простирати

простира́ти • (prostyráty) impf (perfective просте́рти)

простира́ти (canonical)
prostyráty (romanization)
просте́рти (perfective)
простира́ти (imperfective infinitive)
простира́ть (imperfective infinitive)
прости́раний (imperfective passive past)
impersonal: прости́рано (imperfective passive past)
простира́ючи (adverbial imperfective present)
простира́вши (adverbial imperfective past)
простира́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду простира́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду простира́ть (first-person future imperfective singular)
простира́тиму (first-person future imperfective singular)
простира́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш простира́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш простира́ть (future imperfective second-person singular)
простира́тимеш (future imperfective second-person singular)
простира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де простира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де простира́ть (future imperfective singular third-person)
простира́тиме (future imperfective singular third-person)
простира́єм (first-person imperfective plural present)
простира́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо простира́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо простира́ть (first-person future imperfective plural)
простира́тимемо (first-person future imperfective plural)
простира́тимем (first-person future imperfective plural)
простира́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете простира́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете простира́ть (future imperfective plural second-person)
простира́тимете (future imperfective plural second-person)
простира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть простира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть простира́ть (future imperfective plural third-person)
простира́тимуть (future imperfective plural third-person)
простира́ймо (first-person imperative plural)
простира́й (imperative second-person singular)
простира́йте (imperative plural second-person)
простира́в (masculine past singular)
простира́ли (masculine past plural)
простира́ла (feminine past singular)
простира́ли (feminine past plural)
простира́ло (neuter past singular)
простира́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian простирати (prostirati), from Old East Slavic *простирати (*prostirati), from Proto-Slavic *prostirati.

inh

to stretch out, to stick out, to extend (one's hand(s))

to spread, to spread out (limbs, individual rays, etc.)

(rare) to spread, to expand (to make (something) widely known or present)

(rare) to spread, to spread out (to stretch out, open out (a material etc.) so that it more fully covers a given area of space)


боліти

болі́ти (canonical)
bolíty (romanization)
болі́ти (imperfective infinitive)
болі́ть (imperfective infinitive)
болі́ючи (adverbial imperfective present)
болі́вши (adverbial imperfective past)
болі́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду болі́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду болі́ть (first-person future imperfective singular)
болі́тиму (first-person future imperfective singular)
болі́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш болі́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш болі́ть (future imperfective second-person singular)
болі́тимеш (future imperfective second-person singular)
болі́є (imperfective present singular third-person)
бу́де болі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де болі́ть (future imperfective singular third-person)
болі́тиме (future imperfective singular third-person)
болі́єм (first-person imperfective plural present)
болі́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо болі́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо болі́ть (first-person future imperfective plural)
болі́тимемо (first-person future imperfective plural)
болі́тимем (first-person future imperfective plural)
болі́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете болі́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете болі́ть (future imperfective plural second-person)
болі́тимете (future imperfective plural second-person)
болі́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть болі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть болі́ть (future imperfective plural third-person)
болі́тимуть (future imperfective plural third-person)
болі́ймо (first-person imperative plural)
болі́й (imperative second-person singular)
болі́йте (imperative plural second-person)
болі́в (masculine past singular)
болі́ли (masculine past plural)
болі́ла (feminine past singular)
болі́ли (feminine past plural)
болі́ло (neuter past singular)
болі́ли (neuter past plural)

(intransitive) to be sick, to be ill, to be ailing


боліти

болі́ти (canonical)
bolíty (romanization)
болі́ти (imperfective infinitive)
болі́ть (imperfective infinitive)
болячи́ (adverbial imperfective present)
болі́вши (adverbial imperfective past)
боли́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де болі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де болі́ть (future imperfective singular third-person)
болі́тиме (future imperfective singular third-person)
боля́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть болі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть болі́ть (future imperfective plural third-person)
болі́тимуть (future imperfective plural third-person)
болі́в (masculine past singular)
болі́ли (masculine past plural)
болі́ла (feminine past singular)
болі́ли (feminine past plural)
болі́ло (neuter past singular)
болі́ли (neuter past plural)

У ме́не боли́ть голова́.


купувати

uk-verb

купува́ти • (kupuváty) impf (perfective купи́ти)

купува́ти (canonical)
kupuváty (romanization)
купи́ти (perfective)
купува́ти (imperfective infinitive)
купува́ть (imperfective infinitive)
купо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: купо́вано (imperfective passive past)
купу́ючи (adverbial imperfective present)
купува́вши (adverbial imperfective past)
купу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду купува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду купува́ть (first-person future imperfective singular)
купува́тиму (first-person future imperfective singular)
купу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш купува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш купува́ть (future imperfective second-person singular)
купува́тимеш (future imperfective second-person singular)
купу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де купува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де купува́ть (future imperfective singular third-person)
купува́тиме (future imperfective singular third-person)
купу́єм (first-person imperfective plural present)
купу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо купува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо купува́ть (first-person future imperfective plural)
купува́тимемо (first-person future imperfective plural)
купува́тимем (first-person future imperfective plural)
купу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете купува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете купува́ть (future imperfective plural second-person)
купува́тимете (future imperfective plural second-person)
купу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть купува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть купува́ть (future imperfective plural third-person)
купува́тимуть (future imperfective plural third-person)
купу́ймо (first-person imperative plural)
купу́й (imperative second-person singular)
купу́йте (imperative plural second-person)
купува́в (masculine past singular)
купува́ли (masculine past plural)
купува́ла (feminine past singular)
купува́ли (feminine past plural)
купува́ло (neuter past singular)
купува́ли (neuter past plural)

Uk-купувати.ogg

From купи́ти pf (kupýty) + -ува́ти (-uváty). Compare Polish kupować.


скасувати

скасо́вувати

скасува́ти • (skasuváty) pf (imperfective скасо́вувати or касува́ти)

скасува́ти (canonical)
skasuváty (romanization)
скасо́вувати (imperfective)
касува́ти (imperfective)
скасува́ти (infinitive perfective)
скасува́ть (infinitive perfective)
скасо́ваний (passive past perfective)
impersonal: скасо́вано (passive past perfective)
скасува́вши (adverbial past perfective)
скасу́ю (first-person future perfective singular)
скасу́єш (future perfective second-person singular)
скасу́є (future perfective singular third-person)
скасу́єм (first-person future perfective plural)
скасу́ємо (first-person future perfective plural)
скасу́єте (future perfective plural second-person)
скасу́ють (future perfective plural third-person)
скасу́ймо (first-person imperative plural)
скасу́й (imperative second-person singular)
скасу́йте (imperative plural second-person)
скасува́в (masculine past singular)
скасува́ли (masculine past plural)
скасува́ла (feminine past singular)
скасува́ли (feminine past plural)
скасува́ло (neuter past singular)
скасува́ли (neuter past plural)

Uk-скасувати.ogg

с- (s-) + касува́ти (kasuváty). Compare Polish skasować.

to abolish, to abrogate, to annul, to call off, to cancel, to countermand, to nullify, to quash, to repeal, to rescind, to reverse, to revoke (:decision, order etc.)


касувати

касува́ти • (kasuváty) impf (perfective скасува́ти)

касува́ти (canonical)
kasuváty (romanization)
скасува́ти (perfective)
касува́ти (imperfective infinitive)
касува́ть (imperfective infinitive)
касу́ючи (adverbial imperfective present)
касува́вши (adverbial imperfective past)
касу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду касува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду касува́ть (first-person future imperfective singular)
касува́тиму (first-person future imperfective singular)
касу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш касува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш касува́ть (future imperfective second-person singular)
касува́тимеш (future imperfective second-person singular)
касу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де касува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де касува́ть (future imperfective singular third-person)
касува́тиме (future imperfective singular third-person)
касу́єм (first-person imperfective plural present)
касу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо касува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо касува́ть (first-person future imperfective plural)
касува́тимемо (first-person future imperfective plural)
касува́тимем (first-person future imperfective plural)
касу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете касува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете касува́ть (future imperfective plural second-person)
касува́тимете (future imperfective plural second-person)
касу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть касува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть касува́ть (future imperfective plural third-person)
касува́тимуть (future imperfective plural third-person)
касу́ймо (first-person imperative plural)
касу́й (imperative second-person singular)
касу́йте (imperative plural second-person)
касува́в (masculine past singular)
касува́ли (masculine past plural)
касува́ла (feminine past singular)
касува́ли (feminine past plural)
касува́ло (neuter past singular)
касува́ли (neuter past plural)

Uk-касувати.ogg

Borrowed from Polish kasować, from Late Latin cassō.

to abolish, to cancel, to abrogate, to annul, to reverse (a decision).


приймати

прийма́ти • (pryjmáty) impf (perfective прийня́ти)

прийма́ти (canonical)
pryjmáty (romanization)
прийня́ти (perfective)
прийма́ти (imperfective infinitive)
прийма́ть (imperfective infinitive)
прийма́ючи (adverbial imperfective present)
прийма́вши (adverbial imperfective past)
прийма́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду прийма́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду прийма́ть (first-person future imperfective singular)
прийма́тиму (first-person future imperfective singular)
прийма́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прийма́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш прийма́ть (future imperfective second-person singular)
прийма́тимеш (future imperfective second-person singular)
прийма́є (imperfective present singular third-person)
бу́де прийма́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де прийма́ть (future imperfective singular third-person)
прийма́тиме (future imperfective singular third-person)
прийма́єм (first-person imperfective plural present)
прийма́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прийма́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо прийма́ть (first-person future imperfective plural)
прийма́тимемо (first-person future imperfective plural)
прийма́тимем (first-person future imperfective plural)
прийма́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прийма́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете прийма́ть (future imperfective plural second-person)
прийма́тимете (future imperfective plural second-person)
прийма́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прийма́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прийма́ть (future imperfective plural third-person)
прийма́тимуть (future imperfective plural third-person)
прийма́ймо (first-person imperative plural)
прийма́й (imperative second-person singular)
прийма́йте (imperative plural second-person)
прийма́в (masculine past singular)
прийма́ли (masculine past plural)
прийма́ла (feminine past singular)
прийма́ли (feminine past plural)
прийма́ло (neuter past singular)
прийма́ли (neuter past plural)

Uk-приймати.ogg

From при- (pry-) + -йма́ти (-jmáty). Compare Belarusian прыма́ць (prymácʹ), Polish przyjmować.

to take (food, medicine, a bath, advice, etc.)


