замовляти

замовля́ти • (zamovljáty) impf (perfective замо́вити)

замовля́ти (canonical)
zamovljáty (romanization)
замо́вити (perfective)
замовля́ти (imperfective infinitive)
замовля́ть (imperfective infinitive)
замовля́ючи (adverbial imperfective present)
замовля́вши (adverbial imperfective past)
замовля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду замовля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду замовля́ть (first-person future imperfective singular)
замовля́тиму (first-person future imperfective singular)
замовля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш замовля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш замовля́ть (future imperfective second-person singular)
замовля́тимеш (future imperfective second-person singular)
замовля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де замовля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де замовля́ть (future imperfective singular third-person)
замовля́тиме (future imperfective singular third-person)
замовля́єм (first-person imperfective plural present)
замовля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо замовля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо замовля́ть (first-person future imperfective plural)
замовля́тимемо (first-person future imperfective plural)
замовля́тимем (first-person future imperfective plural)
замовля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете замовля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете замовля́ть (future imperfective plural second-person)
замовля́тимете (future imperfective plural second-person)
замовля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть замовля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть замовля́ть (future imperfective plural third-person)
замовля́тимуть (future imperfective plural third-person)
замовля́ймо (first-person imperative plural)
замовля́й (imperative second-person singular)
замовля́йте (imperative plural second-person)
замовля́в (masculine past singular)
замовля́ли (masculine past plural)
замовля́ла (feminine past singular)
замовля́ли (feminine past plural)
замовля́ло (neuter past singular)
замовля́ли (neuter past plural)

Uk-замовляти.ogg

to order (request some product or service; secure by placing an order)

to reserve, to book (secure the acquisition or use of something in advance)


прийняти

uk-verb

прийня́ти • (pryjnjáty) pf (imperfective прийма́ти)

прийня́ти (canonical)
pryjnjáty (romanization)
прийма́ти (imperfective)
прийня́ти (infinitive perfective)
прийня́ть (infinitive perfective)
прийня́тий (passive past perfective)
impersonal: прийня́то (passive past perfective)
прийня́вши (adverbial past perfective)
прийму́ (first-person future perfective singular)
при́ймеш (future perfective second-person singular)
при́йме (future perfective singular third-person)
при́ймем (first-person future perfective plural)
при́ймемо (first-person future perfective plural)
при́ймете (future perfective plural second-person)
при́ймуть (future perfective plural third-person)
приймі́м (first-person imperative plural)
приймі́мо (first-person imperative plural)
прийми́ (imperative second-person singular)
приймі́ть (imperative plural second-person)
прийня́в (masculine past singular)
прийняли́ (masculine past plural)
прийняла́ (feminine past singular)
прийняли́ (feminine past plural)
прийняло́ (neuter past singular)
прийняли́ (neuter past plural)

Uk-прийняти.ogg

при- (pry-) + йня́ти (jnjáty). Compare Russian приня́ть (prinjátʹ), Belarusian прыня́ць (prynjácʹ), Polish przyjąć.

to admit, to take on (take into service)

to take (food, medicine, a bath, a decision, advice, etc.)


знаходити

знахо́дити • (znaxódyty) impf (perfective знайти́)

знахо́дити (canonical)
znaxódyty (romanization)
знайти́ (perfective)
знахо́дити (imperfective infinitive)
знахо́дить (imperfective infinitive)
знахо́дячи (adverbial imperfective present)
знахо́дивши (adverbial imperfective past)
знахо́джу (first-person imperfective present singular)
бу́ду знахо́дити (first-person future imperfective singular)
бу́ду знахо́дить (first-person future imperfective singular)
знахо́дитиму (first-person future imperfective singular)
знахо́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш знахо́дити (future imperfective second-person singular)
бу́деш знахо́дить (future imperfective second-person singular)
знахо́дитимеш (future imperfective second-person singular)
знахо́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де знахо́дити (future imperfective singular third-person)
бу́де знахо́дить (future imperfective singular third-person)
знахо́дитиме (future imperfective singular third-person)
знахо́дим (first-person imperfective plural present)
знахо́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо знахо́дити (first-person future imperfective plural)
бу́демо знахо́дить (first-person future imperfective plural)
знахо́дитимемо (first-person future imperfective plural)
знахо́дитимем (first-person future imperfective plural)
знахо́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете знахо́дити (future imperfective plural second-person)
бу́дете знахо́дить (future imperfective plural second-person)
знахо́дитимете (future imperfective plural second-person)
знахо́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть знахо́дити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть знахо́дить (future imperfective plural third-person)
знахо́дитимуть (future imperfective plural third-person)
знахо́дьмо (first-person imperative plural)
знахо́дь (imperative second-person singular)
знахо́дьте (imperative plural second-person)
знахо́див (masculine past singular)
знахо́дили (masculine past plural)
знахо́дила (feminine past singular)
знахо́дили (feminine past plural)
знахо́дило (neuter past singular)
знахо́дили (neuter past plural)

Uk-знаходити.ogg

з- (z-) + нахо́дити (naxódyty). Compare Belarusian знахо́дзіць (znaxódzicʹ).


покращувати

покра́щувати

покра́щувати • (pokráščuvaty) impf (perfective покра́щити)

покра́щувати (canonical)
pokráščuvaty (romanization)
покра́щити (perfective)
покра́щувати (imperfective infinitive)
покра́щувать (imperfective infinitive)
покра́щуючи (adverbial imperfective present)
покра́щувавши (adverbial imperfective past)
покра́щую (first-person imperfective present singular)
бу́ду покра́щувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду покра́щувать (first-person future imperfective singular)
покра́щуватиму (first-person future imperfective singular)
покра́щуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш покра́щувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш покра́щувать (future imperfective second-person singular)
покра́щуватимеш (future imperfective second-person singular)
покра́щує (imperfective present singular third-person)
бу́де покра́щувати (future imperfective singular third-person)
бу́де покра́щувать (future imperfective singular third-person)
покра́щуватиме (future imperfective singular third-person)
покра́щуєм (first-person imperfective plural present)
покра́щуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо покра́щувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо покра́щувать (first-person future imperfective plural)
покра́щуватимемо (first-person future imperfective plural)
покра́щуватимем (first-person future imperfective plural)
покра́щуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете покра́щувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете покра́щувать (future imperfective plural second-person)
покра́щуватимете (future imperfective plural second-person)
покра́щують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть покра́щувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть покра́щувать (future imperfective plural third-person)
покра́щуватимуть (future imperfective plural third-person)
покра́щуймо (first-person imperative plural)
покра́щуй (imperative second-person singular)
покра́щуйте (imperative plural second-person)
покра́щував (masculine past singular)
покра́щували (masculine past plural)
покра́щувала (feminine past singular)
покра́щували (feminine past plural)
покра́щувало (neuter past singular)
покра́щували (neuter past plural)

Uk-покращувати.ogg

покра́щити (pokráščyty) + -увати (-uvaty), from кра́щий (kráščyj, “better”, adjective).

af

(transitive) to improve, to make better, to ameliorate


покращити

uk-verb

покра́щувати

покра́щити • (pokráščyty) pf (imperfective покра́щувати)

покра́щити (canonical)
pokráščyty (romanization)
покра́щувати (imperfective)
покра́щити (infinitive perfective)
покра́щить (infinitive perfective)
покра́щений (passive past perfective)
impersonal: покра́щено (passive past perfective)
покра́щивши (adverbial past perfective)
покра́щу (first-person future perfective singular)
покра́щиш (future perfective second-person singular)
покра́щить (future perfective singular third-person)
покра́щим (first-person future perfective plural)
покра́щимо (first-person future perfective plural)
покра́щите (future perfective plural second-person)
покра́щать (future perfective plural third-person)
покра́щмо (first-person imperative plural)
покра́щ (imperative second-person singular)
покра́щте (imperative plural second-person)
покра́щив (masculine past singular)
покра́щили (masculine past plural)
покра́щила (feminine past singular)
покра́щили (feminine past plural)
покра́щило (neuter past singular)
покра́щили (neuter past plural)

Uk-покращити.ogg

по- (po-) + кра́щий (kráščyj) + -ити (-yty).


застудитися

uk-verb

застуди́тися

засту́джуватися

застуди́тися • (zastudýtysja) pf (imperfective засту́джуватися)

застуди́тися (canonical)
zastudýtysja (romanization)
засту́джуватися (imperfective)
застуди́тися (infinitive perfective)
застуди́тись (infinitive perfective)
застуди́ться (infinitive perfective)
застуди́вшись (adverbial past perfective)
застуджу́ся (first-person future perfective singular)
застуджу́сь (first-person future perfective singular)
засту́дишся (future perfective second-person singular)
засту́диться (future perfective singular third-person)
засту́димся (first-person future perfective plural)
засту́димося (first-person future perfective plural)
засту́димось (first-person future perfective plural)
засту́дитеся (future perfective plural second-person)
засту́дитесь (future perfective plural second-person)
засту́дяться (future perfective plural third-person)
застуді́мся (first-person imperative plural)
застуді́мося (first-person imperative plural)
застуді́мось (first-person imperative plural)
застуди́ся (imperative second-person singular)
застуди́сь (imperative second-person singular)
застуді́ться (imperative plural second-person)
застуди́вся (masculine past singular)
застуди́всь (masculine past singular)
застуди́лися (masculine past plural)
застуди́лись (masculine past plural)
застуди́лася (feminine past singular)
застуди́лась (feminine past singular)
застуди́лися (feminine past plural)
застуди́лись (feminine past plural)
застуди́лося (neuter past singular)
застуди́лось (neuter past singular)
застуди́лися (neuter past plural)
застуди́лись (neuter past plural)

uk-conj

застуди́тися<4c.pf>


зателефонувати

uk-verb

зателефонува́ти

телефонува́ти

зателефонува́ти • (zatelefonuváty) pf (imperfective телефонува́ти)

зателефонува́ти (canonical)
zatelefonuváty (romanization)
телефонува́ти (imperfective)
зателефонува́ти (infinitive perfective)
зателефонува́ть (infinitive perfective)
зателефонува́вши (adverbial past perfective)
зателефону́ю (first-person future perfective singular)
зателефону́єш (future perfective second-person singular)
зателефону́є (future perfective singular third-person)
зателефону́єм (first-person future perfective plural)
зателефону́ємо (first-person future perfective plural)
зателефону́єте (future perfective plural second-person)
зателефону́ють (future perfective plural third-person)
зателефону́ймо (first-person imperative plural)
зателефону́й (imperative second-person singular)
зателефону́йте (imperative plural second-person)
зателефонува́в (masculine past singular)
зателефонува́ли (masculine past plural)
зателефонува́ла (feminine past singular)
зателефонува́ли (feminine past plural)
зателефонува́ло (neuter past singular)
зателефонува́ли (neuter past plural)

uk-conj

зателефонува́ти<2a.pf.intr>

Uk-зателефонувати.ogg

From за- (za-) + телефо́нувати (telefónuvaty).

