца (razljacjécca), Polish rozlecieć się.

cog

разлете́ться

to fly away, to fly apart, to scatter (in the air in different directions)

(figuratively) to spread (of news, rumour, sound, etc.)

(figuratively) to fly off, to take off in all directions (to disperse)

розлеті́тися на шматки́ / дру́зки

(colloquial) to fly apart, to fly asunder, to be blown apart (due to explosion or impact)


вилетіти

uk-verb

ви́летіти • (výletity) pf (imperfective виліта́ти)

ви́летіти (canonical)
výletity (romanization)
виліта́ти (imperfective)
ви́летіти (infinitive perfective)
ви́летіть (infinitive perfective)
ви́летівши (adverbial past perfective)
ви́лечу (first-person future perfective singular)
ви́летиш (future perfective second-person singular)
ви́летить (future perfective singular third-person)
ви́летим (first-person future perfective plural)
ви́летимо (first-person future perfective plural)
ви́летите (future perfective plural second-person)
ви́летять (future perfective plural third-person)
ви́летім (first-person imperative plural)
ви́летімо (first-person imperative plural)
ви́лети (imperative second-person singular)
ви́летіть (imperative plural second-person)
ви́летів (masculine past singular)
ви́летіли (masculine past plural)
ви́летіла (feminine past singular)
ви́летіли (feminine past plural)
ви́летіло (neuter past singular)
ви́летіли (neuter past plural)

Uk-вилетіти.ogg

From ви́- (vý-) + леті́ти (letíty). Compare Russian вы́лететь (výletetʹ), Belarusian вы́лецець (výljecjecʹ), Polish wylecieć.

to fly out, to fly (to travel outbound by air)

ви́летіти з голови́ (idiomatic)
výletity z holový
to slip someone's mind
(literally, “to fly out of the head”)

ви́летіти в трубу́ (idiomatic)

to go up the spout, to go down the drain

(perfective only, figuratively, colloquial) to get the boot, to be kicked out


бісити

біси́ти (canonical)
bisýty (romanization)
біси́ти (imperfective infinitive)
біси́ть (imperfective infinitive)
бі́сячи (adverbial imperfective present)
біси́вши (adverbial imperfective past)
бішу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду біси́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду біси́ть (first-person future imperfective singular)
біси́тиму (first-person future imperfective singular)
бі́сиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш біси́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш біси́ть (future imperfective second-person singular)
біси́тимеш (future imperfective second-person singular)
бі́сить (imperfective present singular third-person)
бу́де біси́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де біси́ть (future imperfective singular third-person)
біси́тиме (future imperfective singular third-person)
бі́сим (first-person imperfective plural present)
бі́симо (first-person imperfective plural present)
бу́демо біси́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо біси́ть (first-person future imperfective plural)
біси́тимемо (first-person future imperfective plural)
біси́тимем (first-person future imperfective plural)
бі́сите (imperfective plural present second-person)
бу́дете біси́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете біси́ть (future imperfective plural second-person)
біси́тимете (future imperfective plural second-person)
бі́сять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть біси́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть біси́ть (future imperfective plural third-person)
біси́тимуть (future imperfective plural third-person)
бісі́м (first-person imperative plural)
бісі́мо (first-person imperative plural)
біси́ (imperative second-person singular)
бісі́ть (imperative plural second-person)
біси́в (masculine past singular)
біси́ли (masculine past plural)
біси́ла (feminine past singular)
біси́ли (feminine past plural)
біси́ло (neuter past singular)
біси́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian *бѣсити (*běsiti) (att. in бѣситиcѧ (běsiticja)), from Proto-Slavic *běsiti. By surface analysis, біс (bis) + -и́ти (-ýty).

surf

(transitive, colloquial) to madden, to piss off, to vex, to irritate, to annoy


корчити

uk-verb

ко́рчити • (kórčyty) impf

ко́рчити (canonical)
kórčyty (romanization)
ко́рчити (imperfective infinitive)
ко́рчить (imperfective infinitive)
ко́рчачи (adverbial imperfective present)
ко́рчивши (adverbial imperfective past)
ко́рчу (first-person imperfective present singular)
бу́ду ко́рчити (first-person future imperfective singular)
бу́ду ко́рчить (first-person future imperfective singular)
ко́рчитиму (first-person future imperfective singular)
ко́рчиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ко́рчити (future imperfective second-person singular)
бу́деш ко́рчить (future imperfective second-person singular)
ко́рчитимеш (future imperfective second-person singular)
ко́рчить (imperfective present singular third-person)
бу́де ко́рчити (future imperfective singular third-person)
бу́де ко́рчить (future imperfective singular third-person)
ко́рчитиме (future imperfective singular third-person)
ко́рчим (first-person imperfective plural present)
ко́рчимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ко́рчити (first-person future imperfective plural)
бу́демо ко́рчить (first-person future imperfective plural)
ко́рчитимемо (first-person future imperfective plural)
ко́рчитимем (first-person future imperfective plural)
ко́рчите (imperfective plural present second-person)
бу́дете ко́рчити (future imperfective plural second-person)
бу́дете ко́рчить (future imperfective plural second-person)
ко́рчитимете (future imperfective plural second-person)
ко́рчать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ко́рчити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ко́рчить (future imperfective plural third-person)
ко́рчитимуть (future imperfective plural third-person)
ко́рчмо (first-person imperative plural)
корч (imperative second-person singular)
ко́рчте (imperative plural second-person)
ко́рчив (masculine past singular)
ко́рчили (masculine past plural)
ко́рчила (feminine past singular)
ко́рчили (feminine past plural)
ко́рчило (neuter past singular)
ко́рчили (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian ко́рчити (kórčiti), from Old East Slavic *кърчити (*kŭrčiti), from Proto-Slavic *kъrčiti.

inh+

(3-rd person only) to contort, to twist, to tense

(impersonal) to convulse, to spasm, to contort

(dialectal, Western Ukraine) to uproot, to root up, to extirpate


асигнувати

асигнува́ти (canonical)
asyhnuváty (romanization)
асигнува́ти (imperfective infinitive)
асигнува́ть (imperfective infinitive)
асигно́ваний (imperfective passive past)
impersonal: асигно́вано (imperfective passive past)
асигну́ючи (adverbial imperfective present)
асигнува́вши (adverbial imperfective past)
асигну́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду асигнува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду асигнува́ть (first-person future imperfective singular)
асигнува́тиму (first-person future imperfective singular)
асигну́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш асигнува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш асигнува́ть (future imperfective second-person singular)
асигнува́тимеш (future imperfective second-person singular)
асигну́є (imperfective present singular third-person)
бу́де асигнува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де асигнува́ть (future imperfective singular third-person)
асигнува́тиме (future imperfective singular third-person)
асигну́єм (first-person imperfective plural present)
асигну́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо асигнува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо асигнува́ть (first-person future imperfective plural)
асигнува́тимемо (first-person future imperfective plural)
асигнува́тимем (first-person future imperfective plural)
асигну́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете асигнува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете асигнува́ть (future imperfective plural second-person)
асигнува́тимете (future imperfective plural second-person)
асигну́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть асигнува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть асигнува́ть (future imperfective plural third-person)
асигнува́тимуть (future imperfective plural third-person)
асигну́ймо (first-person imperative plural)
асигну́й (imperative second-person singular)
асигну́йте (imperative plural second-person)
асигнува́в (masculine past singular)
асигнува́ли (masculine past plural)
асигнува́ла (feminine past singular)
асигнува́ли (feminine past plural)
асигнува́ло (neuter past singular)
асигнува́ли (neuter past plural)

Uk-асигнувати.ogg

Borrowed from Latin assignāre + -увати (-uvaty).

(transitive) to allocate, to allot, to assign


атестувати

атестува́ти (canonical)
atestuváty (romanization)
атестува́ти (infinitive)
атестува́ть (infinitive)
атесто́ваний (passive past)
impersonal: атесто́вано (passive past)
атесту́ючи (adverbial present)
атестува́вши (adverbial past)
атесту́ю (first-person future singular)
бу́ду атестува́ти (first-person singular)
бу́ду атестува́ть (first-person singular)
атестува́тиму (first-person singular)
атесту́єш (future second-person singular)
бу́деш атестува́ти (second-person singular)
бу́деш атестува́ть (second-person singular)
атестува́тимеш (second-person singular)
атесту́є (future singular third-person)
бу́де атестува́ти (singular third-person)
бу́де атестува́ть (singular third-person)
атестува́тиме (singular third-person)
атесту́єм (first-person future plural)
атесту́ємо (first-person future plural)
бу́демо атестува́ти (first-person plural)
бу́демо атестува́ть (first-person plural)
атестува́тимемо (first-person plural)
атестува́тимем (first-person plural)
атесту́єте (future plural second-person)
бу́дете атестува́ти (plural second-person)
бу́дете атестува́ть (plural second-person)
атестува́тимете (plural second-person)
атесту́ють (future plural third-person)
бу́дуть атестува́ти (plural third-person)
бу́дуть атестува́ть (plural third-person)
атестува́тимуть (plural third-person)
атесту́ймо (first-person imperative plural)
атесту́й (imperative second-person singular)
атесту́йте (imperative plural second-person)
атестува́в (masculine past singular)
атестува́ли (masculine past plural)
атестува́ла (feminine past singular)
атестува́ли (feminine past plural)
атестува́ло (neuter past singular)
атестува́ли (neuter past plural)

