зустрічати

uk-verb

зустріча́ти • (zustričáty) impf (perfective зустрі́ти or зустрі́нути)

зустріча́ти (canonical)
zustričáty (romanization)
зустрі́ти (perfective)
зустрі́нути (perfective)
зустріча́ти (imperfective infinitive)
зустріча́ть (imperfective infinitive)
зустріча́ючи (adverbial imperfective present)
зустріча́вши (adverbial imperfective past)
зустріча́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зустріча́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зустріча́ть (first-person future imperfective singular)
зустріча́тиму (first-person future imperfective singular)
зустріча́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зустріча́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зустріча́ть (future imperfective second-person singular)
зустріча́тимеш (future imperfective second-person singular)
зустріча́є (imperfective present singular third-person)
бу́де зустріча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зустріча́ть (future imperfective singular third-person)
зустріча́тиме (future imperfective singular third-person)
зустріча́єм (first-person imperfective plural present)
зустріча́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зустріча́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зустріча́ть (first-person future imperfective plural)
зустріча́тимемо (first-person future imperfective plural)
зустріча́тимем (first-person future imperfective plural)
зустріча́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зустріча́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зустріча́ть (future imperfective plural second-person)
зустріча́тимете (future imperfective plural second-person)
зустріча́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зустріча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зустріча́ть (future imperfective plural third-person)
зустріча́тимуть (future imperfective plural third-person)
зустріча́ймо (first-person imperative plural)
зустріча́й (imperative second-person singular)
зустріча́йте (imperative plural second-person)
зустріча́в (masculine past singular)
зустріча́ли (masculine past plural)
зустріча́ла (feminine past singular)
зустріча́ли (feminine past plural)
зустріча́ло (neuter past singular)
зустріча́ли (neuter past plural)

Uk-зустрічати.ogg


вітати

віта́ти • (vitáty) impf (perfective привіта́ти)

віта́ти (canonical)
vitáty (romanization)
привіта́ти (perfective)
віта́ти (imperfective infinitive)
віта́ть (imperfective infinitive)
віта́ючи (adverbial imperfective present)
віта́вши (adverbial imperfective past)
віта́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду віта́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду віта́ть (first-person future imperfective singular)
віта́тиму (first-person future imperfective singular)
віта́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш віта́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш віта́ть (future imperfective second-person singular)
віта́тимеш (future imperfective second-person singular)
віта́є (imperfective present singular third-person)
бу́де віта́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де віта́ть (future imperfective singular third-person)
віта́тиме (future imperfective singular third-person)
віта́єм (first-person imperfective plural present)
віта́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо віта́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо віта́ть (first-person future imperfective plural)
віта́тимемо (first-person future imperfective plural)
віта́тимем (first-person future imperfective plural)
віта́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете віта́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете віта́ть (future imperfective plural second-person)
віта́тимете (future imperfective plural second-person)
віта́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть віта́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть віта́ть (future imperfective plural third-person)
віта́тимуть (future imperfective plural third-person)
віта́ймо (first-person imperative plural)
віта́й (imperative second-person singular)
віта́йте (imperative plural second-person)
віта́в (masculine past singular)
віта́ли (masculine past plural)
віта́ла (feminine past singular)
віта́ли (feminine past plural)
віта́ло (neuter past singular)
віта́ли (neuter past plural)

Borrowed from Polish witać, from Proto-Slavic *vitati, from Proto-Indo-European *weyh₁- (“to chase, pursue”).


поздоровляти

uk-verb

поздоровля́ти

поздоро́вити

поздоровля́ти • (pozdorovljáty) impf (perfective поздоро́вити)

поздоровля́ти (canonical)
pozdorovljáty (romanization)
поздоро́вити (perfective)
поздоровля́ти (imperfective infinitive)
поздоровля́ть (imperfective infinitive)
поздоровля́ючи (adverbial imperfective present)
поздоровля́вши (adverbial imperfective past)
поздоровля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду поздоровля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду поздоровля́ть (first-person future imperfective singular)
поздоровля́тиму (first-person future imperfective singular)
поздоровля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш поздоровля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш поздоровля́ть (future imperfective second-person singular)
поздоровля́тимеш (future imperfective second-person singular)
поздоровля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де поздоровля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де поздоровля́ть (future imperfective singular third-person)
поздоровля́тиме (future imperfective singular third-person)
поздоровля́єм (first-person imperfective plural present)
поздоровля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо поздоровля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо поздоровля́ть (first-person future imperfective plural)
поздоровля́тимемо (first-person future imperfective plural)
поздоровля́тимем (first-person future imperfective plural)
поздоровля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете поздоровля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете поздоровля́ть (future imperfective plural second-person)
поздоровля́тимете (future imperfective plural second-person)
поздоровля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поздоровля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поздоровля́ть (future imperfective plural third-person)
поздоровля́тимуть (future imperfective plural third-person)
поздоровля́ймо (first-person imperative plural)
поздоровля́й (imperative second-person singular)
поздоровля́йте (imperative plural second-person)
поздоровля́в (masculine past singular)
поздоровля́ли (masculine past plural)
поздоровля́ла (feminine past singular)
поздоровля́ли (feminine past plural)
поздоровля́ло (neuter past singular)
поздоровля́ли (neuter past plural)

Uk-поздоровляти.ogg

From поздоро́вити (pozdoróvyty) + -я́ти (-játy). Compare Russian поздравля́ть (pozdravljátʹ).

af

поздоро́вити

cog

поздравля́ть

to congratulate, to felicitate (on something: з (z) + instrumental)


зустрічатися

uk-verb

зустріча́тися

зустрі́нутися

зустріча́тися • (zustričátysja) impf (perfective зустрі́тися or зустрі́нутися)

зустріча́тися (canonical)
zustričátysja (romanization)
зустрі́тися (perfective)
зустрі́нутися (perfective)
зустріча́тися (imperfective infinitive)
зустріча́тись (imperfective infinitive)
зустріча́ться (imperfective infinitive)
зустріча́ючись (adverbial imperfective present)
зустріча́вшись (adverbial imperfective past)
зустріча́юся (first-person imperfective present singular)
зустріча́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду зустріча́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду зустріча́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду зустріча́ться (first-person future imperfective singular)
зустріча́тимусь (first-person future imperfective singular)
зустріча́тимуся (first-person future imperfective singular)
зустріча́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш зустріча́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш зустріча́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш зустріча́ться (future imperfective second-person singular)
зустріча́тимешся (future imperfective second-person singular)
зустріча́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де зустріча́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де зустріча́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де зустріча́ться (future imperfective singular third-person)
зустріча́тиметься (future imperfective singular third-person)
зустріча́ємся (first-person imperfective plural present)
зустріча́ємося (first-person imperfective plural present)
зустріча́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо зустріча́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо зустріча́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо зустріча́ться (first-person future imperfective plural)
зустріча́тимемось (first-person future imperfective plural)
зустріча́тимемося (first-person future imperfective plural)
зустріча́тимемся (first-person future imperfective plural)
зустріча́єтеся (imperfective plural present second-person)
зустріча́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете зустріча́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете зустріча́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете зустріча́ться (future imperfective plural second-person)
зустріча́тиметесь (future imperfective plural second-person)
зустріча́тиметеся (future imperfective plural second-person)
зустріча́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зустріча́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зустріча́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зустріча́ться (future imperfective plural third-person)
зустріча́тимуться (future imperfective plural third-person)
зустріча́ймося (first-person imperative plural)
зустріча́ймось (first-person imperative plural)
зустріча́йся (imperative second-person singular)
зустріча́йсь (imperative second-person singular)
зустріча́йтеся (imperative plural second-person)
зустріча́йтесь (imperative plural second-person)
зустріча́вся (masculine past singular)
зустріча́всь (masculine past singular)
зустріча́лися (masculine past plural)
зустріча́лись (masculine past plural)
зустріча́лася (feminine past singular)
зустріча́лась (feminine past singular)
зустріча́лися (feminine past plural)
зустріча́лись (feminine past plural)
зустріча́лося (neuter past singular)
зустріча́лось (neuter past singular)
зустріча́лися (neuter past plural)
зустріча́лись (neuter past plural)

uk-conj

зустріча́тися<1a.impf>

Uk-зустрічатися.ogg

to meet (with), to encounter, to come across (з (z) + instrumental)

to be found, to be met with, to occur, to happen


поздоровити

uk-verb

поздоро́вити

поздоровля́ти

поздоро́вити • (pozdoróvyty) pf (imperfective поздоровля́ти)

поздоро́вити (canonical)
pozdoróvyty (romanization)
поздоровля́ти (imperfective)
поздоро́вити (infinitive perfective)
поздоро́вить (infinitive perfective)
поздоро́влений (passive past perfective)
impersonal: поздоро́влено (passive past perfective)
поздоро́вивши (adverbial past perfective)
поздоро́влю (first-person future perfective singular)
поздоро́виш (future perfective second-person singular)
поздоро́вить (future perfective singular third-person)
поздоро́вим (first-person future perfective plural)
поздоро́вимо (first-person future perfective plural)
поздоро́вите (future perfective plural second-person)
поздоро́влять (future perfective plural third-person)
поздоро́вмо (first-person imperative plural)
поздоро́в (imperative second-person singular)
поздоро́вте (imperative plural second-person)
поздоро́вив (masculine past singular)
поздоро́вили (masculine past plural)
поздоро́вила (feminine past singular)
поздоро́вили (feminine past plural)
поздоро́вило (neuter past singular)
поздоро́вили (neuter past plural)

Uk-поздоровити.ogg

From по- (po-) + здоро́вити (zdoróvyty). Compare Russian поздра́вить (pozdrávitʹ).

поздоро́в Бо́же (вас) (dated) ― pozdoróv Bóže (vas) ― God bless you


кортіти

корті́ти (canonical)
kortíty (romanization)
корті́ти (imperfective infinitive)
корті́ть (imperfective infinitive)
корти́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де корті́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де корті́ть (future imperfective singular third-person)
корті́тиме (future imperfective singular third-person)
корті́ло (neuter past singular)

Polish: korcić

(intransitive, impersonal, colloquial, + dative) to desire strongly, to yearn, to itch, to be impatient (to do something: +infinitive)


свербіти

свербі́ти (canonical)
sverbíty (romanization)
свербі́ти (imperfective infinitive)
свербі́ть (imperfective infinitive)
свербля́чий (active imperfective present)
сверблячи́ (adverbial imperfective present)
свербі́вши (adverbial imperfective past)
сверби́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де свербі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де свербі́ть (future imperfective singular third-person)
свербі́тиме (future imperfective singular third-person)
свербля́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть свербі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть свербі́ть (future imperfective plural third-person)
свербі́тимуть (future imperfective plural third-person)
свербі́в (masculine past singular)
свербі́ли (masculine past plural)
свербі́ла (feminine past singular)
свербі́ли (feminine past plural)
свербі́ло (neuter past singular)
свербі́ли (neuter past plural)

(impersonal) to itch (+dative, to do something: +infinitive) (have a constant, teasing urge)


наставати

настава́ти • (nastaváty) impf (perfective наста́ти)

настава́ти (canonical)
nastaváty (romanization)
наста́ти (perfective)
настава́ти (imperfective infinitive)
настава́ть (imperfective infinitive)
настаючи́ (adverbial imperfective present)
настава́вши (adverbial imperfective past)
настає́ (imperfective present singular third-person)
бу́де настава́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де настава́ть (future imperfective singular third-person)
настава́тиме (future imperfective singular third-person)
настаю́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть настава́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть настава́ть (future imperfective plural third-person)
настава́тимуть (future imperfective plural third-person)
настава́в (masculine past singular)
настава́ли (masculine past plural)
настава́ла (feminine past singular)
настава́ли (feminine past plural)
настава́ло (neuter past singular)
настава́ли (neuter past plural)

Uk-наставати.ogg

From наста́ти (nastáty) + -ва́ти (-váty) or на- (na-) + става́ти impf (staváty). Compare Russian настава́ть (nastavátʹ), Belarusian настава́ць (nastavácʹ), Polish nastawać.