affix

телефо́нувати


захворювати

uk-verb

захво́рювати

захво́рювати • (zaxvórjuvaty) impf (perfective захворі́ти)

захво́рювати (canonical)
zaxvórjuvaty (romanization)
захворі́ти (perfective)
захво́рювати (imperfective infinitive)
захво́рювать (imperfective infinitive)
захво́рюючи (adverbial imperfective present)
захво́рювавши (adverbial imperfective past)
захво́рюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду захво́рювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду захво́рювать (first-person future imperfective singular)
захво́рюватиму (first-person future imperfective singular)
захво́рюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш захво́рювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш захво́рювать (future imperfective second-person singular)
захво́рюватимеш (future imperfective second-person singular)
захво́рює (imperfective present singular third-person)
бу́де захво́рювати (future imperfective singular third-person)
бу́де захво́рювать (future imperfective singular third-person)
захво́рюватиме (future imperfective singular third-person)
захво́рюєм (first-person imperfective plural present)
захво́рюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо захво́рювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо захво́рювать (first-person future imperfective plural)
захво́рюватимемо (first-person future imperfective plural)
захво́рюватимем (first-person future imperfective plural)
захво́рюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете захво́рювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете захво́рювать (future imperfective plural second-person)
захво́рюватимете (future imperfective plural second-person)
захво́рюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть захво́рювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть захво́рювать (future imperfective plural third-person)
захво́рюватимуть (future imperfective plural third-person)
захво́рюймо (first-person imperative plural)
захво́рюй (imperative second-person singular)
захво́рюйте (imperative plural second-person)
захво́рював (masculine past singular)
захво́рювали (masculine past plural)
захво́рювала (feminine past singular)
захво́рювали (feminine past plural)
захво́рювало (neuter past singular)
захво́рювали (neuter past plural)

захворі́ти (zaxvoríty) + -ювати (-juvaty)

af

(intransitive) to fall ill, to get sick, to sicken


записувати

uk-verb

запи́сувати • (zapýsuvaty) impf (perfective записа́ти)

запи́сувати (canonical)
zapýsuvaty (romanization)
записа́ти (perfective)
запи́сувати (imperfective infinitive)
запи́сувать (imperfective infinitive)
запи́суваний (imperfective passive past)
impersonal: запи́сувано (imperfective passive past)
запи́суючи (adverbial imperfective present)
запи́сувавши (adverbial imperfective past)
запи́сую (first-person imperfective present singular)
бу́ду запи́сувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду запи́сувать (first-person future imperfective singular)
запи́суватиму (first-person future imperfective singular)
запи́суєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш запи́сувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш запи́сувать (future imperfective second-person singular)
запи́суватимеш (future imperfective second-person singular)
запи́сує (imperfective present singular third-person)
бу́де запи́сувати (future imperfective singular third-person)
бу́де запи́сувать (future imperfective singular third-person)
запи́суватиме (future imperfective singular third-person)
запи́суєм (first-person imperfective plural present)
запи́суємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо запи́сувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо запи́сувать (first-person future imperfective plural)
запи́суватимемо (first-person future imperfective plural)
запи́суватимем (first-person future imperfective plural)
запи́суєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете запи́сувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете запи́сувать (future imperfective plural second-person)
запи́суватимете (future imperfective plural second-person)
запи́сують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запи́сувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запи́сувать (future imperfective plural third-person)
запи́суватимуть (future imperfective plural third-person)
запи́суймо (first-person imperative plural)
запи́суй (imperative second-person singular)
запи́суйте (imperative plural second-person)
запи́сував (masculine past singular)
запи́сували (masculine past plural)
запи́сувала (feminine past singular)
запи́сували (feminine past plural)
запи́сувало (neuter past singular)
запи́сували (neuter past plural)

Uk-записувати.ogg

From the запи́с- (zapýs-) stem of записа́ти (zapysáty) + -увати (-uvaty). Compare Russian запи́сывать (zapísyvatʹ), Belarusian запі́сваць (zapísvacʹ), Polish zapisywać.

(transitive) to write down, to note down, to put down, to record (set down in writing)


застуджуватися

засту́джуватися

застуди́тися

засту́джуватися • (zastúdžuvatysja) impf (perfective застуди́тися)

засту́джуватися (canonical)
zastúdžuvatysja (romanization)
застуди́тися (perfective)
засту́джуватися (imperfective infinitive)
засту́джуватись (imperfective infinitive)
засту́джуваться (imperfective infinitive)
засту́джуючись (adverbial imperfective present)
засту́джувавшись (adverbial imperfective past)
засту́джуюся (first-person imperfective present singular)
засту́джуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду засту́джуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду засту́джуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду засту́джуваться (first-person future imperfective singular)
засту́джуватимусь (first-person future imperfective singular)
засту́джуватимуся (first-person future imperfective singular)
засту́джуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш засту́джуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш засту́джуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш засту́джуваться (future imperfective second-person singular)
засту́джуватимешся (future imperfective second-person singular)
засту́джується (imperfective present singular third-person)
бу́де засту́джуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де засту́джуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де засту́джуваться (future imperfective singular third-person)
засту́джуватиметься (future imperfective singular third-person)
засту́джуємся (first-person imperfective plural present)
засту́джуємося (first-person imperfective plural present)
засту́джуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо засту́джуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо засту́джуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо засту́джуваться (first-person future imperfective plural)
засту́джуватимемось (first-person future imperfective plural)
засту́джуватимемося (first-person future imperfective plural)
засту́джуватимемся (first-person future imperfective plural)
засту́джуєтеся (imperfective plural present second-person)
засту́джуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете засту́джуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете засту́джуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете засту́джуваться (future imperfective plural second-person)
засту́джуватиметесь (future imperfective plural second-person)
засту́джуватиметеся (future imperfective plural second-person)
засту́джуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть засту́джуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть засту́джуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть засту́джуваться (future imperfective plural third-person)
засту́джуватимуться (future imperfective plural third-person)
засту́джуймося (first-person imperative plural)
засту́джуймось (first-person imperative plural)
засту́джуйся (imperative second-person singular)
засту́джуйсь (imperative second-person singular)
засту́джуйтеся (imperative plural second-person)
засту́джуйтесь (imperative plural second-person)
засту́джувався (masculine past singular)
засту́джувавсь (masculine past singular)
засту́джувалися (masculine past plural)
засту́джувались (masculine past plural)
засту́джувалася (feminine past singular)
засту́джувалась (feminine past singular)
засту́джувалися (feminine past plural)
засту́джувались (feminine past plural)
засту́джувалося (neuter past singular)
засту́джувалось (neuter past singular)
засту́джувалися (neuter past plural)
засту́джувались (neuter past plural)

uk-conj

засту́джуватися<2a.impf>

засту́джувати (zastúdžuvaty) + -ся (-sja)

af

засту́джувати


випити

uk-verb

ви́пити • (výpyty) pf (imperfective випива́ти or пи́ти)

ви́пити (canonical)
výpyty (romanization)
випива́ти (imperfective)
пи́ти (imperfective)
ви́пити (infinitive perfective)
ви́пить (infinitive perfective)
ви́питий (passive past perfective)
impersonal: ви́пито (passive past perfective)
ви́пивши (adverbial past perfective)
ви́п'ю (first-person future perfective singular)
ви́п'єш (future perfective second-person singular)
ви́п'є (future perfective singular third-person)
ви́п'єм (first-person future perfective plural)
ви́п'ємо (first-person future perfective plural)
ви́п'єте (future perfective plural second-person)
ви́п'ють (future perfective plural third-person)
ви́пиймо (first-person imperative plural)
ви́пий (imperative second-person singular)
ви́пийте (imperative plural second-person)
ви́пив (masculine past singular)
ви́пили (masculine past plural)
ви́пила (feminine past singular)
ви́пили (feminine past plural)
ви́пило (neuter past singular)
ви́пили (neuter past plural)

ви- (vy-) + пи́ти (pýty, “to drink”). Compare Russian вы́пить (výpitʹ), Belarusian вы́піць (výpicʹ), Polish wypić.


випивати

випива́ти • (vypyváty) impf (perfective ви́пити)

випива́ти (canonical)
vypyváty (romanization)
ви́пити (perfective)
випива́ти (imperfective infinitive)
випива́ть (imperfective infinitive)
випива́ючи (adverbial imperfective present)
випива́вши (adverbial imperfective past)
випива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду випива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду випива́ть (first-person future imperfective singular)
випива́тиму (first-person future imperfective singular)
випива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш випива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш випива́ть (future imperfective second-person singular)
випива́тимеш (future imperfective second-person singular)
випива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де випива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де випива́ть (future imperfective singular third-person)
випива́тиме (future imperfective singular third-person)
випива́єм (first-person imperfective plural present)
випива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо випива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо випива́ть (first-person future imperfective plural)
випива́тимемо (first-person future imperfective plural)
випива́тимем (first-person future imperfective plural)
випива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете випива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете випива́ть (future imperfective plural second-person)
випива́тимете (future imperfective plural second-person)
випива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть випива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть випива́ть (future imperfective plural third-person)
випива́тимуть (future imperfective plural third-person)
випива́ймо (first-person imperative plural)
випива́й (imperative second-person singular)
випива́йте (imperative plural second-person)
випива́в (masculine past singular)
випива́ли (masculine past plural)
випива́ла (feminine past singular)
випива́ли (feminine past plural)
випива́ло (neuter past singular)
випива́ли (neuter past plural)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-випивати.wav

Cognate with Russian выпива́ть (vypivátʹ), Belarusian выпіва́ць (vypivácʹ), Polish wypijać.