силити

сили́ти (canonical)
sylýty (romanization)
сили́ти (imperfective infinitive)
сили́ть (imperfective infinitive)
силе́ний (imperfective passive past)
impersonal: силе́но (imperfective passive past)
силячи́ (adverbial imperfective present)
сили́вши (adverbial imperfective past)
силю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду сили́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду сили́ть (first-person future imperfective singular)
сили́тиму (first-person future imperfective singular)
сили́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сили́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш сили́ть (future imperfective second-person singular)
сили́тимеш (future imperfective second-person singular)
сили́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де сили́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де сили́ть (future imperfective singular third-person)
сили́тиме (future imperfective singular third-person)
сили́м (first-person imperfective plural present)
сили́мо (first-person imperfective plural present)
бу́демо сили́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо сили́ть (first-person future imperfective plural)
сили́тимемо (first-person future imperfective plural)
сили́тимем (first-person future imperfective plural)
сили́те (imperfective plural present second-person)
бу́дете сили́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете сили́ть (future imperfective plural second-person)
сили́тимете (future imperfective plural second-person)
силя́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сили́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сили́ть (future imperfective plural third-person)
сили́тимуть (future imperfective plural third-person)
силі́м (first-person imperative plural)
силі́мо (first-person imperative plural)
сили́ (imperative second-person singular)
силі́ть (imperative plural second-person)
сили́в (masculine past singular)
сили́ли (masculine past plural)
сили́ла (feminine past singular)
сили́ли (feminine past plural)
сили́ло (neuter past singular)
сили́ли (neuter past plural)

uk-conj

сили́м, сили́мо

Inherited from Proto-Slavic *sidliti. By surface analysis, (obsolete) сило́ (syló) + -ити (-yty).


рвати

рва́ти (canonical)
rváty (romanization)
рва́ти (imperfective infinitive)
рвать (imperfective infinitive)
рва́ний (imperfective passive past)
impersonal: рва́но (imperfective passive past)
рвучи́ (adverbial imperfective present)
рва́вши (adverbial imperfective past)
рву (first-person imperfective present singular)
бу́ду рва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду рва́ть (first-person future imperfective singular)
рва́тиму (first-person future imperfective singular)
рвеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш рва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш рва́ть (future imperfective second-person singular)
рва́тимеш (future imperfective second-person singular)
рве (imperfective present singular third-person)
бу́де рва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де рва́ть (future imperfective singular third-person)
рва́тиме (future imperfective singular third-person)
рвем (first-person imperfective plural present)
рвемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо рва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо рва́ть (first-person future imperfective plural)
рва́тимемо (first-person future imperfective plural)
рва́тимем (first-person future imperfective plural)
рвете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете рва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете рва́ть (future imperfective plural second-person)
рва́тимете (future imperfective plural second-person)
рвуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть рва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть рва́ть (future imperfective plural third-person)
рва́тимуть (future imperfective plural third-person)
рвім (first-person imperative plural)
рві́мо (first-person imperative plural)
рви (imperative second-person singular)
рвіть (imperative plural second-person)
рвав (masculine past singular)
рва́ли (masculine past plural)
рва́ла (feminine past singular)
рва́ли (feminine past plural)
рва́ло (neuter past singular)
рва́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian рва́ти (rváti), from Old East Slavic ръвати (rŭvati), from Proto-Slavic *rъvati.

inh+

to tear (apart), to rip (apart), to rend

to break off, to end (relationships, ties, connections)

(colloquial) to take over, to appropriate, to steal


поганяти

uk-verb

поганя́ти • (pohanjáty) pf (imperfective ганя́ти)

поганя́ти (canonical)
pohanjáty (romanization)
ганя́ти (imperfective)
поганя́ти (infinitive perfective)
поганя́ть (infinitive perfective)
поганя́вши (adverbial past perfective)
поганя́ю (first-person future perfective singular)
поганя́єш (future perfective second-person singular)
поганя́є (future perfective singular third-person)
поганя́єм (first-person future perfective plural)
поганя́ємо (first-person future perfective plural)
поганя́єте (future perfective plural second-person)
поганя́ють (future perfective plural third-person)
поганя́ймо (first-person imperative plural)
поганя́й (imperative second-person singular)
поганя́йте (imperative plural second-person)
поганя́в (masculine past singular)
поганя́ли (masculine past plural)
поганя́ла (feminine past singular)
поганя́ли (feminine past plural)
поганя́ло (neuter past singular)
поганя́ли (neuter past plural)


погнати

погна́ти • (pohnáty) pf (imperfective гна́ти)

погна́ти (canonical)
pohnáty (romanization)
гна́ти (imperfective)
погна́ти (infinitive perfective)
погна́ть (infinitive perfective)
по́гнаний (passive past perfective)
impersonal: по́гнано (passive past perfective)
погна́вши (adverbial past perfective)
пожену́ (first-person future perfective singular)
пожене́ш (future perfective second-person singular)
пожене́ (future perfective singular third-person)
пожене́м (first-person future perfective plural)
поженемо́ (first-person future perfective plural)
поженете́ (future perfective plural second-person)
пожену́ть (future perfective plural third-person)
пожені́м (first-person imperative plural)
пожені́мо (first-person imperative plural)
пожени́ (imperative second-person singular)
пожені́ть (imperative plural second-person)
погна́в (masculine past singular)
погна́ли (masculine past plural)
погна́ла (feminine past singular)
погна́ли (feminine past plural)
погна́ло (neuter past singular)
погна́ли (neuter past plural)

Uk-погнати.ogg


набрати

набра́ти • (nabráty) pf (imperfective набира́ти)

набра́ти (canonical)
nabráty (romanization)
набира́ти (imperfective)
набра́ти (infinitive perfective)
набра́ть (infinitive perfective)
на́браний (passive past perfective)
impersonal: на́брано (passive past perfective)
набра́вши (adverbial past perfective)
наберу́ (first-person future perfective singular)
набере́ш (future perfective second-person singular)
набере́ (future perfective singular third-person)
набере́м (first-person future perfective plural)
наберемо́ (first-person future perfective plural)
наберете́ (future perfective plural second-person)
наберу́ть (future perfective plural third-person)
набері́м (first-person imperative plural)
набері́мо (first-person imperative plural)
набери́ (imperative second-person singular)
набері́ть (imperative plural second-person)
набра́в (masculine past singular)
набра́ли (masculine past plural)
набра́ла (feminine past singular)
набра́ли (feminine past plural)
набра́ло (neuter past singular)
набра́ли (neuter past plural)

Uk-набрати.ogg

From на- (na-) + бра́ти (bráty). Compare Russian набра́ть (nabrátʹ), Belarusian набра́ць (nabrácʹ), Polish nabrać.

піди набери води з колодязю будь ласка

pidy nabery vody z kolodjazju budʹ laska

to take on (:project, responsibility, task, work, etc.)

Нати́сніть лайк до цьо́го ві́део, щоб воно́ набра́ло якомо́га бі́льше пере́глядів.

Click like on this video so that it gains as many views as possible.

Natýsnitʹ lajk do cʹóho vídeo, ščob vonó nabrálo jakomóha bílʹše peréhljadiv.

to gain (gradually build up a quantity of; increase)

to compose (make something by merging parts)

to gain, to pick up (:intensity, momentum, speed, etc.)

to acquire, to assume, to take on (:appearance, feature, quality, etc.)


ганяти

ганя́ти • (hanjáty) impf (perfective поганя́ти)

ганя́ти (canonical)
hanjáty (romanization)
поганя́ти (perfective)
ганя́ти (imperfective infinitive)
ганя́ть (imperfective infinitive)
ганя́ючи (adverbial imperfective present)
ганя́вши (adverbial imperfective past)
ганя́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ганя́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду ганя́ть (first-person future imperfective singular)
ганя́тиму (first-person future imperfective singular)
ганя́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ганя́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ганя́ть (future imperfective second-person singular)
ганя́тимеш (future imperfective second-person singular)
ганя́є (imperfective present singular third-person)
бу́де ганя́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де ганя́ть (future imperfective singular third-person)
ганя́тиме (future imperfective singular third-person)
ганя́єм (first-person imperfective plural present)
ганя́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ганя́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо ганя́ть (first-person future imperfective plural)
ганя́тимемо (first-person future imperfective plural)
ганя́тимем (first-person future imperfective plural)
ганя́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ганя́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете ганя́ть (future imperfective plural second-person)
ганя́тимете (future imperfective plural second-person)
ганя́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ганя́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ганя́ть (future imperfective plural third-person)
ганя́тимуть (future imperfective plural third-person)
ганя́ймо (first-person imperative plural)
ганя́й (imperative second-person singular)
ганя́йте (imperative plural second-person)
ганя́в (masculine past singular)
ганя́ли (masculine past plural)
ганя́ла (feminine past singular)
ганя́ли (feminine past plural)
ганя́ло (neuter past singular)
ганя́ли (neuter past plural)

From Proto-Slavic *gaňati. Cognates include Russian гоня́ть (gonjátʹ), Belarusian ганя́ць (hanjácʹ).


гнати

гна́ти • (hnáty) impf (perfective погна́ти)

гна́ти (canonical)
hnáty (romanization)
погна́ти (perfective)
гна́ти (imperfective infinitive)
гнать (imperfective infinitive)
гна́ний (imperfective passive past)
impersonal: гна́но (imperfective passive past)
женучи́ (adverbial imperfective present)
гна́вши (adverbial imperfective past)
жену́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду гна́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду гна́ть (first-person future imperfective singular)
гна́тиму (first-person future imperfective singular)
жене́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш гна́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш гна́ть (future imperfective second-person singular)
гна́тимеш (future imperfective second-person singular)
жене́ (imperfective present singular third-person)
бу́де гна́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де гна́ть (future imperfective singular third-person)
гна́тиме (future imperfective singular third-person)
жене́м (first-person imperfective plural present)
женемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо гна́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо гна́ть (first-person future imperfective plural)
гна́тимемо (first-person future imperfective plural)
гна́тимем (first-person future imperfective plural)
женете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете гна́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете гна́ть (future imperfective plural second-person)
гна́тимете (future imperfective plural second-person)
жену́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гна́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гна́ть (future imperfective plural third-person)
гна́тимуть (future imperfective plural third-person)
жені́м (first-person imperative plural)
жені́мо (first-person imperative plural)
жени́ (imperative second-person singular)
жені́ть (imperative plural second-person)
гнав (masculine past singular)
гна́ли (masculine past plural)
гна́ла (feminine past singular)
гна́ли (feminine past plural)
гна́ло (neuter past singular)
гна́ли (neuter past plural)