Настає́ зима́.

Настає́ час прийма́ти рі́шення.

Настава́ли страшні́ часи́, яки́х навря́д чи зна́ла дотепе́р ця земля́

1958, Iryna Vilde, Сестри Річинські (книга перша) [The Richynski Sisters (book one)], page 26:

Terrible times were coming, which this land had hardly known until now

Nastavály strašní časý, jakýx navrjád čy znála dotepér cja zemljá

Але́ ти́ша настава́ла пі́зно, бо по́руч із цви́нтарем бу́ла товку́чка з рі́зними розва́гами: карусе́ллю, го́йдалками то́що.

1936, Erich Maria Remarque, Три товариші [Three Comrades], translation of Drei Kameraden (in German):

But silence fell late, because next to the cemetery was a second-hand market with various entertainments: a carousel, a swing, etc.

Alé týša nastavála pízno, bo póruč iz cvýntarem búla tovkúčka z ríznymy rozváhamy: karuséllju, hójdalkamy tóščo.

to fall, to descend, to come (silence, night, evening, darkness)


демократизувати

демократизува́ти

демократизува́ти • (demokratyzuváty) impf or pf

демократизува́ти (canonical)
demokratyzuváty (romanization)
демократизува́ти (infinitive)
демократизува́ть (infinitive)
демократизо́ваний (passive past)
impersonal: демократизо́вано (passive past)
демократизу́ючи (adverbial present)
демократизува́вши (adverbial past)
демократизу́ю (first-person future singular)
бу́ду демократизува́ти (first-person singular)
бу́ду демократизува́ть (first-person singular)
демократизува́тиму (first-person singular)
демократизу́єш (future second-person singular)
бу́деш демократизува́ти (second-person singular)
бу́деш демократизува́ть (second-person singular)
демократизува́тимеш (second-person singular)
демократизу́є (future singular third-person)
бу́де демократизува́ти (singular third-person)
бу́де демократизува́ть (singular third-person)
демократизува́тиме (singular third-person)
демократизу́єм (first-person future plural)
демократизу́ємо (first-person future plural)
бу́демо демократизува́ти (first-person plural)
бу́демо демократизува́ть (first-person plural)
демократизува́тимемо (first-person plural)
демократизува́тимем (first-person plural)
демократизу́єте (future plural second-person)
бу́дете демократизува́ти (plural second-person)
бу́дете демократизува́ть (plural second-person)
демократизува́тимете (plural second-person)
демократизу́ють (future plural third-person)
бу́дуть демократизува́ти (plural third-person)
бу́дуть демократизува́ть (plural third-person)
демократизува́тимуть (plural third-person)
демократизу́ймо (first-person imperative plural)
демократизу́й (imperative second-person singular)
демократизу́йте (imperative plural second-person)
демократизува́в (masculine past singular)
демократизува́ли (masculine past plural)
демократизува́ла (feminine past singular)
демократизува́ли (feminine past plural)
демократизува́ло (neuter past singular)
демократизува́ли (neuter past plural)

uk-conj

демократизува́ти<2a.both.tr.ppp>

From демократиз(а́ція) (demokratyz(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian демократизи́ровать (demokratizírovatʹ), Belarusian дэмакратызава́ць (demakratyzavácʹ), Polish demokratyzować.

af

демократиза́ція

демократиз(а́ція)

cog

демократизи́ровать

дэмакратызава́ць


обідній

head

обідні́й • (obidníj)

обідні́й (canonical)
obidníj (romanization)

обідні́ти обідніти#Ukrainian

second-person singular imperative perfective of обідні́ти (obidníty)


повсталий

повста́лий • (povstályj)

повста́лий (canonical)
povstályj (romanization)
повста́лий (masculine nominative)
повста́ле (neuter nominative)
повста́ла (feminine nominative)
повста́лі (nominative plural)
повста́лого (genitive masculine neuter)
повста́лої (feminine genitive)
повста́лих (genitive plural)
повста́лому (dative masculine neuter)
повста́лій (dative feminine)
повста́лим (dative plural)
повста́лого (accusative animate masculine)
повста́ле (accusative neuter)
повста́лу (accusative feminine)
повста́лих (accusative animate plural)
повста́лий (accusative inanimate masculine)
повста́лі (accusative inanimate plural)
повста́лим (instrumental masculine neuter)
повста́лою (feminine instrumental)
повста́лими (instrumental plural)
повста́лому (locative masculine neuter)
повста́лім (locative masculine neuter)
повста́лій (feminine locative)
повста́лих (locative plural)

повста́ти повстати#Ukrainian

past active perfective participle of повста́ти (povstáty): in revolt, insurgent


повстати

uk-verb

повста́ти • (povstáty) pf (imperfective повстава́ти)

повста́ти (canonical)
povstáty (romanization)
повстава́ти (imperfective)
повста́ти (infinitive perfective)
повста́ть (infinitive perfective)
повста́лий (active past perfective)
повста́вши (adverbial past perfective)
повста́ну (first-person future perfective singular)
повста́неш (future perfective second-person singular)
повста́не (future perfective singular third-person)
повста́нем (first-person future perfective plural)
повста́немо (first-person future perfective plural)
повста́нете (future perfective plural second-person)
повста́нуть (future perfective plural third-person)
повста́ньмо (first-person imperative plural)
повста́нь (imperative second-person singular)
повста́ньте (imperative plural second-person)
повста́в (masculine past singular)
повста́ли (masculine past plural)
повста́ла (feminine past singular)
повста́ли (feminine past plural)
повста́ло (neuter past singular)
повста́ли (neuter past plural)

Uk-повстати.ogg

From по- (po-) + вста́ти (vstáty). Compare Belarusian паўста́ць (paŭstácʹ), Polish powstać.

to rise up, to revolt, to rebel (mount an insurrection)


повставати

повстава́ти • (povstaváty) pf

повстава́ти (canonical)
povstaváty (romanization)
повстава́ти (infinitive perfective)
повстава́ть (infinitive perfective)
повстава́вши (adverbial past perfective)
повстає́ (future perfective singular third-person)
повстає́м (first-person future perfective plural)
повстаємо́ (first-person future perfective plural)
повстаєте́ (future perfective plural second-person)
повстаю́ть (future perfective plural third-person)
повстава́ймо (first-person imperative plural)
повстава́йте (imperative plural second-person)
повстава́в (masculine past singular)
повстава́ли (masculine past plural)
повстава́ла (feminine past singular)
повстава́ли (feminine past plural)
повстава́ло (neuter past singular)
повстава́ли (neuter past plural)

Uk-повставати.ogg

From по- (po-) + встава́ти (vstaváty). Compare Belarusian паўстава́ць (paŭstavácʹ), Polish powstawać.


повставати

повстава́ти • (povstaváty) impf (perfective повста́ти)

повстава́ти (canonical)
povstaváty (romanization)
повста́ти (perfective)
повстава́ти (imperfective infinitive)
повстава́ть (imperfective infinitive)
повстаючи́ (adverbial imperfective present)
повстава́вши (adverbial imperfective past)
повстаю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду повстава́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду повстава́ть (first-person future imperfective singular)
повстава́тиму (first-person future imperfective singular)
повстає́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш повстава́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш повстава́ть (future imperfective second-person singular)
повстава́тимеш (future imperfective second-person singular)
повстає́ (imperfective present singular third-person)
бу́де повстава́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де повстава́ть (future imperfective singular third-person)
повстава́тиме (future imperfective singular third-person)
повстає́м (first-person imperfective plural present)
повстаємо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо повстава́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо повстава́ть (first-person future imperfective plural)
повстава́тимемо (first-person future imperfective plural)
повстава́тимем (first-person future imperfective plural)
повстаєте́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете повстава́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете повстава́ть (future imperfective plural second-person)
повстава́тимете (future imperfective plural second-person)
повстаю́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть повстава́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть повстава́ть (future imperfective plural third-person)
повстава́тимуть (future imperfective plural third-person)
повстава́ймо (first-person imperative plural)
повстава́й (imperative second-person singular)
повстава́йте (imperative plural second-person)
повстава́в (masculine past singular)
повстава́ли (masculine past plural)
повстава́ла (feminine past singular)
повстава́ли (feminine past plural)
повстава́ло (neuter past singular)
повстава́ли (neuter past plural)

Uk-повставати.ogg


вчинити

вчини́ти • (včynýty) pf (imperfective вчиня́ти)

вчини́ти (canonical)
včynýty (romanization)
вчиня́ти (imperfective)
вчини́ти (infinitive perfective)
вчини́ть (infinitive perfective)
вчи́нений (passive past perfective)
impersonal: вчи́нено (passive past perfective)
вчини́вши (adverbial past perfective)
вчиню́ (first-person future perfective singular)
вчи́ниш (future perfective second-person singular)
вчи́нить (future perfective singular third-person)
вчи́ним (first-person future perfective plural)
вчи́нимо (first-person future perfective plural)
вчи́ните (future perfective plural second-person)
вчи́нять (future perfective plural third-person)
вчині́м (first-person imperative plural)
вчині́мо (first-person imperative plural)
вчини́ (imperative second-person singular)
вчині́ть (imperative plural second-person)
вчини́в (masculine past singular)
вчини́ли (masculine past plural)
вчини́ла (feminine past singular)
вчини́ли (feminine past plural)
вчини́ло (neuter past singular)
вчини́ли (neuter past plural)

to do, to make, to perform (carry out an action)

to commit, to perpetrate (carry out a bad action)


вчиняти

вчиня́ти • (včynjáty) impf (perfective вчини́ти)