(transitive) to drink up (imbibe completely)

(intransitive) to drink, to booze (consume alcoholic beverages)


висловити

висло́влювати

ви́словити • (výslovyty) pf (imperfective висло́влювати)

ви́словити (canonical)
výslovyty (romanization)
висло́влювати (imperfective)
ви́словити (infinitive perfective)
ви́словить (infinitive perfective)
ви́словлений (passive past perfective)
impersonal: ви́словлено (passive past perfective)
ви́словивши (adverbial past perfective)
ви́словлю (first-person future perfective singular)
ви́словиш (future perfective second-person singular)
ви́словить (future perfective singular third-person)
ви́словим (first-person future perfective plural)
ви́словимо (first-person future perfective plural)
ви́словите (future perfective plural second-person)
ви́словлять (future perfective plural third-person)
ви́словім (first-person imperative plural)
ви́словімо (first-person imperative plural)
ви́слови (imperative second-person singular)
ви́словіть (imperative plural second-person)
ви́словив (masculine past singular)
ви́словили (masculine past plural)
ви́словила (feminine past singular)
ви́словили (feminine past plural)
ви́словило (neuter past singular)
ви́словили (neuter past plural)

[ˈʋɪsɫɔʋete]

Uk-висловити.ogg

ви- (vy-) + сло́во (slóvo) + -ити (-yty)

af

(transitive) to express, to say, to utter, to voice, to put in words


виразити

uk-verb

ви́разити • (výrazyty) pf (imperfective виража́ти)

ви́разити (canonical)
výrazyty (romanization)
виража́ти (imperfective)
ви́разити (infinitive perfective)
ви́разить (infinitive perfective)
ви́ражений (passive past perfective)
impersonal: ви́ражено (passive past perfective)
ви́разивши (adverbial past perfective)
ви́ражу (first-person future perfective singular)
ви́разиш (future perfective second-person singular)
ви́разить (future perfective singular third-person)
ви́разим (first-person future perfective plural)
ви́разимо (first-person future perfective plural)
ви́разите (future perfective plural second-person)
ви́разять (future perfective plural third-person)
ви́разім (first-person imperative plural)
ви́разімо (first-person imperative plural)
ви́рази (imperative second-person singular)
ви́разіть (imperative plural second-person)
ви́разив (masculine past singular)
ви́разили (masculine past plural)
ви́разила (feminine past singular)
ви́разили (feminine past plural)
ви́разило (neuter past singular)
ви́разили (neuter past plural)

Uk-виразити.ogg

From ви́- (vý-) + рази́ти (razýty). Compare Russian вы́разить (výrazitʹ), Polish wyrazić.

(transitive) to express (convey meaning)


виражати

виража́ти • (vyražáty) impf (perfective ви́разити)

виража́ти (canonical)
vyražáty (romanization)
ви́разити (perfective)
виража́ти (imperfective infinitive)
виража́ть (imperfective infinitive)
виража́ючи (adverbial imperfective present)
виража́вши (adverbial imperfective past)
виража́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду виража́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду виража́ть (first-person future imperfective singular)
виража́тиму (first-person future imperfective singular)
виража́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш виража́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш виража́ть (future imperfective second-person singular)
виража́тимеш (future imperfective second-person singular)
виража́є (imperfective present singular third-person)
бу́де виража́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де виража́ть (future imperfective singular third-person)
виража́тиме (future imperfective singular third-person)
виража́єм (first-person imperfective plural present)
виража́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо виража́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо виража́ть (first-person future imperfective plural)
виража́тимемо (first-person future imperfective plural)
виража́тимем (first-person future imperfective plural)
виража́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете виража́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете виража́ть (future imperfective plural second-person)
виража́тимете (future imperfective plural second-person)
виража́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виража́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виража́ть (future imperfective plural third-person)
виража́тимуть (future imperfective plural third-person)
виража́ймо (first-person imperative plural)
виража́й (imperative second-person singular)
виража́йте (imperative plural second-person)
виража́в (masculine past singular)
виража́ли (masculine past plural)
виража́ла (feminine past singular)
виража́ли (feminine past plural)
виража́ло (neuter past singular)
виража́ли (neuter past plural)

Uk-виражати.ogg

ви́разити (výrazyty) + -ати (-aty). Compare Russian выража́ть (vyražátʹ), Polish wyrażać


висловлювати

висло́влювати

висло́влювати • (vyslóvljuvaty) impf (perfective ви́словити)

висло́влювати (canonical)
vyslóvljuvaty (romanization)
ви́словити (perfective)
висло́влювати (imperfective infinitive)
висло́влювать (imperfective infinitive)
висло́влюючи (adverbial imperfective present)
висло́влювавши (adverbial imperfective past)
висло́влюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду висло́влювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду висло́влювать (first-person future imperfective singular)
висло́влюватиму (first-person future imperfective singular)
висло́влюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш висло́влювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш висло́влювать (future imperfective second-person singular)
висло́влюватимеш (future imperfective second-person singular)
висло́влює (imperfective present singular third-person)
бу́де висло́влювати (future imperfective singular third-person)
бу́де висло́влювать (future imperfective singular third-person)
висло́влюватиме (future imperfective singular third-person)
висло́влюєм (first-person imperfective plural present)
висло́влюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо висло́влювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо висло́влювать (first-person future imperfective plural)
висло́влюватимемо (first-person future imperfective plural)
висло́влюватимем (first-person future imperfective plural)
висло́влюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете висло́влювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете висло́влювать (future imperfective plural second-person)
висло́влюватимете (future imperfective plural second-person)
висло́влюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть висло́влювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть висло́влювать (future imperfective plural third-person)
висло́влюватимуть (future imperfective plural third-person)
висло́влюймо (first-person imperative plural)
висло́влюй (imperative second-person singular)
висло́влюйте (imperative plural second-person)
висло́влював (masculine past singular)
висло́влювали (masculine past plural)
висло́влювала (feminine past singular)
висло́влювали (feminine past plural)
висло́влювало (neuter past singular)
висло́влювали (neuter past plural)

[ʋesˈɫɔu̯lʲʊʋɐte]

Uk-висловлювати.ogg

ви́словити (výslovyty) + -ювати (-juvaty)

af

(transitive) to express, to say, to utter, to voice, to put in words (convey in words)


популяризувати

uk-verb

популяризува́ти

спопуляризува́ти

популяризува́ти • (populjaryzuváty) impf or pf (perfective спопуляризува́ти)

популяризува́ти (canonical)
populjaryzuváty (romanization)
спопуляризува́ти (perfective)
популяризува́ти (infinitive)
популяризува́ть (infinitive)
популяризо́ваний (passive past)
impersonal: популяризо́вано (passive past)
популяризу́ючи (adverbial present)
популяризува́вши (adverbial past)
популяризу́ю (first-person future singular)
бу́ду популяризува́ти (first-person singular)
бу́ду популяризува́ть (first-person singular)
популяризува́тиму (first-person singular)
популяризу́єш (future second-person singular)
бу́деш популяризува́ти (second-person singular)
бу́деш популяризува́ть (second-person singular)
популяризува́тимеш (second-person singular)
популяризу́є (future singular third-person)
бу́де популяризува́ти (singular third-person)
бу́де популяризува́ть (singular third-person)
популяризува́тиме (singular third-person)
популяризу́єм (first-person future plural)
популяризу́ємо (first-person future plural)
бу́демо популяризува́ти (first-person plural)
бу́демо популяризува́ть (first-person plural)
популяризува́тимемо (first-person plural)
популяризува́тимем (first-person plural)
популяризу́єте (future plural second-person)
бу́дете популяризува́ти (plural second-person)
бу́дете популяризува́ть (plural second-person)
популяризува́тимете (plural second-person)
популяризу́ють (future plural third-person)
бу́дуть популяризува́ти (plural third-person)
бу́дуть популяризува́ть (plural third-person)
популяризува́тимуть (plural third-person)
популяризу́ймо (first-person imperative plural)
популяризу́й (imperative second-person singular)
популяризу́йте (imperative plural second-person)
популяризува́в (masculine past singular)
популяризува́ли (masculine past plural)
популяризува́ла (feminine past singular)
популяризува́ли (feminine past plural)
популяризува́ло (neuter past singular)
популяризува́ли (neuter past plural)

Ultimately from Latin populāris. Compare Russian популяризи́ровать (populjarizírovatʹ) and популяризова́ть (populjarizovátʹ), Belarusian папулярызава́ць (papuljaryzavácʹ), Polish popularyzować.

cog

популяризи́ровать

папулярызава́ць


усвідомити

uk-verb

усвідо́млювати

усвідо́мити • (usvidómyty) pf (imperfective усвідо́млювати)

усвідо́мити (canonical)
usvidómyty (romanization)
усвідо́млювати (imperfective)
усвідо́мити (infinitive perfective)
усвідо́мить (infinitive perfective)
усвідо́млений (passive past perfective)
impersonal: усвідо́млено (passive past perfective)
усвідо́мивши (adverbial past perfective)
усвідо́млю (first-person future perfective singular)
усвідо́миш (future perfective second-person singular)
усвідо́мить (future perfective singular third-person)
усвідо́мим (first-person future perfective plural)
усвідо́мимо (first-person future perfective plural)
усвідо́мите (future perfective plural second-person)
усвідо́млять (future perfective plural third-person)
усвідо́ммо (first-person imperative plural)
усвідо́м (imperative second-person singular)
усвідо́мте (imperative plural second-person)
усвідо́мив (masculine past singular)
усвідо́мили (masculine past plural)
усвідо́мила (feminine past singular)
усвідо́мили (feminine past plural)
усвідо́мило (neuter past singular)
усвідо́мили (neuter past plural)

Uk-усвідомити.ogg

From у- (u-) + свідо́мий (svidómyj) + -ити (-yty).

af

(transitive) to realize (become aware of)


усвідомлювати

uk-verb

усвідо́млювати

усвідо́млювати • (usvidómljuvaty) impf (perfective усвідо́мити)

усвідо́млювати (canonical)
usvidómljuvaty (romanization)
усвідо́мити (perfective)
усвідо́млювати (imperfective infinitive)
усвідо́млювать (imperfective infinitive)
усвідо́млюваний (imperfective passive past)
impersonal: усвідо́млювано (imperfective passive past)
усвідо́млюючи (adverbial imperfective present)
усвідо́млювавши (adverbial imperfective past)
усвідо́млюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду всвідо́млювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду всвідо́млювать (first-person future imperfective singular)
усвідо́млюватиму (first-person future imperfective singular)
усвідо́млюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш усвідо́млювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш усвідо́млювать (future imperfective second-person singular)
усвідо́млюватимеш (future imperfective second-person singular)
усвідо́млює (imperfective present singular third-person)
бу́де всвідо́млювати (future imperfective singular third-person)
бу́де всвідо́млювать (future imperfective singular third-person)
усвідо́млюватиме (future imperfective singular third-person)
усвідо́млюєм (first-person imperfective plural present)
усвідо́млюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо всвідо́млювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо всвідо́млювать (first-person future imperfective plural)
усвідо́млюватимемо (first-person future imperfective plural)
усвідо́млюватимем (first-person future imperfective plural)
усвідо́млюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете всвідо́млювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете всвідо́млювать (future imperfective plural second-person)
усвідо́млюватимете (future imperfective plural second-person)
усвідо́млюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть усвідо́млювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть усвідо́млювать (future imperfective plural third-person)
усвідо́млюватимуть (future imperfective plural third-person)
усвідо́млюймо (first-person imperative plural)
усвідо́млюй (imperative second-person singular)
усвідо́млюйте (imperative plural second-person)
усвідо́млював (masculine past singular)
усвідо́млювали (masculine past plural)
усвідо́млювала (feminine past singular)
усвідо́млювали (feminine past plural)
усвідо́млювало (neuter past singular)
усвідо́млювали (neuter past plural)