Uk-атестувати.ogg

Borrowed from German attestieren + -увати (-uvaty)


вилітати

uk-verb

виліта́ти • (vylitáty) impf (perfective ви́летіти)

виліта́ти (canonical)
vylitáty (romanization)
ви́летіти (perfective)
виліта́ти (imperfective infinitive)
виліта́ть (imperfective infinitive)
виліта́ючи (adverbial imperfective present)
виліта́вши (adverbial imperfective past)
виліта́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду виліта́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду виліта́ть (first-person future imperfective singular)
виліта́тиму (first-person future imperfective singular)
виліта́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш виліта́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш виліта́ть (future imperfective second-person singular)
виліта́тимеш (future imperfective second-person singular)
виліта́є (imperfective present singular third-person)
бу́де виліта́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де виліта́ть (future imperfective singular third-person)
виліта́тиме (future imperfective singular third-person)
виліта́єм (first-person imperfective plural present)
виліта́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо виліта́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо виліта́ть (first-person future imperfective plural)
виліта́тимемо (first-person future imperfective plural)
виліта́тимем (first-person future imperfective plural)
виліта́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете виліта́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете виліта́ть (future imperfective plural second-person)
виліта́тимете (future imperfective plural second-person)
виліта́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виліта́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виліта́ть (future imperfective plural third-person)
виліта́тимуть (future imperfective plural third-person)
виліта́ймо (first-person imperative plural)
виліта́й (imperative second-person singular)
виліта́йте (imperative plural second-person)
виліта́в (masculine past singular)
виліта́ли (masculine past plural)
виліта́ла (feminine past singular)
виліта́ли (feminine past plural)
виліта́ло (neuter past singular)
виліта́ли (neuter past plural)

Uk-вилітати.ogg

From ви- (vy-) + літа́ти (litáty). Compare Russian вылета́ть (vyletátʹ), Belarusian вылята́ць (vyljatácʹ), Polish wylatywać.

виліта́ти з голови́ (idiomatic)
vylitáty z holový
to slip someone's mind
(literally, “to fly out of the head”)

виліта́ти в трубу́ (idiomatic)


вилітати

ви́літати • (výlitaty) pf

ви́літати (canonical)
výlitaty (romanization)
ви́літати (infinitive perfective)
ви́літать (infinitive perfective)
ви́літавши (adverbial past perfective)
ви́літаю (first-person future perfective singular)
ви́літаєш (future perfective second-person singular)
ви́літає (future perfective singular third-person)
ви́літаєм (first-person future perfective plural)
ви́літаємо (first-person future perfective plural)
ви́літаєте (future perfective plural second-person)
ви́літають (future perfective plural third-person)
ви́літаймо (first-person imperative plural)
ви́літай (imperative second-person singular)
ви́літайте (imperative plural second-person)
ви́літав (masculine past singular)
ви́літали (masculine past plural)
ви́літала (feminine past singular)
ви́літали (feminine past plural)
ви́літало (neuter past singular)
ви́літали (neuter past plural)

Uk-вилітати.ogg

From ви́- (vý-) + літати (litaty). Compare Russian вы́летать (výletatʹ).

(intransitive) to fly, to go flying (for a certain time)


ахнути

а́хнути • (áxnuty) pf (imperfective а́хати)

а́хнути (canonical)
áxnuty (romanization)
а́хати (imperfective)
а́хнути (infinitive perfective)
а́хнуть (infinitive perfective)
а́хнений (passive past perfective)
а́хнутий (passive past perfective)
áxnenyj (passive past perfective)
áxnutyj (passive past perfective)
impersonal: а́хнено (passive past perfective)
а́хнуто (passive past perfective)
áxneno (passive past perfective)
áxnuto (passive past perfective)
а́хнувши (adverbial past perfective)
а́хну (first-person future perfective singular)
а́хнеш (future perfective second-person singular)
а́хне (future perfective singular third-person)
а́хнем (first-person future perfective plural)
а́хнемо (first-person future perfective plural)
а́хнете (future perfective plural second-person)
а́хнуть (future perfective plural third-person)
а́хнім (first-person imperative plural)
а́хнімо (first-person imperative plural)
а́хни (imperative second-person singular)
а́хніть (imperative plural second-person)
а́хнув (masculine past singular)
а́хнули (masculine past plural)
а́хнула (feminine past singular)
а́хнули (feminine past plural)
а́хнуло (neuter past singular)
а́хнули (neuter past plural)

(transitive) to exclaim, to gasp, to sigh


харим

head

хари́м • (xarým)

хари́ти харити#Ukrainian

first-person plural present imperfective of хари́ти (xarýty)


аукати

ау́кати (canonical)
aúkaty (romanization)
ау́кати (imperfective infinitive)
ау́кать (imperfective infinitive)
ау́каючи (adverbial imperfective present)
ау́кавши (adverbial imperfective past)
ау́каю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ау́кати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ау́кать (first-person future imperfective singular)
ау́катиму (first-person future imperfective singular)
ау́каєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ау́кати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ау́кать (future imperfective second-person singular)
ау́катимеш (future imperfective second-person singular)
ау́кає (imperfective present singular third-person)
бу́де ау́кати (future imperfective singular third-person)
бу́де ау́кать (future imperfective singular third-person)
ау́катиме (future imperfective singular third-person)
ау́каєм (first-person imperfective plural present)
ау́каємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ау́кати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ау́кать (first-person future imperfective plural)
ау́катимемо (first-person future imperfective plural)
ау́катимем (first-person future imperfective plural)
ау́каєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ау́кати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ау́кать (future imperfective plural second-person)
ау́катимете (future imperfective plural second-person)
ау́кають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ау́кати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ау́кать (future imperfective plural third-person)
ау́катимуть (future imperfective plural third-person)
ау́каймо (first-person imperative plural)
ау́кай (imperative second-person singular)
ау́кайте (imperative plural second-person)
ау́кав (masculine past singular)
ау́кали (masculine past plural)
ау́кала (feminine past singular)
ау́кали (feminine past plural)
ау́кало (neuter past singular)
ау́кали (neuter past plural)


розлітатися

uk-verb

розліта́тися

розлеті́тися

розліта́тися • (rozlitátysja) impf (perfective розлеті́тися)

розліта́тися (canonical)
rozlitátysja (romanization)
розлеті́тися (perfective)
розліта́тися (imperfective infinitive)
розліта́тись (imperfective infinitive)
розліта́ться (imperfective infinitive)
розліта́ючись (adverbial imperfective present)
розліта́вшись (adverbial imperfective past)
розліта́юся (first-person imperfective present singular)
розліта́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розліта́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розліта́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розліта́ться (first-person future imperfective singular)
розліта́тимусь (first-person future imperfective singular)
розліта́тимуся (first-person future imperfective singular)
розліта́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розліта́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розліта́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розліта́ться (future imperfective second-person singular)
розліта́тимешся (future imperfective second-person singular)
розліта́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де розліта́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де розліта́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де розліта́ться (future imperfective singular third-person)
розліта́тиметься (future imperfective singular third-person)
розліта́ємся (first-person imperfective plural present)
розліта́ємося (first-person imperfective plural present)
розліта́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розліта́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розліта́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розліта́ться (first-person future imperfective plural)
розліта́тимемось (first-person future imperfective plural)
розліта́тимемося (first-person future imperfective plural)
розліта́тимемся (first-person future imperfective plural)
розліта́єтеся (imperfective plural present second-person)
розліта́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розліта́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розліта́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розліта́ться (future imperfective plural second-person)
розліта́тиметесь (future imperfective plural second-person)
розліта́тиметеся (future imperfective plural second-person)
розліта́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розліта́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розліта́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розліта́ться (future imperfective plural third-person)
розліта́тимуться (future imperfective plural third-person)
розліта́ймося (first-person imperative plural)
розліта́ймось (first-person imperative plural)
розліта́йся (imperative second-person singular)
розліта́йсь (imperative second-person singular)
розліта́йтеся (imperative plural second-person)
розліта́йтесь (imperative plural second-person)
розліта́вся (masculine past singular)
розліта́всь (masculine past singular)
розліта́лися (masculine past plural)
розліта́лись (masculine past plural)
розліта́лася (feminine past singular)
розліта́лась (feminine past singular)
розліта́лися (feminine past plural)
розліта́лись (feminine past plural)
розліта́лося (neuter past singular)
розліта́лось (neuter past singular)
розліта́лися (neuter past plural)
розліта́лись (neuter past plural)

uk-conj

розліта́тися<1a.impf>

From роз- (roz-) + літа́ти (litáty) + -ся (-sja). Compare Russian разлета́ться (razletátʹsja), Belarusian разлята́цца (razljatácca), Polish rozlatywać się.