вчиня́ти (canonical)
včynjáty (romanization)
вчини́ти (perfective)
вчиня́ти (imperfective infinitive)
вчиня́ть (imperfective infinitive)
вчиня́ючи (adverbial imperfective present)
вчиня́вши (adverbial imperfective past)
вчиня́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вчиня́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вчиня́ть (first-person future imperfective singular)
вчиня́тиму (first-person future imperfective singular)
вчиня́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш учиня́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш учиня́ть (future imperfective second-person singular)
вчиня́тимеш (future imperfective second-person singular)
вчиня́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вчиня́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вчиня́ть (future imperfective singular third-person)
вчиня́тиме (future imperfective singular third-person)
вчиня́єм (first-person imperfective plural present)
вчиня́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вчиня́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вчиня́ть (first-person future imperfective plural)
вчиня́тимемо (first-person future imperfective plural)
вчиня́тимем (first-person future imperfective plural)
вчиня́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вчиня́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вчиня́ть (future imperfective plural second-person)
вчиня́тимете (future imperfective plural second-person)
вчиня́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть учиня́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть учиня́ть (future imperfective plural third-person)
вчиня́тимуть (future imperfective plural third-person)
вчиня́ймо (first-person imperative plural)
вчиня́й (imperative second-person singular)
вчиня́йте (imperative plural second-person)
вчиня́в (masculine past singular)
вчиня́ли (masculine past plural)
вчиня́ла (feminine past singular)
вчиня́ли (feminine past plural)
вчиня́ло (neuter past singular)
вчиня́ли (neuter past plural)

вчини́ти (včynýty) + -я́ти (-játy)

af

вчини́ти (včynýty) + -я́ти (-játy)


приїхати

uk-verb

приї́хати • (pryjíxaty) pf (imperfective приїжджа́ти or приїзди́ти)

приї́хати (canonical)
pryjíxaty (romanization)
приїжджа́ти (imperfective)
приїзди́ти (imperfective)
приї́хати (infinitive perfective)
приї́хать (infinitive perfective)
приї́хавши (adverbial past perfective)
приї́ду (first-person future perfective singular)
приї́деш (future perfective second-person singular)
приї́де (future perfective singular third-person)
приї́дем (first-person future perfective plural)
приї́демо (first-person future perfective plural)
приї́дете (future perfective plural second-person)
приї́дуть (future perfective plural third-person)
приї́дьмо (first-person imperative plural)
приї́дь (imperative second-person singular)
приї́дьте (imperative plural second-person)
приї́хав (masculine past singular)
приї́хали (masculine past plural)
приї́хала (feminine past singular)
приї́хали (feminine past plural)
приї́хало (neuter past singular)
приї́хали (neuter past plural)

Uk-приїхати.ogg

From при- (pry-) + ї́хати (jíxaty). Compare Russian прие́хать (prijéxatʹ), Belarusian прые́хаць (pryjéxacʹ), Polish przyjechać.

(intransitive) to arrive, to come (by vehicle or horse)


спізнитися

спі́знюватися

спізни́тися • (spiznýtysja) pf (imperfective спі́знюватися or спізня́тися)

спізни́тися (canonical)
spiznýtysja (romanization)
спі́знюватися (imperfective)
спізня́тися (imperfective)
спізни́тися (infinitive perfective)
спізни́тись (infinitive perfective)
спізни́ться (infinitive perfective)
спізни́вшись (adverbial past perfective)
спізню́ся (first-person future perfective singular)
спізню́сь (first-person future perfective singular)
спізни́шся (future perfective second-person singular)
спізни́ться (future perfective singular third-person)
спізни́мся (first-person future perfective plural)
спізнимо́ся (first-person future perfective plural)
спізнимо́сь (first-person future perfective plural)
спізните́ся (future perfective plural second-person)
спізните́сь (future perfective plural second-person)
спізня́ться (future perfective plural third-person)
спізні́мся (first-person imperative plural)
спізні́мося (first-person imperative plural)
спізні́мось (first-person imperative plural)
спізни́ся (imperative second-person singular)
спізни́сь (imperative second-person singular)
спізні́ться (imperative plural second-person)
спізни́вся (masculine past singular)
спізни́всь (masculine past singular)
спізни́лися (masculine past plural)
спізни́лись (masculine past plural)
спізни́лася (feminine past singular)
спізни́лась (feminine past singular)
спізни́лися (feminine past plural)
спізни́лись (feminine past plural)
спізни́лося (neuter past singular)
спізни́лось (neuter past singular)
спізни́лися (neuter past plural)
спізни́лись (neuter past plural)

uk-conj

спізни́тися<4b.pf>

Uk-спізнитися.ogg

From с- (s-) + пі́зній (píznij, “late”) + -и́ти (-ýty) + -ся (-sja). Compare Polish spóźnić się.


спізнюватися

uk-verb

спі́знюватися

спі́знюватися • (spíznjuvatysja) impf (perfective спізни́тися)

спі́знюватися (canonical)
spíznjuvatysja (romanization)
спізни́тися (perfective)
спі́знюватися (imperfective infinitive)
спі́знюватись (imperfective infinitive)
спі́знюваться (imperfective infinitive)
спі́знюючись (adverbial imperfective present)
спі́знювавшись (adverbial imperfective past)
спі́знююся (first-person imperfective present singular)
спі́знююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду спі́знюватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду спі́знюватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду спі́знюваться (first-person future imperfective singular)
спі́знюватимусь (first-person future imperfective singular)
спі́знюватимуся (first-person future imperfective singular)
спі́знюєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш спі́знюватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш спі́знюватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш спі́знюваться (future imperfective second-person singular)
спі́знюватимешся (future imperfective second-person singular)
спі́знюється (imperfective present singular third-person)
бу́де спі́знюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де спі́знюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де спі́знюваться (future imperfective singular third-person)
спі́знюватиметься (future imperfective singular third-person)
спі́знюємся (first-person imperfective plural present)
спі́знюємося (first-person imperfective plural present)
спі́знюємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо спі́знюватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо спі́знюватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо спі́знюваться (first-person future imperfective plural)
спі́знюватимемось (first-person future imperfective plural)
спі́знюватимемося (first-person future imperfective plural)
спі́знюватимемся (first-person future imperfective plural)
спі́знюєтеся (imperfective plural present second-person)
спі́знюєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете спі́знюватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете спі́знюватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете спі́знюваться (future imperfective plural second-person)
спі́знюватиметесь (future imperfective plural second-person)
спі́знюватиметеся (future imperfective plural second-person)
спі́знюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спі́знюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спі́знюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спі́знюваться (future imperfective plural third-person)
спі́знюватимуться (future imperfective plural third-person)
спі́знюймося (first-person imperative plural)
спі́знюймось (first-person imperative plural)
спі́знюйся (imperative second-person singular)
спі́знюйсь (imperative second-person singular)
спі́знюйтеся (imperative plural second-person)
спі́знюйтесь (imperative plural second-person)
спі́знювався (masculine past singular)
спі́знювавсь (masculine past singular)
спі́знювалися (masculine past plural)
спі́знювались (masculine past plural)
спі́знювалася (feminine past singular)
спі́знювалась (feminine past singular)
спі́знювалися (feminine past plural)
спі́знювались (feminine past plural)
спі́знювалося (neuter past singular)
спі́знювалось (neuter past singular)
спі́знювалися (neuter past plural)
спі́знювались (neuter past plural)

uk-conj

спі́знюватися<2a.impf>

[ˈsʲpʲizʲnʲʊʋɐtesʲɐ]

Uk-спізнюватися.ogg

спізни́тися (spiznýtysja) + -ювати (-juvaty)


озброїти

uk-verb

озбро́їти • (ozbrójity) pf (imperfective озбро́ювати)

озбро́їти (canonical)
ozbrójity (romanization)
озбро́ювати (imperfective)
озбро́їти (infinitive perfective)
озбро́їть (infinitive perfective)
озбро́єний (passive past perfective)
impersonal: озбро́єно (passive past perfective)
озбро́ївши (adverbial past perfective)
озбро́ю (first-person future perfective singular)
озбро́їш (future perfective second-person singular)
озбро́їть (future perfective singular third-person)
озбро́їм (first-person future perfective plural)
озбро́їмо (first-person future perfective plural)
озбро́їте (future perfective plural second-person)
озбро́ять (future perfective plural third-person)
озбро́ймо (first-person imperative plural)
озбро́й (imperative second-person singular)
озбро́йте (imperative plural second-person)
озбро́їв (masculine past singular)
озбро́їли (masculine past plural)
озбро́їла (feminine past singular)
озбро́їли (feminine past plural)
озбро́їло (neuter past singular)
озбро́їли (neuter past plural)

о- (o-) + збро́їти (zbrójity). Cognate with Belarusian узброити (uzbróiti).

(transitive) to arm (equip with weaponry)


озброювати

озбро́ювати • (ozbrójuvaty) impf (perfective озбро́їти)

озбро́ювати (canonical)
ozbrójuvaty (romanization)
озбро́їти (perfective)
озбро́ювати (imperfective infinitive)
озбро́ювать (imperfective infinitive)
озбро́юваний (imperfective passive past)
impersonal: озбро́ювано (imperfective passive past)
озбро́юючи (adverbial imperfective present)
озбро́ювавши (adverbial imperfective past)
озбро́юю (first-person imperfective present singular)
бу́ду озбро́ювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду озбро́ювать (first-person future imperfective singular)
озбро́юватиму (first-person future imperfective singular)
озбро́юєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш озбро́ювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш озбро́ювать (future imperfective second-person singular)
озбро́юватимеш (future imperfective second-person singular)
озбро́ює (imperfective present singular third-person)
бу́де озбро́ювати (future imperfective singular third-person)
бу́де озбро́ювать (future imperfective singular third-person)
озбро́юватиме (future imperfective singular third-person)
озбро́юєм (first-person imperfective plural present)
озбро́юємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо озбро́ювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо озбро́ювать (first-person future imperfective plural)
озбро́юватимемо (first-person future imperfective plural)
озбро́юватимем (first-person future imperfective plural)
озбро́юєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете озбро́ювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете озбро́ювать (future imperfective plural second-person)
озбро́юватимете (future imperfective plural second-person)
озбро́юють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть озбро́ювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть озбро́ювать (future imperfective plural third-person)
озбро́юватимуть (future imperfective plural third-person)
озбро́юймо (first-person imperative plural)
озбро́юй (imperative second-person singular)
озбро́юйте (imperative plural second-person)
озбро́ював (masculine past singular)
озбро́ювали (masculine past plural)
озбро́ювала (feminine past singular)
озбро́ювали (feminine past plural)
озбро́ювало (neuter past singular)
озбро́ювали (neuter past plural)

озбро́їти (ozbrójity) + -ювати (-juvaty)


виключити

uk-verb

ви́ключити • (výključyty) pf (imperfective виключа́ти)

ви́ключити (canonical)
výključyty (romanization)
виключа́ти (imperfective)
ви́ключити (infinitive perfective)
ви́ключить (infinitive perfective)
ви́ключений (passive past perfective)
impersonal: ви́ключено (passive past perfective)
ви́ключивши (adverbial past perfective)
ви́ключу (first-person future perfective singular)
ви́ключиш (future perfective second-person singular)
ви́ключить (future perfective singular third-person)
ви́ключим (first-person future perfective plural)
ви́ключимо (first-person future perfective plural)
ви́ключите (future perfective plural second-person)
ви́ключать (future perfective plural third-person)
ви́ключім (first-person imperative plural)
ви́ключімо (first-person imperative plural)
ви́ключи (imperative second-person singular)
ви́ключіть (imperative plural second-person)
ви́ключив (masculine past singular)
ви́ключили (masculine past plural)
ви́ключила (feminine past singular)
ви́ключили (feminine past plural)
ви́ключило (neuter past singular)
ви́ключили (neuter past plural)

Uk-виключити.ogg

From ви́- (vý-) + ключ (ključ) + -ити (-yty). Compare Belarusian вы́ключыць (výključycʹ), Polish wykluczyć.