[ʊsʲʋʲiˈdɔmlʲʊʋɐte]

Uk-усвідомлювати.ogg

усвідо́мити (usvidómyty) + -ювати (-juvaty)


погіршити

uk-verb

погі́ршувати

погі́ршити • (pohíršyty) pf (imperfective погі́ршувати)

погі́ршити (canonical)
pohíršyty (romanization)
погі́ршувати (imperfective)
погі́ршити (infinitive perfective)
погі́ршить (infinitive perfective)
погі́ршений (passive past perfective)
impersonal: погі́ршено (passive past perfective)
погі́ршивши (adverbial past perfective)
погі́ршу (first-person future perfective singular)
погі́ршиш (future perfective second-person singular)
погі́ршить (future perfective singular third-person)
погі́ршим (first-person future perfective plural)
погі́ршимо (first-person future perfective plural)
погі́ршите (future perfective plural second-person)
погі́ршать (future perfective plural third-person)
погі́ршмо (first-person imperative plural)
погі́рш (imperative second-person singular)
погі́рште (imperative plural second-person)
погі́ршив (masculine past singular)
погі́ршили (masculine past plural)
погі́ршила (feminine past singular)
погі́ршили (feminine past plural)
погі́ршило (neuter past singular)
погі́ршили (neuter past plural)

Uk-погіршити.ogg

по- (po-) + гі́рший (híršyj, “worse”) + -ити (-yty). Compare Belarusian паго́ршыць (pahóršycʹ), Polish pogorszyć.


погіршувати

uk-verb

погі́ршувати

погі́ршувати • (pohíršuvaty) impf (perfective погі́ршити)

погі́ршувати (canonical)
pohíršuvaty (romanization)
погі́ршити (perfective)
погі́ршувати (imperfective infinitive)
погі́ршувать (imperfective infinitive)
погі́ршуваний (imperfective passive past)
impersonal: погі́ршувано (imperfective passive past)
погі́ршуючи (adverbial imperfective present)
погі́ршувавши (adverbial imperfective past)
погі́ршую (first-person imperfective present singular)
бу́ду погі́ршувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду погі́ршувать (first-person future imperfective singular)
погі́ршуватиму (first-person future imperfective singular)
погі́ршуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш погі́ршувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш погі́ршувать (future imperfective second-person singular)
погі́ршуватимеш (future imperfective second-person singular)
погі́ршує (imperfective present singular third-person)
бу́де погі́ршувати (future imperfective singular third-person)
бу́де погі́ршувать (future imperfective singular third-person)
погі́ршуватиме (future imperfective singular third-person)
погі́ршуєм (first-person imperfective plural present)
погі́ршуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо погі́ршувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо погі́ршувать (first-person future imperfective plural)
погі́ршуватимемо (first-person future imperfective plural)
погі́ршуватимем (first-person future imperfective plural)
погі́ршуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете погі́ршувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете погі́ршувать (future imperfective plural second-person)
погі́ршуватимете (future imperfective plural second-person)
погі́ршують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть погі́ршувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть погі́ршувать (future imperfective plural third-person)
погі́ршуватимуть (future imperfective plural third-person)
погі́ршуймо (first-person imperative plural)
погі́ршуй (imperative second-person singular)
погі́ршуйте (imperative plural second-person)
погі́ршував (masculine past singular)
погі́ршували (masculine past plural)
погі́ршувала (feminine past singular)
погі́ршували (feminine past plural)
погі́ршувало (neuter past singular)
погі́ршували (neuter past plural)

Uk-погіршувати.ogg

погі́ршити (pohíršyty) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian пагарша́ць (paharšácʹ), Polish pogarszać.


переконати

uk-verb

переко́нувати

перекона́ти • (perekonáty) pf (imperfective переко́нувати)

перекона́ти (canonical)
perekonáty (romanization)
переко́нувати (imperfective)
перекона́ти (infinitive perfective)
перекона́ть (infinitive perfective)
переко́наний (passive past perfective)
impersonal: переко́нано (passive past perfective)
перекона́вши (adverbial past perfective)
перекона́ю (first-person future perfective singular)
перекона́єш (future perfective second-person singular)
перекона́є (future perfective singular third-person)
перекона́єм (first-person future perfective plural)
перекона́ємо (first-person future perfective plural)
перекона́єте (future perfective plural second-person)
перекона́ють (future perfective plural third-person)
перекона́ймо (first-person imperative plural)
перекона́й (imperative second-person singular)
перекона́йте (imperative plural second-person)
перекона́в (masculine past singular)
перекона́ли (masculine past plural)
перекона́ла (feminine past singular)
перекона́ли (feminine past plural)
перекона́ло (neuter past singular)
перекона́ли (neuter past plural)

Uk-переконати.ogg

(transitive) to convince, to persuade (make someone believe or feel sure about something)


переконувати

переко́нувати

переко́нувати • (perekónuvaty) impf (perfective перекона́ти)

переко́нувати (canonical)
perekónuvaty (romanization)
перекона́ти (perfective)
переко́нувати (imperfective infinitive)
переко́нувать (imperfective infinitive)
переко́нуючи (adverbial imperfective present)
переко́нувавши (adverbial imperfective past)
переко́ную (first-person imperfective present singular)
бу́ду переко́нувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду переко́нувать (first-person future imperfective singular)
переко́нуватиму (first-person future imperfective singular)
переко́нуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш переко́нувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш переко́нувать (future imperfective second-person singular)
переко́нуватимеш (future imperfective second-person singular)
переко́нує (imperfective present singular third-person)
бу́де переко́нувати (future imperfective singular third-person)
бу́де переко́нувать (future imperfective singular third-person)
переко́нуватиме (future imperfective singular third-person)
переко́нуєм (first-person imperfective plural present)
переко́нуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо переко́нувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо переко́нувать (first-person future imperfective plural)
переко́нуватимемо (first-person future imperfective plural)
переко́нуватимем (first-person future imperfective plural)
переко́нуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете переко́нувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете переко́нувать (future imperfective plural second-person)
переко́нуватимете (future imperfective plural second-person)
переко́нують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть переко́нувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть переко́нувать (future imperfective plural third-person)
переко́нуватимуть (future imperfective plural third-person)
переко́нуймо (first-person imperative plural)
переко́нуй (imperative second-person singular)
переко́нуйте (imperative plural second-person)
переко́нував (masculine past singular)
переко́нували (masculine past plural)
переко́нувала (feminine past singular)
переко́нували (feminine past plural)
переко́нувало (neuter past singular)
переко́нували (neuter past plural)

Uk-переконувати.ogg

перекона́ти (perekonáty) + -увати (-uvaty). Compare Polish przekonywać.


виконувати

uk-verb

вико́нувати • (vykónuvaty) impf (perfective ви́конати)

вико́нувати (canonical)
vykónuvaty (romanization)
ви́конати (perfective)
вико́нувати (imperfective infinitive)
вико́нувать (imperfective infinitive)
вико́нуваний (imperfective passive past)
impersonal: вико́нувано (imperfective passive past)
вико́нуючи (adverbial imperfective present)
вико́нувавши (adverbial imperfective past)
вико́ную (first-person imperfective present singular)
бу́ду вико́нувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вико́нувать (first-person future imperfective singular)
вико́нуватиму (first-person future imperfective singular)
вико́нуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вико́нувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш вико́нувать (future imperfective second-person singular)
вико́нуватимеш (future imperfective second-person singular)
вико́нує (imperfective present singular third-person)
бу́де вико́нувати (future imperfective singular third-person)
бу́де вико́нувать (future imperfective singular third-person)
вико́нуватиме (future imperfective singular third-person)
вико́нуєм (first-person imperfective plural present)
вико́нуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вико́нувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вико́нувать (first-person future imperfective plural)
вико́нуватимемо (first-person future imperfective plural)
вико́нуватимем (first-person future imperfective plural)
вико́нуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вико́нувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вико́нувать (future imperfective plural second-person)
вико́нуватимете (future imperfective plural second-person)
вико́нують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вико́нувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вико́нувать (future imperfective plural third-person)
вико́нуватимуть (future imperfective plural third-person)
вико́нуймо (first-person imperative plural)
вико́нуй (imperative second-person singular)
вико́нуйте (imperative plural second-person)
вико́нував (masculine past singular)
вико́нували (masculine past plural)
вико́нувала (feminine past singular)
вико́нували (feminine past plural)
вико́нувало (neuter past singular)
вико́нували (neuter past plural)

Uk-виконувати.ogg

Borrowed from Polish wykonywać. By surface analysis, ви́конати (výkonaty) + -увати (-uvaty).

surf

(transitive) to execute, to perform, to carry out, to accomplish, to effectuate


виконати

uk-verb

ви́конати • (výkonaty) pf (imperfective вико́нувати)

ви́конати (canonical)
výkonaty (romanization)
вико́нувати (imperfective)
ви́конати (infinitive perfective)
ви́конать (infinitive perfective)
ви́конаний (passive past perfective)
impersonal: ви́конано (passive past perfective)
ви́конавши (adverbial past perfective)
ви́конаю (first-person future perfective singular)
ви́конаєш (future perfective second-person singular)
ви́конає (future perfective singular third-person)
ви́конаєм (first-person future perfective plural)
ви́конаємо (first-person future perfective plural)
ви́конаєте (future perfective plural second-person)
ви́конають (future perfective plural third-person)
ви́конаймо (first-person imperative plural)
ви́конай (imperative second-person singular)
ви́конайте (imperative plural second-person)
ви́конав (masculine past singular)
ви́конали (masculine past plural)
ви́конала (feminine past singular)
ви́конали (feminine past plural)
ви́конало (neuter past singular)
ви́конали (neuter past plural)