мутити

мути́ти (canonical)
mutýty (romanization)
мути́ти (imperfective infinitive)
мути́ть (imperfective infinitive)
муче́ний (imperfective passive past)
impersonal: муче́но (imperfective passive past)
мутячи́ (adverbial imperfective present)
мути́вши (adverbial imperfective past)
мучу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду мути́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду мути́ть (first-person future imperfective singular)
мути́тиму (first-person future imperfective singular)
мути́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш мути́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш мути́ть (future imperfective second-person singular)
мути́тимеш (future imperfective second-person singular)
мути́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де мути́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де мути́ть (future imperfective singular third-person)
мути́тиме (future imperfective singular third-person)
мути́м (first-person imperfective plural present)
мутимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо мути́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо мути́ть (first-person future imperfective plural)
мути́тимемо (first-person future imperfective plural)
мути́тимем (first-person future imperfective plural)
мутите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете мути́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете мути́ть (future imperfective plural second-person)
мути́тимете (future imperfective plural second-person)
мутя́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть мути́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть мути́ть (future imperfective plural third-person)
мути́тимуть (future imperfective plural third-person)
муті́м (first-person imperative plural)
муті́мо (first-person imperative plural)
мути́ (imperative second-person singular)
муті́ть (imperative plural second-person)
мути́в (masculine past singular)
мути́ли (masculine past plural)
мути́ла (feminine past singular)
мути́ли (feminine past plural)
мути́ло (neuter past singular)
мути́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian мутити (mutiti), from Old East Slavic мꙋтити (mutiti), from Proto-Slavic *mǫtiti.

inh+

(transitive, figuratively) to disturb, to agitate, to stir up


скучити

uk-verb

ску́чити • (skúčyty) pf (imperfective скуча́ти)

ску́чити (canonical)
skúčyty (romanization)
скуча́ти (imperfective)
ску́чити (infinitive perfective)
ску́чить (infinitive perfective)
ску́чивши (adverbial past perfective)
ску́чу (first-person future perfective singular)
ску́чиш (future perfective second-person singular)
ску́чить (future perfective singular third-person)
ску́чим (first-person future perfective plural)
ску́чимо (first-person future perfective plural)
ску́чите (future perfective plural second-person)
ску́чать (future perfective plural third-person)
ску́чмо (first-person imperative plural)
скуч (imperative second-person singular)
ску́чте (imperative plural second-person)
ску́чив (masculine past singular)
ску́чили (masculine past plural)
ску́чила (feminine past singular)
ску́чили (feminine past plural)
ску́чило (neuter past singular)
ску́чили (neuter past plural)

uk:Мельничук Олександр Савич

From ску́ка (skúka) + -ити (-yty). Compare Russian -ску́чить (-skúčitʹ).

Я ску́чив за тобо́ю. (male speaker) ― Ja skúčyv za tobóju. ― I've missed you.

Я ску́чила за тобо́ю. (female speaker) ― Ja skúčyla za tobóju. ― I've missed you.

to feel longing, to long for, to miss (+ за + instrumental or без + genitive)


набирати

набира́ти • (nabyráty) impf (perfective набра́ти)

набира́ти (canonical)
nabyráty (romanization)
набра́ти (perfective)
набира́ти (imperfective infinitive)
набира́ть (imperfective infinitive)
набира́ючи (adverbial imperfective present)
набира́вши (adverbial imperfective past)
набира́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду набира́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду набира́ть (first-person future imperfective singular)
набира́тиму (first-person future imperfective singular)
набира́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш набира́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш набира́ть (future imperfective second-person singular)
набира́тимеш (future imperfective second-person singular)
набира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де набира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де набира́ть (future imperfective singular third-person)
набира́тиме (future imperfective singular third-person)
набира́єм (first-person imperfective plural present)
набира́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо набира́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо набира́ть (first-person future imperfective plural)
набира́тимемо (first-person future imperfective plural)
набира́тимем (first-person future imperfective plural)
набира́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете набира́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете набира́ть (future imperfective plural second-person)
набира́тимете (future imperfective plural second-person)
набира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть набира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть набира́ть (future imperfective plural third-person)
набира́тимуть (future imperfective plural third-person)
набира́ймо (first-person imperative plural)
набира́й (imperative second-person singular)
набира́йте (imperative plural second-person)
набира́в (masculine past singular)
набира́ли (masculine past plural)
набира́ла (feminine past singular)
набира́ли (feminine past plural)
набира́ло (neuter past singular)
набира́ли (neuter past plural)

Uk-набирати.ogg

From на- (na-) + -бира́ти (-byráty). Compare Russian набира́ть (nabirátʹ), Belarusian набіра́ць (nabirácʹ), Polish nabierać.


жартувати

пожартува́ти

жартува́ти • (žartuváty) impf (perfective пожартува́ти)

жартува́ти (canonical)
žartuváty (romanization)
пожартува́ти (perfective)
жартува́ти (imperfective infinitive)
жартува́ть (imperfective infinitive)
жарту́ючи (adverbial imperfective present)
жартува́вши (adverbial imperfective past)
жарту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду жартува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду жартува́ть (first-person future imperfective singular)
жартува́тиму (first-person future imperfective singular)
жарту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш жартува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш жартува́ть (future imperfective second-person singular)
жартува́тимеш (future imperfective second-person singular)
жарту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де жартува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де жартува́ть (future imperfective singular third-person)
жартува́тиме (future imperfective singular third-person)
жарту́єм (first-person imperfective plural present)
жарту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо жартува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо жартува́ть (first-person future imperfective plural)
жартува́тимемо (first-person future imperfective plural)
жартува́тимем (first-person future imperfective plural)
жарту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете жартува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете жартува́ть (future imperfective plural second-person)
жартува́тимете (future imperfective plural second-person)
жарту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть жартува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть жартува́ть (future imperfective plural third-person)
жартува́тимуть (future imperfective plural third-person)
жарту́ймо (first-person imperative plural)
жарту́й (imperative second-person singular)
жарту́йте (imperative plural second-person)
жартува́в (masculine past singular)
жартува́ли (masculine past plural)
жартува́ла (feminine past singular)
жартува́ли (feminine past plural)
жартува́ло (neuter past singular)
жартува́ли (neuter past plural)

Uk-жартувати.ogg

Compare Polish żartować. By surface analysis, жарт (žart) + -ува́ти (-uváty).


дбати

дба́ти (canonical)
dbáty (romanization)
дба́ти (imperfective infinitive)
дбать (imperfective infinitive)
дба́ючи (adverbial imperfective present)
дба́вши (adverbial imperfective past)
дба́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду дба́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду дба́ть (first-person future imperfective singular)
дба́тиму (first-person future imperfective singular)
дба́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дба́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш дба́ть (future imperfective second-person singular)
дба́тимеш (future imperfective second-person singular)
дба́є (imperfective present singular third-person)
бу́де дба́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де дба́ть (future imperfective singular third-person)
дба́тиме (future imperfective singular third-person)
дба́єм (first-person imperfective plural present)
дба́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дба́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо дба́ть (first-person future imperfective plural)
дба́тимемо (first-person future imperfective plural)
дба́тимем (first-person future imperfective plural)
дба́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете дба́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете дба́ть (future imperfective plural second-person)
дба́тимете (future imperfective plural second-person)
дба́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дба́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дба́ть (future imperfective plural third-person)
дба́тимуть (future imperfective plural third-person)
дба́ймо (first-person imperative plural)
дбай (imperative second-person singular)
дба́йте (imperative plural second-person)
дбав (masculine past singular)
дба́ли (masculine past plural)
дба́ла (feminine past singular)
дба́ли (feminine past plural)
дба́ло (neuter past singular)
дба́ли (neuter past plural)

→? Russian: (dialectal) дбать (dbatʹ)

Inherited from Old Ruthenian дба́ти (dbáti), likely borrowed from Old Polish dbać, judging by its geographic spread, ultimately from Proto-Slavic *dъbati. Cognate with Belarusian дбаць (dbacʹ), Czech dbát.


вибачте

head

ви́бачте • (výbačte)

ви́бачте (canonical)
výbačte (romanization)

[ˈʋɪbɐt͡ʃte]

ви́бачити вибачити#Ukrainian

second-person plural imperative of ви́бачити (výbačyty)


доконаний

доко́наний • (dokónanyj) pf

доко́наний (canonical)
dokónanyj (romanization)
доко́наний (masculine nominative)
доко́нане (neuter nominative)
доко́нана (feminine nominative)
доко́нані (nominative plural)
доко́наного (genitive masculine neuter)
доко́наної (feminine genitive)
доко́наних (genitive plural)
доко́наному (dative masculine neuter)
доко́наній (dative feminine)
доко́наним (dative plural)
доко́наного (accusative animate masculine)
доко́нане (accusative neuter)
доко́нану (accusative feminine)
доко́наних (accusative animate plural)
доко́наний (accusative inanimate masculine)
доко́нані (accusative inanimate plural)
доко́наним (instrumental masculine neuter)
доко́наною (feminine instrumental)
доко́наними (instrumental plural)
доко́наному (locative masculine neuter)
доко́нанім (locative masculine neuter)
доко́наній (feminine locative)
доко́наних (locative plural)

Uk-доконаний.ogg

докона́ти доконати#Ukrainian

past passive participle of докона́ти (dokonáty)


наголошений

наголо́шений

наголо́шений • (naholóšenyj)

наголо́шений (canonical)
naholóšenyj (romanization)
наголо́шений (masculine nominative)
наголо́шене (neuter nominative)
наголо́шена (feminine nominative)
наголо́шені (nominative plural)
наголо́шеного (genitive masculine neuter)
наголо́шеної (feminine genitive)
наголо́шених (genitive plural)
наголо́шеному (dative masculine neuter)
наголо́шеній (dative feminine)
наголо́шеним (dative plural)
наголо́шеного (accusative animate masculine)
наголо́шене (accusative neuter)
наголо́шену (accusative feminine)
наголо́шених (accusative animate plural)
наголо́шений (accusative inanimate masculine)
наголо́шені (accusative inanimate plural)
наголо́шеним (instrumental masculine neuter)
наголо́шеною (feminine instrumental)
наголо́шеними (instrumental plural)
наголо́шеному (locative masculine neuter)
наголо́шенім (locative masculine neuter)
наголо́шеній (feminine locative)
наголо́шених (locative plural)

uk-adecl

наголо́шений

[nɐɦɔˈɫɔʃenei̯]

наголоси́ти наголосити#Ukrainian

past adjectival passive participle of наголоси́ти pf (naholosýty)


скажем

head

ска́жем • (skážem)

ска́жем (canonical)
skážem (romanization)

сказа́ти сказати#Ukrainian

first-person plural future perfective of сказа́ти (skazáty)


звір

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

зві́рити звірити#Ukrainian

second-person singular imperative perfective of зві́рити (zvíryty)


мить

head

мить • (mytʹ)


ніж

ні́жити ніжити#Ukrainian

second-person singular imperative of ні́жити impf (nížyty)


даю

даю́ • (dajú)

дава́ти давати#Ukrainian

first-person singular present indicative of дава́ти impf (daváty)


унести

uk-verb

унести́ • (unestý) pf (imperfective уно́сити)

унести́ (canonical)
unestý (romanization)
уно́сити (imperfective)
унести́ (infinitive perfective)
уне́сений (passive past perfective)
impersonal: уне́сено (passive past perfective)
уні́сши (adverbial past perfective)
унесу́ (first-person future perfective singular)
унесе́ш (future perfective second-person singular)
унесе́ (future perfective singular third-person)
унесе́м (first-person future perfective plural)
унесемо́ (first-person future perfective plural)
унесете́ (future perfective plural second-person)
унесу́ть (future perfective plural third-person)
унесі́м (first-person imperative plural)
унесі́мо (first-person imperative plural)
унеси́ (imperative second-person singular)
унесі́ть (imperative plural second-person)
уні́с (masculine past singular)
унесли́ (masculine past plural)
унесла́ (feminine past singular)
унесли́ (feminine past plural)
унесло́ (neuter past singular)
унесли́ (neuter past plural)

From у- (u-) + нести́ (nestý). Compare Belarusian уне́сці (unjésci).