подзвонити

подзвони́ти • (podzvonýty) pf (imperfective дзвони́ти)

подзвони́ти (canonical)
podzvonýty (romanization)
дзвони́ти (imperfective)
подзвони́ти (infinitive perfective)
подзвони́ть (infinitive perfective)
подзвони́вши (adverbial past perfective)
подзвоню́ (first-person future perfective singular)
подзво́ниш (future perfective second-person singular)
подзво́нить (future perfective singular third-person)
подзво́ним (first-person future perfective plural)
подзво́нимо (first-person future perfective plural)
подзво́ните (future perfective plural second-person)
подзво́нять (future perfective plural third-person)
подзвоні́м (first-person imperative plural)
подзвоні́мо (first-person imperative plural)
подзвони́ (imperative second-person singular)
подзвоні́ть (imperative plural second-person)
подзвони́в (masculine past singular)
подзвони́ли (masculine past plural)
подзвони́ла (feminine past singular)
подзвони́ли (feminine past plural)
подзвони́ло (neuter past singular)
подзвони́ли (neuter past plural)

Uk-подзвонити.ogg

From по- (po-) + дзвони́ти (dzvonýty). Compare Russian позвони́ть (pozvonítʹ), Belarusian пазвані́ць (pazvanícʹ).

to ring, to clang (make a ringing sound)


погоджуватися

пого́джуватися

пого́джуватися • (pohódžuvatysja) impf (perfective пого́дитися)

пого́джуватися (canonical)
pohódžuvatysja (romanization)
пого́дитися (perfective)
пого́джуватися (imperfective infinitive)
пого́джуватись (imperfective infinitive)
пого́джуваться (imperfective infinitive)
пого́джуючись (adverbial imperfective present)
пого́джувавшись (adverbial imperfective past)
пого́джуюся (first-person imperfective present singular)
пого́джуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду пого́джуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду пого́джуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду пого́джуваться (first-person future imperfective singular)
пого́джуватимусь (first-person future imperfective singular)
пого́джуватимуся (first-person future imperfective singular)
пого́джуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш пого́джуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш пого́джуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш пого́джуваться (future imperfective second-person singular)
пого́джуватимешся (future imperfective second-person singular)
пого́джується (imperfective present singular third-person)
бу́де пого́джуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де пого́джуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де пого́джуваться (future imperfective singular third-person)
пого́джуватиметься (future imperfective singular third-person)
пого́джуємся (first-person imperfective plural present)
пого́джуємося (first-person imperfective plural present)
пого́джуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо пого́джуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо пого́джуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо пого́джуваться (first-person future imperfective plural)
пого́джуватимемось (first-person future imperfective plural)
пого́джуватимемося (first-person future imperfective plural)
пого́джуватимемся (first-person future imperfective plural)
пого́джуєтеся (imperfective plural present second-person)
пого́джуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете пого́джуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете пого́джуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете пого́джуваться (future imperfective plural second-person)
пого́джуватиметесь (future imperfective plural second-person)
пого́джуватиметеся (future imperfective plural second-person)
пого́джуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пого́джуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пого́джуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пого́джуваться (future imperfective plural third-person)
пого́джуватимуться (future imperfective plural third-person)
пого́джуймося (first-person imperative plural)
пого́джуймось (first-person imperative plural)
пого́джуйся (imperative second-person singular)
пого́джуйсь (imperative second-person singular)
пого́джуйтеся (imperative plural second-person)
пого́джуйтесь (imperative plural second-person)
пого́джувався (masculine past singular)
пого́джувавсь (masculine past singular)
пого́джувалися (masculine past plural)
пого́джувались (masculine past plural)
пого́джувалася (feminine past singular)
пого́джувалась (feminine past singular)
пого́джувалися (feminine past plural)
пого́джувались (feminine past plural)
пого́джувалося (neuter past singular)
пого́джувалось (neuter past singular)
пого́джувалися (neuter past plural)
пого́джувались (neuter past plural)

uk-conj

пого́джуватися<2a.impf>

[pɔˈɦɔd͡ʒʊʋɐtesʲɐ]

Uk-погоджуватися.ogg

af

пого́джувати

to agree, to concur (be in harmony about an opinion)


погодитися

uk-verb

пого́джуватися

пого́дитися • (pohódytysja) pf (imperfective пого́джуватися)

пого́дитися (canonical)
pohódytysja (romanization)
пого́джуватися (imperfective)
пого́дитися (infinitive perfective)
пого́дитись (infinitive perfective)
пого́диться (infinitive perfective)
пого́дившись (adverbial past perfective)
пого́джуся (first-person future perfective singular)
пого́джусь (first-person future perfective singular)
пого́дишся (future perfective second-person singular)
пого́диться (future perfective singular third-person)
пого́димся (first-person future perfective plural)
пого́димося (first-person future perfective plural)
пого́димось (first-person future perfective plural)
пого́дитеся (future perfective plural second-person)
пого́дитесь (future perfective plural second-person)
пого́дяться (future perfective plural third-person)
пого́дьмося (first-person imperative plural)
пого́дьмось (first-person imperative plural)
пого́дься (imperative second-person singular)
пого́дьтеся (imperative plural second-person)
пого́дьтесь (imperative plural second-person)
пого́дився (masculine past singular)
пого́дивсь (masculine past singular)
пого́дилися (masculine past plural)
пого́дились (masculine past plural)
пого́дилася (feminine past singular)
пого́дилась (feminine past singular)
пого́дилися (feminine past plural)
пого́дились (feminine past plural)
пого́дилося (neuter past singular)
пого́дилось (neuter past singular)
пого́дилися (neuter past plural)
пого́дились (neuter past plural)

uk-conj

пого́дитися<4a.pf>


погодитися

uk-verb

погоджа́тися

погоди́тися • (pohodýtysja) pf (imperfective погоджа́тися)

погоди́тися (canonical)
pohodýtysja (romanization)
погоджа́тися (imperfective)
погоди́тися (infinitive perfective)
погоди́тись (infinitive perfective)
погоди́ться (infinitive perfective)
погоди́вшись (adverbial past perfective)
погоджу́ся (first-person future perfective singular)
погоджу́сь (first-person future perfective singular)
погоди́шся (future perfective second-person singular)
погоди́ться (future perfective singular third-person)
погоди́мся (first-person future perfective plural)
погодимо́ся (first-person future perfective plural)
погодимо́сь (first-person future perfective plural)
погодите́ся (future perfective plural second-person)
погодите́сь (future perfective plural second-person)
погодя́ться (future perfective plural third-person)
погоді́мся (first-person imperative plural)
погоді́мося (first-person imperative plural)
погоді́мось (first-person imperative plural)
погоди́ся (imperative second-person singular)
погоди́сь (imperative second-person singular)
погоді́ться (imperative plural second-person)
погоди́вся (masculine past singular)
погоди́всь (masculine past singular)
погоди́лися (masculine past plural)
погоди́лись (masculine past plural)
погоди́лася (feminine past singular)
погоди́лась (feminine past singular)
погоди́лися (feminine past plural)
погоди́лись (feminine past plural)
погоди́лося (neuter past singular)
погоди́лось (neuter past singular)
погоди́лися (neuter past plural)
погоди́лись (neuter past plural)

uk-conj

погоди́тися<4b.pf>

[pɔɦɔˈdɪtesʲɐ]

Uk-погодитися.ogg


дискримінувати

uk-verb

дискримінува́ти

дискримінува́ти • (dyskryminuváty) impf or pf

дискримінува́ти (canonical)
dyskryminuváty (romanization)
дискримінува́ти (infinitive)
дискримінува́ть (infinitive)
дискриміно́ваний (passive past)
impersonal: дискриміно́вано (passive past)
дискриміну́ючи (adverbial present)
дискримінува́вши (adverbial past)
дискриміну́ю (first-person future singular)
бу́ду дискримінува́ти (first-person singular)
бу́ду дискримінува́ть (first-person singular)
дискримінува́тиму (first-person singular)
дискриміну́єш (future second-person singular)
бу́деш дискримінува́ти (second-person singular)
бу́деш дискримінува́ть (second-person singular)
дискримінува́тимеш (second-person singular)
дискриміну́є (future singular third-person)
бу́де дискримінува́ти (singular third-person)
бу́де дискримінува́ть (singular third-person)
дискримінува́тиме (singular third-person)
дискриміну́єм (first-person future plural)
дискриміну́ємо (first-person future plural)
бу́демо дискримінува́ти (first-person plural)
бу́демо дискримінува́ть (first-person plural)
дискримінува́тимемо (first-person plural)
дискримінува́тимем (first-person plural)
дискриміну́єте (future plural second-person)
бу́дете дискримінува́ти (plural second-person)
бу́дете дискримінува́ть (plural second-person)
дискримінува́тимете (plural second-person)
дискриміну́ють (future plural third-person)
бу́дуть дискримінува́ти (plural third-person)
бу́дуть дискримінува́ть (plural third-person)
дискримінува́тимуть (plural third-person)
дискриміну́ймо (first-person imperative plural)
дискриміну́й (imperative second-person singular)
дискриміну́йте (imperative plural second-person)
дискримінува́в (masculine past singular)
дискримінува́ли (masculine past plural)
дискримінува́ла (feminine past singular)
дискримінува́ли (feminine past plural)
дискримінува́ло (neuter past singular)
дискримінува́ли (neuter past plural)

From дискримін(а́ція) (dyskrymin(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian дискримини́ровать (diskriminírovatʹ), Belarusian дыскрымінава́ць (dyskryminavácʹ), Polish dyskryminować.

af

дискриміна́ція

дискримін(а́ція)

cog

дискримини́ровать

дыскрымінава́ць


конкурувати

uk-verb

конкурува́ти

конкурува́ти (canonical)
konkuruváty (romanization)
конкурува́ти (imperfective infinitive)
конкурува́ть (imperfective infinitive)
конкуру́ючи (adverbial imperfective present)
конкурува́вши (adverbial imperfective past)
конкуру́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду конкурува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду конкурува́ть (first-person future imperfective singular)
конкурува́тиму (first-person future imperfective singular)
конкуру́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш конкурува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш конкурува́ть (future imperfective second-person singular)
конкурува́тимеш (future imperfective second-person singular)
конкуру́є (imperfective present singular third-person)
бу́де конкурува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де конкурува́ть (future imperfective singular third-person)
конкурува́тиме (future imperfective singular third-person)
конкуру́єм (first-person imperfective plural present)
конкуру́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо конкурува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо конкурува́ть (first-person future imperfective plural)
конкурува́тимемо (first-person future imperfective plural)
конкурува́тимем (first-person future imperfective plural)
конкуру́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете конкурува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете конкурува́ть (future imperfective plural second-person)
конкурува́тимете (future imperfective plural second-person)
конкуру́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть конкурува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть конкурува́ть (future imperfective plural third-person)
конкурува́тимуть (future imperfective plural third-person)
конкуру́ймо (first-person imperative plural)
конкуру́й (imperative second-person singular)
конкуру́йте (imperative plural second-person)
конкурува́в (masculine past singular)
конкурува́ли (masculine past plural)
конкурува́ла (feminine past singular)
конкурува́ли (feminine past plural)
конкурува́ло (neuter past singular)
конкурува́ли (neuter past plural)