Uk-виконати.ogg


потребувати

потребува́ти

потребува́ти (canonical)
potrebuváty (romanization)
потребува́ти (imperfective infinitive)
потребува́ть (imperfective infinitive)
потребу́ючи (adverbial imperfective present)
потребува́вши (adverbial imperfective past)
потребу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду потребува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду потребува́ть (first-person future imperfective singular)
потребува́тиму (first-person future imperfective singular)
потребу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш потребува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш потребува́ть (future imperfective second-person singular)
потребува́тимеш (future imperfective second-person singular)
потребу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де потребува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де потребува́ть (future imperfective singular third-person)
потребува́тиме (future imperfective singular third-person)
потребу́єм (first-person imperfective plural present)
потребу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо потребува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо потребува́ть (first-person future imperfective plural)
потребува́тимемо (first-person future imperfective plural)
потребува́тимем (first-person future imperfective plural)
потребу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете потребува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете потребува́ть (future imperfective plural second-person)
потребува́тимете (future imperfective plural second-person)
потребу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть потребува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть потребува́ть (future imperfective plural third-person)
потребува́тимуть (future imperfective plural third-person)
потребу́ймо (first-person imperative plural)
потребу́й (imperative second-person singular)
потребу́йте (imperative plural second-person)
потребува́в (masculine past singular)
потребува́ли (masculine past plural)
потребува́ла (feminine past singular)
потребува́ли (feminine past plural)
потребува́ло (neuter past singular)
потребува́ли (neuter past plural)

потре́ба (potréba, “need”) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian патрабава́ць (patrabavácʹ), Polish potrzebować, Serbo-Croatian по̀требовати.

cog

патрабава́ць

по̀требовати

(transitive) to need, to be in need of, to require


запитувати

uk-verb

запи́тувати • (zapýtuvaty) impf (perfective запита́ти)

запи́тувати (canonical)
zapýtuvaty (romanization)
запита́ти (perfective)
запи́тувати (imperfective infinitive)
запи́тувать (imperfective infinitive)
запи́туваний (imperfective passive past)
impersonal: запи́тувано (imperfective passive past)
запи́туючи (adverbial imperfective present)
запи́тувавши (adverbial imperfective past)
запи́тую (first-person imperfective present singular)
бу́ду запи́тувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду запи́тувать (first-person future imperfective singular)
запи́туватиму (first-person future imperfective singular)
запи́туєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш запи́тувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш запи́тувать (future imperfective second-person singular)
запи́туватимеш (future imperfective second-person singular)
запи́тує (imperfective present singular third-person)
бу́де запи́тувати (future imperfective singular third-person)
бу́де запи́тувать (future imperfective singular third-person)
запи́туватиме (future imperfective singular third-person)
запи́туєм (first-person imperfective plural present)
запи́туємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо запи́тувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо запи́тувать (first-person future imperfective plural)
запи́туватимемо (first-person future imperfective plural)
запи́туватимем (first-person future imperfective plural)
запи́туєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете запи́тувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете запи́тувать (future imperfective plural second-person)
запи́туватимете (future imperfective plural second-person)
запи́тують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запи́тувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запи́тувать (future imperfective plural third-person)
запи́туватимуть (future imperfective plural third-person)
запи́туймо (first-person imperative plural)
запи́туй (imperative second-person singular)
запи́туйте (imperative plural second-person)
запи́тував (masculine past singular)
запи́тували (masculine past plural)
запи́тувала (feminine past singular)
запи́тували (feminine past plural)
запи́тувало (neuter past singular)
запи́тували (neuter past plural)

Uk-запитувати.ogg

запита́ти (zapytáty) + -увати (-uvaty). Compare Polish zapytywać.


врахувати

врахо́вувати

врахува́ти • (vraxuváty) pf (imperfective врахо́вувати)

врахува́ти (canonical)
vraxuváty (romanization)
врахо́вувати (imperfective)
врахува́ти (infinitive perfective)
врахува́ть (infinitive perfective)
врахо́ваний (passive past perfective)
impersonal: врахо́вано (passive past perfective)
врахува́вши (adverbial past perfective)
враху́ю (first-person future perfective singular)
враху́єш (future perfective second-person singular)
враху́є (future perfective singular third-person)
враху́єм (first-person future perfective plural)
враху́ємо (first-person future perfective plural)
враху́єте (future perfective plural second-person)
враху́ють (future perfective plural third-person)
враху́ймо (first-person imperative plural)
враху́й (imperative second-person singular)
враху́йте (imperative plural second-person)
врахува́в (masculine past singular)
врахува́ли (masculine past plural)
врахува́ла (feminine past singular)
врахува́ли (feminine past plural)
врахува́ло (neuter past singular)
врахува́ли (neuter past plural)

take into consideration
take into consideration

(transitive) to take into account, take into consideration, to factor in


оцінити

оціни́ти • (ocinýty) pf (imperfective оці́нювати)

оціни́ти (canonical)
ocinýty (romanization)
оці́нювати (imperfective)
оціни́ти (infinitive perfective)
оціни́ть (infinitive perfective)
оці́нений (passive past perfective)
impersonal: оці́нено (passive past perfective)
оціни́вши (adverbial past perfective)
оціню́ (first-person future perfective singular)
оці́ниш (future perfective second-person singular)
оці́нить (future perfective singular third-person)
оці́ним (first-person future perfective plural)
оці́нимо (first-person future perfective plural)
оці́ните (future perfective plural second-person)
оці́нять (future perfective plural third-person)
оціні́м (first-person imperative plural)
оціні́мо (first-person imperative plural)
оціни́ (imperative second-person singular)
оціні́ть (imperative plural second-person)
оціни́в (masculine past singular)
оціни́ли (masculine past plural)
оціни́ла (feminine past singular)
оціни́ли (feminine past plural)
оціни́ло (neuter past singular)
оціни́ли (neuter past plural)

Uk-оцінити.ogg

о- (o-) + ціни́ти (cinýty). Compare Russian оцени́ть (ocenítʹ), Belarusian ацані́ць (acanícʹ), Polish ocenić.

to evaluate, to appraise, to assess, to estimate, to value, to rate (form a judgement about the value or qualities of)

to appreciate, to value (recognize the merits or qualities of)


оцінювати

оці́нювати • (ocínjuvaty) impf (perfective оціни́ти)

оці́нювати (canonical)
ocínjuvaty (romanization)
оціни́ти (perfective)
оці́нювати (imperfective infinitive)
оці́нювать (imperfective infinitive)
оці́нюваний (imperfective passive past)
impersonal: оці́нювано (imperfective passive past)
оці́нюючи (adverbial imperfective present)
оці́нювавши (adverbial imperfective past)
оці́нюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду оці́нювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду оці́нювать (first-person future imperfective singular)
оці́нюватиму (first-person future imperfective singular)
оці́нюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш оці́нювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш оці́нювать (future imperfective second-person singular)
оці́нюватимеш (future imperfective second-person singular)
оці́нює (imperfective present singular third-person)
бу́де оці́нювати (future imperfective singular third-person)
бу́де оці́нювать (future imperfective singular third-person)
оці́нюватиме (future imperfective singular third-person)
оці́нюєм (first-person imperfective plural present)
оці́нюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо оці́нювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо оці́нювать (first-person future imperfective plural)
оці́нюватимемо (first-person future imperfective plural)
оці́нюватимем (first-person future imperfective plural)
оці́нюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете оці́нювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете оці́нювать (future imperfective plural second-person)
оці́нюватимете (future imperfective plural second-person)
оці́нюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть оці́нювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть оці́нювать (future imperfective plural third-person)
оці́нюватимуть (future imperfective plural third-person)
оці́нюймо (first-person imperative plural)
оці́нюй (imperative second-person singular)
оці́нюйте (imperative plural second-person)
оці́нював (masculine past singular)
оці́нювали (masculine past plural)
оці́нювала (feminine past singular)
оці́нювали (feminine past plural)
оці́нювало (neuter past singular)
оці́нювали (neuter past plural)

Uk-оцінювати.ogg

From оціни́ти (ocinýty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian оце́нивать (océnivatʹ), Belarusian ацэ́ньваць (acénʹvacʹ), Polish oceniać.


знищити

зни́щити • (znýščyty) pf (imperfective зни́щувати)

зни́щити (canonical)
znýščyty (romanization)
зни́щувати (imperfective)
зни́щити (infinitive perfective)
зни́щить (infinitive perfective)
зни́щений (passive past perfective)
impersonal: зни́щено (passive past perfective)
зни́щивши (adverbial past perfective)
зни́щу (first-person future perfective singular)
зни́щиш (future perfective second-person singular)
зни́щить (future perfective singular third-person)
зни́щим (first-person future perfective plural)
зни́щимо (first-person future perfective plural)
зни́щите (future perfective plural second-person)
зни́щать (future perfective plural third-person)
зни́щмо (first-person imperative plural)
знищ (imperative second-person singular)
зни́щте (imperative plural second-person)
зни́щив (masculine past singular)
зни́щили (masculine past plural)
зни́щила (feminine past singular)
зни́щили (feminine past plural)
зни́щило (neuter past singular)
зни́щили (neuter past plural)

Uk-знищити.ogg

(transitive) to destroy, to annihilate, to obliterate


знищувати

зни́щувати • (znýščuvaty) impf (perfective зни́щити)

зни́щувати (canonical)
znýščuvaty (romanization)
зни́щити (perfective)
зни́щувати (imperfective infinitive)
зни́щувать (imperfective infinitive)
зни́щуваний (imperfective passive past)
impersonal: зни́щувано (imperfective passive past)
зни́щуючи (adverbial imperfective present)
зни́щувавши (adverbial imperfective past)
зни́щую (first-person imperfective present singular)
бу́ду зни́щувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду зни́щувать (first-person future imperfective singular)
зни́щуватиму (first-person future imperfective singular)
зни́щуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зни́щувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш зни́щувать (future imperfective second-person singular)
зни́щуватимеш (future imperfective second-person singular)
зни́щує (imperfective present singular third-person)
бу́де зни́щувати (future imperfective singular third-person)
бу́де зни́щувать (future imperfective singular third-person)
зни́щуватиме (future imperfective singular third-person)
зни́щуєм (first-person imperfective plural present)
зни́щуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зни́щувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо зни́щувать (first-person future imperfective plural)
зни́щуватимемо (first-person future imperfective plural)
зни́щуватимем (first-person future imperfective plural)
зни́щуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зни́щувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете зни́щувать (future imperfective plural second-person)
зни́щуватимете (future imperfective plural second-person)
зни́щують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зни́щувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зни́щувать (future imperfective plural third-person)
зни́щуватимуть (future imperfective plural third-person)
зни́щуймо (first-person imperative plural)
зни́щуй (imperative second-person singular)
зни́щуйте (imperative plural second-person)
зни́щував (masculine past singular)
зни́щували (masculine past plural)
зни́щувала (feminine past singular)
зни́щували (feminine past plural)
зни́щувало (neuter past singular)
зни́щували (neuter past plural)

[ˈznɪʃt͡ʃʊʋɐte]

Uk-знищувати.ogg


заробити

зароби́ти • (zarobýty) pf (imperfective заробля́ти)

зароби́ти (canonical)
zarobýty (romanization)
заробля́ти (imperfective)
зароби́ти (infinitive perfective)
зароби́ть (infinitive perfective)
заро́блений (passive past perfective)
impersonal: заро́блено (passive past perfective)
зароби́вши (adverbial past perfective)
зароблю́ (first-person future perfective singular)
заро́биш (future perfective second-person singular)
заро́бить (future perfective singular third-person)
заро́бим (first-person future perfective plural)
заро́бимо (first-person future perfective plural)
заро́бите (future perfective plural second-person)
заро́блять (future perfective plural third-person)
заробі́м (first-person imperative plural)
заробі́мо (first-person imperative plural)
зароби́ (imperative second-person singular)
заробі́ть (imperative plural second-person)
зароби́в (masculine past singular)
зароби́ли (masculine past plural)
зароби́ла (feminine past singular)
зароби́ли (feminine past plural)
зароби́ло (neuter past singular)
зароби́ли (neuter past plural)

Uk-заробити.ogg

From за- (za-) + роби́ти (robýty). Compare Belarusian зарабі́ць (zarabícʹ), Polish zarobić.