cog

разлета́ться

розліта́тися на шматки́ / дру́зки


розлітатися

uk-verb

розліта́тися

розліта́тися (canonical)
rozlitátysja (romanization)
розліта́тися (infinitive perfective)
розліта́тись (infinitive perfective)
розліта́ться (infinitive perfective)
розліта́вшись (adverbial past perfective)
розліта́юся (first-person future perfective singular)
розліта́юсь (first-person future perfective singular)
розліта́єшся (future perfective second-person singular)
розліта́ється (future perfective singular third-person)
розліта́ємся (first-person future perfective plural)
розліта́ємося (first-person future perfective plural)
розліта́ємось (first-person future perfective plural)
розліта́єтеся (future perfective plural second-person)
розліта́єтесь (future perfective plural second-person)
розліта́ються (future perfective plural third-person)
розліта́ймося (first-person imperative plural)
розліта́ймось (first-person imperative plural)
розліта́йся (imperative second-person singular)
розліта́йсь (imperative second-person singular)
розліта́йтеся (imperative plural second-person)
розліта́йтесь (imperative plural second-person)
розліта́вся (masculine past singular)
розліта́всь (masculine past singular)
розліта́лися (masculine past plural)
розліта́лись (masculine past plural)
розліта́лася (feminine past singular)
розліта́лась (feminine past singular)
розліта́лися (feminine past plural)
розліта́лись (feminine past plural)
розліта́лося (neuter past singular)
розліта́лось (neuter past singular)
розліта́лися (neuter past plural)
розліта́лись (neuter past plural)

uk-conj

розліта́тися<1a.pf>

cog

разлета́ться


замерзне

head

заме́рзне • (zamérzne)

заме́рзне (canonical)
zamérzne (romanization)

заме́рзнути замерзнути#Ukrainian

заме́рзти замерзти#Ukrainian

third-person singular future indicative of заме́рзнути pf (zamérznuty) and заме́рзти pf (zamérzty)


замерзну

заме́рзну • (zamérznu)

заме́рзну (canonical)
zamérznu (romanization)

заме́рзнути замерзнути#Ukrainian

заме́рзти замерзти#Ukrainian

first-person singular future indicative of заме́рзнути pf (zamérznuty) and заме́рзти pf (zamérzty)


замерзло

заме́рзло • (zamérzlo)

заме́рзло (canonical)
zamérzlo (romanization)

заме́рзнути замерзнути#Ukrainian

заме́рзти замерзти#Ukrainian

neuter singular past indicative of заме́рзнути pf (zamérznuty) and заме́рзти pf (zamérzty)


замерзнеш

заме́рзнеш • (zamérzneš)

заме́рзнеш (canonical)
zamérzneš (romanization)

заме́рзнути замерзнути#Ukrainian

заме́рзти замерзти#Ukrainian

second-person singular future indicative of заме́рзнути pf (zamérznuty) and заме́рзти pf (zamérzty)


замерз

заме́рз • (zamérz)

заме́рз (canonical)
zamérz (romanization)

заме́рзнути замерзнути#Ukrainian

заме́рзти замерзти#Ukrainian

masculine singular past indicative of заме́рзнути pf (zamérznuty) and заме́рзти pf (zamérzty)


замерзли

заме́рзли • (zamérzly)

заме́рзли (canonical)
zamérzly (romanization)

заме́рзнути замерзнути#Ukrainian

заме́рзти замерзти#Ukrainian

plural past indicative of заме́рзнути pf (zamérznuty) and заме́рзти pf (zamérzty)


стверджується

стве́рджується

стве́рджується • (stvérdžujetʹsja)

стве́рджується (canonical)
stvérdžujetʹsja (romanization)

[ˈstʋɛrd͡ʒʊjet͡sʲːɐ]

стве́рджуватися стверджуватися#Ukrainian

third-person singular present indicative of стве́рджуватися impf (stvérdžuvatysja)


замерзнемо

заме́рзнемо • (zamérznemo)

заме́рзнемо (canonical)
zamérznemo (romanization)

Alternative form: заме́рзнем (zamérznem)

заме́рзнути замерзнути#Ukrainian

заме́рзти замерзти#Ukrainian

first-person plural future indicative of заме́рзнути pf (zamérznuty) and заме́рзти pf (zamérzty)


стверджувалось

стве́рджувалось

стве́рджувалось • (stvérdžuvalosʹ)

стве́рджувалось (canonical)
stvérdžuvalosʹ (romanization)

[ˈstʋɛrd͡ʒʊʋɐɫɔsʲ]

Alternative form: стве́рджувалося (stvérdžuvalosja)

neuter singular past indicative of стве́рджуватися impf (stvérdžuvatysja)


замерзла

заме́рзла • (zamérzla)

заме́рзла (canonical)
zamérzla (romanization)

заме́рзнути замерзнути#Ukrainian

заме́рзти замерзти#Ukrainian

feminine singular past indicative of заме́рзнути pf (zamérznuty) and заме́рзти pf (zamérzty)


замерзла

заме́рзла • (zamérzla)

заме́рзлий замерзлий#Ukrainian

feminine nominative singular of заме́рзлий (zamérzlyj)


стверджувалося

стве́рджувалося

стве́рджувалося • (stvérdžuvalosja)

стве́рджувалося (canonical)
stvérdžuvalosja (romanization)

[ˈstʋɛrd͡ʒʊʋɐɫɔsʲɐ]

Alternative form: стве́рджувалось (stvérdžuvalosʹ)


замерзлий

заме́рзлість

заме́рзлий • (zamérzlyj) (abstract noun заме́рзлість)

заме́рзлий (canonical)
zamérzlyj (romanization)
заме́рзлість (abstract-noun)
заме́рзлий (masculine nominative)
заме́рзле (neuter nominative)
заме́рзла (feminine nominative)
заме́рзлі (nominative plural)
заме́рзлого (genitive masculine neuter)
заме́рзлої (feminine genitive)
заме́рзлих (genitive plural)
заме́рзлому (dative masculine neuter)
заме́рзлій (dative feminine)
заме́рзлим (dative plural)
заме́рзлого (accusative animate masculine)
заме́рзле (accusative neuter)
заме́рзлу (accusative feminine)
заме́рзлих (accusative animate plural)
заме́рзлий (accusative inanimate masculine)
заме́рзлі (accusative inanimate plural)
заме́рзлим (instrumental masculine neuter)
заме́рзлою (feminine instrumental)
заме́рзлими (instrumental plural)
заме́рзлому (locative masculine neuter)
заме́рзлім (locative masculine neuter)
заме́рзлій (feminine locative)
заме́рзлих (locative plural)

Uk-замерзлий.ogg

заме́рзнути замерзнути#Ukrainian

заме́рзти замерзти#Ukrainian

past active participle of заме́рзнути pf (zamérznuty) and заме́рзти pf (zamérzty): frozen


замерзнете

заме́рзнете • (zamérznete)

заме́рзнете (canonical)
zamérznete (romanization)

заме́рзнути замерзнути#Ukrainian

заме́рзти замерзти#Ukrainian

second-person plural future indicative of заме́рзнути pf (zamérznuty) and заме́рзти pf (zamérzty)


замерзти

uk-verb

заме́рзти • (zamérzty) pf (imperfective замерза́ти)

заме́рзти (canonical)
zamérzty (romanization)
замерза́ти (imperfective)
заме́рзти (infinitive perfective)
заме́рзлий (active past perfective)
заме́рзши (adverbial past perfective)
заме́рзну (first-person future perfective singular)
заме́рзнеш (future perfective second-person singular)
заме́рзне (future perfective singular third-person)
заме́рзнем (first-person future perfective plural)
заме́рзнемо (first-person future perfective plural)
заме́рзнете (future perfective plural second-person)
заме́рзнуть (future perfective plural third-person)
заме́рзнім (first-person imperative plural)
заме́рзнімо (first-person imperative plural)
заме́рзни (imperative second-person singular)
заме́рзніть (imperative plural second-person)
заме́рз (masculine past singular)
заме́рзли (masculine past plural)
заме́рзла (feminine past singular)
заме́рзли (feminine past plural)
заме́рзло (neuter past singular)
заме́рзли (neuter past plural)

uk-conj

заме́рзнути<3°a.pf.intr>

From заме́рз(нути) (zamérz(nuty)) + -ти (-ty).

af

замерзнути<alt:заме́рз(нути)>

заме́рзнути замерзнути#Ukrainian

(intransitive) Synonym of заме́рзнути pf (zamérznuty).