From Latin concurrō + -ува́ти (-uváty). Compare Russian конкури́ровать (konkurírovatʹ), Belarusian канкуры́раваць (kankurýravacʹ), Polish konkurować.

cog

конкури́ровать

канкуры́раваць


розповсюдити

uk-verb

розповсю́дити

розповсю́джувати

розповсю́дити • (rozpovsjúdyty) pf (imperfective розповсю́джувати)

розповсю́дити (canonical)
rozpovsjúdyty (romanization)
розповсю́джувати (imperfective)
розповсю́дити (infinitive perfective)
розповсю́дить (infinitive perfective)
розповсю́джений (passive past perfective)
impersonal: розповсю́джено (passive past perfective)
розповсю́дивши (adverbial past perfective)
розповсю́джу (first-person future perfective singular)
розповсю́диш (future perfective second-person singular)
розповсю́дить (future perfective singular third-person)
розповсю́дим (first-person future perfective plural)
розповсю́димо (first-person future perfective plural)
розповсю́дите (future perfective plural second-person)
розповсю́дять (future perfective plural third-person)
розповсю́дьмо (first-person imperative plural)
розповсю́дь (imperative second-person singular)
розповсю́дьте (imperative plural second-person)
розповсю́див (masculine past singular)
розповсю́дили (masculine past plural)
розповсю́дила (feminine past singular)
розповсю́дили (feminine past plural)
розповсю́дило (neuter past singular)
розповсю́дили (neuter past plural)

Uk-розповсюдити.ogg

роз- (roz-) + повсю́ди (povsjúdy) + -ити (-yty)

af

to spread, to disseminate, to circulate, to propagate (:ideas, information, opinions, rumours etc.)


розповсюджувати

uk-verb

розповсю́джувати

розповсю́дити

розповсю́джувати • (rozpovsjúdžuvaty) impf (perfective розповсю́дити)

розповсю́джувати (canonical)
rozpovsjúdžuvaty (romanization)
розповсю́дити (perfective)
розповсю́джувати (imperfective infinitive)
розповсю́джувать (imperfective infinitive)
розповсю́джуваний (imperfective passive past)
impersonal: розповсю́джувано (imperfective passive past)
розповсю́джуючи (adverbial imperfective present)
розповсю́джувавши (adverbial imperfective past)
розповсю́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розповсю́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розповсю́джувать (first-person future imperfective singular)
розповсю́джуватиму (first-person future imperfective singular)
розповсю́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розповсю́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розповсю́джувать (future imperfective second-person singular)
розповсю́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
розповсю́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де розповсю́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розповсю́джувать (future imperfective singular third-person)
розповсю́джуватиме (future imperfective singular third-person)
розповсю́джуєм (first-person imperfective plural present)
розповсю́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розповсю́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розповсю́джувать (first-person future imperfective plural)
розповсю́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
розповсю́джуватимем (first-person future imperfective plural)
розповсю́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розповсю́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розповсю́джувать (future imperfective plural second-person)
розповсю́джуватимете (future imperfective plural second-person)
розповсю́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розповсю́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розповсю́джувать (future imperfective plural third-person)
розповсю́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
розповсю́джуймо (first-person imperative plural)
розповсю́джуй (imperative second-person singular)
розповсю́джуйте (imperative plural second-person)
розповсю́джував (masculine past singular)
розповсю́джували (masculine past plural)
розповсю́джувала (feminine past singular)
розповсю́джували (feminine past plural)
розповсю́джувало (neuter past singular)
розповсю́джували (neuter past plural)

uk-conj

розповсю́джувати<2a.impf.tr.ppp>

Uk-розповсюджувати.ogg

розповсю́дити (rozpovsjúdyty) + -увати (-uvaty)

af

розповсю́дити


поширити

uk-verb

поши́рити • (pošýryty) pf (imperfective поши́рювати)

поши́рити (canonical)
pošýryty (romanization)
поши́рювати (imperfective)
поши́рити (infinitive perfective)
поши́рить (infinitive perfective)
поши́рений (passive past perfective)
impersonal: поши́рено (passive past perfective)
поши́ривши (adverbial past perfective)
поши́рю (first-person future perfective singular)
поши́риш (future perfective second-person singular)
поши́рить (future perfective singular third-person)
поши́рим (first-person future perfective plural)
поши́римо (first-person future perfective plural)
поши́рите (future perfective plural second-person)
поши́рять (future perfective plural third-person)
поши́рмо (first-person imperative plural)
поши́р (imperative second-person singular)
поши́рте (imperative plural second-person)
поши́рив (masculine past singular)
поши́рили (masculine past plural)
поши́рила (feminine past singular)
поши́рили (feminine past plural)
поши́рило (neuter past singular)
поши́рили (neuter past plural)

Uk-поширити.ogg

From по- (po-) + ши́рити (šýryty). Compare Belarusian пашы́рыць (pašýrycʹ), Polish poszerzyć.


випроменити

ви́променити

випромі́нювати

ви́променити • (výpromenyty) pf (imperfective випромі́нювати)

ви́променити (canonical)
výpromenyty (romanization)
випромі́нювати (imperfective)
ви́променити (infinitive perfective)
ви́променить (infinitive perfective)
ви́променений (passive past perfective)
impersonal: ви́променено (passive past perfective)
ви́променивши (adverbial past perfective)
ви́променю (first-person future perfective singular)
ви́промениш (future perfective second-person singular)
ви́променить (future perfective singular third-person)
ви́променим (first-person future perfective plural)
ви́променимо (first-person future perfective plural)
ви́промените (future perfective plural second-person)
ви́променять (future perfective plural third-person)
ви́променім (first-person imperative plural)
ви́променімо (first-person imperative plural)
ви́промени (imperative second-person singular)
ви́променіть (imperative plural second-person)
ви́променив (masculine past singular)
ви́променили (masculine past plural)
ви́променила (feminine past singular)
ви́променили (feminine past plural)
ви́променило (neuter past singular)
ви́променили (neuter past plural)

ви́- (vý-) + про́мінь (próminʹ) + -ити (-yty)


розширити

uk-verb

розши́рювати

розши́рити • (rozšýryty) pf (imperfective розши́рювати or розширя́ти)

розши́рити (canonical)
rozšýryty (romanization)
розши́рювати (imperfective)
розширя́ти (imperfective)
розши́рити (infinitive perfective)
розши́рить (infinitive perfective)
розши́рений (passive past perfective)
impersonal: розши́рено (passive past perfective)
розши́ривши (adverbial past perfective)
розши́рю (first-person future perfective singular)
розши́риш (future perfective second-person singular)
розши́рить (future perfective singular third-person)
розши́рим (first-person future perfective plural)
розши́римо (first-person future perfective plural)
розши́рите (future perfective plural second-person)
розши́рять (future perfective plural third-person)
розши́рмо (first-person imperative plural)
розши́р (imperative second-person singular)
розши́рте (imperative plural second-person)
розши́рив (masculine past singular)
розши́рили (masculine past plural)
розши́рила (feminine past singular)
розши́рили (feminine past plural)
розши́рило (neuter past singular)
розши́рили (neuter past plural)

Uk-розширити.ogg

From роз- (roz-) + ши́рити (šýryty). Compare Russian расши́рить (rasšíritʹ), Belarusian расшы́рыць (rasšýrycʹ), Polish rozszerzyć.

to widen, to broaden, to expand, to enlarge, to extend


поширювати

поши́рювати • (pošýrjuvaty) impf (perfective поши́рити)

поши́рювати (canonical)
pošýrjuvaty (romanization)
поши́рити (perfective)
поши́рювати (imperfective infinitive)
поши́рювать (imperfective infinitive)
поши́рюваний (imperfective passive past)
impersonal: поши́рювано (imperfective passive past)
поши́рюючи (adverbial imperfective present)
поши́рювавши (adverbial imperfective past)
поши́рюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду поши́рювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду поши́рювать (first-person future imperfective singular)
поши́рюватиму (first-person future imperfective singular)
поши́рюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш поши́рювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш поши́рювать (future imperfective second-person singular)
поши́рюватимеш (future imperfective second-person singular)
поши́рює (imperfective present singular third-person)
бу́де поши́рювати (future imperfective singular third-person)
бу́де поши́рювать (future imperfective singular third-person)
поши́рюватиме (future imperfective singular third-person)
поши́рюєм (first-person imperfective plural present)
поши́рюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо поши́рювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо поши́рювать (first-person future imperfective plural)
поши́рюватимемо (first-person future imperfective plural)
поши́рюватимем (first-person future imperfective plural)
поши́рюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете поши́рювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете поши́рювать (future imperfective plural second-person)
поши́рюватимете (future imperfective plural second-person)
поши́рюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поши́рювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поши́рювать (future imperfective plural third-person)
поши́рюватимуть (future imperfective plural third-person)
поши́рюймо (first-person imperative plural)
поши́рюй (imperative second-person singular)
поши́рюйте (imperative plural second-person)
поши́рював (masculine past singular)
поши́рювали (masculine past plural)
поши́рювала (feminine past singular)
поши́рювали (feminine past plural)
поши́рювало (neuter past singular)
поши́рювали (neuter past plural)

[pɔˈʃɪrʲʊʋɐte]

Uk-поширювати.ogg

From поши́рити (pošýryty) + -ювати (-juvaty). Compare Belarusian пашыра́ць (pašyrácʹ), Polish poszerzać.


