зневажити

знева́жувати

знева́жити • (znevážyty) pf (imperfective зневажа́ти or знева́жувати)

знева́жити (canonical)
znevážyty (romanization)
зневажа́ти (imperfective)
знева́жувати (imperfective)
знева́жити (infinitive perfective)
знева́жить (infinitive perfective)
знева́жений (passive past perfective)
impersonal: знева́жено (passive past perfective)
знева́живши (adverbial past perfective)
знева́жу (first-person future perfective singular)
знева́жиш (future perfective second-person singular)
знева́жить (future perfective singular third-person)
знева́жим (first-person future perfective plural)
знева́жимо (first-person future perfective plural)
знева́жите (future perfective plural second-person)
знева́жать (future perfective plural third-person)
знева́жмо (first-person imperative plural)
знева́ж (imperative second-person singular)
знева́жте (imperative plural second-person)
знева́жив (masculine past singular)
знева́жили (masculine past plural)
знева́жила (feminine past singular)
знева́жили (feminine past plural)
знева́жило (neuter past singular)
знева́жили (neuter past plural)

Uk-зневажити.ogg

From з- (z-) + не- (ne-) + ва́жити (vážyty). Compare Polish znieważyć.

to despise, to disdain, to hold in contempt, to look down on, to scorn (to consider as unworthy of respect)

to disrespect (to show a lack of respect to)

to disregard, to neglect, to set at nought


просунути

uk-verb

просо́вувати

просу́нути • (prosúnuty) pf (imperfective просо́вувати or просува́ти)

просу́нути (canonical)
prosúnuty (romanization)
просо́вувати (imperfective)
просува́ти (imperfective)
просу́нути (infinitive perfective)
просу́нуть (infinitive perfective)
просу́нений (passive past perfective)
просу́нутий (passive past perfective)
prosúnenyj (passive past perfective)
prosúnutyj (passive past perfective)
impersonal: просу́нено (passive past perfective)
просу́нуто (passive past perfective)
prosúneno (passive past perfective)
prosúnuto (passive past perfective)
просу́нувши (adverbial past perfective)
просу́ну (first-person future perfective singular)
просу́неш (future perfective second-person singular)
просу́не (future perfective singular third-person)
просу́нем (first-person future perfective plural)
просу́немо (first-person future perfective plural)
просу́нете (future perfective plural second-person)
просу́нуть (future perfective plural third-person)
просу́ньмо (first-person imperative plural)
просу́нь (imperative second-person singular)
просу́ньте (imperative plural second-person)
просу́нув (masculine past singular)
просу́нули (masculine past plural)
просу́нула (feminine past singular)
просу́нули (feminine past plural)
просу́нуло (neuter past singular)
просу́нули (neuter past plural)

Uk-просунути.ogg

From про- (pro-) + су́нути (súnuty). Compare Russian просу́нуть (prosúnutʹ), Belarusian прасу́нуць (prasúnucʹ), Polish przesunąć.

Imperfective: просо́вувати (prosóvuvaty)

(literally) to push/put/shove/stick through/in

Imperfective: просува́ти (prosuváty)

(literally) to move forward, to push forward, to advance (shift to a more advanced position)

Imperfective: просува́ти (prosuváty)

(figuratively) to advance, to further, to move forward, to promote (aid the progress of)


зневажати

зневажа́ти • (znevažáty) impf (perfective знева́жити)

зневажа́ти (canonical)
znevažáty (romanization)
знева́жити (perfective)
зневажа́ти (imperfective infinitive)
зневажа́ть (imperfective infinitive)
зневажа́ючи (adverbial imperfective present)
зневажа́вши (adverbial imperfective past)
зневажа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зневажа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зневажа́ть (first-person future imperfective singular)
зневажа́тиму (first-person future imperfective singular)
зневажа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зневажа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зневажа́ть (future imperfective second-person singular)
зневажа́тимеш (future imperfective second-person singular)
зневажа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де зневажа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зневажа́ть (future imperfective singular third-person)
зневажа́тиме (future imperfective singular third-person)
зневажа́єм (first-person imperfective plural present)
зневажа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зневажа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зневажа́ть (first-person future imperfective plural)
зневажа́тимемо (first-person future imperfective plural)
зневажа́тимем (first-person future imperfective plural)
зневажа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зневажа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зневажа́ть (future imperfective plural second-person)
зневажа́тимете (future imperfective plural second-person)
зневажа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зневажа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зневажа́ть (future imperfective plural third-person)
зневажа́тимуть (future imperfective plural third-person)
зневажа́ймо (first-person imperative plural)
зневажа́й (imperative second-person singular)
зневажа́йте (imperative plural second-person)
зневажа́в (masculine past singular)
зневажа́ли (masculine past plural)
зневажа́ла (feminine past singular)
зневажа́ли (feminine past plural)
зневажа́ло (neuter past singular)
зневажа́ли (neuter past plural)