замерзнути

uk-verb

заме́рзнути • (zamérznuty) pf (imperfective замерза́ти)

заме́рзнути (canonical)
zamérznuty (romanization)
замерза́ти (imperfective)
заме́рзнути (infinitive perfective)
заме́рзнуть (infinitive perfective)
заме́рзлий (active past perfective)
заме́рзши (adverbial past perfective)
заме́рзну (first-person future perfective singular)
заме́рзнеш (future perfective second-person singular)
заме́рзне (future perfective singular third-person)
заме́рзнем (first-person future perfective plural)
заме́рзнемо (first-person future perfective plural)
заме́рзнете (future perfective plural second-person)
заме́рзнуть (future perfective plural third-person)
заме́рзнім (first-person imperative plural)
заме́рзнімо (first-person imperative plural)
заме́рзни (imperative second-person singular)
заме́рзніть (imperative plural second-person)
заме́рз (masculine past singular)
заме́рзли (masculine past plural)
заме́рзла (feminine past singular)
заме́рзли (feminine past plural)
заме́рзло (neuter past singular)
заме́рзли (neuter past plural)

uk-conj

заме́рзнути<3°a.pf.intr>

Uk-замерзнути.ogg

From за- (za-) + ме́рзнути (mérznuty). Compare Russian замёрзнуть (zamjórznutʹ), Belarusian заме́рзнуць (zamjérznucʹ), Polish zamarznąć.

to freeze over, to ice over, to ice up (to freeze on the surface; to become covered in ice)

(proscribed) to freeze (to be affected by extreme cold; to feel frozen)


замерзати

uk-verb

замерза́ти • (zamerzáty) impf (perfective заме́рзнути or заме́рзти)

замерза́ти (canonical)
zamerzáty (romanization)
заме́рзнути (perfective)
заме́рзти (perfective)
замерза́ти (imperfective infinitive)
замерза́ть (imperfective infinitive)
замерза́ючий (active imperfective present)
замерза́ючи (adverbial imperfective present)
замерза́вши (adverbial imperfective past)
замерза́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду замерза́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду замерза́ть (first-person future imperfective singular)
замерза́тиму (first-person future imperfective singular)
замерза́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш замерза́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш замерза́ть (future imperfective second-person singular)
замерза́тимеш (future imperfective second-person singular)
замерза́є (imperfective present singular third-person)
бу́де замерза́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де замерза́ть (future imperfective singular third-person)
замерза́тиме (future imperfective singular third-person)
замерза́єм (first-person imperfective plural present)
замерза́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо замерза́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо замерза́ть (first-person future imperfective plural)
замерза́тимемо (first-person future imperfective plural)
замерза́тимем (first-person future imperfective plural)
замерза́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете замерза́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете замерза́ть (future imperfective plural second-person)
замерза́тимете (future imperfective plural second-person)
замерза́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть замерза́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть замерза́ть (future imperfective plural third-person)
замерза́тимуть (future imperfective plural third-person)
замерза́ймо (first-person imperative plural)
замерза́й (imperative second-person singular)
замерза́йте (imperative plural second-person)
замерза́в (masculine past singular)
замерза́ли (masculine past plural)
замерза́ла (feminine past singular)
замерза́ли (feminine past plural)
замерза́ло (neuter past singular)
замерза́ли (neuter past plural)

uk-conj

замерза́ючий

Uk-замерзати.ogg

From заме́рз(нути) (zamérz(nuty)) + -а́ти (-áty). Compare Russian замерза́ть (zamerzátʹ), Belarusian замярза́ць (zamjarzácʹ), Polish zamarzać.

af

замерзнути<alt:заме́рз(нути)>


явитися

яви́тися (canonical)
javýtysja (romanization)
яви́тися (infinitive perfective)
яви́тись (infinitive perfective)
яви́ться (infinitive perfective)
яви́вшись (adverbial past perfective)
явлю́ся (first-person future perfective singular)
явлю́сь (first-person future perfective singular)
я́вишся (future perfective second-person singular)
я́виться (future perfective singular third-person)
я́вимся (first-person future perfective plural)
я́вимося (first-person future perfective plural)
я́вимось (first-person future perfective plural)
я́витеся (future perfective plural second-person)
я́витесь (future perfective plural second-person)
я́вляться (future perfective plural third-person)
яві́мся (first-person imperative plural)
яві́мося (first-person imperative plural)
яві́мось (first-person imperative plural)
яви́ся (imperative second-person singular)
яви́сь (imperative second-person singular)
яві́ться (imperative plural second-person)
яви́вся (masculine past singular)
яви́всь (masculine past singular)
яви́лися (masculine past plural)
яви́лись (masculine past plural)
яви́лася (feminine past singular)
яви́лась (feminine past singular)
яви́лися (feminine past plural)
яви́лись (feminine past plural)
яви́лося (neuter past singular)
яви́лось (neuter past singular)
яви́лися (neuter past plural)
яви́лись (neuter past plural)

uk-conj

яви́тися<4c.pf>

[jɐˈʋɪtesʲɐ]

Uk-явитися.ogg


стверджуватися

uk-verb

стве́рджуватися

стве́рдитися

стве́рджуватися • (stvérdžuvatysja) impf (perfective стве́рдитися)

стве́рджуватися (canonical)
stvérdžuvatysja (romanization)
стве́рдитися (perfective)
стве́рджуватися (imperfective infinitive)
стве́рджуватись (imperfective infinitive)
стве́рджуваться (imperfective infinitive)
стве́рджуючись (adverbial imperfective present)
стве́рджувавшись (adverbial imperfective past)
стве́рджуюся (first-person imperfective present singular)
стве́рджуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду стве́рджуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду стве́рджуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду стве́рджуваться (first-person future imperfective singular)
стве́рджуватимусь (first-person future imperfective singular)
стве́рджуватимуся (first-person future imperfective singular)
стве́рджуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш стве́рджуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш стве́рджуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш стве́рджуваться (future imperfective second-person singular)
стве́рджуватимешся (future imperfective second-person singular)
стве́рджується (imperfective present singular third-person)
бу́де стве́рджуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де стве́рджуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де стве́рджуваться (future imperfective singular third-person)
стве́рджуватиметься (future imperfective singular third-person)
стве́рджуємся (first-person imperfective plural present)
стве́рджуємося (first-person imperfective plural present)
стве́рджуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо стве́рджуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо стве́рджуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо стве́рджуваться (first-person future imperfective plural)
стве́рджуватимемось (first-person future imperfective plural)
стве́рджуватимемося (first-person future imperfective plural)
стве́рджуватимемся (first-person future imperfective plural)
стве́рджуєтеся (imperfective plural present second-person)
стве́рджуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете стве́рджуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете стве́рджуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете стве́рджуваться (future imperfective plural second-person)
стве́рджуватиметесь (future imperfective plural second-person)
стве́рджуватиметеся (future imperfective plural second-person)
стве́рджуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть стве́рджуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стве́рджуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стве́рджуваться (future imperfective plural third-person)
стве́рджуватимуться (future imperfective plural third-person)
стве́рджуймося (first-person imperative plural)
стве́рджуймось (first-person imperative plural)
стве́рджуйся (imperative second-person singular)
стве́рджуйсь (imperative second-person singular)
стве́рджуйтеся (imperative plural second-person)
стве́рджуйтесь (imperative plural second-person)
стве́рджувався (masculine past singular)
стве́рджувавсь (masculine past singular)
стве́рджувалися (masculine past plural)
стве́рджувались (masculine past plural)
стве́рджувалася (feminine past singular)
стве́рджувалась (feminine past singular)
стве́рджувалися (feminine past plural)
стве́рджувались (feminine past plural)
стве́рджувалося (neuter past singular)
стве́рджувалось (neuter past singular)
стве́рджувалися (neuter past plural)
стве́рджувались (neuter past plural)

uk-conj

стве́рджуватися<2a.impf>

[ˈstʋɛrd͡ʒʊʋɐtesʲɐ]

From стве́рджувати (stvérdžuvaty) + -ся (-sja). Compare Belarusian сцвярджа́цца (scvjardžácca), Polish stwierdzać się.

af

стве́рджувати

cog

сцвярджа́цца

стве́рджувати стверджувати#Ukrainian

passive of стве́рджувати impf (stvérdžuvaty)


являти

явля́ти (canonical)
javljáty (romanization)
явля́ти (imperfective infinitive)
явля́ть (imperfective infinitive)
я́вляний (imperfective passive past)
impersonal: я́вляно (imperfective passive past)
явля́ючи (adverbial imperfective present)
явля́вши (adverbial imperfective past)
явля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду явля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду явля́ть (first-person future imperfective singular)
явля́тиму (first-person future imperfective singular)
явля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш явля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш явля́ть (future imperfective second-person singular)
явля́тимеш (future imperfective second-person singular)
явля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де явля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де явля́ть (future imperfective singular third-person)
явля́тиме (future imperfective singular third-person)
явля́єм (first-person imperfective plural present)
явля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо явля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо явля́ть (first-person future imperfective plural)
явля́тимемо (first-person future imperfective plural)
явля́тимем (first-person future imperfective plural)
явля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете явля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете явля́ть (future imperfective plural second-person)
явля́тимете (future imperfective plural second-person)
явля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть явля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть явля́ть (future imperfective plural third-person)
явля́тимуть (future imperfective plural third-person)
явля́ймо (first-person imperative plural)
явля́й (imperative second-person singular)
явля́йте (imperative plural second-person)
явля́в (masculine past singular)
явля́ли (masculine past plural)
явля́ла (feminine past singular)
явля́ли (feminine past plural)
явля́ло (neuter past singular)
явля́ли (neuter past plural)


розлютитися

uk-verb

розлюти́тися

розлюто́вуватися

розлю́чуватися

розлюти́тися • (rozljutýtysja) pf (imperfective розлюто́вуватися or розлю́чуватися)