заробляти

заробля́ти • (zarobljáty) impf (perfective зароби́ти)

заробля́ти (canonical)
zarobljáty (romanization)
зароби́ти (perfective)
заробля́ти (imperfective infinitive)
заробля́ть (imperfective infinitive)
заробля́ючи (adverbial imperfective present)
заробля́вши (adverbial imperfective past)
заробля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду заробля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду заробля́ть (first-person future imperfective singular)
заробля́тиму (first-person future imperfective singular)
заробля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заробля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш заробля́ть (future imperfective second-person singular)
заробля́тимеш (future imperfective second-person singular)
заробля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де заробля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де заробля́ть (future imperfective singular third-person)
заробля́тиме (future imperfective singular third-person)
заробля́єм (first-person imperfective plural present)
заробля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заробля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо заробля́ть (first-person future imperfective plural)
заробля́тимемо (first-person future imperfective plural)
заробля́тимем (first-person future imperfective plural)
заробля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заробля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете заробля́ть (future imperfective plural second-person)
заробля́тимете (future imperfective plural second-person)
заробля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заробля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заробля́ть (future imperfective plural third-person)
заробля́тимуть (future imperfective plural third-person)
заробля́ймо (first-person imperative plural)
заробля́й (imperative second-person singular)
заробля́йте (imperative plural second-person)
заробля́в (masculine past singular)
заробля́ли (masculine past plural)
заробля́ла (feminine past singular)
заробля́ли (feminine past plural)
заробля́ло (neuter past singular)
заробля́ли (neuter past plural)

Uk-заробляти.ogg

From зароби́ти (zarobýty) + -я́ти (-játy). Compare Russian зараба́тывать (zarabátyvatʹ), Belarusian зарабля́ць (zarabljácʹ), Polish zarabiać.

cog

зараба́тывать


очолити

uk-verb

очо́лити • (očólyty) pf (imperfective очо́лювати)

очо́лити (canonical)
očólyty (romanization)
очо́лювати (imperfective)
очо́лити (infinitive perfective)
очо́лить (infinitive perfective)
очо́лений (passive past perfective)
impersonal: очо́лено (passive past perfective)
очо́ливши (adverbial past perfective)
очо́лю (first-person future perfective singular)
очо́лиш (future perfective second-person singular)
очо́лить (future perfective singular third-person)
очо́лим (first-person future perfective plural)
очо́лимо (first-person future perfective plural)
очо́лите (future perfective plural second-person)
очо́лять (future perfective plural third-person)
очо́льмо (first-person imperative plural)
очо́ль (imperative second-person singular)
очо́льте (imperative plural second-person)
очо́лив (masculine past singular)
очо́лили (masculine past plural)
очо́лила (feminine past singular)
очо́лили (feminine past plural)
очо́лило (neuter past singular)
очо́лили (neuter past plural)

[ɔˈt͡ʃɔɫete]

Uk-очолити.ogg

о- (o-) + чоло́ (čoló, “forehead”) + -ити (-yty)


очолювати

uk-verb

очо́лювати • (očóljuvaty) impf (perfective очо́лити)

очо́лювати (canonical)
očóljuvaty (romanization)
очо́лити (perfective)
очо́лювати (imperfective infinitive)
очо́лювать (imperfective infinitive)
очо́люваний (imperfective passive past)
impersonal: очо́лювано (imperfective passive past)
очо́люючи (adverbial imperfective present)
очо́лювавши (adverbial imperfective past)
очо́люю (first-person imperfective present singular)
бу́ду очо́лювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду очо́лювать (first-person future imperfective singular)
очо́люватиму (first-person future imperfective singular)
очо́люєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш очо́лювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш очо́лювать (future imperfective second-person singular)
очо́люватимеш (future imperfective second-person singular)
очо́лює (imperfective present singular third-person)
бу́де очо́лювати (future imperfective singular third-person)
бу́де очо́лювать (future imperfective singular third-person)
очо́люватиме (future imperfective singular third-person)
очо́люєм (first-person imperfective plural present)
очо́люємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо очо́лювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо очо́лювать (first-person future imperfective plural)
очо́люватимемо (first-person future imperfective plural)
очо́люватимем (first-person future imperfective plural)
очо́люєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете очо́лювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете очо́лювать (future imperfective plural second-person)
очо́люватимете (future imperfective plural second-person)
очо́люють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть очо́лювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть очо́лювать (future imperfective plural third-person)
очо́люватимуть (future imperfective plural third-person)
очо́люймо (first-person imperative plural)
очо́люй (imperative second-person singular)
очо́люйте (imperative plural second-person)
очо́лював (masculine past singular)
очо́лювали (masculine past plural)
очо́лювала (feminine past singular)
очо́лювали (feminine past plural)
очо́лювало (neuter past singular)
очо́лювали (neuter past plural)

[ɔˈt͡ʃɔlʲʊʋɐte]

Uk-очолювати.ogg

о- (o-) + чоло́ (čoló, “forehead”) + -ювати (-juvaty)


заплатити

uk-verb

заплати́ти • (zaplatýty) pf (imperfective плати́ти)

заплати́ти (canonical)
zaplatýty (romanization)
плати́ти (imperfective)
заплати́ти (infinitive perfective)
заплати́ть (infinitive perfective)
запла́чений (passive past perfective)
impersonal: запла́чено (passive past perfective)
заплати́вши (adverbial past perfective)
заплачу́ (first-person future perfective singular)
запла́тиш (future perfective second-person singular)
запла́тить (future perfective singular third-person)
запла́тим (first-person future perfective plural)
запла́тимо (first-person future perfective plural)
запла́тите (future perfective plural second-person)
запла́тять (future perfective plural third-person)
заплаті́м (first-person imperative plural)
заплаті́мо (first-person imperative plural)
заплати́ (imperative second-person singular)
заплаті́ть (imperative plural second-person)
заплати́в (masculine past singular)
заплати́ли (masculine past plural)
заплати́ла (feminine past singular)
заплати́ли (feminine past plural)
заплати́ло (neuter past singular)
заплати́ли (neuter past plural)

Uk-заплатити.ogg

за- (za-) + плати́ти (platýty). Compare Russian заплати́ть (zaplatítʹ), Belarusian заплаці́ць (zaplacícʹ), Polish zapłacić.


критикувати

критикува́ти

критикува́ти (canonical)
krytykuváty (romanization)
критикува́ти (imperfective infinitive)
критикува́ть (imperfective infinitive)
критико́ваний (imperfective passive past)
impersonal: критико́вано (imperfective passive past)
критику́ючи (adverbial imperfective present)
критикува́вши (adverbial imperfective past)
критику́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду критикува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду критикува́ть (first-person future imperfective singular)
критикува́тиму (first-person future imperfective singular)
критику́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш критикува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш критикува́ть (future imperfective second-person singular)
критикува́тимеш (future imperfective second-person singular)
критику́є (imperfective present singular third-person)
бу́де критикува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де критикува́ть (future imperfective singular third-person)
критикува́тиме (future imperfective singular third-person)
критику́єм (first-person imperfective plural present)
критику́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо критикува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо критикува́ть (first-person future imperfective plural)
критикува́тимемо (first-person future imperfective plural)
критикува́тимем (first-person future imperfective plural)
критику́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете критикува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете критикува́ть (future imperfective plural second-person)
критикува́тимете (future imperfective plural second-person)
критику́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть критикува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть критикува́ть (future imperfective plural third-person)
критикува́тимуть (future imperfective plural third-person)
критику́ймо (first-person imperative plural)
критику́й (imperative second-person singular)
критику́йте (imperative plural second-person)
критикува́в (masculine past singular)
критикува́ли (masculine past plural)
критикува́ла (feminine past singular)
критикува́ли (feminine past plural)
критикува́ло (neuter past singular)
критикува́ли (neuter past plural)

Uk-критикувати.ogg

From кри́тика (krýtyka, “criticism”) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian критикова́ть (kritikovátʹ), Belarusian крытыкава́ць (krytykavácʹ), Polish krytykować.

cog

критикова́ть

крытыкава́ць

(transitive) to criticize (find fault with)


відрізнятися

uk-verb

відрізня́тися

відрізни́тися

відрізня́тися • (vidriznjátysja) impf (perfective відрізни́тися)

відрізня́тися (canonical)
vidriznjátysja (romanization)
відрізни́тися (perfective)
відрізня́тися (imperfective infinitive)
відрізня́тись (imperfective infinitive)
відрізня́ться (imperfective infinitive)
відрізня́ючись (adverbial imperfective present)
відрізня́вшись (adverbial imperfective past)
відрізня́юся (first-person imperfective present singular)
відрізня́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду відрізня́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду відрізня́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду відрізня́ться (first-person future imperfective singular)
відрізня́тимусь (first-person future imperfective singular)
відрізня́тимуся (first-person future imperfective singular)
відрізня́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш відрізня́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш відрізня́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш відрізня́ться (future imperfective second-person singular)
відрізня́тимешся (future imperfective second-person singular)
відрізня́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де відрізня́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де відрізня́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де відрізня́ться (future imperfective singular third-person)
відрізня́тиметься (future imperfective singular third-person)
відрізня́ємся (first-person imperfective plural present)
відрізня́ємося (first-person imperfective plural present)
відрізня́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо відрізня́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо відрізня́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо відрізня́ться (first-person future imperfective plural)
відрізня́тимемось (first-person future imperfective plural)
відрізня́тимемося (first-person future imperfective plural)
відрізня́тимемся (first-person future imperfective plural)
відрізня́єтеся (imperfective plural present second-person)
відрізня́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете відрізня́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете відрізня́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете відрізня́ться (future imperfective plural second-person)
відрізня́тиметесь (future imperfective plural second-person)
відрізня́тиметеся (future imperfective plural second-person)
відрізня́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відрізня́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відрізня́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відрізня́ться (future imperfective plural third-person)
відрізня́тимуться (future imperfective plural third-person)
відрізня́ймося (first-person imperative plural)
відрізня́ймось (first-person imperative plural)
відрізня́йся (imperative second-person singular)
відрізня́йсь (imperative second-person singular)
відрізня́йтеся (imperative plural second-person)
відрізня́йтесь (imperative plural second-person)
відрізня́вся (masculine past singular)
відрізня́всь (masculine past singular)
відрізня́лися (masculine past plural)
відрізня́лись (masculine past plural)
відрізня́лася (feminine past singular)
відрізня́лась (feminine past singular)
відрізня́лися (feminine past plural)
відрізня́лись (feminine past plural)
відрізня́лося (neuter past singular)
відрізня́лось (neuter past singular)
відрізня́лися (neuter past plural)
відрізня́лись (neuter past plural)

uk-conj

відрізня́тися<1a.impf>

Uk-відрізнятися.ogg

to differ, to be different (from: від (vid) + genitive)