Uk-зневажати.ogg

From знева́жити (znevážyty) + -а́ти (-áty). Compare Polish znieważać.

af

знева́жити (znevážyty) + -а́ти (-áty)


визволити

uk-verb

ви́зволити • (výzvolyty) pf (imperfective визволя́ти)

ви́зволити (canonical)
výzvolyty (romanization)
визволя́ти (imperfective)
ви́зволити (infinitive perfective)
ви́зволить (infinitive perfective)
ви́зволений (passive past perfective)
impersonal: ви́зволено (passive past perfective)
ви́зволивши (adverbial past perfective)
ви́зволю (first-person future perfective singular)
ви́зволиш (future perfective second-person singular)
ви́зволить (future perfective singular third-person)
ви́зволим (first-person future perfective plural)
ви́зволимо (first-person future perfective plural)
ви́зволите (future perfective plural second-person)
ви́зволять (future perfective plural third-person)
ви́зволім (first-person imperative plural)
ви́зволімо (first-person imperative plural)
ви́зволи (imperative second-person singular)
ви́зволіть (imperative plural second-person)
ви́зволив (masculine past singular)
ви́зволили (masculine past plural)
ви́зволила (feminine past singular)
ви́зволили (feminine past plural)
ви́зволило (neuter past singular)
ви́зволили (neuter past plural)

Uk-визволити.ogg

From ви́- (vý-) + зво́лити (zvólyty). Compare Russian вы́зволить (výzvolitʹ), Polish wyzwolić.

to free, to liberate, to release, to set free, to deliver (from captivity, restraint, servitude, etc.)

to extricate, to get out, to redeem, to rescue, to save (from a predicament)


звільнити

звільни́ти • (zvilʹnýty) pf (imperfective звільня́ти)

звільни́ти (canonical)
zvilʹnýty (romanization)
звільня́ти (imperfective)
звільни́ти (infinitive perfective)
звільни́ть (infinitive perfective)
зві́льнений (passive past perfective)
impersonal: зві́льнено (passive past perfective)
звільни́вши (adverbial past perfective)
звільню́ (first-person future perfective singular)
зві́льниш (future perfective second-person singular)
зві́льнить (future perfective singular third-person)
зві́льним (first-person future perfective plural)
зві́льнимо (first-person future perfective plural)
зві́льните (future perfective plural second-person)
зві́льнять (future perfective plural third-person)
звільні́м (first-person imperative plural)
звільні́мо (first-person imperative plural)
звільни́ (imperative second-person singular)
звільні́ть (imperative plural second-person)
звільни́в (masculine past singular)
звільни́ли (masculine past plural)
звільни́ла (feminine past singular)
звільни́ли (feminine past plural)
звільни́ло (neuter past singular)
звільни́ли (neuter past plural)

Uk-звільнити.ogg

From з- (z-) + ві́льний (vílʹnyj) + -и́ти (-ýty). Compare Polish zwolnić.

af

to free, to liberate, to release, to set free (from captivity, occupation, restraint, servitude, etc.)

to dispense, to exempt, to free, to relieve (from a duty, an obligation)

to discharge, to dismiss, to fire, to let go, to release, to sack (from a job, a post)


звільняти

uk-verb

звільня́ти • (zvilʹnjáty) impf (perfective звільни́ти)