внести́ внести#Ukrainian

(transitive) Alternative form of внести́ pf (vnestý).


внести

внести́ • (vnestý) pf (imperfective вно́сити)

внести́ (canonical)
vnestý (romanization)
вно́сити (imperfective)
внести́ (infinitive perfective)
вне́сений (passive past perfective)
impersonal: вне́сено (passive past perfective)
вні́сши (adverbial past perfective)
внесу́ (first-person future perfective singular)
внесе́ш (future perfective second-person singular)
внесе́ (future perfective singular third-person)
внесе́м (first-person future perfective plural)
внесемо́ (first-person future perfective plural)
внесете́ (future perfective plural second-person)
внесу́ть (future perfective plural third-person)
внесі́м (first-person imperative plural)
внесі́мо (first-person imperative plural)
внеси́ (imperative second-person singular)
внесі́ть (imperative plural second-person)
вніс (masculine past singular)
внесли́ (masculine past plural)
внесла́ (feminine past singular)
внесли́ (feminine past plural)
внесло́ (neuter past singular)
внесли́ (neuter past plural)

From в- (v-) + нести́ (nestý). Compare Russian внести́ (vnestí), Polish wnieść.

to bring, to contribute, to introduce (to add something)

to enter (to include in a list, plan, etc.)

(figuratively) to bring, to bring about (to cause, to occasion)

to bring forward, to put forward (:proposal)


боюсь

head

бою́сь • (bojúsʹ)

бою́сь (canonical)
bojúsʹ (romanization)

Alternative form: бою́ся (bojúsja)

боя́тися боятися#Ukrainian

first-person singular present indicative of боя́тися impf (bojátysja)


будьмо

бу́дьмо • (búdʹmo)

бу́дьмо (canonical)
búdʹmo (romanization)

Бу́дьмо ува́жні.

first-person plural imperative of бу́ти (búty)


сказати

uk-verb

сказа́ти • (skazáty) pf (imperfective каза́ти)

сказа́ти (canonical)
skazáty (romanization)
каза́ти (imperfective)
сказа́ти (infinitive perfective)
сказа́ть (infinitive perfective)
ска́заний (passive past perfective)
impersonal: ска́зано (passive past perfective)
сказа́вши (adverbial past perfective)
скажу́ (first-person future perfective singular)
ска́жеш (future perfective second-person singular)
ска́же (future perfective singular third-person)
ска́жем (first-person future perfective plural)
ска́жемо (first-person future perfective plural)
ска́жете (future perfective plural second-person)
ска́жуть (future perfective plural third-person)
скажі́м (first-person imperative plural)
скажі́мо (first-person imperative plural)
скажи́ (imperative second-person singular)
скажі́ть (imperative plural second-person)
сказа́в (masculine past singular)
сказа́ли (masculine past plural)
сказа́ла (feminine past singular)
сказа́ли (feminine past plural)
сказа́ло (neuter past singular)
сказа́ли (neuter past plural)

Uk-сказати.ogg


хотіти

хоті́ти (canonical)
xotíty (romanization)
хоті́ти (imperfective infinitive)
хоті́ть (imperfective infinitive)
хотячи́ (adverbial imperfective present)
хоті́вши (adverbial imperfective past)
хо́чу (first-person imperfective present singular)
бу́ду хоті́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду хоті́ть (first-person future imperfective singular)
хоті́тиму (first-person future imperfective singular)
хо́чеш (imperfective present second-person singular)
хоч (imperfective present second-person singular)
бу́деш хоті́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш хоті́ть (future imperfective second-person singular)
хоті́тимеш (future imperfective second-person singular)
хо́че (imperfective present singular third-person)
бу́де хоті́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де хоті́ть (future imperfective singular third-person)
хоті́тиме (future imperfective singular third-person)
хо́чем (first-person imperfective plural present)
хо́чемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо хоті́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо хоті́ть (first-person future imperfective plural)
хоті́тимемо (first-person future imperfective plural)
хоті́тимем (first-person future imperfective plural)
хо́чете (imperfective plural present second-person)
хо́чте (imperfective plural present second-person)
бу́дете хоті́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете хоті́ть (future imperfective plural second-person)
хоті́тимете (future imperfective plural second-person)
хо́чуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть хоті́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть хоті́ть (future imperfective plural third-person)
хоті́тимуть (future imperfective plural third-person)
хоті́м (first-person imperative plural)
хоті́мо (first-person imperative plural)
хоти́ (imperative second-person singular)
хоті́ть (imperative plural second-person)
хоті́в (masculine past singular)
хоті́ли (masculine past plural)
хоті́ла (feminine past singular)
хоті́ли (feminine past plural)
хоті́ло (neuter past singular)
хоті́ли (neuter past plural)

uk-conj

хо́чете, хо́чте

хоті́м,хоті́мо

Inherited from Old East Slavic хотѣти (xotěti), from Proto-Slavic *xotěti.

inh+

Хто хо́че жи́ти ві́чно?


думати

uk-verb

ду́мати • (dúmaty) impf (perfective поду́мати)

ду́мати (canonical)
dúmaty (romanization)
поду́мати (perfective)
ду́мати (imperfective infinitive)
ду́мать (imperfective infinitive)
ду́маючи (adverbial imperfective present)
ду́мавши (adverbial imperfective past)
ду́маю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ду́мати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ду́мать (first-person future imperfective singular)
ду́матиму (first-person future imperfective singular)
ду́маєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ду́мати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ду́мать (future imperfective second-person singular)
ду́матимеш (future imperfective second-person singular)
ду́має (imperfective present singular third-person)
бу́де ду́мати (future imperfective singular third-person)
бу́де ду́мать (future imperfective singular third-person)
ду́матиме (future imperfective singular third-person)
ду́маєм (first-person imperfective plural present)
ду́маємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ду́мати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ду́мать (first-person future imperfective plural)
ду́матимемо (first-person future imperfective plural)
ду́матимем (first-person future imperfective plural)
ду́маєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ду́мати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ду́мать (future imperfective plural second-person)
ду́матимете (future imperfective plural second-person)
ду́мають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ду́мати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ду́мать (future imperfective plural third-person)
ду́матимуть (future imperfective plural third-person)
ду́маймо (first-person imperative plural)
ду́май (imperative second-person singular)
ду́майте (imperative plural second-person)
ду́мав (masculine past singular)
ду́мали (masculine past plural)
ду́мала (feminine past singular)
ду́мали (feminine past plural)
ду́мало (neuter past singular)
ду́мали (neuter past plural)

From Old East Slavic думати (dumati), from Proto-Slavic *dumati. Derived from Gothic 𐌳𐍉𐌼𐌾𐌰𐌽 (dōmjan) or Proto-Slavic *dъmǫ.


піти

піти́ (canonical)
pitý (romanization)
іти́ (imperfective)
піти́ (infinitive perfective)
пішо́вши (adverbial past perfective)
піду́ (first-person future perfective singular)
пі́деш (future perfective second-person singular)
пі́де (future perfective singular third-person)
пі́дем (first-person future perfective plural)
пі́демо (first-person future perfective plural)
пі́дете (future perfective plural second-person)
пі́дуть (future perfective plural third-person)
піді́м (first-person imperative plural)
піді́мо (first-person imperative plural)
піди́ (imperative second-person singular)
піді́ть (imperative plural second-person)
пішо́в (masculine past singular)
пішли́ (masculine past plural)
пішла́ (feminine past singular)
пішли́ (feminine past plural)
пішло́ (neuter past singular)
пішли́ (neuter past plural)

From archaic пійти́ (pijtý), inherited from Old Ruthenian *пуйти́ (*pujtí) (compare Carpathian Rusyn пуйти́ (pujtý)) < *пѡйти́ (*pôjtí) < пойти́ (pojtí), from Old East Slavic поити (poiti), from Proto-Slavic *pojьti. Cognates with Russian пойти́ (pojtí).


дивитися

uk-verb

диви́тися • (dyvýtysja) impf (perfective подиви́тися)

диви́тися (canonical)
dyvýtysja (romanization)
подиви́тися (perfective)
диви́тися (imperfective infinitive)
диви́тись (imperfective infinitive)
диви́ться (imperfective infinitive)
ди́влячись (adverbial imperfective present)
диви́вшись (adverbial imperfective past)
дивлю́ся (first-person imperfective present singular)
дивлю́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду диви́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду диви́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду диви́ться (first-person future imperfective singular)
диви́тимусь (first-person future imperfective singular)
диви́тимуся (first-person future imperfective singular)
ди́вишся (imperfective present second-person singular)
бу́деш диви́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш диви́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш диви́ться (future imperfective second-person singular)
диви́тимешся (future imperfective second-person singular)
ди́виться (imperfective present singular third-person)
бу́де диви́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де диви́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де диви́ться (future imperfective singular third-person)
диви́тиметься (future imperfective singular third-person)
ди́вимся (first-person imperfective plural present)
ди́вимося (first-person imperfective plural present)
ди́вимось (first-person imperfective plural present)
бу́демо диви́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо диви́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо диви́ться (first-person future imperfective plural)
диви́тимемось (first-person future imperfective plural)
диви́тимемося (first-person future imperfective plural)
диви́тимемся (first-person future imperfective plural)
ди́витеся (imperfective plural present second-person)
ди́витесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете диви́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете диви́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете диви́ться (future imperfective plural second-person)
диви́тиметесь (future imperfective plural second-person)
диви́тиметеся (future imperfective plural second-person)
ди́вляться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть диви́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть диви́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть диви́ться (future imperfective plural third-person)
диви́тимуться (future imperfective plural third-person)
диві́мся (first-person imperative plural)
диві́мося (first-person imperative plural)
диві́мось (first-person imperative plural)
диви́ся (imperative second-person singular)
диви́сь (imperative second-person singular)
диві́ться (imperative plural second-person)
диви́вся (masculine past singular)
диви́всь (masculine past singular)
диви́лися (masculine past plural)
диви́лись (masculine past plural)
диви́лася (feminine past singular)
диви́лась (feminine past singular)
диви́лися (feminine past plural)
диви́лись (feminine past plural)
диви́лося (neuter past singular)
диви́лось (neuter past singular)
диви́лися (neuter past plural)
диви́лись (neuter past plural)

uk-conj

диви́тися<4c.impf>

Uk-дивитися.ogg

Originally meant "to marvel (at)", compare with Russian диви́ться (divítʹsja). The meaning "to watch", "to look (at)" developed later. Compare also with Czech dívat se.