різнитися

різни́тися (canonical)
riznýtysja (romanization)
різни́тися (imperfective infinitive)
різни́тись (imperfective infinitive)
різни́ться (imperfective infinitive)
різнячи́сь (adverbial imperfective present)
різни́вшись (adverbial imperfective past)
різню́ся (first-person imperfective present singular)
різню́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду різни́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду різни́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду різни́ться (first-person future imperfective singular)
різни́тимусь (first-person future imperfective singular)
різни́тимуся (first-person future imperfective singular)
різни́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш різни́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш різни́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш різни́ться (future imperfective second-person singular)
різни́тимешся (future imperfective second-person singular)
різни́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де різни́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де різни́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де різни́ться (future imperfective singular third-person)
різни́тиметься (future imperfective singular third-person)
різни́мся (first-person imperfective plural present)
різнимо́ся (first-person imperfective plural present)
різнимо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо різни́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо різни́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо різни́ться (first-person future imperfective plural)
різни́тимемось (first-person future imperfective plural)
різни́тимемося (first-person future imperfective plural)
різни́тимемся (first-person future imperfective plural)
різните́ся (imperfective plural present second-person)
різните́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете різни́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете різни́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете різни́ться (future imperfective plural second-person)
різни́тиметесь (future imperfective plural second-person)
різни́тиметеся (future imperfective plural second-person)
різня́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть різни́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть різни́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть різни́ться (future imperfective plural third-person)
різни́тимуться (future imperfective plural third-person)
різні́мся (first-person imperative plural)
різні́мося (first-person imperative plural)
різні́мось (first-person imperative plural)
різни́ся (imperative second-person singular)
різни́сь (imperative second-person singular)
різні́ться (imperative plural second-person)
різни́вся (masculine past singular)
різни́всь (masculine past singular)
різни́лися (masculine past plural)
різни́лись (masculine past plural)
різни́лася (feminine past singular)
різни́лась (feminine past singular)
різни́лися (feminine past plural)
різни́лись (feminine past plural)
різни́лося (neuter past singular)
різни́лось (neuter past singular)
різни́лися (neuter past plural)
різни́лись (neuter past plural)

різни́тися<4b.impf>


оточити

uk-verb

оточи́ти • (otočýty) pf (imperfective ото́чувати)

оточи́ти (canonical)
otočýty (romanization)
ото́чувати (imperfective)
оточи́ти (infinitive perfective)
оточи́ть (infinitive perfective)
ото́чений (passive past perfective)
impersonal: ото́чено (passive past perfective)
оточи́вши (adverbial past perfective)
оточу́ (first-person future perfective singular)
ото́чиш (future perfective second-person singular)
ото́чить (future perfective singular third-person)
ото́чим (first-person future perfective plural)
ото́чимо (first-person future perfective plural)
ото́чите (future perfective plural second-person)
ото́чать (future perfective plural third-person)
оточі́м (first-person imperative plural)
оточі́мо (first-person imperative plural)
оточи́ (imperative second-person singular)
оточі́ть (imperative plural second-person)
оточи́в (masculine past singular)
оточи́ли (masculine past plural)
оточи́ла (feminine past singular)
оточи́ли (feminine past plural)
оточи́ло (neuter past singular)
оточи́ли (neuter past plural)

[ɔtɔˈt͡ʃɪte]

Uk-оточити.ogg

о- (o-) + точи́ти (točýty). Compare Polish otoczyć.


оточувати

ото́чувати • (otóčuvaty) impf (perfective оточи́ти)

ото́чувати (canonical)
otóčuvaty (romanization)
оточи́ти (perfective)
ото́чувати (imperfective infinitive)
ото́чувать (imperfective infinitive)
ото́чуючи (adverbial imperfective present)
ото́чувавши (adverbial imperfective past)
ото́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду ото́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ото́чувать (first-person future imperfective singular)
ото́чуватиму (first-person future imperfective singular)
ото́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ото́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ото́чувать (future imperfective second-person singular)
ото́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
ото́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де ото́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де ото́чувать (future imperfective singular third-person)
ото́чуватиме (future imperfective singular third-person)
ото́чуєм (first-person imperfective plural present)
ото́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ото́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ото́чувать (first-person future imperfective plural)
ото́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
ото́чуватимем (first-person future imperfective plural)
ото́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ото́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ото́чувать (future imperfective plural second-person)
ото́чуватимете (future imperfective plural second-person)
ото́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ото́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ото́чувать (future imperfective plural third-person)
ото́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
ото́чуймо (first-person imperative plural)
ото́чуй (imperative second-person singular)
ото́чуйте (imperative plural second-person)
ото́чував (masculine past singular)
ото́чували (masculine past plural)
ото́чувала (feminine past singular)
ото́чували (feminine past plural)
ото́чувало (neuter past singular)
ото́чували (neuter past plural)

[ɔˈtɔt͡ʃʊʋɐte]

Uk-оточувати.ogg


відкласти

відкла́сти • (vidklásty) pf (imperfective відклада́ти)

відкла́сти (canonical)
vidklásty (romanization)
відклада́ти (imperfective)
відкла́сти (infinitive perfective)
відкла́дений (passive past perfective)
impersonal: відкла́дено (passive past perfective)
відкла́вши (adverbial past perfective)
відкладу́ (first-person future perfective singular)
відкладе́ш (future perfective second-person singular)
відкладе́ (future perfective singular third-person)
відкладе́м (first-person future perfective plural)
відкладемо́ (first-person future perfective plural)
відкладете́ (future perfective plural second-person)
відкладу́ть (future perfective plural third-person)
відкладі́м (first-person imperative plural)
відкладі́мо (first-person imperative plural)
відклади́ (imperative second-person singular)
відкладі́ть (imperative plural second-person)
відкла́в (masculine past singular)
відкла́ли (masculine past plural)
відкла́ла (feminine past singular)
відкла́ли (feminine past plural)
відкла́ло (neuter past singular)
відкла́ли (neuter past plural)

Uk-відкласти.ogg

(transitive, literal, figurative) to put aside, to set aside, to lay aside

(transitive) to postpone, to put off, to delay, to defer, to adjourn


відстрочити

відстро́чити

відстро́чувати

відстро́чити • (vidstróčyty) pf (imperfective відстро́чувати)

відстро́чити (canonical)
vidstróčyty (romanization)
відстро́чувати (imperfective)
відстро́чити (infinitive perfective)
відстро́чить (infinitive perfective)
відстро́чений (passive past perfective)
impersonal: відстро́чено (passive past perfective)
відстро́чивши (adverbial past perfective)
відстро́чу (first-person future perfective singular)
відстро́чиш (future perfective second-person singular)
відстро́чить (future perfective singular third-person)
відстро́чим (first-person future perfective plural)
відстро́чимо (first-person future perfective plural)
відстро́чите (future perfective plural second-person)
відстро́чать (future perfective plural third-person)
відстро́чмо (first-person imperative plural)
відстро́ч (imperative second-person singular)
відстро́чте (imperative plural second-person)
відстро́чив (masculine past singular)
відстро́чили (masculine past plural)
відстро́чила (feminine past singular)
відстро́чили (feminine past plural)
відстро́чило (neuter past singular)
відстро́чили (neuter past plural)

Uk-відстрочити.ogg

From від- (vid-) + строк (strok) + -ити (-yty). Compare Russian отсро́чить (otsróčitʹ).


відстрочувати

uk-verb

відстро́чувати

відстро́чити

відстро́чувати • (vidstróčuvaty) impf (perfective відстро́чити)

відстро́чувати (canonical)
vidstróčuvaty (romanization)
відстро́чити (perfective)
відстро́чувати (imperfective infinitive)
відстро́чувать (imperfective infinitive)
відстро́чуваний (imperfective passive past)
impersonal: відстро́чувано (imperfective passive past)
відстро́чуючи (adverbial imperfective present)
відстро́чувавши (adverbial imperfective past)
відстро́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відстро́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відстро́чувать (first-person future imperfective singular)
відстро́чуватиму (first-person future imperfective singular)
відстро́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відстро́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відстро́чувать (future imperfective second-person singular)
відстро́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
відстро́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де відстро́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відстро́чувать (future imperfective singular third-person)
відстро́чуватиме (future imperfective singular third-person)
відстро́чуєм (first-person imperfective plural present)
відстро́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відстро́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відстро́чувать (first-person future imperfective plural)
відстро́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
відстро́чуватимем (first-person future imperfective plural)
відстро́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відстро́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відстро́чувать (future imperfective plural second-person)
відстро́чуватимете (future imperfective plural second-person)
відстро́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відстро́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відстро́чувать (future imperfective plural third-person)
відстро́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
відстро́чуймо (first-person imperative plural)
відстро́чуй (imperative second-person singular)
відстро́чуйте (imperative plural second-person)
відстро́чував (masculine past singular)
відстро́чували (masculine past plural)
відстро́чувала (feminine past singular)
відстро́чували (feminine past plural)
відстро́чувало (neuter past singular)
відстро́чували (neuter past plural)

Uk-відстрочувати.ogg

From відстро́чити (vidstróčyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian отсро́чивать (otsróčivatʹ).

af

відстро́чити

cog

отсро́чивать


знизити

uk-verb

зни́зити • (znýzyty) pf (imperfective зни́жувати)

зни́зити (canonical)
znýzyty (romanization)
зни́жувати (imperfective)
зни́зити (infinitive perfective)
зни́зить (infinitive perfective)
зни́жений (passive past perfective)
impersonal: зни́жено (passive past perfective)
зни́зивши (adverbial past perfective)
зни́жу (first-person future perfective singular)
зни́зиш (future perfective second-person singular)
зни́зить (future perfective singular third-person)
зни́зим (first-person future perfective plural)
зни́зимо (first-person future perfective plural)
зни́зите (future perfective plural second-person)
зни́зять (future perfective plural third-person)
зни́зьмо (first-person imperative plural)
знизь (imperative second-person singular)
зни́зьте (imperative plural second-person)
зни́зив (masculine past singular)
зни́зили (masculine past plural)
зни́зила (feminine past singular)
зни́зили (feminine past plural)
зни́зило (neuter past singular)
зни́зили (neuter past plural)

Uk-знизити.ogg

From з- (z-) + ни́з (nýz) + -ити (-yty). Compare Russian сни́зить (snízitʹ).