звільня́ти (canonical)
zvilʹnjáty (romanization)
звільни́ти (perfective)
звільня́ти (imperfective infinitive)
звільня́ть (imperfective infinitive)
звільня́ючи (adverbial imperfective present)
звільня́вши (adverbial imperfective past)
звільня́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду звільня́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду звільня́ть (first-person future imperfective singular)
звільня́тиму (first-person future imperfective singular)
звільня́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш звільня́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш звільня́ть (future imperfective second-person singular)
звільня́тимеш (future imperfective second-person singular)
звільня́є (imperfective present singular third-person)
бу́де звільня́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де звільня́ть (future imperfective singular third-person)
звільня́тиме (future imperfective singular third-person)
звільня́єм (first-person imperfective plural present)
звільня́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо звільня́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо звільня́ть (first-person future imperfective plural)
звільня́тимемо (first-person future imperfective plural)
звільня́тимем (first-person future imperfective plural)
звільня́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете звільня́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете звільня́ть (future imperfective plural second-person)
звільня́тимете (future imperfective plural second-person)
звільня́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть звільня́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть звільня́ть (future imperfective plural third-person)
звільня́тимуть (future imperfective plural third-person)
звільня́ймо (first-person imperative plural)
звільня́й (imperative second-person singular)
звільня́йте (imperative plural second-person)
звільня́в (masculine past singular)
звільня́ли (masculine past plural)
звільня́ла (feminine past singular)
звільня́ли (feminine past plural)
звільня́ло (neuter past singular)
звільня́ли (neuter past plural)

Uk-звільняти.ogg

From звільни́ти (zvilʹnýty) + -я́ти (-játy). Compare Polish zwalniać.

af

звільни́ти (zvilʹnýty) + -я́ти (-játy)


визволяти

uk-verb

визволя́ти • (vyzvoljáty) impf (perfective ви́зволити)

визволя́ти (canonical)
vyzvoljáty (romanization)
ви́зволити (perfective)
визволя́ти (imperfective infinitive)
визволя́ть (imperfective infinitive)
визволя́ючи (adverbial imperfective present)
визволя́вши (adverbial imperfective past)
визволя́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду визволя́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду визволя́ть (first-person future imperfective singular)
визволя́тиму (first-person future imperfective singular)
визволя́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш визволя́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш визволя́ть (future imperfective second-person singular)
визволя́тимеш (future imperfective second-person singular)
визволя́є (imperfective present singular third-person)
бу́де визволя́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де визволя́ть (future imperfective singular third-person)
визволя́тиме (future imperfective singular third-person)
визволя́єм (first-person imperfective plural present)
визволя́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо визволя́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо визволя́ть (first-person future imperfective plural)
визволя́тимемо (first-person future imperfective plural)
визволя́тимем (first-person future imperfective plural)
визволя́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете визволя́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете визволя́ть (future imperfective plural second-person)
визволя́тимете (future imperfective plural second-person)
визволя́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть визволя́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть визволя́ть (future imperfective plural third-person)
визволя́тимуть (future imperfective plural third-person)
визволя́ймо (first-person imperative plural)
визволя́й (imperative second-person singular)
визволя́йте (imperative plural second-person)
визволя́в (masculine past singular)
визволя́ли (masculine past plural)
визволя́ла (feminine past singular)
визволя́ли (feminine past plural)
визволя́ло (neuter past singular)
визволя́ли (neuter past plural)

Uk-визволяти.ogg

From ви́зволити (výzvolyty) + -я́ти (-játy). Compare Russian вызволя́ть (vyzvoljátʹ), Polish wyzwalać.


сиджу

head

сиджу́ • (sydžú)

сиді́ти сидіти#Ukrainian

first-person singular present indicative imperfective of сиді́ти (sydíty)


ллю

first-person singular present indicative imperfective of ли́ти (lýty)


ллє

third-person singular present indicative imperfective of ли́ти (lýty)


ллєш

ллєш • (llješ)

second-person singular present indicative imperfective of ли́ти (lýty)


просувати

uk-verb

просува́ти • (prosuváty) impf (perfective просу́нути)