Диви́сь на цього́ хло́пчика!


боялось

head

боя́лось • (bojálosʹ)

боя́лось (canonical)
bojálosʹ (romanization)

Alternative form: боя́лося (bojálosja)

боя́тися боятися#Ukrainian

neuter singular past indicative of боя́тися impf (bojátysja)


боялась

боя́лась • (bojálasʹ)

боя́лась (canonical)
bojálasʹ (romanization)

Alternative form: боя́лася (bojálasja)

боя́тися боятися#Ukrainian

feminine singular past indicative of боя́тися impf (bojátysja)


вели

вели́ • (velý)

вести́ вести#Ukrainian

plural past imperfective of вести́ (vestý)


вози

вози́ • (vozý)

вози́ти возити#Ukrainian

second-person singular imperative of вози́ти impf (vozýty)


дише

ди́ше • (dýše)

Alternative form: ди́хає (dýxaje)

ди́хати дихати#Ukrainian

third-person singular present indicative of ди́хати impf (dýxaty)


звучи

звучи́ • (zvučý)

зва́ти звати#Ukrainian

present adverbial imperfective participle of зва́ти (zváty)


переговори

переговори́ • (perehovorý)

переговори́ (canonical)
perehovorý (romanization)

переговори́ти переговорити#Ukrainian

second-person singular imperative of переговори́ти pf (perehovorýty)


люблю

люблю́ • (ljubljú)

люблю́ (canonical)
ljubljú (romanization)

люби́ти любити#Ukrainian

first-person singular present indicative imperfective of люби́ти (ljubýty)


вари

вари́ • (varý)

вари́ти варити#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of вари́ти (varýty)


грав

гра́ти грати#Ukrainian

masculine singular past imperfective of гра́ти (hráty)


порив

пори́в • (porýv)

пори́ти порити#Ukrainian

masculine singular past indicative of пори́ти pf (porýty)


був

masculine singular past indicative imperfective of бу́ти (búty)


дури

дури́ • (durý)

дури́ти дурити#Ukrainian

second-person singular imperative of дури́ти (durýty)


бувай

бува́й • (buváj)

бува́ти бувати#Ukrainian

second-person singular imperative of бува́ти (buváty)


бувайте

бува́йте • (buvájte)

бува́йте (canonical)
buvájte (romanization)

бува́ти бувати#Ukrainian

second-person plural imperative of бува́ти (buváty)


бувати

бува́ти (canonical)
buváty (romanization)
бува́ти (imperfective infinitive)
бува́ть (imperfective infinitive)
бува́ючи (adverbial imperfective present)
бува́вши (adverbial imperfective past)
бува́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду бува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду бува́ть (first-person future imperfective singular)
бува́тиму (first-person future imperfective singular)
бува́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш бува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш бува́ть (future imperfective second-person singular)
бува́тимеш (future imperfective second-person singular)
бува́є (imperfective present singular third-person)
бу́де бува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де бува́ть (future imperfective singular third-person)
бува́тиме (future imperfective singular third-person)
бува́єм (first-person imperfective plural present)
бува́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо бува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо бува́ть (first-person future imperfective plural)
бува́тимемо (first-person future imperfective plural)
бува́тимем (first-person future imperfective plural)
бува́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете бува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете бува́ть (future imperfective plural second-person)
бува́тимете (future imperfective plural second-person)
бува́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бува́ть (future imperfective plural third-person)
бува́тимуть (future imperfective plural third-person)
бува́ймо (first-person imperative plural)
бува́й (imperative second-person singular)
бува́йте (imperative plural second-person)
бува́в (masculine past singular)
бува́ли (masculine past plural)
бува́ла (feminine past singular)
бува́ли (feminine past plural)
бува́ло (neuter past singular)
бува́ли (neuter past plural)

From Proto-Slavic *byvati. For the change from y to u, see бути (buty). Compare Russian быва́ть (byvátʹ).

здоро́в здоровий#Ukrainian

(usually imperative) Clipping of бува́ти здоро́в (buváty zdoróv).


ужити

uk-verb

ужи́ти • (užýty) pf (imperfective ужива́ти)

ужи́ти (canonical)
užýty (romanization)
ужива́ти (imperfective)
ужи́ти (infinitive perfective)
ужи́ть (infinitive perfective)
ужи́тий (passive past perfective)
impersonal: ужи́то (passive past perfective)
ужи́вши (adverbial past perfective)
уживу́ (first-person future perfective singular)
уживе́ш (future perfective second-person singular)
уживе́ (future perfective singular third-person)
уживе́м (first-person future perfective plural)
уживемо́ (first-person future perfective plural)
уживете́ (future perfective plural second-person)
уживу́ть (future perfective plural third-person)
уживі́м (first-person imperative plural)
уживі́мо (first-person imperative plural)
уживи́ (imperative second-person singular)
уживі́ть (imperative plural second-person)
ужи́в (masculine past singular)
ужили́ (masculine past plural)
ужила́ (feminine past singular)
ужили́ (feminine past plural)
ужило́ (neuter past singular)
ужили́ (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian ужи́ти (užíti), possibly influenced by or borrowed from Old Polish użyć. By surface analysis, у- (u-) + жи́ти (žýty).


гукнути

uk-verb

гукну́ти • (huknúty) pf (imperfective гука́ти)

гукну́ти (canonical)
huknúty (romanization)
гука́ти (imperfective)
гукну́ти (infinitive perfective)
гукну́ть (infinitive perfective)
гукну́вши (adverbial past perfective)
гукну́ (first-person future perfective singular)
гукне́ш (future perfective second-person singular)
гукне́ (future perfective singular third-person)
гукне́м (first-person future perfective plural)
гукнемо́ (first-person future perfective plural)
гукнете́ (future perfective plural second-person)
гукну́ть (future perfective plural third-person)
гукні́м (first-person imperative plural)
гукні́мо (first-person imperative plural)
гукни́ (imperative second-person singular)
гукні́ть (imperative plural second-person)
гукну́в (masculine past singular)
гукну́ли (masculine past plural)
гукну́ла (feminine past singular)
гукну́ли (feminine past plural)
гукну́ло (neuter past singular)
гукну́ли (neuter past plural)

Uk-гукнути.ogg


клич

head

клич • (klyč)

кли́кати кликати#Ukrainian

second-person singular imperative of кли́кати impf (klýkaty)


турне

турне́ • (turné)

турну́ти турнути#Ukrainian

third-person singular future indicative of турну́ти pf (turnúty)


нити

uk-verb

ни́ти • (nýty) impf (perfective пони́ти)

ни́ти (canonical)
nýty (romanization)
пони́ти (perfective)
ни́ти (imperfective infinitive)
нить (imperfective infinitive)
ни́ючи (adverbial imperfective present)
ни́вши (adverbial imperfective past)
ни́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ни́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду ни́ть (first-person future imperfective singular)
ни́тиму (first-person future imperfective singular)
ни́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ни́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ни́ть (future imperfective second-person singular)
ни́тимеш (future imperfective second-person singular)
ни́є (imperfective present singular third-person)
бу́де ни́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де ни́ть (future imperfective singular third-person)
ни́тиме (future imperfective singular third-person)
ни́єм (first-person imperfective plural present)
ни́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ни́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо ни́ть (first-person future imperfective plural)
ни́тимемо (first-person future imperfective plural)
ни́тимем (first-person future imperfective plural)
ни́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ни́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете ни́ть (future imperfective plural second-person)
ни́тимете (future imperfective plural second-person)
ни́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ни́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ни́ть (future imperfective plural third-person)
ни́тимуть (future imperfective plural third-person)
ни́ймо (first-person imperative plural)
ний (imperative second-person singular)
ни́йте (imperative plural second-person)
нив (masculine past singular)
ни́ли (masculine past plural)
ни́ла (feminine past singular)
ни́ли (feminine past plural)
ни́ло (neuter past singular)
ни́ли (neuter past plural)

to ache, to hurt (about prolonged mild pain)


порадити

пора́дити • (porádyty) pf (imperfective ра́дити)

пора́дити (canonical)
porádyty (romanization)
ра́дити (imperfective)
пора́дити (infinitive perfective)
пора́дить (infinitive perfective)
пора́дивши (adverbial past perfective)
пора́джу (first-person future perfective singular)
пора́диш (future perfective second-person singular)
пора́дить (future perfective singular third-person)
пора́дим (first-person future perfective plural)
пора́димо (first-person future perfective plural)
пора́дите (future perfective plural second-person)
пора́дять (future perfective plural third-person)
пора́дьмо (first-person imperative plural)
пора́дь (imperative second-person singular)
пора́дьте (imperative plural second-person)
пора́див (masculine past singular)
пора́дили (masculine past plural)
пора́дила (feminine past singular)
пора́дили (feminine past plural)
пора́дило (neuter past singular)
пора́дили (neuter past plural)

Uk-порадити.ogg

From по- (po-) + ра́дити (rádyty). Compare Belarusian пара́дзіць (parádzicʹ), Polish poradzić.