випромінювати

випромі́нювати

ви́променити

випромі́нювати • (vypromínjuvaty) impf (perfective ви́променити)

випромі́нювати (canonical)
vypromínjuvaty (romanization)
ви́променити (perfective)
випромі́нювати (imperfective infinitive)
випромі́нювать (imperfective infinitive)
випромі́нюваний (imperfective passive past)
impersonal: випромі́нювано (imperfective passive past)
випромі́нюючи (adverbial imperfective present)
випромі́нювавши (adverbial imperfective past)
випромі́нюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду випромі́нювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду випромі́нювать (first-person future imperfective singular)
випромі́нюватиму (first-person future imperfective singular)
випромі́нюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш випромі́нювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш випромі́нювать (future imperfective second-person singular)
випромі́нюватимеш (future imperfective second-person singular)
випромі́нює (imperfective present singular third-person)
бу́де випромі́нювати (future imperfective singular third-person)
бу́де випромі́нювать (future imperfective singular third-person)
випромі́нюватиме (future imperfective singular third-person)
випромі́нюєм (first-person imperfective plural present)
випромі́нюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо випромі́нювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо випромі́нювать (first-person future imperfective plural)
випромі́нюватимемо (first-person future imperfective plural)
випромі́нюватимем (first-person future imperfective plural)
випромі́нюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете випромі́нювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете випромі́нювать (future imperfective plural second-person)
випромі́нюватимете (future imperfective plural second-person)
випромі́нюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть випромі́нювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть випромі́нювать (future imperfective plural third-person)
випромі́нюватимуть (future imperfective plural third-person)
випромі́нюймо (first-person imperative plural)
випромі́нюй (imperative second-person singular)
випромі́нюйте (imperative plural second-person)
випромі́нював (masculine past singular)
випромі́нювали (masculine past plural)
випромі́нювала (feminine past singular)
випромі́нювали (feminine past plural)
випромі́нювало (neuter past singular)
випромі́нювали (neuter past plural)

ви- (vy-) + про́мінь (próminʹ) + -ювати (-juvaty)


розширювати

uk-verb

розши́рювати

розши́рювати • (rozšýrjuvaty) impf (perfective розши́рити)

розши́рювати (canonical)
rozšýrjuvaty (romanization)
розши́рити (perfective)
розши́рювати (imperfective infinitive)
розши́рювать (imperfective infinitive)
розши́рюваний (imperfective passive past)
impersonal: розши́рювано (imperfective passive past)
розши́рюючи (adverbial imperfective present)
розши́рювавши (adverbial imperfective past)
розши́рюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розши́рювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розши́рювать (first-person future imperfective singular)
розши́рюватиму (first-person future imperfective singular)
розши́рюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розши́рювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розши́рювать (future imperfective second-person singular)
розши́рюватимеш (future imperfective second-person singular)
розши́рює (imperfective present singular third-person)
бу́де розши́рювати (future imperfective singular third-person)
бу́де розши́рювать (future imperfective singular third-person)
розши́рюватиме (future imperfective singular third-person)
розши́рюєм (first-person imperfective plural present)
розши́рюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розши́рювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розши́рювать (first-person future imperfective plural)
розши́рюватимемо (first-person future imperfective plural)
розши́рюватимем (first-person future imperfective plural)
розши́рюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розши́рювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розши́рювать (future imperfective plural second-person)
розши́рюватимете (future imperfective plural second-person)
розши́рюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розши́рювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розши́рювать (future imperfective plural third-person)
розши́рюватимуть (future imperfective plural third-person)
розши́рюймо (first-person imperative plural)
розши́рюй (imperative second-person singular)
розши́рюйте (imperative plural second-person)
розши́рював (masculine past singular)
розши́рювали (masculine past plural)
розши́рювала (feminine past singular)
розши́рювали (feminine past plural)
розши́рювало (neuter past singular)
розши́рювали (neuter past plural)

[rɔʒˈʃɪrʲʊʋɐte]

Uk-розширювати.ogg

From розши́рити (rozšýryty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian расширя́ть (rasširjátʹ), Belarusian расшыра́ць (rasšyrácʹ), Polish rozszerzać.


заглянути

uk-verb

загля́нути • (zahljánuty) pf (imperfective загляда́ти)

загля́нути (canonical)
zahljánuty (romanization)
загляда́ти (imperfective)
загля́нути (infinitive perfective)
загля́нуть (infinitive perfective)
загля́нувши (adverbial past perfective)
загля́ну (first-person future perfective singular)
загля́неш (future perfective second-person singular)
загля́не (future perfective singular third-person)
загля́нем (first-person future perfective plural)
загля́немо (first-person future perfective plural)
загля́нете (future perfective plural second-person)
загля́нуть (future perfective plural third-person)
загля́ньмо (first-person imperative plural)
загля́нь (imperative second-person singular)
загля́ньте (imperative plural second-person)
загля́нув (masculine past singular)
загля́нули (masculine past plural)
загля́нула (feminine past singular)
загля́нули (feminine past plural)
загля́нуло (neuter past singular)
загля́нули (neuter past plural)

Uk-заглянути.ogg

From за- (za-) + гля́нути (hljánuty). Compare Russian загляну́ть (zagljanútʹ), Belarusian загляну́ць (zahljanúcʹ), Polish zajrzeć.

to look, to peep, to glance, to have a look (at/into)

(colloquial) to drop in, to look in, to call in (visit briefly)


заглядати

загляда́ти • (zahljadáty) impf (perfective загля́нути)

загляда́ти (canonical)
zahljadáty (romanization)
загля́нути (perfective)
загляда́ти (imperfective infinitive)
загляда́ть (imperfective infinitive)
загляда́ючи (adverbial imperfective present)
загляда́вши (adverbial imperfective past)
загляда́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду загляда́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду загляда́ть (first-person future imperfective singular)
загляда́тиму (first-person future imperfective singular)
загляда́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш загляда́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш загляда́ть (future imperfective second-person singular)
загляда́тимеш (future imperfective second-person singular)
загляда́є (imperfective present singular third-person)
бу́де загляда́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де загляда́ть (future imperfective singular third-person)
загляда́тиме (future imperfective singular third-person)
загляда́єм (first-person imperfective plural present)
загляда́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо загляда́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо загляда́ть (first-person future imperfective plural)
загляда́тимемо (first-person future imperfective plural)
загляда́тимем (first-person future imperfective plural)
загляда́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете загляда́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете загляда́ть (future imperfective plural second-person)
загляда́тимете (future imperfective plural second-person)
загляда́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть загляда́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть загляда́ть (future imperfective plural third-person)
загляда́тимуть (future imperfective plural third-person)
загляда́ймо (first-person imperative plural)
загляда́й (imperative second-person singular)
загляда́йте (imperative plural second-person)
загляда́в (masculine past singular)
загляда́ли (masculine past plural)
загляда́ла (feminine past singular)
загляда́ли (feminine past plural)
загляда́ло (neuter past singular)
загляда́ли (neuter past plural)

Uk-заглядати.ogg

From загляд- (zahljad-) + -а́ти (-áty). Compare Russian загля́дывать (zagljádyvatʹ), Belarusian загляда́ць (zahljadácʹ), Polish zaglądać.

cog

загля́дывать


недооцінити

uk-verb

недооціни́ти

недооці́нювати

недооціни́ти • (nedoocinýty) pf (imperfective недооці́нювати)

недооціни́ти (canonical)
nedoocinýty (romanization)
недооці́нювати (imperfective)
недооціни́ти (infinitive perfective)
недооціни́ть (infinitive perfective)
недооці́нений (passive past perfective)
impersonal: недооці́нено (passive past perfective)
недооціни́вши (adverbial past perfective)
недооціню́ (first-person future perfective singular)
недооці́ниш (future perfective second-person singular)
недооці́нить (future perfective singular third-person)
недооці́ним (first-person future perfective plural)
недооці́нимо (first-person future perfective plural)
недооці́ните (future perfective plural second-person)
недооці́нять (future perfective plural third-person)
недооціні́м (first-person imperative plural)
недооціні́мо (first-person imperative plural)
недооціни́ (imperative second-person singular)
недооціні́ть (imperative plural second-person)
недооціни́в (masculine past singular)
недооціни́ли (masculine past plural)
недооціни́ла (feminine past singular)
недооціни́ли (feminine past plural)
недооціни́ло (neuter past singular)
недооціни́ли (neuter past plural)

From недо- (nedo-) + оціни́ти (ocinýty). Compare Russian недооцени́ть (nedoocenítʹ), Belarusian недаацані́ць (njedaacanícʹ).

cog

недооцени́ть

недаацані́ць

(transitive) to underestimate, to underrate, to undervalue


недооцінювати

uk-verb

недооці́нювати

недооціни́ти

недооці́нювати • (nedoocínjuvaty) impf (perfective недооціни́ти)

недооці́нювати (canonical)
nedoocínjuvaty (romanization)
недооціни́ти (perfective)
недооці́нювати (imperfective infinitive)
недооці́нювать (imperfective infinitive)
недооці́нюваний (imperfective passive past)
impersonal: недооці́нювано (imperfective passive past)
недооці́нюючи (adverbial imperfective present)
недооці́нювавши (adverbial imperfective past)
недооці́нюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду недооці́нювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду недооці́нювать (first-person future imperfective singular)
недооці́нюватиму (first-person future imperfective singular)
недооці́нюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш недооці́нювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш недооці́нювать (future imperfective second-person singular)
недооці́нюватимеш (future imperfective second-person singular)
недооці́нює (imperfective present singular third-person)
бу́де недооці́нювати (future imperfective singular third-person)
бу́де недооці́нювать (future imperfective singular third-person)
недооці́нюватиме (future imperfective singular third-person)
недооці́нюєм (first-person imperfective plural present)
недооці́нюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо недооці́нювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо недооці́нювать (first-person future imperfective plural)
недооці́нюватимемо (first-person future imperfective plural)
недооці́нюватимем (first-person future imperfective plural)
недооці́нюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете недооці́нювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете недооці́нювать (future imperfective plural second-person)
недооці́нюватимете (future imperfective plural second-person)
недооці́нюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть недооці́нювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть недооці́нювать (future imperfective plural third-person)
недооці́нюватимуть (future imperfective plural third-person)
недооці́нюймо (first-person imperative plural)
недооці́нюй (imperative second-person singular)
недооці́нюйте (imperative plural second-person)
недооці́нював (masculine past singular)
недооці́нювали (masculine past plural)
недооці́нювала (feminine past singular)
недооці́нювали (feminine past plural)
недооці́нювало (neuter past singular)
недооці́нювали (neuter past plural)

From недо- (nedo-) + оці́нювати (ocínjuvaty) or недооціни́ти (nedoocinýty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian недооце́нивать (nedoocénivatʹ), Belarusian недаацэ́ньваць (njedaacénʹvacʹ).

af

недооціни́ти

cog

недооце́нивать

недаацэ́ньваць


роззброїти

uk-verb

роззбро́ювати

роззбро́їти • (rozzbrójity) pf (imperfective роззбро́ювати)

роззбро́їти (canonical)
rozzbrójity (romanization)
роззбро́ювати (imperfective)
роззбро́їти (infinitive perfective)
роззбро́їть (infinitive perfective)
роззбро́єний (passive past perfective)
impersonal: роззбро́єно (passive past perfective)
роззбро́ївши (adverbial past perfective)
роззбро́ю (first-person future perfective singular)
роззбро́їш (future perfective second-person singular)
роззбро́їть (future perfective singular third-person)
роззбро́їм (first-person future perfective plural)
роззбро́їмо (first-person future perfective plural)
роззбро́їте (future perfective plural second-person)
роззбро́ять (future perfective plural third-person)
роззбро́ймо (first-person imperative plural)
роззбро́й (imperative second-person singular)
роззбро́йте (imperative plural second-person)
роззбро́їв (masculine past singular)
роззбро́їли (masculine past plural)
роззбро́їла (feminine past singular)
роззбро́їли (feminine past plural)
роззбро́їло (neuter past singular)
роззбро́їли (neuter past plural)

From роз- (roz-) + збро́їти (zbrójity). Compare Belarusian раззбро́іць (razzbróicʹ), Polish rozbroić.