розлюти́тися (canonical)
rozljutýtysja (romanization)
розлюто́вуватися (imperfective)
розлю́чуватися (imperfective)
розлюти́тися (infinitive perfective)
розлюти́тись (infinitive perfective)
розлюти́ться (infinitive perfective)
розлюти́вшись (adverbial past perfective)
розлючу́ся (first-person future perfective singular)
розлючу́сь (first-person future perfective singular)
розлю́тишся (future perfective second-person singular)
розлюти́шся (future perfective second-person singular)
розлю́титься (future perfective singular third-person)
розлюти́ться (future perfective singular third-person)
розлю́тимся (first-person future perfective plural)
розлю́тимося (first-person future perfective plural)
розлю́тимось (first-person future perfective plural)
розлюти́мся (first-person future perfective plural)
розлютимо́ся (first-person future perfective plural)
розлютимо́сь (first-person future perfective plural)
розлю́титеся (future perfective plural second-person)
розлю́титесь (future perfective plural second-person)
розлютите́ся (future perfective plural second-person)
розлютите́сь (future perfective plural second-person)
розлю́тяться (future perfective plural third-person)
розлютя́ться (future perfective plural third-person)
розлюті́мся (first-person imperative plural)
розлюті́мося (first-person imperative plural)
розлюті́мось (first-person imperative plural)
розлюти́ся (imperative second-person singular)
розлюти́сь (imperative second-person singular)
розлюті́ться (imperative plural second-person)
розлюти́вся (masculine past singular)
розлюти́всь (masculine past singular)
розлюти́лися (masculine past plural)
розлюти́лись (masculine past plural)
розлюти́лася (feminine past singular)
розлюти́лась (feminine past singular)
розлюти́лися (feminine past plural)
розлюти́лись (feminine past plural)
розлюти́лося (neuter past singular)
розлюти́лось (neuter past singular)
розлюти́лися (neuter past plural)
розлюти́лись (neuter past plural)

uk-conj

((розлюти́тися<4c.pf>,розлюти́тися<4b.pf>))

Uk-розлютитися.ogg

From розлюти́ти (rozljutýty) + -ся (-sja).

to become enraged, to become furious, to fly into a rage, to get mad, to see red


попісяти

uk-verb

попі́сяти • (popísjaty) pf (imperfective пі́сяти)

попі́сяти (canonical)
popísjaty (romanization)
пі́сяти (imperfective)

From по- + пісяти

я сходив попісяв в кущах

І нам усім потрібно безпечне місце, щоб попісяти

I nam usim potribno bezpečne misce, ščob popisjaty

мені іноді треба більше часу, щоб попісяти, ніж раніше

Sometimes it takes me longer to pee than it used to

meni inodi treba bilʹše času, ščob popisjaty, niž raniše


охолонути

охоло́нути • (oxolónuty) pf

охоло́нути (canonical)
oxolónuty (romanization)
охоло́нути (infinitive perfective)
охоло́нуть (infinitive perfective)
охоло́лий (active past perfective)
охоло́нувши (adverbial past perfective)
охоло́ши (adverbial past perfective)
охоло́ну (first-person future perfective singular)
охоло́неш (future perfective second-person singular)
охоло́не (future perfective singular third-person)
охоло́нем (first-person future perfective plural)
охоло́немо (first-person future perfective plural)
охоло́нете (future perfective plural second-person)
охоло́нуть (future perfective plural third-person)
охоло́ньмо (first-person imperative plural)
охоло́нь (imperative second-person singular)
охоло́ньте (imperative plural second-person)
охоло́в (masculine past singular)
охоло́нув (masculine past singular)
охоло́ли (masculine past plural)
охоло́нули (masculine past plural)
охоло́ла (feminine past singular)
охоло́нула (feminine past singular)
охоло́ли (feminine past plural)
охоло́нули (feminine past plural)
охоло́ло (neuter past singular)
охоло́нуло (neuter past singular)
охоло́ли (neuter past plural)
охоло́нули (neuter past plural)

uk-conj

охоло́в, охоло́нув

[ɔxɔˈɫɔnʊte]

Uk-охолонути.ogg

From о- (o-) + холо́нути (xolónuty). Compare Polish ochłonąć.

Imperfective: холо́нути (xolónuty)

to get cold, to get colder, to go cold, to grow cold, to cool, to cool down

Imperfective: холо́нути (xolónuty)

(figuratively) to go cold, to grow cold (emotionally)

(figuratively) to cool off (to lose interest or enthusiasm)

(figuratively) to cool down (to become less agitated or excited; calm down)


блудити

блуди́ти (canonical)
bludýty (romanization)
блуди́ти (imperfective infinitive)
блуди́ть (imperfective infinitive)
блу́дячи (adverbial imperfective present)
блуди́вши (adverbial imperfective past)
блуджу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду блуди́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду блуди́ть (first-person future imperfective singular)
блуди́тиму (first-person future imperfective singular)
блу́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш блуди́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш блуди́ть (future imperfective second-person singular)
блуди́тимеш (future imperfective second-person singular)
блу́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де блуди́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де блуди́ть (future imperfective singular third-person)
блуди́тиме (future imperfective singular third-person)
блу́дим (first-person imperfective plural present)
блу́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо блуди́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо блуди́ть (first-person future imperfective plural)
блуди́тимемо (first-person future imperfective plural)
блуди́тимем (first-person future imperfective plural)
блу́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете блуди́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете блуди́ть (future imperfective plural second-person)
блуди́тимете (future imperfective plural second-person)
блу́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть блуди́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть блуди́ть (future imperfective plural third-person)
блуди́тимуть (future imperfective plural third-person)
блуді́м (first-person imperative plural)
блуді́мо (first-person imperative plural)
блуди́ (imperative second-person singular)
блуді́ть (imperative plural second-person)
блуди́в (masculine past singular)
блуди́ли (masculine past plural)
блуди́ла (feminine past singular)
блуди́ли (feminine past plural)
блуди́ло (neuter past singular)
блуди́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian блꙋдити, блѫдити (bluditi, bluditi), from Old East Slavic блꙋдити, блудити (bluditi, bluditi), from Proto-Slavic *blǫditi.

inh

блꙋдити, блѫдити

inh+

блꙋдити, блѫдити

inh

блꙋдити, блудити

(dialectal) to err, to make mistakes, to be wrong


впісятись

uk-verb

впі́сювятись

впі́сятись • (vpísjatysʹ) pf (imperfective впі́сювятись)

впі́сятись (canonical)
vpísjatysʹ (romanization)
впі́сювятись (imperfective)
заби́ти (infinitive perfective)
заби́ть (infinitive perfective)
заби́тий (passive past perfective)
impersonal: заби́то (passive past perfective)
заби́вши (adverbial past perfective)
заб'ю́ (first-person future perfective singular)
заб'є́ш (future perfective second-person singular)
заб'є́ (future perfective singular third-person)
заб'є́м (first-person future perfective plural)
заб'ємо́ (first-person future perfective plural)
заб'єте́ (future perfective plural second-person)
заб'ю́ть (future perfective plural third-person)
заби́ймо (first-person imperative plural)
заби́й (imperative second-person singular)
заби́йте (imperative plural second-person)
заби́в (masculine past singular)
заби́ли (masculine past plural)
заби́ла (feminine past singular)
заби́ли (feminine past plural)
заби́ло (neuter past singular)
заби́ли (neuter past plural)

він не встиг добігти до туалету і впі́сявся по дорозі

he didn't make it to the toilet in time and pissed himself on the way

vin ne vstyh dobihty do tualetu i vpísjavsja po dorozi


попробувати

попро́бувати

попро́бувати • (popróbuvaty) pf

попро́бувати (canonical)
popróbuvaty (romanization)
попро́бувати (infinitive perfective)
попро́бувать (infinitive perfective)
попро́буваний (passive past perfective)
impersonal: попро́бувано (passive past perfective)
попро́бувавши (adverbial past perfective)
попро́бую (first-person future perfective singular)
попро́буєш (future perfective second-person singular)
попро́бує (future perfective singular third-person)
попро́буєм (first-person future perfective plural)
попро́буємо (first-person future perfective plural)
попро́буєте (future perfective plural second-person)
попро́бують (future perfective plural third-person)
попро́буймо (first-person imperative plural)
попро́буй (imperative second-person singular)
попро́буйте (imperative plural second-person)
попро́бував (masculine past singular)
попро́бували (masculine past plural)
попро́бувала (feminine past singular)
попро́бували (feminine past plural)
попро́бувало (neuter past singular)
попро́бували (neuter past plural)

Uk-попробувати.ogg

по- (po-) + про́бувати (próbuvaty). Compare Polish popróbować.

(transitive) to try, to try out, to test (assess quality, suitability etc.)