(intransitive, rare) to consult (to seek the opinion or advice of another; to take counsel; to deliberate together; to confer)

(transitive or intransitive, colloquial, rare) to give consoling advice (to)


наводити

наво́дити • (navódyty) impf (perfective навести́)

наво́дити (canonical)
navódyty (romanization)
навести́ (perfective)
наво́дити (imperfective infinitive)
наво́дить (imperfective infinitive)
наво́дячи (adverbial imperfective present)
наво́дивши (adverbial imperfective past)
наво́джу (first-person imperfective present singular)
бу́ду наво́дити (first-person future imperfective singular)
бу́ду наво́дить (first-person future imperfective singular)
наво́дитиму (first-person future imperfective singular)
наво́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш наво́дити (future imperfective second-person singular)
бу́деш наво́дить (future imperfective second-person singular)
наво́дитимеш (future imperfective second-person singular)
наво́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де наво́дити (future imperfective singular third-person)
бу́де наво́дить (future imperfective singular third-person)
наво́дитиме (future imperfective singular third-person)
наво́дим (first-person imperfective plural present)
наво́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо наво́дити (first-person future imperfective plural)
бу́демо наво́дить (first-person future imperfective plural)
наво́дитимемо (first-person future imperfective plural)
наво́дитимем (first-person future imperfective plural)
наво́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете наво́дити (future imperfective plural second-person)
бу́дете наво́дить (future imperfective plural second-person)
наво́дитимете (future imperfective plural second-person)
наво́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть наво́дити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть наво́дить (future imperfective plural third-person)
наво́дитимуть (future imperfective plural third-person)
наво́дьмо (first-person imperative plural)
наво́дь (imperative second-person singular)
наво́дьте (imperative plural second-person)
наво́див (masculine past singular)
наво́дили (masculine past plural)
наво́дила (feminine past singular)
наво́дили (feminine past plural)
наво́дило (neuter past singular)
наво́дили (neuter past plural)

Uk-наводити.ogg

From на- (na-) + во́дити (vódyty). Compare Russian наводи́ть (navodítʹ), Belarusian наво́дзіць (navódzicʹ), Polish nawodzić.

наво́дити кри́тику

наво́дити поря́док / лад

наво́дити рі́зкість (на) ― navódyty rízkistʹ (na) ― to focus (on), to bring into focus

наво́дити на ро́зум / ум

наво́дити тума́н на (ко́гось) (idiomatic) ― navódyty tumán na (kóhosʹ) ― to bamboozle, to snow (someone) (literally, “to bring fog onto”)

наво́дити приці́л

наво́дити на слід

наво́дити мости́ (literally, figuratively)

наво́дити при́клад

наво́дити до́відку / до́відки

наво́дити до́кази

to cite, to give (:data, information, references)

наво́дити на гріх

наво́дити на ду́мку (що) ― navódyty na dúmku (ščo) ― to lead to the thought, to make think (that)

наво́дити на підозрі́ння / підо́зру

to lead (:someone to a conclusion, course of action, thought process, etc.)

наво́дити жах ― navódyty žax ― to induce/instil terror, to terrorize

to bring on, to induce, to instil (UK), to instill (US) (:feeling)

наво́дити красу́ (humorous)


наводити

наводи́ти • (navodýty) pf

наводи́ти (canonical)
navodýty (romanization)
наводи́ти (infinitive perfective)
наводи́ть (infinitive perfective)
наводи́вши (adverbial past perfective)
наві́вши (adverbial past perfective)
наведу́ (first-person future perfective singular)
наведе́ш (future perfective second-person singular)
наведе́ (future perfective singular third-person)
наведе́м (first-person future perfective plural)
наведемо́ (first-person future perfective plural)
наведете́ (future perfective plural second-person)
наведу́ть (future perfective plural third-person)
наведі́м (first-person imperative plural)
наведі́мо (first-person imperative plural)
наведи́ (imperative second-person singular)
наведу́ть (imperative plural second-person)
наводи́ли (masculine past plural)
навели́ (masculine past plural)
наводи́ла (feminine past singular)
навела́ (feminine past singular)
наводи́ли (feminine past plural)
навели́ (feminine past plural)
наводи́ло (neuter past singular)
навело́ (neuter past singular)
наводи́ли (neuter past plural)
навели́ (neuter past plural)

uk-conj-manual

наводи́вши, наві́вши

наведе́м, наведемо́

наведі́м, наведі́мо

наводи́ла, навела́

наводи́ло, навело́

наводи́ли, навели́

Uk-наводити.ogg

(transitive, colloquial) to give birth to, to have (:offspring in any quantity)


задавити

uk-verb

зада́влювати

задави́ти • (zadavýty) pf (imperfective зада́влювати)

задави́ти (canonical)
zadavýty (romanization)
зада́влювати (imperfective)
задави́ти (infinitive perfective)
задави́ть (infinitive perfective)
зада́влений (passive past perfective)
impersonal: зада́влено (passive past perfective)
задави́вши (adverbial past perfective)
задавлю́ (first-person future perfective singular)
зада́виш (future perfective second-person singular)
зада́вить (future perfective singular third-person)
зада́вим (first-person future perfective plural)
зада́вимо (first-person future perfective plural)
зада́вите (future perfective plural second-person)
зада́влять (future perfective plural third-person)
задаві́м (first-person imperative plural)
задаві́мо (first-person imperative plural)
задави́ (imperative second-person singular)
задаві́ть (imperative plural second-person)
задави́в (masculine past singular)
задави́ли (masculine past plural)
задави́ла (feminine past singular)
задави́ли (feminine past plural)
задави́ло (neuter past singular)
задави́ли (neuter past plural)

From за- (za-) + дави́ти (davýty). Compare Russian задави́ть (zadavítʹ).

(chiefly perfective) to crush (to death)

to strangle (to kill by squeezing the throat so as to cut off the oxygen supply)

to crush (to overcome completely; to subdue totally)

(figuratively) to stifle, to suppress (:cough, cry, voice, etc.)


давити

дави́ти (canonical)
davýty (romanization)
дави́ти (imperfective infinitive)
дави́ть (imperfective infinitive)
да́влений (imperfective passive past)
impersonal: да́влено (imperfective passive past)
да́влячи (adverbial imperfective present)
дави́вши (adverbial imperfective past)
давлю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду дави́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду дави́ть (first-person future imperfective singular)
дави́тиму (first-person future imperfective singular)
да́виш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дави́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш дави́ть (future imperfective second-person singular)
дави́тимеш (future imperfective second-person singular)
да́вить (imperfective present singular third-person)
бу́де дави́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де дави́ть (future imperfective singular third-person)
дави́тиме (future imperfective singular third-person)
да́вим (first-person imperfective plural present)
да́вимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дави́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо дави́ть (first-person future imperfective plural)
дави́тимемо (first-person future imperfective plural)
дави́тимем (first-person future imperfective plural)
да́вите (imperfective plural present second-person)
бу́дете дави́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете дави́ть (future imperfective plural second-person)
дави́тимете (future imperfective plural second-person)
да́влять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дави́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дави́ть (future imperfective plural third-person)
дави́тимуть (future imperfective plural third-person)
даві́м (first-person imperative plural)
даві́мо (first-person imperative plural)
дави́ (imperative second-person singular)
даві́ть (imperative plural second-person)
дави́в (masculine past singular)
дави́ли (masculine past plural)
дави́ла (feminine past singular)
дави́ли (feminine past plural)
дави́ло (neuter past singular)
дави́ли (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic дави́ти (davíti), from Proto-Slavic *daviti. Cognate with Belarusian даві́ць (davícʹ), Russian дави́ть (davítʹ), Czech dávit, Polish dawić, Bulgarian да́вя (dávja), Serbo-Croatian да́вити.

inh+

(impersonal) to cause discomfort by pressing/squeezing (of clothes, gear, belts, etc.)

(impersonal) to experience discomfort/pain that can be characterized by pressing/squeezing feeling

(transitive) to suppress, to oppress, to crush

(transitive) to depress, to distress, to oppress (to weigh heavily on the spirit, to cause anxiety/strain/unease) (of environment, thoughts, silence, etc.)

(transitive) to pressure, to pressurize, to put pressure on, to put under pressure


народити

uk-verb

наро́джувати

народи́ти • (narodýty) pf (imperfective наро́джувати)

народи́ти (canonical)
narodýty (romanization)
наро́джувати (imperfective)
народи́ти (infinitive perfective)
народи́ть (infinitive perfective)
наро́джений (passive past perfective)
impersonal: наро́джено (passive past perfective)
народи́вши (adverbial past perfective)
народжу́ (first-person future perfective singular)
наро́диш (future perfective second-person singular)
наро́дить (future perfective singular third-person)
наро́дим (first-person future perfective plural)
наро́димо (first-person future perfective plural)
наро́дите (future perfective plural second-person)
наро́дять (future perfective plural third-person)
народі́м (first-person imperative plural)
народі́мо (first-person imperative plural)
народи́ (imperative second-person singular)
народі́ть (imperative plural second-person)
народи́в (masculine past singular)
народи́ли (masculine past plural)
народи́ла (feminine past singular)
народи́ли (feminine past plural)
народи́ло (neuter past singular)
народи́ли (neuter past plural)

Uk-народити.ogg

(figurative) to engender, to bring forth


їбати

їба́ти • (jibáty) impf (perfective ви́їбати)

їба́ти (canonical)
jibáty (romanization)
ви́їбати (perfective)
їба́ти (imperfective infinitive)
їба́ть (imperfective infinitive)
ї́баний (imperfective passive past)
impersonal: ї́бано (imperfective passive past)
їбучи́ (adverbial imperfective present)
їба́вши (adverbial imperfective past)
їбу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду їба́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду їба́ть (first-person future imperfective singular)
їба́тиму (first-person future imperfective singular)
їбе́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш їба́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш їба́ть (future imperfective second-person singular)
їба́тимеш (future imperfective second-person singular)
їбе́ (imperfective present singular third-person)
бу́де їба́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де їба́ть (future imperfective singular third-person)
їба́тиме (future imperfective singular third-person)
їбе́м (first-person imperfective plural present)
їбемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо їба́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо їба́ть (first-person future imperfective plural)
їба́тимемо (first-person future imperfective plural)
їба́тимем (first-person future imperfective plural)
їбете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете їба́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете їба́ть (future imperfective plural second-person)
їба́тимете (future imperfective plural second-person)
їбу́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть їба́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть їба́ть (future imperfective plural third-person)
їба́тимуть (future imperfective plural third-person)
їбі́м (first-person imperative plural)
їбі́мо (first-person imperative plural)
їби́ (imperative second-person singular)
їбі́ть (imperative plural second-person)
їба́в (masculine past singular)
їб (masculine past singular)
їба́ли (masculine past plural)
їбли́ (masculine past plural)
їба́ла (feminine past singular)
їбла́ (feminine past singular)
їба́ли (feminine past plural)
їбли́ (feminine past plural)
їба́ло (neuter past singular)
їбло́ (neuter past singular)
їба́ли (neuter past plural)
їбли́ (neuter past plural)

uk-conj

їба́ла, їбла́

їба́ло, їбло́

їба́ли, їбли́

Inherited from Proto-Slavic *jěbati, from Proto-Balto-Slavic *jebtei, from Proto-Indo-European *h₃yébʰeti, from *h₃yebʰ-.