обеззброїти

обеззбро́їти

обеззбро́ювати

обеззбро́їти • (obezzbrójity) pf (imperfective обеззбро́ювати)

обеззбро́їти (canonical)
obezzbrójity (romanization)
обеззбро́ювати (imperfective)
обеззбро́їти (infinitive perfective)
обеззбро́їть (infinitive perfective)
обеззбро́єний (passive past perfective)
impersonal: обеззбро́єно (passive past perfective)
обеззбро́ївши (adverbial past perfective)
обеззбро́ю (first-person future perfective singular)
обеззбро́їш (future perfective second-person singular)
обеззбро́їть (future perfective singular third-person)
обеззбро́їм (first-person future perfective plural)
обеззбро́їмо (first-person future perfective plural)
обеззбро́їте (future perfective plural second-person)
обеззбро́ять (future perfective plural third-person)
обеззбро́ймо (first-person imperative plural)
обеззбро́й (imperative second-person singular)
обеззбро́йте (imperative plural second-person)
обеззбро́їв (masculine past singular)
обеззбро́їли (masculine past plural)
обеззбро́їла (feminine past singular)
обеззбро́їли (feminine past plural)
обеззбро́їло (neuter past singular)
обеззбро́їли (neuter past plural)

From о- (o-) + без- (bez-) + збро́я (zbrója, “weaponry”, “arms”) + -їти (-jity) or equivalently from о- (o-) + беззбро́йний (bezzbrójnyj, “unarmed”) + -їти (-jity). Compare Russian обезору́жить (obezorúžitʹ), Belarusian абяззбро́іць (abjazzbróicʹ).

af

беззбро́йний

cog

обезору́жить

абяззбро́іць


роззброювати

uk-verb

роззбро́ювати

роззбро́ювати • (rozzbrójuvaty) impf (perfective роззбро́їти)

роззбро́ювати (canonical)
rozzbrójuvaty (romanization)
роззбро́їти (perfective)
роззбро́ювати (imperfective infinitive)
роззбро́ювать (imperfective infinitive)
роззбро́юваний (imperfective passive past)
impersonal: роззбро́ювано (imperfective passive past)
роззбро́юючи (adverbial imperfective present)
роззбро́ювавши (adverbial imperfective past)
роззбро́юю (first-person imperfective present singular)
бу́ду роззбро́ювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду роззбро́ювать (first-person future imperfective singular)
роззбро́юватиму (first-person future imperfective singular)
роззбро́юєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш роззбро́ювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш роззбро́ювать (future imperfective second-person singular)
роззбро́юватимеш (future imperfective second-person singular)
роззбро́ює (imperfective present singular third-person)
бу́де роззбро́ювати (future imperfective singular third-person)
бу́де роззбро́ювать (future imperfective singular third-person)
роззбро́юватиме (future imperfective singular third-person)
роззбро́юєм (first-person imperfective plural present)
роззбро́юємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо роззбро́ювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо роззбро́ювать (first-person future imperfective plural)
роззбро́юватимемо (first-person future imperfective plural)
роззбро́юватимем (first-person future imperfective plural)
роззбро́юєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете роззбро́ювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете роззбро́ювать (future imperfective plural second-person)
роззбро́юватимете (future imperfective plural second-person)
роззбро́юють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть роззбро́ювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть роззбро́ювать (future imperfective plural third-person)
роззбро́юватимуть (future imperfective plural third-person)
роззбро́юймо (first-person imperative plural)
роззбро́юй (imperative second-person singular)
роззбро́юйте (imperative plural second-person)
роззбро́ював (masculine past singular)
роззбро́ювали (masculine past plural)
роззбро́ювала (feminine past singular)
роззбро́ювали (feminine past plural)
роззбро́ювало (neuter past singular)
роззбро́ювали (neuter past plural)

From роззбро́їти (rozzbrójity) + -ювати (-juvaty). Compare Belarusian раззбро́йваць (razzbrójvacʹ), Polish rozbrajać.

cog

раззбро́йваць


обеззброювати

uk-verb

обеззбро́ювати

обеззбро́їти

обеззбро́ювати • (obezzbrójuvaty) impf (perfective обеззбро́їти)

обеззбро́ювати (canonical)
obezzbrójuvaty (romanization)
обеззбро́їти (perfective)
обеззбро́ювати (imperfective infinitive)
обеззбро́ювать (imperfective infinitive)
обеззбро́юваний (imperfective passive past)
impersonal: обеззбро́ювано (imperfective passive past)
обеззбро́юючи (adverbial imperfective present)
обеззбро́ювавши (adverbial imperfective past)
обеззбро́юю (first-person imperfective present singular)
бу́ду обеззбро́ювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду обеззбро́ювать (first-person future imperfective singular)
обеззбро́юватиму (first-person future imperfective singular)
обеззбро́юєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обеззбро́ювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш обеззбро́ювать (future imperfective second-person singular)
обеззбро́юватимеш (future imperfective second-person singular)
обеззбро́ює (imperfective present singular third-person)
бу́де обеззбро́ювати (future imperfective singular third-person)
бу́де обеззбро́ювать (future imperfective singular third-person)
обеззбро́юватиме (future imperfective singular third-person)
обеззбро́юєм (first-person imperfective plural present)
обеззбро́юємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обеззбро́ювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо обеззбро́ювать (first-person future imperfective plural)
обеззбро́юватимемо (first-person future imperfective plural)
обеззбро́юватимем (first-person future imperfective plural)
обеззбро́юєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обеззбро́ювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете обеззбро́ювать (future imperfective plural second-person)
обеззбро́юватимете (future imperfective plural second-person)
обеззбро́юють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обеззбро́ювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обеззбро́ювать (future imperfective plural third-person)
обеззбро́юватимуть (future imperfective plural third-person)
обеззбро́юймо (first-person imperative plural)
обеззбро́юй (imperative second-person singular)
обеззбро́юйте (imperative plural second-person)
обеззбро́ював (masculine past singular)
обеззбро́ювали (masculine past plural)
обеззбро́ювала (feminine past singular)
обеззбро́ювали (feminine past plural)
обеззбро́ювало (neuter past singular)
обеззбро́ювали (neuter past plural)

From обеззбро́їти (obezzbrójity) + -ювати (-juvaty). Compare Russian обезору́живать (obezorúživatʹ), Belarusian абяззбро́йваць (abjazzbrójvacʹ).

af

обеззбро́їти

cog

обезору́живать

абяззбро́йваць


захищений

head

захи́щений • (zaxýščenyj)

захи́щений (canonical)
zaxýščenyj (romanization)
захи́щений (masculine nominative)
захи́щене (neuter nominative)
захи́щена (feminine nominative)
захи́щені (nominative plural)
захи́щеного (genitive masculine neuter)
захи́щеної (feminine genitive)
захи́щених (genitive plural)
захи́щеному (dative masculine neuter)
захи́щеній (dative feminine)
захи́щеним (dative plural)
захи́щеного (accusative animate masculine)
захи́щене (accusative neuter)
захи́щену (accusative feminine)
захи́щених (accusative animate plural)
захи́щений (accusative inanimate masculine)
захи́щені (accusative inanimate plural)
захи́щеним (instrumental masculine neuter)
захи́щеною (feminine instrumental)
захи́щеними (instrumental plural)
захи́щеному (locative masculine neuter)
захи́щенім (locative masculine neuter)
захи́щеній (feminine locative)
захи́щених (locative plural)

захисти́ти захистити#Ukrainian

passive adjectival past participle of захисти́ти impf (zaxystýty)


промовити

uk-verb

промо́вити • (promóvyty) pf (imperfective промовля́ти)

промо́вити (canonical)
promóvyty (romanization)
промовля́ти (imperfective)
промо́вити (infinitive perfective)
промо́вить (infinitive perfective)
промо́влений (passive past perfective)
impersonal: промо́влено (passive past perfective)
промо́вивши (adverbial past perfective)
промо́влю (first-person future perfective singular)
промо́виш (future perfective second-person singular)
промо́вить (future perfective singular third-person)
промо́вим (first-person future perfective plural)
промо́вимо (first-person future perfective plural)
промо́вите (future perfective plural second-person)
промо́влять (future perfective plural third-person)
промо́вмо (first-person imperative plural)
промо́в (imperative second-person singular)
промо́вте (imperative plural second-person)
промо́вив (masculine past singular)
промо́вили (masculine past plural)
промо́вила (feminine past singular)
промо́вили (feminine past plural)
промо́вило (neuter past singular)
промо́вили (neuter past plural)

Uk-промовити.ogg

From про- (pro-) + мо́вити (móvyty). Compare Polish przemówić.


проігнорувати

проігнорува́ти

проігнорува́ти • (proihnoruváty) pf (imperfective ігнорува́ти)

проігнорува́ти (canonical)
proihnoruváty (romanization)
ігнорува́ти (imperfective)
проігнорува́ти (infinitive perfective)
проігнорува́ть (infinitive perfective)
проігноро́ваний (passive past perfective)
impersonal: проігноро́вано (passive past perfective)
проігнорува́вши (adverbial past perfective)
проігнору́ю (first-person future perfective singular)
проігнору́єш (future perfective second-person singular)
проігнору́є (future perfective singular third-person)
проігнору́єм (first-person future perfective plural)
проігнору́ємо (first-person future perfective plural)
проігнору́єте (future perfective plural second-person)
проігнору́ють (future perfective plural third-person)
проігнору́ймо (first-person imperative plural)
проігнору́й (imperative second-person singular)
проігнору́йте (imperative plural second-person)
проігнорува́в (masculine past singular)
проігнорува́ли (masculine past plural)
проігнорува́ла (feminine past singular)
проігнорува́ли (feminine past plural)
проігнорува́ло (neuter past singular)
проігнорува́ли (neuter past plural)

uk-conj

проігнорува́ти<2a.pf.tr.ppp>

Uk-проігнорувати.ogg

From про- (pro-) + ігнорува́ти (ihnoruváty). Compare Russian проигнори́ровать (proignorírovatʹ).

cog

проигнори́ровать

to ignore, to disregard (deliberately pay no attention to)


промовляти

uk-verb

промовля́ти • (promovljáty) impf (perfective промо́вити)

промовля́ти (canonical)
promovljáty (romanization)
промо́вити (perfective)
промовля́ти (imperfective infinitive)
промовля́ть (imperfective infinitive)
промовля́ючи (adverbial imperfective present)
промовля́вши (adverbial imperfective past)
промовля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду промовля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду промовля́ть (first-person future imperfective singular)
промовля́тиму (first-person future imperfective singular)
промовля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш промовля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш промовля́ть (future imperfective second-person singular)
промовля́тимеш (future imperfective second-person singular)
промовля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де промовля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де промовля́ть (future imperfective singular third-person)
промовля́тиме (future imperfective singular third-person)
промовля́єм (first-person imperfective plural present)
промовля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо промовля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо промовля́ть (first-person future imperfective plural)
промовля́тимемо (first-person future imperfective plural)
промовля́тимем (first-person future imperfective plural)
промовля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете промовля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете промовля́ть (future imperfective plural second-person)
промовля́тимете (future imperfective plural second-person)
промовля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть промовля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть промовля́ть (future imperfective plural third-person)
промовля́тимуть (future imperfective plural third-person)
промовля́ймо (first-person imperative plural)
промовля́й (imperative second-person singular)
промовля́йте (imperative plural second-person)
промовля́в (masculine past singular)
промовля́ли (masculine past plural)
промовля́ла (feminine past singular)
промовля́ли (feminine past plural)
промовля́ло (neuter past singular)
промовля́ли (neuter past plural)

Uk-промовляти.ogg

From the промовл- (promovl-) stem of промо́вити (promóvyty) + -я́ти (-játy). Compare Polish przemawiać.