(transitive) to try, to taste (sample food to assess flavour)


сцяти

сця́ти (canonical)
scjáty (romanization)
сця́ти (imperfective infinitive)
сцять (imperfective infinitive)
сця́вши (adverbial imperfective past)
сцю (first-person imperfective present singular)
бу́ду сця́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду сця́ть (first-person future imperfective singular)
сця́тиму (first-person future imperfective singular)
сциш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сця́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш сця́ть (future imperfective second-person singular)
сця́тимеш (future imperfective second-person singular)
сцить (imperfective present singular third-person)
бу́де сця́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де сця́ть (future imperfective singular third-person)
сця́тиме (future imperfective singular third-person)
сцим (first-person imperfective plural present)
сцимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо сця́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо сця́ть (first-person future imperfective plural)
сця́тимемо (first-person future imperfective plural)
сця́тимем (first-person future imperfective plural)
сците́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете сця́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете сця́ть (future imperfective plural second-person)
сця́тимете (future imperfective plural second-person)
сцять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сця́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сця́ть (future imperfective plural third-person)
сця́тимуть (future imperfective plural third-person)
сцім (first-person imperative plural)
сці́мо (first-person imperative plural)
сци (imperative second-person singular)
сціть (imperative plural second-person)
сцяв (masculine past singular)
сця́ли (masculine past plural)
сця́ла (feminine past singular)
сця́ли (feminine past plural)
сця́ло (neuter past singular)
сця́ли (neuter past plural)

Perfective: посця́ти (poscjáty)

Не сци!

Чому́ ти так сциш піти́ з на́ми?

Perfective: засця́ти (zascjáty)

(slang) to wimp out, to chicken out, to fear [with infinitive]


юдити

ю́дити (canonical)
júdyty (romanization)
ю́дити (imperfective infinitive)
ю́дить (imperfective infinitive)
ю́джений (imperfective passive past)
impersonal: ю́джено (imperfective passive past)
ю́дячи (adverbial imperfective present)
ю́дивши (adverbial imperfective past)
ю́джу (first-person imperfective present singular)
бу́ду ю́дити (first-person future imperfective singular)
бу́ду ю́дить (first-person future imperfective singular)
ю́дитиму (first-person future imperfective singular)
ю́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ю́дити (future imperfective second-person singular)
бу́деш ю́дить (future imperfective second-person singular)
ю́дитимеш (future imperfective second-person singular)
ю́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де ю́дити (future imperfective singular third-person)
бу́де ю́дить (future imperfective singular third-person)
ю́дитиме (future imperfective singular third-person)
ю́дим (first-person imperfective plural present)
ю́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ю́дити (first-person future imperfective plural)
бу́демо ю́дить (first-person future imperfective plural)
ю́дитимемо (first-person future imperfective plural)
ю́дитимем (first-person future imperfective plural)
ю́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете ю́дити (future imperfective plural second-person)
бу́дете ю́дить (future imperfective plural second-person)
ю́дитимете (future imperfective plural second-person)
ю́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ю́дити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ю́дить (future imperfective plural third-person)
ю́дитимуть (future imperfective plural third-person)
ю́дьмо (first-person imperative plural)
юдь (imperative second-person singular)
ю́дьте (imperative plural second-person)
ю́див (masculine past singular)
ю́дили (masculine past plural)
ю́дила (feminine past singular)
ю́дили (feminine past plural)
ю́дило (neuter past singular)
ю́дили (neuter past plural)

(transitive, rare or dialectal) to tempt, to entice, to instigate


зустрівши

head

зустрі́вши • (zustrívšy)

зустрі́вши (canonical)
zustrívšy (romanization)

зустрі́ти зустріти#Ukrainian

past adverbial participle of зустрі́ти pf (zustríty)


набуває

набува́є • (nabuváje)

набува́є (canonical)
nabuváje (romanization)

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

набува́ти набувати#Ukrainian

third-person singular present indicative of набува́ти impf (nabuváty)


набуває

head

набува́є • (nabuváje)

набува́ти набувати#Ukrainian


рахую

раху́ю • (raxúju)

раху́ю (canonical)
raxúju (romanization)

рахува́ти рахувати#Ukrainian

first-person singular present indicative of рахува́ти (raxuváty)


рахуй

раху́й • (raxúj)

рахува́ти рахувати#Ukrainian

second-person singular imperative of рахува́ти (raxuváty)


вважаєм

вважа́єм • (vvažájem)

вважа́єм (canonical)
vvažájem (romanization)

вважа́ти вважати#Ukrainian

first-person plural present indicative of вважа́ти (vvažáty)


сніжитиме

сніжи́тиме • (snižýtyme) impf

сніжи́тиме (canonical)
snižýtyme (romanization)

сні‧жи‧ти‧ме

сніжи́ти сніжити#Ukrainian

third-person singular synthetic future indicative imperfective of сніжи́ти (snižýty)


сніжило

сніжи́ло • (snižýlo) impf

сніжи́ло (canonical)
snižýlo (romanization)

[sʲnʲiˈʒɪɫɔ]

сніжи́ти сніжити#Ukrainian

neuter singular past indicative imperfective of сніжи́ти (snižýty)


сніжить

сніжи́ть • (snižýtʹ) impf

сніжи́ть (canonical)
snižýtʹ (romanization)

[sʲnʲiˈʒɪtʲ]

сніжи́ти сніжити#Ukrainian

third-person singular present indicative imperfective of сніжи́ти (snižýty)


чепуритися

чепури́тися (canonical)
čepurýtysja (romanization)
чепури́тися (imperfective infinitive)
чепури́тись (imperfective infinitive)
чепури́ться (imperfective infinitive)
чепурячи́сь (adverbial imperfective present)
чепури́вшись (adverbial imperfective past)
чепурю́ся (first-person imperfective present singular)
чепурю́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду чепури́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду чепури́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду чепури́ться (first-person future imperfective singular)
чепури́тимусь (first-person future imperfective singular)
чепури́тимуся (first-person future imperfective singular)
чепури́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш чепури́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш чепури́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш чепури́ться (future imperfective second-person singular)
чепури́тимешся (future imperfective second-person singular)
чепури́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де чепури́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де чепури́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де чепури́ться (future imperfective singular third-person)
чепури́тиметься (future imperfective singular third-person)
чепури́мся (first-person imperfective plural present)
чепуримо́ся (first-person imperfective plural present)
чепуримо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо чепури́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо чепури́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо чепури́ться (first-person future imperfective plural)
чепури́тимемось (first-person future imperfective plural)
чепури́тимемося (first-person future imperfective plural)
чепури́тимемся (first-person future imperfective plural)
чепурите́ся (imperfective plural present second-person)
чепурите́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете чепури́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете чепури́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете чепури́ться (future imperfective plural second-person)
чепури́тиметесь (future imperfective plural second-person)
чепури́тиметеся (future imperfective plural second-person)
чепуря́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть чепури́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть чепури́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть чепури́ться (future imperfective plural third-person)
чепури́тимуться (future imperfective plural third-person)
чепурі́мся (first-person imperative plural)
чепурі́мося (first-person imperative plural)
чепурі́мось (first-person imperative plural)
чепури́ся (imperative second-person singular)
чепури́сь (imperative second-person singular)
чепурі́ться (imperative plural second-person)
чепури́вся (masculine past singular)
чепури́всь (masculine past singular)
чепури́лися (masculine past plural)
чепури́лись (masculine past plural)
чепури́лася (feminine past singular)
чепури́лась (feminine past singular)
чепури́лися (feminine past plural)
чепури́лись (feminine past plural)
чепури́лося (neuter past singular)
чепури́лось (neuter past singular)
чепури́лися (neuter past plural)
чепури́лись (neuter past plural)

Uk-чепуритися.ogg

to smarten oneself up, to preen (to spend time improving one's appearance)


провидіти

прови́діти (canonical)
provýdity (romanization)
прови́діти (infinitive perfective)
прови́діть (infinitive perfective)
прови́джений (passive past perfective)
impersonal: прови́джено (passive past perfective)
прови́дівши (adverbial past perfective)
прови́джу (first-person future perfective singular)
прови́диш (future perfective second-person singular)
прови́дить (future perfective singular third-person)
прови́дим (first-person future perfective plural)
прови́димо (first-person future perfective plural)
прови́дите (future perfective plural second-person)
прови́дять (future perfective plural third-person)
прови́дьмо (first-person imperative plural)
прови́дь (imperative second-person singular)
прови́дьте (imperative plural second-person)
прови́дів (masculine past singular)
прови́діли (masculine past plural)
прови́діла (feminine past singular)
прови́діли (feminine past plural)
прови́діло (neuter past singular)
прови́діли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian провидѣти (providěti). By surface analysis, про- (pro-) + ви́діти (výdity).