їба́ла жа́ба гадю́ку

jibála žába hadjúku, the frog fucked the viper"”

роз'їба́ти

to break something, to win, to win an argument


дякую

head

дя́кую • (djákuju)

дя́кую (canonical)
djákuju (romanization)

Inherited from Old Ruthenian дѧ́кую (djákuju).

inh+

дя́кувати дякувати#Ukrainian

first-person singular present indicative imperfective of дя́кувати (djákuvaty)


вставати

uk-verb

встава́ти • (vstaváty) impf (perfective вста́ти)

встава́ти (canonical)
vstaváty (romanization)
вста́ти (perfective)
встава́ти (imperfective infinitive)
встава́ть (imperfective infinitive)
встаючи́ (adverbial imperfective present)
встава́вши (adverbial imperfective past)
встаю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду встава́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду встава́ть (first-person future imperfective singular)
встава́тиму (first-person future imperfective singular)
встає́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш устава́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш устава́ть (future imperfective second-person singular)
встава́тимеш (future imperfective second-person singular)
встає́ (imperfective present singular third-person)
бу́де встава́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де встава́ть (future imperfective singular third-person)
встава́тиме (future imperfective singular third-person)
встає́м (first-person imperfective plural present)
встаємо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо встава́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо встава́ть (first-person future imperfective plural)
встава́тимемо (first-person future imperfective plural)
встава́тимем (first-person future imperfective plural)
встаєте́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете встава́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете встава́ть (future imperfective plural second-person)
встава́тимете (future imperfective plural second-person)
встаю́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть устава́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть устава́ть (future imperfective plural third-person)
встава́тимуть (future imperfective plural third-person)
встава́ймо (first-person imperative plural)
встава́й (imperative second-person singular)
встава́йте (imperative plural second-person)
встава́в (masculine past singular)
встава́ли (masculine past plural)
встава́ла (feminine past singular)
встава́ли (feminine past plural)
встава́ло (neuter past singular)
встава́ли (neuter past plural)

Uk-вставати.ogg

From в- (v-) + ставати (stavaty). Cognates include Belarusian ўстава́ць (ŭstavácʹ) Russian встава́ть (vstavátʹ) and Polish wstawać.

устава́ти

after consonants or at the beginning of a clause


уставати

устава́ти • (ustaváty) impf (perfective уста́ти)

устава́ти (canonical)
ustaváty (romanization)
уста́ти (perfective)
устава́ти (imperfective infinitive)
устава́ть (imperfective infinitive)
устаючи́ (adverbial imperfective present)
устава́вши (adverbial imperfective past)
устаю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду встава́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду встава́ть (first-person future imperfective singular)
устава́тиму (first-person future imperfective singular)
устає́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш устава́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш устава́ть (future imperfective second-person singular)
устава́тимеш (future imperfective second-person singular)
устає́ (imperfective present singular third-person)
бу́де встава́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де встава́ть (future imperfective singular third-person)
устава́тиме (future imperfective singular third-person)
устає́м (first-person imperfective plural present)
устаємо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо встава́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо встава́ть (first-person future imperfective plural)
устава́тимемо (first-person future imperfective plural)
устава́тимем (first-person future imperfective plural)
устаєте́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете встава́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете встава́ть (future imperfective plural second-person)
устава́тимете (future imperfective plural second-person)
устаю́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть устава́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть устава́ть (future imperfective plural third-person)
устава́тимуть (future imperfective plural third-person)
устава́ймо (first-person imperative plural)
устава́й (imperative second-person singular)
устава́йте (imperative plural second-person)
устава́в (masculine past singular)
устава́ли (masculine past plural)
устава́ла (feminine past singular)
устава́ли (feminine past plural)
устава́ло (neuter past singular)
устава́ли (neuter past plural)

Uk-уставати.ogg

From в- (v-) + ставати (stavaty). Cognates include Belarusian устава́ць (ustavácʹ) Russian встава́ть (vstavátʹ) and Polish wstawać.


сунути

су́нути • (súnuty) pf (imperfective сува́ти or со́вати)

су́нути (canonical)
súnuty (romanization)
сува́ти (imperfective)
со́вати (imperfective)
су́нути (infinitive perfective)
су́нуть (infinitive perfective)
су́нений (passive past perfective)
су́нутий (passive past perfective)
súnenyj (passive past perfective)
súnutyj (passive past perfective)
impersonal: су́нено (passive past perfective)
су́нуто (passive past perfective)
súneno (passive past perfective)
súnuto (passive past perfective)
су́нувши (adverbial past perfective)
су́ну (first-person future perfective singular)
су́неш (future perfective second-person singular)
су́не (future perfective singular third-person)
су́нем (first-person future perfective plural)
су́немо (first-person future perfective plural)
су́нете (future perfective plural second-person)
су́нуть (future perfective plural third-person)
су́ньмо (first-person imperative plural)
сунь (imperative second-person singular)
су́ньте (imperative plural second-person)
су́нув (masculine past singular)
су́нули (masculine past plural)
су́нула (feminine past singular)
су́нули (feminine past plural)
су́нуло (neuter past singular)
су́нули (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic сꙋнꙋти (sunuti), from Proto-Slavic *sunǫti. Cognate with Belarusian су́нуць (súnucʹ), Russian су́нуть (súnutʹ), Serbo-Croatian су́нути, Czech sunout, Polish sunąć,.

inh+

(transitive) to shove in, to put (in), to stick in

(transitive) to slip into, to hand, to give


тикати

uk-verb

ти́кати • (týkaty) impf (perfective ткну́ти)

ти́кати (canonical)
týkaty (romanization)
ткну́ти (perfective)
ти́кати (imperfective infinitive)
ти́кать (imperfective infinitive)
ти́чучи (adverbial imperfective present)
ти́каючи (adverbial imperfective present)
ти́кавши (adverbial imperfective past)
ти́чу (first-person imperfective present singular)
ти́каю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ти́кати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ти́кать (first-person future imperfective singular)
ти́катиму (first-person future imperfective singular)
ти́чеш (imperfective present second-person singular)
ти́каєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ти́кати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ти́кать (future imperfective second-person singular)
ти́катимеш (future imperfective second-person singular)
ти́че (imperfective present singular third-person)
ти́кає (imperfective present singular third-person)
бу́де ти́кати (future imperfective singular third-person)
бу́де ти́кать (future imperfective singular third-person)
ти́катиме (future imperfective singular third-person)
ти́чем (first-person imperfective plural present)
ти́чемо (first-person imperfective plural present)
ти́каєм (first-person imperfective plural present)
ти́каємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ти́кати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ти́кать (first-person future imperfective plural)
ти́катимемо (first-person future imperfective plural)
ти́катимем (first-person future imperfective plural)
ти́чете (imperfective plural present second-person)
ти́каєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ти́кати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ти́кать (future imperfective plural second-person)
ти́катимете (future imperfective plural second-person)
ти́чуть (imperfective plural present third-person)
ти́кають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ти́кати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ти́кать (future imperfective plural third-person)
ти́катимуть (future imperfective plural third-person)
ти́чмо (first-person imperative plural)
ти́каймо (first-person imperative plural)
тич (imperative second-person singular)
ти́кай (imperative second-person singular)
ти́чте (imperative plural second-person)
ти́кайте (imperative plural second-person)
ти́кав (masculine past singular)
ти́кали (masculine past plural)
ти́кала (feminine past singular)
ти́кали (feminine past plural)
ти́кало (neuter past singular)
ти́кали (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian ты́кати (týkati), from Old East Slavic тыкати (tykati), from Proto-Slavic *tykati. Cognates include Bulgarian ти́кам (tíkam), Czech týkat.

inh+

(transitive, colloquial) to stick, to put, to insert

(transitive) to poke, to jab, to thrust, to prod

(transitive, figuratively, colloquial) to put everywhere, to use too often

(intransitive, figuratively, colloquial) to shove in someone's face, to bring up

(transitive, dialectal) to touch, to bother


тикати

-тика́ти (canonical)
-tykáty (romanization)
-тика́ти (imperfective infinitive)
-тика́ть (imperfective infinitive)
-тика́ючи (adverbial imperfective present)
-тика́вши (adverbial imperfective past)
-тика́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду -тика́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду -тика́ть (first-person future imperfective singular)
-тика́тиму (first-person future imperfective singular)
-тика́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш -тика́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш -тика́ть (future imperfective second-person singular)
-тика́тимеш (future imperfective second-person singular)
-тика́є (imperfective present singular third-person)
бу́де -тика́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де -тика́ть (future imperfective singular third-person)
-тика́тиме (future imperfective singular third-person)
-тика́єм (first-person imperfective plural present)
-тика́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо -тика́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо -тика́ть (first-person future imperfective plural)
-тика́тимемо (first-person future imperfective plural)
-тика́тимем (first-person future imperfective plural)
-тика́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете -тика́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете -тика́ть (future imperfective plural second-person)
-тика́тимете (future imperfective plural second-person)
-тика́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть -тика́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть -тика́ть (future imperfective plural third-person)
-тика́тимуть (future imperfective plural third-person)
-тика́ймо (first-person imperative plural)
-тика́й (imperative second-person singular)
-тика́йте (imperative plural second-person)
-тика́в (masculine past singular)
-тика́ли (masculine past plural)
-тика́ла (feminine past singular)
-тика́ли (feminine past plural)
-тика́ло (neuter past singular)
-тика́ли (neuter past plural)

Only used in combination with prefixes to form imperfective verbs with an approximate meaning "to stick, to poke".