просува́ти (canonical)
prosuváty (romanization)
просу́нути (perfective)
просува́ти (imperfective infinitive)
просува́ть (imperfective infinitive)
просува́ючи (adverbial imperfective present)
просува́вши (adverbial imperfective past)
просува́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду просува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду просува́ть (first-person future imperfective singular)
просува́тиму (first-person future imperfective singular)
просува́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш просува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш просува́ть (future imperfective second-person singular)
просува́тимеш (future imperfective second-person singular)
просува́є (imperfective present singular third-person)
бу́де просува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де просува́ть (future imperfective singular third-person)
просува́тиме (future imperfective singular third-person)
просува́єм (first-person imperfective plural present)
просува́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо просува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо просува́ть (first-person future imperfective plural)
просува́тимемо (first-person future imperfective plural)
просува́тимем (first-person future imperfective plural)
просува́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете просува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете просува́ть (future imperfective plural second-person)
просува́тимете (future imperfective plural second-person)
просува́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть просува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть просува́ть (future imperfective plural third-person)
просува́тимуть (future imperfective plural third-person)
просува́ймо (first-person imperative plural)
просува́й (imperative second-person singular)
просува́йте (imperative plural second-person)
просува́в (masculine past singular)
просува́ли (masculine past plural)
просува́ла (feminine past singular)
просува́ли (feminine past plural)
просува́ло (neuter past singular)
просува́ли (neuter past plural)

Uk-просувати.ogg

Perhaps from просу́нути (prosúnuty) + -ва́ти (-váty). Compare Polish przesuwać.


сидю

head

сидю́ • (sydjú)

сиді́ти сидіти#Ukrainian

(dialectal) first-person singular present indicative imperfective of сиді́ти (sydíty)


лий

second-person singular present imperative imperfective of ли́ти (lýty)


домовлений

домо́влений • (domóvlenyj)

домо́влений (canonical)
domóvlenyj (romanization)
спрямо́ваний (masculine nominative)
спрямо́ване (neuter nominative)
спрямо́вана (feminine nominative)
спрямо́вані (nominative plural)
спрямо́ваного (genitive masculine neuter)
спрямо́ваної (feminine genitive)
спрямо́ваних (genitive plural)
спрямо́ваному (dative masculine neuter)
спрямо́ваній (dative feminine)
спрямо́ваним (dative plural)
спрямо́ваного (accusative animate masculine)
спрямо́ване (accusative neuter)
спрямо́вану (accusative feminine)
спрямо́ваних (accusative animate plural)
спрямо́ваний (accusative inanimate masculine)
спрямо́вані (accusative inanimate plural)
спрямо́ваним (instrumental masculine neuter)
спрямо́ваною (feminine instrumental)
спрямо́ваними (instrumental plural)
спрямо́ваному (locative masculine neuter)
спрямо́ванім (locative masculine neuter)
спрямо́ваній (feminine locative)
спрямо́ваних (locative plural)

uk-adecl

спрямо́ваний

домо́вити домовити#Ukrainian

passive adjectival past participle of домо́вити pf (domóvyty)


передати

uk-verb

переда́ти • (peredáty) pf (imperfective передава́ти)

переда́ти (canonical)
peredáty (romanization)
передава́ти (imperfective)
переда́ти (infinitive perfective)
переда́ть (infinitive perfective)
пере́даний (passive past perfective)
impersonal: пере́дано (passive past perfective)
переда́вши (adverbial past perfective)
переда́м (first-person future perfective singular)
передаси́ (future perfective second-person singular)
переда́сть (future perfective singular third-person)
передамо́ (first-person future perfective plural)
передасте́ (future perfective plural second-person)
передаду́ть (future perfective plural third-person)
переда́ймо (first-person imperative plural)
переда́й (imperative second-person singular)
переда́йте (imperative plural second-person)
переда́в (masculine past singular)
передали́ (masculine past plural)
передала́ (feminine past singular)
передали́ (feminine past plural)
передало́ (neuter past singular)
передали́ (neuter past plural)

Uk-передати.ogg

From пере- (pere-) + да́ти (dáty). Compare Russian переда́ть (peredátʹ), Belarusian перада́ць (pjeradácʹ).

(transitive) to hand over, to deliver, to give, to pass, to pass on, to transfer

(transitive) to hand down, to pass down, to bequeath (transmit in succession)

(transitive) to communicate, to convey (:information, message etc.)