surf

(intransitive, uncommon) to regain sight


бідкатися

бі́дкатися (canonical)
bídkatysja (romanization)
бі́дкатися (imperfective infinitive)
бі́дкатись (imperfective infinitive)
бі́дкаться (imperfective infinitive)
бі́дкаючись (adverbial imperfective present)
бі́дкавшись (adverbial imperfective past)
бі́дкаюся (first-person imperfective present singular)
бі́дкаюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду бі́дкатися (first-person future imperfective singular)
бу́ду бі́дкатись (first-person future imperfective singular)
бу́ду бі́дкаться (first-person future imperfective singular)
бі́дкатимусь (first-person future imperfective singular)
бі́дкатимуся (first-person future imperfective singular)
бі́дкаєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш бі́дкатися (future imperfective second-person singular)
бу́деш бі́дкатись (future imperfective second-person singular)
бу́деш бі́дкаться (future imperfective second-person singular)
бі́дкатимешся (future imperfective second-person singular)
бі́дкається (imperfective present singular third-person)
бу́де бі́дкатися (future imperfective singular third-person)
бу́де бі́дкатись (future imperfective singular third-person)
бу́де бі́дкаться (future imperfective singular third-person)
бі́дкатиметься (future imperfective singular third-person)
бі́дкаємся (first-person imperfective plural present)
бі́дкаємося (first-person imperfective plural present)
бі́дкаємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо бі́дкатися (first-person future imperfective plural)
бу́демо бі́дкатись (first-person future imperfective plural)
бу́демо бі́дкаться (first-person future imperfective plural)
бі́дкатимемось (first-person future imperfective plural)
бі́дкатимемося (first-person future imperfective plural)
бі́дкатимемся (first-person future imperfective plural)
бі́дкаєтеся (imperfective plural present second-person)
бі́дкаєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете бі́дкатися (future imperfective plural second-person)
бу́дете бі́дкатись (future imperfective plural second-person)
бу́дете бі́дкаться (future imperfective plural second-person)
бі́дкатиметесь (future imperfective plural second-person)
бі́дкатиметеся (future imperfective plural second-person)
бі́дкаються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бі́дкатися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бі́дкатись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бі́дкаться (future imperfective plural third-person)
бі́дкатимуться (future imperfective plural third-person)
бі́дкаймося (first-person imperative plural)
бі́дкаймось (first-person imperative plural)
бі́дкайся (imperative second-person singular)
бі́дкайсь (imperative second-person singular)
бі́дкайтеся (imperative plural second-person)
бі́дкайтесь (imperative plural second-person)
бі́дкався (masculine past singular)
бі́дкавсь (masculine past singular)
бі́дкалися (masculine past plural)
бі́дкались (masculine past plural)
бі́дкалася (feminine past singular)
бі́дкалась (feminine past singular)
бі́дкалися (feminine past plural)
бі́дкались (feminine past plural)
бі́дкалося (neuter past singular)
бі́дкалось (neuter past singular)
бі́дкалися (neuter past plural)
бі́дкались (neuter past plural)

Uk-бідкатися.ogg


цілуватися

uk-verb

поцілува́тися

цілува́тися • (ciluvátysja) impf (perfective поцілува́тися)

цілува́тися (canonical)
ciluvátysja (romanization)
поцілува́тися (perfective)
цілува́тися (imperfective infinitive)
цілува́тись (imperfective infinitive)
цілува́ться (imperfective infinitive)
цілу́ючись (adverbial imperfective present)
цілува́вшись (adverbial imperfective past)
цілу́юся (first-person imperfective present singular)
цілу́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду цілува́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду цілува́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду цілува́ться (first-person future imperfective singular)
цілува́тимусь (first-person future imperfective singular)
цілува́тимуся (first-person future imperfective singular)
цілу́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш цілува́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш цілува́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш цілува́ться (future imperfective second-person singular)
цілува́тимешся (future imperfective second-person singular)
цілу́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де цілува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де цілува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де цілува́ться (future imperfective singular third-person)
цілува́тиметься (future imperfective singular third-person)
цілу́ємся (first-person imperfective plural present)
цілу́ємося (first-person imperfective plural present)
цілу́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо цілува́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо цілува́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо цілува́ться (first-person future imperfective plural)
цілува́тимемось (first-person future imperfective plural)
цілува́тимемося (first-person future imperfective plural)
цілува́тимемся (first-person future imperfective plural)
цілу́єтеся (imperfective plural present second-person)
цілу́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете цілува́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете цілува́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете цілува́ться (future imperfective plural second-person)
цілува́тиметесь (future imperfective plural second-person)
цілува́тиметеся (future imperfective plural second-person)
цілу́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть цілува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть цілува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть цілува́ться (future imperfective plural third-person)
цілува́тимуться (future imperfective plural third-person)
цілу́ймося (first-person imperative plural)
цілу́ймось (first-person imperative plural)
цілу́йся (imperative second-person singular)
цілу́йсь (imperative second-person singular)
цілу́йтеся (imperative plural second-person)
цілу́йтесь (imperative plural second-person)
цілува́вся (masculine past singular)
цілува́всь (masculine past singular)
цілува́лися (masculine past plural)
цілува́лись (masculine past plural)
цілува́лася (feminine past singular)
цілува́лась (feminine past singular)
цілува́лися (feminine past plural)
цілува́лись (feminine past plural)
цілува́лося (neuter past singular)
цілува́лось (neuter past singular)
цілува́лися (neuter past plural)
цілува́лись (neuter past plural)

uk-conj

цілува́тися<2a.impf>

Uk-цілуватися.ogg

ці‧лу‧ва‧ти‧ся

From цілува́ти (ciluváty, “to kiss”, verb) + -ся (-sja, reflexive postfix).


пензлювати

пензлюва́ти (canonical)
penzljuváty (romanization)
пензлюва́ти (imperfective infinitive)
пензлюва́ть (imperfective infinitive)
пензлю́ючи (adverbial imperfective present)
пензлюва́вши (adverbial imperfective past)
пензлю́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду пензлюва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду пензлюва́ть (first-person future imperfective singular)
пензлюва́тиму (first-person future imperfective singular)
пензлю́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пензлюва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш пензлюва́ть (future imperfective second-person singular)
пензлюва́тимеш (future imperfective second-person singular)
пензлю́є (imperfective present singular third-person)
бу́де пензлюва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де пензлюва́ть (future imperfective singular third-person)
пензлюва́тиме (future imperfective singular third-person)
пензлю́єм (first-person imperfective plural present)
пензлю́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пензлюва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо пензлюва́ть (first-person future imperfective plural)
пензлюва́тимемо (first-person future imperfective plural)
пензлюва́тимем (first-person future imperfective plural)
пензлю́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пензлюва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете пензлюва́ть (future imperfective plural second-person)
пензлюва́тимете (future imperfective plural second-person)
пензлю́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пензлюва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пензлюва́ть (future imperfective plural third-person)
пензлюва́тимуть (future imperfective plural third-person)
пензлю́ймо (first-person imperative plural)
пензлю́й (imperative second-person singular)
пензлю́йте (imperative plural second-person)
пензлюва́в (masculine past singular)
пензлюва́ли (masculine past plural)
пензлюва́ла (feminine past singular)
пензлюва́ли (feminine past plural)
пензлюва́ло (neuter past singular)
пензлюва́ли (neuter past plural)

From пе́нзель (pénzelʹ) + -ува́ти (-uváty), likely a minced oath of пиздува́ти (pyzduváty).

пе́нзель (pénzelʹ) + -ува́ти (-uváty)


відформатований

head

відформато́ваний

відформато́ваний • (vidformatóvanyj)

відформато́ваний (canonical)
vidformatóvanyj (romanization)
відформато́ваний (masculine nominative)
відформато́ване (neuter nominative)
відформато́вана (feminine nominative)
відформато́вані (nominative plural)
відформато́ваного (genitive masculine neuter)
відформато́ваної (feminine genitive)
відформато́ваних (genitive plural)
відформато́ваному (dative masculine neuter)
відформато́ваній (dative feminine)
відформато́ваним (dative plural)
відформато́ваного (accusative animate masculine)
відформато́ване (accusative neuter)
відформато́вану (accusative feminine)
відформато́ваних (accusative animate plural)
відформато́ваний (accusative inanimate masculine)
відформато́вані (accusative inanimate plural)
відформато́ваним (instrumental masculine neuter)
відформато́ваною (feminine instrumental)
відформато́ваними (instrumental plural)
відформато́ваному (locative masculine neuter)
відформато́ванім (locative masculine neuter)
відформато́ваній (feminine locative)
відформато́ваних (locative plural)

uk-adecl

відформато́ваний

відформатува́ти відформатувати#Ukrainian

adjectival past passive participle of відформатува́ти pf (vidformatuváty)


відформатувати

uk-verb

відформатува́ти

форматува́ти

відформато́вувати

відформатува́ти • (vidformatuváty) pf (imperfective форматува́ти or відформато́вувати)

відформатува́ти (canonical)
vidformatuváty (romanization)
форматува́ти (imperfective)
відформато́вувати (imperfective)
відформатува́ти (infinitive perfective)
відформатува́ть (infinitive perfective)
відформато́ваний (passive past perfective)
impersonal: відформато́вано (passive past perfective)
відформатува́вши (adverbial past perfective)
відформату́ю (first-person future perfective singular)
відформату́єш (future perfective second-person singular)
відформату́є (future perfective singular third-person)
відформату́єм (first-person future perfective plural)
відформату́ємо (first-person future perfective plural)
відформату́єте (future perfective plural second-person)
відформату́ють (future perfective plural third-person)
відформату́ймо (first-person imperative plural)
відформату́й (imperative second-person singular)
відформату́йте (imperative plural second-person)
відформатува́в (masculine past singular)
відформатува́ли (masculine past plural)
відформатува́ла (feminine past singular)
відформатува́ли (feminine past plural)
відформатува́ло (neuter past singular)
відформатува́ли (neuter past plural)

uk-conj

відформатува́ти<2a.pf.tr.ppp>

From від- (vid-) + форматува́ти (formatuváty). Compare Russian отформати́ровать (otformatírovatʹ).

af

форматува́ти

cog

отформати́ровать

to format (to edit layout of text, data, etc.)