тикати

ти́кати (canonical)
týkaty (romanization)
ти́кати (imperfective infinitive)
ти́кать (imperfective infinitive)
ти́каючи (adverbial imperfective present)
ти́кавши (adverbial imperfective past)
ти́каю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ти́кати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ти́кать (first-person future imperfective singular)
ти́катиму (first-person future imperfective singular)
ти́каєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ти́кати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ти́кать (future imperfective second-person singular)
ти́катимеш (future imperfective second-person singular)
ти́кає (imperfective present singular third-person)
бу́де ти́кати (future imperfective singular third-person)
бу́де ти́кать (future imperfective singular third-person)
ти́катиме (future imperfective singular third-person)
ти́каєм (first-person imperfective plural present)
ти́каємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ти́кати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ти́кать (first-person future imperfective plural)
ти́катимемо (first-person future imperfective plural)
ти́катимем (first-person future imperfective plural)
ти́каєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ти́кати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ти́кать (future imperfective plural second-person)
ти́катимете (future imperfective plural second-person)
ти́кають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ти́кати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ти́кать (future imperfective plural third-person)
ти́катимуть (future imperfective plural third-person)
ти́каймо (first-person imperative plural)
ти́кай (imperative second-person singular)
ти́кайте (imperative plural second-person)
ти́кав (masculine past singular)
ти́кали (masculine past plural)
ти́кала (feminine past singular)
ти́кали (feminine past plural)
ти́кало (neuter past singular)
ти́кали (neuter past plural)

From ти (ty) + -кати (-katy). Compare Belarusian ты́каць (týkacʹ), Russian ты́кать (týkatʹ), Czech tykat and Slovak tykať.

address with the informal T-form
address with the informal T-form

(intransitive) to address with the informal T-form, to thou [with dative]


довіряти

uk-verb

довіря́ти • (dovirjáty) impf (perfective дові́рити)

довіря́ти (canonical)
dovirjáty (romanization)
дові́рити (perfective)
довіря́ти (imperfective infinitive)
довіря́ть (imperfective infinitive)
довіря́ючи (adverbial imperfective present)
довіря́вши (adverbial imperfective past)
довіря́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду довіря́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду довіря́ть (first-person future imperfective singular)
довіря́тиму (first-person future imperfective singular)
довіря́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш довіря́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш довіря́ть (future imperfective second-person singular)
довіря́тимеш (future imperfective second-person singular)
довіря́є (imperfective present singular third-person)
бу́де довіря́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де довіря́ть (future imperfective singular third-person)
довіря́тиме (future imperfective singular third-person)
довіря́єм (first-person imperfective plural present)
довіря́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо довіря́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо довіря́ть (first-person future imperfective plural)
довіря́тимемо (first-person future imperfective plural)
довіря́тимем (first-person future imperfective plural)
довіря́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете довіря́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете довіря́ть (future imperfective plural second-person)
довіря́тимете (future imperfective plural second-person)
довіря́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть довіря́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть довіря́ть (future imperfective plural third-person)
довіря́тимуть (future imperfective plural third-person)
довіря́ймо (first-person imperative plural)
довіря́й (imperative second-person singular)
довіря́йте (imperative plural second-person)
довіря́в (masculine past singular)
довіря́ли (masculine past plural)
довіря́ла (feminine past singular)
довіря́ли (feminine past plural)
довіря́ло (neuter past singular)
довіря́ли (neuter past plural)

Uk-довіряти.ogg

From дові́рити (dovíryty) + -я́ти (-játy). Compare Russian доверя́ть (doverjátʹ), Belarusian давяра́ць (davjarácʹ).


палить

head

па́лить • (pálytʹ)

па́лить (canonical)
pálytʹ (romanization)

пали́ти палити#Ukrainian

third-person singular present of пали́ти impf (palýty)


палить

пали́ть • (palýtʹ)

пали́ть (canonical)
palýtʹ (romanization)

пали́ти палити#Ukrainian

alternative infinitive form of пали́ти impf (palýty)


повозити

uk-verb

повози́ти • (povozýty) pf (imperfective вози́ти)

повози́ти (canonical)
povozýty (romanization)
вози́ти (imperfective)
повози́ти (infinitive perfective)
повози́ть (infinitive perfective)
повози́вши (adverbial past perfective)
повожу́ (first-person future perfective singular)
пово́зиш (future perfective second-person singular)
пово́зить (future perfective singular third-person)
пово́зим (first-person future perfective plural)
пово́зимо (first-person future perfective plural)
пово́зите (future perfective plural second-person)
пово́зять (future perfective plural third-person)
повозі́м (first-person imperative plural)
повозі́мо (first-person imperative plural)
повози́ (imperative second-person singular)
повозі́ть (imperative plural second-person)
повози́в (masculine past singular)
повози́ли (masculine past plural)
повози́ла (feminine past singular)
повози́ли (feminine past plural)
повози́ло (neuter past singular)
повози́ли (neuter past plural)

(transitive) to carry (by vehicle), to transport, to haul


відчиняти

відчиня́ти • (vidčynjáty) impf (perfective відчини́ти)

відчиня́ти (canonical)
vidčynjáty (romanization)
відчини́ти (perfective)
відчиня́ти (imperfective infinitive)
відчиня́ть (imperfective infinitive)
відчиня́ючи (adverbial imperfective present)
відчиня́вши (adverbial imperfective past)
відчиня́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відчиня́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відчиня́ть (first-person future imperfective singular)
відчиня́тиму (first-person future imperfective singular)
відчиня́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відчиня́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відчиня́ть (future imperfective second-person singular)
відчиня́тимеш (future imperfective second-person singular)
відчиня́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відчиня́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відчиня́ть (future imperfective singular third-person)
відчиня́тиме (future imperfective singular third-person)
відчиня́єм (first-person imperfective plural present)
відчиня́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відчиня́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відчиня́ть (first-person future imperfective plural)
відчиня́тимемо (first-person future imperfective plural)
відчиня́тимем (first-person future imperfective plural)
відчиня́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відчиня́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відчиня́ть (future imperfective plural second-person)
відчиня́тимете (future imperfective plural second-person)
відчиня́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відчиня́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відчиня́ть (future imperfective plural third-person)
відчиня́тимуть (future imperfective plural third-person)
відчиня́ймо (first-person imperative plural)
відчиня́й (imperative second-person singular)
відчиня́йте (imperative plural second-person)
відчиня́в (masculine past singular)
відчиня́ли (masculine past plural)
відчиня́ла (feminine past singular)
відчиня́ли (feminine past plural)
відчиня́ло (neuter past singular)
відчиня́ли (neuter past plural)

Uk-відчиняти.ogg

From відчини́ти (vidčynýty) + -я́ти (-játy). Cognates include Belarusian адчыня́ць (adčynjácʹ).

af

відчини́ти (vidčynýty) + -я́ти (-játy)


понести

uk-verb

понести́ • (ponestý) pf (imperfective нести́)

понести́ (canonical)
ponestý (romanization)
нести́ (imperfective)
понести́ (infinitive perfective)
поне́сений (passive past perfective)
impersonal: поне́сено (passive past perfective)
поні́сши (adverbial past perfective)
понесу́ (first-person future perfective singular)
понесе́ш (future perfective second-person singular)
понесе́ (future perfective singular third-person)
понесе́м (first-person future perfective plural)
понесемо́ (first-person future perfective plural)
понесете́ (future perfective plural second-person)
понесу́ть (future perfective plural third-person)
понесі́м (first-person imperative plural)
понесі́мо (first-person imperative plural)
понеси́ (imperative second-person singular)
понесі́ть (imperative plural second-person)
поні́с (masculine past singular)
понесли́ (masculine past plural)
понесла́ (feminine past singular)
понесли́ (feminine past plural)
понесло́ (neuter past singular)
понесли́ (neuter past plural)

Uk-понести.ogg


входити

вхо́дити • (vxódyty) impf (perfective ввійти́)

вхо́дити (canonical)
vxódyty (romanization)
ввійти́ (perfective)
вхо́дити (imperfective infinitive)
вхо́дить (imperfective infinitive)
вхо́дячи (adverbial imperfective present)
вхо́дивши (adverbial imperfective past)
вхо́джу (first-person imperfective present singular)
бу́ду вхо́дити (first-person future imperfective singular)
бу́ду вхо́дить (first-person future imperfective singular)
вхо́дитиму (first-person future imperfective singular)
вхо́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ухо́дити (future imperfective second-person singular)
бу́деш ухо́дить (future imperfective second-person singular)
вхо́дитимеш (future imperfective second-person singular)
вхо́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де вхо́дити (future imperfective singular third-person)
бу́де вхо́дить (future imperfective singular third-person)
вхо́дитиме (future imperfective singular third-person)
вхо́дим (first-person imperfective plural present)
вхо́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вхо́дити (first-person future imperfective plural)
бу́демо вхо́дить (first-person future imperfective plural)
вхо́дитимемо (first-person future imperfective plural)
вхо́дитимем (first-person future imperfective plural)
вхо́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете вхо́дити (future imperfective plural second-person)
бу́дете вхо́дить (future imperfective plural second-person)
вхо́дитимете (future imperfective plural second-person)
вхо́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ухо́дити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ухо́дить (future imperfective plural third-person)
вхо́дитимуть (future imperfective plural third-person)
вхо́дьмо (first-person imperative plural)
входь (imperative second-person singular)
вхо́дьте (imperative plural second-person)
вхо́див (masculine past singular)
вхо́дили (masculine past plural)
вхо́дила (feminine past singular)
вхо́дили (feminine past plural)
вхо́дило (neuter past singular)
вхо́дили (neuter past plural)

Uk-входити.ogg


приходити

прихо́дити • (pryxódyty) impf (perfective прийти́)

прихо́дити (canonical)
pryxódyty (romanization)
прийти́ (perfective)
прихо́дити (imperfective infinitive)
прихо́дить (imperfective infinitive)
прихо́дячи (adverbial imperfective present)
прихо́дивши (adverbial imperfective past)
прихо́джу (first-person imperfective present singular)
бу́ду прихо́дити (first-person future imperfective singular)
бу́ду прихо́дить (first-person future imperfective singular)
прихо́дитиму (first-person future imperfective singular)
прихо́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прихо́дити (future imperfective second-person singular)
бу́деш прихо́дить (future imperfective second-person singular)
прихо́дитимеш (future imperfective second-person singular)
прихо́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де прихо́дити (future imperfective singular third-person)
бу́де прихо́дить (future imperfective singular third-person)
прихо́дитиме (future imperfective singular third-person)
прихо́дим (first-person imperfective plural present)
прихо́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прихо́дити (first-person future imperfective plural)
бу́демо прихо́дить (first-person future imperfective plural)
прихо́дитимемо (first-person future imperfective plural)
прихо́дитимем (first-person future imperfective plural)
прихо́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете прихо́дити (future imperfective plural second-person)
бу́дете прихо́дить (future imperfective plural second-person)
прихо́дитимете (future imperfective plural second-person)
прихо́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прихо́дити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прихо́дить (future imperfective plural third-person)
прихо́дитимуть (future imperfective plural third-person)
прихо́дьмо (first-person imperative plural)
прихо́дь (imperative second-person singular)
прихо́дьте (imperative plural second-person)
прихо́див (masculine past singular)
прихо́дили (masculine past plural)
прихо́дила (feminine past singular)
прихо́дили (feminine past plural)
прихо́дило (neuter past singular)
прихо́дили (neuter past plural)

Uk-приходити.ogg

From при- (pry-) + ходи́ти (xodýty). Compare Russian приходи́ть (prixodítʹ), Belarusian прыхо́дзіць (pryxódzicʹ), Polish przychodzić.