(transitive, chiefly telecommunications) to broadcast, to transmit

(transitive) to render (express in words or visually)

(intransitive) to give too much, to overgive


передавати

передава́ти • (peredaváty) impf (perfective переда́ти)

передава́ти (canonical)
peredaváty (romanization)
переда́ти (perfective)
передава́ти (imperfective infinitive)
передава́ть (imperfective infinitive)
передаючи́ (adverbial imperfective present)
передава́вши (adverbial imperfective past)
передаю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду передава́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду передава́ть (first-person future imperfective singular)
передава́тиму (first-person future imperfective singular)
передає́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш передава́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш передава́ть (future imperfective second-person singular)
передава́тимеш (future imperfective second-person singular)
передає́ (imperfective present singular third-person)
бу́де передава́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де передава́ть (future imperfective singular third-person)
передава́тиме (future imperfective singular third-person)
передає́м (first-person imperfective plural present)
передаємо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо передава́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо передава́ть (first-person future imperfective plural)
передава́тимемо (first-person future imperfective plural)
передава́тимем (first-person future imperfective plural)
передаєте́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете передава́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете передава́ть (future imperfective plural second-person)
передава́тимете (future imperfective plural second-person)
передаю́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть передава́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть передава́ть (future imperfective plural third-person)
передава́тимуть (future imperfective plural third-person)
передава́ймо (first-person imperative plural)
передава́й (imperative second-person singular)
передава́йте (imperative plural second-person)
передава́в (masculine past singular)
передава́ли (masculine past plural)
передава́ла (feminine past singular)
передава́ли (feminine past plural)
передава́ло (neuter past singular)
передава́ли (neuter past plural)

Uk-передавати.ogg

From пере- (pere-) + дава́ти (daváty). Compare Russian передава́ть (peredavátʹ), Belarusian перадава́ць (pjeradavácʹ).


домішати

доміша́ти • (domišáty) pf (imperfective домі́шувати)

доміша́ти (canonical)
domišáty (romanization)
домі́шувати (imperfective)
доміша́ти (infinitive perfective)
доміша́ть (infinitive perfective)
домі́шаний (passive past perfective)
impersonal: домі́шано (passive past perfective)
доміша́вши (adverbial past perfective)
доміша́ю (first-person future perfective singular)
доміша́єш (future perfective second-person singular)
доміша́є (future perfective singular third-person)
доміша́єм (first-person future perfective plural)
доміша́ємо (first-person future perfective plural)
доміша́єте (future perfective plural second-person)
доміша́ють (future perfective plural third-person)
доміша́ймо (first-person imperative plural)
доміша́й (imperative second-person singular)
доміша́йте (imperative plural second-person)
доміша́в (masculine past singular)
доміша́ли (masculine past plural)
доміша́ла (feminine past singular)
доміша́ли (feminine past plural)
доміша́ло (neuter past singular)
доміша́ли (neuter past plural)

From до- (do-) + міша́ти (mišáty). Compare Russian домеша́ть (domešátʹ), Belarusian дамяша́ць (damjašácʹ), Polish domieszać.


домісити

доміси́ти • (domisýty) pf (imperfective домі́шувати)

доміси́ти (canonical)
domisýty (romanization)
домі́шувати (imperfective)
доміси́ти (infinitive perfective)
доміси́ть (infinitive perfective)
домі́шений (passive past perfective)
impersonal: домі́шено (passive past perfective)
доміси́вши (adverbial past perfective)
домішу́ (first-person future perfective singular)
домі́сиш (future perfective second-person singular)
домі́сить (future perfective singular third-person)
домі́сим (first-person future perfective plural)
домі́симо (first-person future perfective plural)
домі́сите (future perfective plural second-person)
домі́сять (future perfective plural third-person)
домісі́м (first-person imperative plural)
домісі́мо (first-person imperative plural)
доміси́ (imperative second-person singular)
домісі́ть (imperative plural second-person)
доміси́в (masculine past singular)
доміси́ли (masculine past plural)
доміси́ла (feminine past singular)
доміси́ли (feminine past plural)
доміси́ло (neuter past singular)
доміси́ли (neuter past plural)

Uk-домісити.ogg

From до- (do-) + міси́ти (misýty). Compare Russian домеси́ть (domesítʹ), Belarusian дамясі́ць (damjasícʹ).