доглядати

uk-verb

догляда́ти • (dohljadáty) impf (perfective догля́нути)

догляда́ти (canonical)
dohljadáty (romanization)
догля́нути (perfective)
догляда́ти (imperfective infinitive)
догляда́ть (imperfective infinitive)
догляда́ючи (adverbial imperfective present)
догляда́вши (adverbial imperfective past)
догляда́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду догляда́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду догляда́ть (first-person future imperfective singular)
догляда́тиму (first-person future imperfective singular)
догляда́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш догляда́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш догляда́ть (future imperfective second-person singular)
догляда́тимеш (future imperfective second-person singular)
догляда́є (imperfective present singular third-person)
бу́де догляда́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де догляда́ть (future imperfective singular third-person)
догляда́тиме (future imperfective singular third-person)
догляда́єм (first-person imperfective plural present)
догляда́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо догляда́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо догляда́ть (first-person future imperfective plural)
догляда́тимемо (first-person future imperfective plural)
догляда́тимем (first-person future imperfective plural)
догляда́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете догляда́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете догляда́ть (future imperfective plural second-person)
догляда́тимете (future imperfective plural second-person)
догляда́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть догляда́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть догляда́ть (future imperfective plural third-person)
догляда́тимуть (future imperfective plural third-person)
догляда́ймо (first-person imperative plural)
догляда́й (imperative second-person singular)
догляда́йте (imperative plural second-person)
догляда́в (masculine past singular)
догляда́ли (masculine past plural)
догляда́ла (feminine past singular)
догляда́ли (feminine past plural)
догляда́ло (neuter past singular)
догляда́ли (neuter past plural)


їбу

їба́ти їбати#Ukrainian

first-person singular present indicative imperfective of їба́ти (jibáty)


їбучи

їбучи́ (canonical)
jibučý (romanization)

їба́ти їбати#Ukrainian

present adverbial imperfective participle of їба́ти (jibáty)


їбете

їбете́ (canonical)
jibeté (romanization)

їба́ти їбати#Ukrainian

second-person plural present indicative imperfective of їба́ти (jibáty)


їбано

ї́бано (canonical)
jíbano (romanization)

їба́ти їбати#Ukrainian

past passive impersonal participle of їба́ти (jibáty)


їбуть

їбу́ть (canonical)
jibútʹ (romanization)

їба́ти їбати#Ukrainian

third-person plural present indicative imperfective of їба́ти (jibáty)


їбеш

їба́ти їбати#Ukrainian

second-person singular present indicative imperfective of їба́ти (jibáty)


їбавши

їба́вши (canonical)
jibávšy (romanization)

їба́ти їбати#Ukrainian

past adverbial imperfective participle of їба́ти (jibáty)


їбем

Alternative form: їбемо́ (jibemó)

їба́ти їбати#Ukrainian

first-person plural present indicative imperfective of їба́ти (jibáty)


їбіть

їбі́ть (canonical)
jibítʹ (romanization)

їба́ти їбати#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of їба́ти (jibáty)


їбатиму

їба́тиму (canonical)
jibátymu (romanization)

їба́ти їбати#Ukrainian

first-person singular synthetic future indicative imperfective of їба́ти (jibáty)


їбе

їба́ти їбати#Ukrainian

third-person singular present indicative imperfective of їба́ти (jibáty)


їбімо

їбі́мо (canonical)
jibímo (romanization)

Alternative form: їбі́м (jibím)

їба́ти їбати#Ukrainian

first-person plural imperative imperfective of їба́ти (jibáty)


їбав

їба́ти їбати#Ukrainian

masculine singular past indicative imperfective of їба́ти (jibáty)


їбатимуть

їба́тимуть (canonical)
jibátymutʹ (romanization)

їба́ти їбати#Ukrainian

third-person plural synthetic future indicative imperfective of їба́ти (jibáty)


їбатиме

їба́тиме (canonical)
jibátyme (romanization)

їба́ти їбати#Ukrainian

third-person singular synthetic future indicative imperfective of їба́ти (jibáty)


їбім

Alternative form: їбі́мо (jibímo)

їба́ти їбати#Ukrainian


їбали

їба́ли (canonical)
jibály (romanization)

їба́ти їбати#Ukrainian

plural past indicative imperfective of їба́ти (jibáty)


їбатимете

їба́тимете (canonical)
jibátymete (romanization)

їба‧ти‧ме‧те

їба́ти їбати#Ukrainian

second-person plural synthetic future indicative imperfective of їба́ти (jibáty)


їбатимеш

їба́тимеш (canonical)
jibátymeš (romanization)

їба́ти їбати#Ukrainian

second-person singular synthetic future indicative imperfective of їба́ти (jibáty)


їбатимем

їба́тимем (canonical)
jibátymem (romanization)

Alternative form: їба́тимемо (jibátymemo)

їба́ти їбати#Ukrainian

first-person plural synthetic future indicative imperfective of їба́ти (jibáty)


їбемо

їбемо́ (canonical)
jibemó (romanization)

Alternative form: їбе́м (jibém)

їба́ти їбати#Ukrainian


їбатимемо

їба́тимемо (canonical)
jibátymemo (romanization)

їба‧ти‧ме‧мо

Alternative form: їба́тимем (jibátymem)

їба́ти їбати#Ukrainian


їби

їба́ти їбати#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of їба́ти (jibáty)


їбала

їба́ла (canonical)
jibála (romanization)

їба́ти їбати#Ukrainian

feminine singular past indicative imperfective of їба́ти (jibáty)


бісите

бі́сите (canonical)
bísyte (romanization)

біси́ти бісити#Ukrainian

second-person plural present indicative imperfective of біси́ти (bisýty)


бішу

head

бішу́ • (bišú) impf

біси́ти бісити#Ukrainian

first-person singular present indicative imperfective of біси́ти (bisýty)


бісять

бі́сять (canonical)
bísjatʹ (romanization)

біси́ти бісити#Ukrainian

third-person plural present indicative imperfective of біси́ти (bisýty)


біси

біси́ти бісити#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of біси́ти (bisýty)


бісить

бі́сить • (bísytʹ) impf

бі́сить (canonical)
bísytʹ (romanization)

біси́ти бісити#Ukrainian

third-person singular present indicative imperfective of біси́ти (bisýty)


бісивши

біси́вши • (bisývšy) impf

біси́вши (canonical)
bisývšy (romanization)

біси́ти бісити#Ukrainian

past adverbial imperfective participle of біси́ти (bisýty)


бісім

Alternative form: бісі́мо (bisímo)

біси́ти бісити#Ukrainian

first-person plural imperative imperfective of біси́ти (bisýty)


бісив

біси́ти бісити#Ukrainian

masculine singular past indicative imperfective of біси́ти (bisýty)


бісила

біси́ла (canonical)
bisýla (romanization)

біси́ти бісити#Ukrainian

feminine singular past indicative imperfective of біси́ти (bisýty)


бісімо

бісі́мо (canonical)
bisímo (romanization)

Alternative form: бісі́м (bisím)

біси́ти бісити#Ukrainian


бісило

біси́ло (canonical)
bisýlo (romanization)

біси́ти бісити#Ukrainian

neuter singular past indicative imperfective of біси́ти (bisýty)


бісили

біси́ли (canonical)
bisýly (romanization)

біси́ти бісити#Ukrainian

plural past indicative imperfective of біси́ти (bisýty)


бісим

Alternative form: бі́симо (bísymo)

біси́ти бісити#Ukrainian

first-person plural present indicative imperfective of біси́ти (bisýty)


бісимо

бі́симо (canonical)
bísymo (romanization)

Alternative form: бі́сим (bísym)

біси́ти бісити#Ukrainian


бісіть

бісі́ть • (bisítʹ) impf

бісі́ть (canonical)
bisítʹ (romanization)

біси́ти бісити#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of біси́ти (bisýty)


бісиш

бі́сиш • (bísyš) impf

біси́ти бісити#Ukrainian

second-person singular present indicative imperfective of біси́ти (bisýty)


бісячи

бі́сячи (canonical)
bísjačy (romanization)

біси́ти бісити#Ukrainian

present adverbial imperfective participle of біси́ти (bisýty)


ожити

uk-verb

ожи́ти • (ožýty) pf (imperfective ожива́ти)

ожи́ти (canonical)
ožýty (romanization)
ожива́ти (imperfective)
ожи́ти (infinitive perfective)
ожи́ть (infinitive perfective)
ожи́лий (active past perfective)
ожи́вши (adverbial past perfective)
оживу́ (first-person future perfective singular)
оживе́ш (future perfective second-person singular)
оживе́ (future perfective singular third-person)
оживе́м (first-person future perfective plural)
оживемо́ (first-person future perfective plural)
оживете́ (future perfective plural second-person)
оживу́ть (future perfective plural third-person)
оживі́м (first-person imperative plural)
оживі́мо (first-person imperative plural)
оживи́ (imperative second-person singular)
оживі́ть (imperative plural second-person)
ожи́в (masculine past singular)
ожили́ (masculine past plural)
ожила́ (feminine past singular)
ожили́ (feminine past plural)
ожило́ (neuter past singular)
ожили́ (neuter past plural)

From о- (o-) + жи́ти (žýty, “to live”, verb).