(transitive, literal) to lower, to bring down

(transitive, figurative) to reduce, to decrease, to cut


знижувати

зни́жувати • (znýžuvaty) impf (perfective зни́зити)

зни́жувати (canonical)
znýžuvaty (romanization)
зни́зити (perfective)
зни́жувати (imperfective infinitive)
зни́жувать (imperfective infinitive)
зни́жуваний (imperfective passive past)
impersonal: зни́жувано (imperfective passive past)
зни́жуючи (adverbial imperfective present)
зни́жувавши (adverbial imperfective past)
зни́жую (first-person imperfective present singular)
бу́ду зни́жувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду зни́жувать (first-person future imperfective singular)
зни́жуватиму (first-person future imperfective singular)
зни́жуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зни́жувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш зни́жувать (future imperfective second-person singular)
зни́жуватимеш (future imperfective second-person singular)
зни́жує (imperfective present singular third-person)
бу́де зни́жувати (future imperfective singular third-person)
бу́де зни́жувать (future imperfective singular third-person)
зни́жуватиме (future imperfective singular third-person)
зни́жуєм (first-person imperfective plural present)
зни́жуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зни́жувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо зни́жувать (first-person future imperfective plural)
зни́жуватимемо (first-person future imperfective plural)
зни́жуватимем (first-person future imperfective plural)
зни́жуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зни́жувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете зни́жувать (future imperfective plural second-person)
зни́жуватимете (future imperfective plural second-person)
зни́жують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зни́жувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зни́жувать (future imperfective plural third-person)
зни́жуватимуть (future imperfective plural third-person)
зни́жуймо (first-person imperative plural)
зни́жуй (imperative second-person singular)
зни́жуйте (imperative plural second-person)
зни́жував (masculine past singular)
зни́жували (masculine past plural)
зни́жувала (feminine past singular)
зни́жували (feminine past plural)
зни́жувало (neuter past singular)
зни́жували (neuter past plural)

[ˈznɪʒʊʋɐte]

Uk-знижувати.ogg

From the зни́ж- (znýž-) stem of зни́зити (znýzyty) + -увати (-uvaty).


відкладати

відклада́ти • (vidkladáty) impf (perfective відкла́сти)

відклада́ти (canonical)
vidkladáty (romanization)
відкла́сти (perfective)
відклада́ти (imperfective infinitive)
відклада́ть (imperfective infinitive)
відклада́ючи (adverbial imperfective present)
відклада́вши (adverbial imperfective past)
відклада́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відклада́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відклада́ть (first-person future imperfective singular)
відклада́тиму (first-person future imperfective singular)
відклада́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відклада́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відклада́ть (future imperfective second-person singular)
відклада́тимеш (future imperfective second-person singular)
відклада́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відклада́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відклада́ть (future imperfective singular third-person)
відклада́тиме (future imperfective singular third-person)
відклада́єм (first-person imperfective plural present)
відклада́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відклада́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відклада́ть (first-person future imperfective plural)
відклада́тимемо (first-person future imperfective plural)
відклада́тимем (first-person future imperfective plural)
відклада́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відклада́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відклада́ть (future imperfective plural second-person)
відклада́тимете (future imperfective plural second-person)
відклада́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відклада́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відклада́ть (future imperfective plural third-person)
відклада́тимуть (future imperfective plural third-person)
відклада́ймо (first-person imperative plural)
відклада́й (imperative second-person singular)
відклада́йте (imperative plural second-person)
відклада́в (masculine past singular)
відклада́ли (masculine past plural)
відклада́ла (feminine past singular)
відклада́ли (feminine past plural)
відклада́ло (neuter past singular)
відклада́ли (neuter past plural)

Uk-відкладати.ogg

From відклад- (vidklad-) + -а́ти (-áty). Compare Russian откла́дывать (otkládyvatʹ), Polish odkładać.

cog

откла́дывать

Ніко́ли не відклада́й на за́втра те, що мо́жеш зроби́ти сього́дні.

Never put off until tomorrow what you can do today.

Nikóly ne vidkladáj na závtra te, ščo móžeš zrobýty sʹohódni.


гавкати

uk-verb

га́вкати • (hávkaty) impf (perfective га́вкнути)

га́вкати (canonical)
hávkaty (romanization)
га́вкнути (perfective)
га́вкати (imperfective infinitive)
га́вкать (imperfective infinitive)
га́вкаючи (adverbial imperfective present)
га́вкавши (adverbial imperfective past)
га́вкаю (first-person imperfective present singular)
бу́ду га́вкати (first-person future imperfective singular)
бу́ду га́вкать (first-person future imperfective singular)
га́вкатиму (first-person future imperfective singular)
га́вкаєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш га́вкати (future imperfective second-person singular)
бу́деш га́вкать (future imperfective second-person singular)
га́вкатимеш (future imperfective second-person singular)
га́вкає (imperfective present singular third-person)
бу́де га́вкати (future imperfective singular third-person)
бу́де га́вкать (future imperfective singular third-person)
га́вкатиме (future imperfective singular third-person)
га́вкаєм (first-person imperfective plural present)
га́вкаємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо га́вкати (first-person future imperfective plural)
бу́демо га́вкать (first-person future imperfective plural)
га́вкатимемо (first-person future imperfective plural)
га́вкатимем (first-person future imperfective plural)
га́вкаєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете га́вкати (future imperfective plural second-person)
бу́дете га́вкать (future imperfective plural second-person)
га́вкатимете (future imperfective plural second-person)
га́вкають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть га́вкати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть га́вкать (future imperfective plural third-person)
га́вкатимуть (future imperfective plural third-person)
га́вкаймо (first-person imperative plural)
га́вкай (imperative second-person singular)
га́вкайте (imperative plural second-person)
га́вкав (masculine past singular)
га́вкали (masculine past plural)
га́вкала (feminine past singular)
га́вкали (feminine past plural)
га́вкало (neuter past singular)
га́вкали (neuter past plural)

Uk-гавкати.ogg

Inherited from Proto-Slavic *gavъkati. Cognate with Russian га́вкать (gávkatʹ).

(intransitive) to bark (make a short, loud, explosive noise with the vocal organs (especially dogs))


заслуговувати

заслуго́вувати

заслуго́вувати • (zasluhóvuvaty) impf (perfective заслужи́ти)

заслуго́вувати (canonical)
zasluhóvuvaty (romanization)
заслужи́ти (perfective)
заслуго́вувати (imperfective infinitive)
заслуго́вувать (imperfective infinitive)
заслуго́вуючи (adverbial imperfective present)
заслуго́вувавши (adverbial imperfective past)
заслуго́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду заслуго́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заслуго́вувать (first-person future imperfective singular)
заслуго́вуватиму (first-person future imperfective singular)
заслуго́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заслуго́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заслуго́вувать (future imperfective second-person singular)
заслуго́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
заслуго́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де заслуго́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де заслуго́вувать (future imperfective singular third-person)
заслуго́вуватиме (future imperfective singular third-person)
заслуго́вуєм (first-person imperfective plural present)
заслуго́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заслуго́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заслуго́вувать (first-person future imperfective plural)
заслуго́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
заслуго́вуватимем (first-person future imperfective plural)
заслуго́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заслуго́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заслуго́вувать (future imperfective plural second-person)
заслуго́вуватимете (future imperfective plural second-person)
заслуго́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заслуго́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заслуго́вувать (future imperfective plural third-person)
заслуго́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
заслуго́вуймо (first-person imperative plural)
заслуго́вуй (imperative second-person singular)
заслуго́вуйте (imperative plural second-person)
заслуго́вував (masculine past singular)
заслуго́вували (masculine past plural)
заслуго́вувала (feminine past singular)
заслуго́вували (feminine past plural)
заслуго́вувало (neuter past singular)
заслуго́вували (neuter past plural)

uk-conj

заслуго́вувати<2a.impf.intr>

[zɐsɫʊˈɦɔwʊʋɐte]

Uk-заслуговувати.ogg

From the заслуго́в- (zasluhóv-) stem of заслугува́ти (zasluhuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian заслу́живать (zaslúživatʹ), Belarusian заслуго́ўваць (zasluhóŭvacʹ), Polish zasługiwać.

af

заслугува́ти

cog

заслу́живать

заслуго́ўваць

Ва́ша робо́та заслуго́вує найви́щої похвали́.

Váša robóta zasluhóvuje najvýščoji poxvalý.

to deserve, to merit, to be worthy of, to earn (followed by genitive case or на (na) + accusative)


пришвидшити

uk-verb

пришви́дшити

пришви́дшувати

пришви́дшити • (pryšvýdšyty) pf (imperfective пришви́дшувати)

пришви́дшити (canonical)
pryšvýdšyty (romanization)
пришви́дшувати (imperfective)
пришви́дшити (infinitive perfective)
пришви́дшить (infinitive perfective)
пришви́дшений (passive past perfective)
impersonal: пришви́дшено (passive past perfective)
пришви́дшивши (adverbial past perfective)
пришви́дшу (first-person future perfective singular)
пришви́дшиш (future perfective second-person singular)
пришви́дшить (future perfective singular third-person)
пришви́дшим (first-person future perfective plural)
пришви́дшимо (first-person future perfective plural)
пришви́дшите (future perfective plural second-person)
пришви́дшать (future perfective plural third-person)
пришви́дшім (first-person imperative plural)
пришви́дшімо (first-person imperative plural)
пришви́дши (imperative second-person singular)
пришви́дшіть (imperative plural second-person)
пришви́дшив (masculine past singular)
пришви́дшили (masculine past plural)
пришви́дшила (feminine past singular)
пришви́дшили (feminine past plural)
пришви́дшило (neuter past singular)
пришви́дшили (neuter past plural)

при- (pry-) + шви́дший (švýdšyj, “faster”) + -ити (-yty)

af

(transitive) to accelerate, to speed up (cause to go faster)