перемістити

перемісти́ти

перемі́щувати

перемісти́ти • (peremistýty) pf (imperfective переміща́ти or перемі́щувати)

перемісти́ти (canonical)
peremistýty (romanization)
переміща́ти (imperfective)
перемі́щувати (imperfective)
перемісти́ти (infinitive perfective)
перемісти́ть (infinitive perfective)
перемі́щений (passive past perfective)
impersonal: перемі́щено (passive past perfective)
перемісти́вши (adverbial past perfective)
переміщу́ (first-person future perfective singular)
перемі́стиш (future perfective second-person singular)
перемі́стить (future perfective singular third-person)
перемі́стим (first-person future perfective plural)
перемі́стимо (first-person future perfective plural)
перемі́стите (future perfective plural second-person)
перемі́стять (future perfective plural third-person)
перемісті́м (first-person imperative plural)
перемісті́мо (first-person imperative plural)
перемісти́ (imperative second-person singular)
перемісті́ть (imperative plural second-person)
перемісти́в (masculine past singular)
перемісти́ли (masculine past plural)
перемісти́ла (feminine past singular)
перемісти́ли (feminine past plural)
перемісти́ло (neuter past singular)
перемісти́ли (neuter past plural)

Uk-перемістити.ogg

From пере- (pere-) + місти́ти (mistýty). Compare Russian перемести́ть (peremestítʹ), Belarusian перамясці́ць (pjeramjascícʹ), Polish przemieścić.

cog

перемести́ть

перамясці́ць

(transitive) to move, to relocate, to displace, to transfer, to shift (change the location of)


переміщати

uk-verb

перемісти́ти

переміща́ти • (peremiščáty) impf (perfective перемісти́ти)

переміща́ти (canonical)
peremiščáty (romanization)
перемісти́ти (perfective)
переміща́ти (imperfective infinitive)
переміща́ть (imperfective infinitive)
переміща́ючи (adverbial imperfective present)
переміща́вши (adverbial imperfective past)
переміща́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду переміща́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду переміща́ть (first-person future imperfective singular)
переміща́тиму (first-person future imperfective singular)
переміща́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш переміща́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш переміща́ть (future imperfective second-person singular)
переміща́тимеш (future imperfective second-person singular)
переміща́є (imperfective present singular third-person)
бу́де переміща́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де переміща́ть (future imperfective singular third-person)
переміща́тиме (future imperfective singular third-person)
переміща́єм (first-person imperfective plural present)
переміща́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо переміща́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо переміща́ть (first-person future imperfective plural)
переміща́тимемо (first-person future imperfective plural)
переміща́тимем (first-person future imperfective plural)
переміща́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете переміща́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете переміща́ть (future imperfective plural second-person)
переміща́тимете (future imperfective plural second-person)
переміща́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть переміща́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть переміща́ть (future imperfective plural third-person)
переміща́тимуть (future imperfective plural third-person)
переміща́ймо (first-person imperative plural)
переміща́й (imperative second-person singular)
переміща́йте (imperative plural second-person)
переміща́в (masculine past singular)
переміща́ли (masculine past plural)
переміща́ла (feminine past singular)
переміща́ли (feminine past plural)
переміща́ло (neuter past singular)
переміща́ли (neuter past plural)

Uk-переміщати.ogg

From the переміщ- (peremišč-) stem of перемісти́ти (peremistýty) + -а́ти (-áty). Compare Russian перемеща́ть (peremeščátʹ), Belarusian перамяшча́ць (pjeramjaščácʹ), Polish przemieszczać.

af

перемісти́ти

cog

перамяшча́ць


ігнорувати

uk-verb

проігнорува́ти

зігнорува́ти

ігнорува́ти • (ihnoruváty) impf (perfective проігнорува́ти or зігнорува́ти)

ігнорува́ти (canonical)
ihnoruváty (romanization)
проігнорува́ти (perfective)
зігнорува́ти (perfective)
ігнорува́ти (imperfective infinitive)
ігнорува́ть (imperfective infinitive)
ігноро́ваний (imperfective passive past)
impersonal: ігноро́вано (imperfective passive past)
ігнору́ючи (adverbial imperfective present)
ігнорува́вши (adverbial imperfective past)
ігнору́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду йгнорува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду йгнорува́ть (first-person future imperfective singular)
ігнорува́тиму (first-person future imperfective singular)
ігнору́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ігнорува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ігнорува́ть (future imperfective second-person singular)
ігнорува́тимеш (future imperfective second-person singular)
ігнору́є (imperfective present singular third-person)
бу́де йгнорува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де йгнорува́ть (future imperfective singular third-person)
ігнорува́тиме (future imperfective singular third-person)
ігнору́єм (first-person imperfective plural present)
ігнору́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо йгнорува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо йгнорува́ть (first-person future imperfective plural)
ігнорува́тимемо (first-person future imperfective plural)
ігнорува́тимем (first-person future imperfective plural)
ігнору́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете йгнорува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете йгнорува́ть (future imperfective plural second-person)
ігнорува́тимете (future imperfective plural second-person)
ігнору́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ігнорува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ігнорува́ть (future imperfective plural third-person)
ігнорува́тимуть (future imperfective plural third-person)
ігнору́ймо (first-person imperative plural)
ігнору́й (imperative second-person singular)
ігнору́йте (imperative plural second-person)
ігнорува́в (masculine past singular)
ігнорува́ли (masculine past plural)
ігнорува́ла (feminine past singular)
ігнорува́ли (feminine past plural)
ігнорува́ло (neuter past singular)
ігнорува́ли (neuter past plural)

Uk-ігнорувати.ogg

ігно‧ру‧ва‧ти

From Latin ignōrō + -ува́ти (-uváty). Compare Russian игнори́ровать (ignorírovatʹ), Belarusian ігнарава́ць (ihnaravácʹ), Polish ignorować.

cog

игнори́ровать


співіснувати

uk-verb

співіснува́ти

співіснува́ти (canonical)
spivisnuváty (romanization)
співіснува́ти (imperfective infinitive)
співіснува́ть (imperfective infinitive)
співісну́ючи (adverbial imperfective present)
співіснува́вши (adverbial imperfective past)
співісну́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду співіснува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду співіснува́ть (first-person future imperfective singular)
співіснува́тиму (first-person future imperfective singular)
співісну́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш співіснува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш співіснува́ть (future imperfective second-person singular)
співіснува́тимеш (future imperfective second-person singular)
співісну́є (imperfective present singular third-person)
бу́де співіснува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де співіснува́ть (future imperfective singular third-person)
співіснува́тиме (future imperfective singular third-person)
співісну́єм (first-person imperfective plural present)
співісну́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо співіснува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо співіснува́ть (first-person future imperfective plural)
співіснува́тимемо (first-person future imperfective plural)
співіснува́тимем (first-person future imperfective plural)
співісну́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете співіснува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете співіснува́ть (future imperfective plural second-person)
співіснува́тимете (future imperfective plural second-person)
співісну́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть співіснува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть співіснува́ть (future imperfective plural third-person)
співіснува́тимуть (future imperfective plural third-person)
співісну́ймо (first-person imperative plural)
співісну́й (imperative second-person singular)
співісну́йте (imperative plural second-person)
співіснува́в (masculine past singular)
співіснува́ли (masculine past plural)
співіснува́ла (feminine past singular)
співіснува́ли (feminine past plural)
співіснува́ло (neuter past singular)
співіснува́ли (neuter past plural)

From спів- (spiv-, “co-”) + існува́ти (isnuváty, “to exist”). Compare Belarusian суіснава́ць (suisnavácʹ), Polish współistnieć.


зайняти

uk-verb

зайня́ти • (zajnjáty) pf (imperfective займа́ти)

зайня́ти (canonical)
zajnjáty (romanization)
займа́ти (imperfective)
зайня́ти (infinitive perfective)
зайня́ть (infinitive perfective)
за́йнятий (passive past perfective)
impersonal: за́йнято (passive past perfective)
зайня́вши (adverbial past perfective)
займу́ (first-person future perfective singular)
займе́ш (future perfective second-person singular)
займе́ (future perfective singular third-person)
займе́м (first-person future perfective plural)
займемо́ (first-person future perfective plural)
займете́ (future perfective plural second-person)
займу́ть (future perfective plural third-person)
займі́м (first-person imperative plural)
займі́мо (first-person imperative plural)
займи́ (imperative second-person singular)
займі́ть (imperative plural second-person)
зайня́в (masculine past singular)
зайняли́ (masculine past plural)
зайняла́ (feminine past singular)
зайняли́ (feminine past plural)
зайняло́ (neuter past singular)
зайняли́ (neuter past plural)

Uk-зайняти.ogg

From за- (za-) + -йня́ти (-jnjáty). Compare Russian заня́ть (zanjátʹ).

to occupy, to take up, to take (:space, position, time, attention)


транспортувати

транспортува́ти

транспортува́ти • (transportuváty) impf or pf

транспортува́ти (canonical)
transportuváty (romanization)
транспортува́ти (infinitive)
транспортува́ть (infinitive)
транспорто́ваний (passive past)
impersonal: транспорто́вано (passive past)
транспорту́ючи (adverbial present)
транспортува́вши (adverbial past)
транспорту́ю (first-person future singular)
бу́ду транспортува́ти (first-person singular)
бу́ду транспортува́ть (first-person singular)
транспортува́тиму (first-person singular)
транспорту́єш (future second-person singular)
бу́деш транспортува́ти (second-person singular)
бу́деш транспортува́ть (second-person singular)
транспортува́тимеш (second-person singular)
транспорту́є (future singular third-person)
бу́де транспортува́ти (singular third-person)
бу́де транспортува́ть (singular third-person)
транспортува́тиме (singular third-person)
транспорту́єм (first-person future plural)
транспорту́ємо (first-person future plural)
бу́демо транспортува́ти (first-person plural)
бу́демо транспортува́ть (first-person plural)
транспортува́тимемо (first-person plural)
транспортува́тимем (first-person plural)
транспорту́єте (future plural second-person)
бу́дете транспортува́ти (plural second-person)
бу́дете транспортува́ть (plural second-person)
транспортува́тимете (plural second-person)
транспорту́ють (future plural third-person)
бу́дуть транспортува́ти (plural third-person)
бу́дуть транспортува́ть (plural third-person)
транспортува́тимуть (plural third-person)
транспорту́ймо (first-person imperative plural)
транспорту́й (imperative second-person singular)
транспорту́йте (imperative plural second-person)
транспортува́в (masculine past singular)
транспортува́ли (masculine past plural)
транспортува́ла (feminine past singular)
транспортува́ли (feminine past plural)
транспортува́ло (neuter past singular)
транспортува́ли (neuter past plural)

From тра́нспорт (tránsport) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian транспорти́ровать (transportírovatʹ), Belarusian транспартава́ць (transpartavácʹ), Polish transportować.

cog

транспорти́ровать

транспартава́ць