розмішати

розмі́шувати

розміша́ти • (rozmišáty) pf (imperfective розмі́шувати)

розміша́ти (canonical)
rozmišáty (romanization)
розмі́шувати (imperfective)
розміша́ти (infinitive perfective)
розміша́ть (infinitive perfective)
розмі́шаний (passive past perfective)
impersonal: розмі́шано (passive past perfective)
розміша́вши (adverbial past perfective)
розміша́ю (first-person future perfective singular)
розміша́єш (future perfective second-person singular)
розміша́є (future perfective singular third-person)
розміша́єм (first-person future perfective plural)
розміша́ємо (first-person future perfective plural)
розміша́єте (future perfective plural second-person)
розміша́ють (future perfective plural third-person)
розміша́ймо (first-person imperative plural)
розміша́й (imperative second-person singular)
розміша́йте (imperative plural second-person)
розміша́в (masculine past singular)
розміша́ли (masculine past plural)
розміша́ла (feminine past singular)
розміша́ли (feminine past plural)
розміша́ло (neuter past singular)
розміша́ли (neuter past plural)

From роз- (roz-) + міша́ти (mišáty). Compare Russian размеша́ть (razmešátʹ), Belarusian размяша́ць (razmjašácʹ), Polish rozmieszać.

(transitive) to stir (disturb the relative position of the particles of)


змішувати

змі́шувати • (zmíšuvaty) impf (perfective зміша́ти)

змі́шувати (canonical)
zmíšuvaty (romanization)
зміша́ти (perfective)
змі́шувати (imperfective infinitive)
змі́шувать (imperfective infinitive)
змі́шуваний (imperfective passive past)
impersonal: змі́шувано (imperfective passive past)
змі́шуючи (adverbial imperfective present)
змі́шувавши (adverbial imperfective past)
змі́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду змі́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду змі́шувать (first-person future imperfective singular)
змі́шуватиму (first-person future imperfective singular)
змі́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш змі́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш змі́шувать (future imperfective second-person singular)
змі́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
змі́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де змі́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де змі́шувать (future imperfective singular third-person)
змі́шуватиме (future imperfective singular third-person)
змі́шуєм (first-person imperfective plural present)
змі́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо змі́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо змі́шувать (first-person future imperfective plural)
змі́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
змі́шуватимем (first-person future imperfective plural)
змі́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете змі́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете змі́шувать (future imperfective plural second-person)
змі́шуватимете (future imperfective plural second-person)
змі́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть змі́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть змі́шувать (future imperfective plural third-person)
змі́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
змі́шуймо (first-person imperative plural)
змі́шуй (imperative second-person singular)
змі́шуйте (imperative plural second-person)
змі́шував (masculine past singular)
змі́шували (masculine past plural)
змі́шувала (feminine past singular)
змі́шували (feminine past plural)
змі́шувало (neuter past singular)
змі́шували (neuter past plural)

[ˈzʲmʲiʃʊʋɐte]

Uk-змішувати.ogg

From зміша́ти (zmišáty) + -увати (-uvaty). Compare Russian сме́шивать (sméšivatʹ), Belarusian зме́шваць (zmjéšvacʹ).

to mix, to blend, to mingle, to commingle


місити

міси́ти • (misýty) impf (perfective поміси́ти)

міси́ти (canonical)
misýty (romanization)
поміси́ти (perfective)
міси́ти (imperfective infinitive)
міси́ть (imperfective infinitive)
мі́сячи (adverbial imperfective present)
міси́вши (adverbial imperfective past)
мішу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду міси́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду міси́ть (first-person future imperfective singular)
міси́тиму (first-person future imperfective singular)
мі́сиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш міси́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш міси́ть (future imperfective second-person singular)
міси́тимеш (future imperfective second-person singular)
мі́сить (imperfective present singular third-person)
бу́де міси́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де міси́ть (future imperfective singular third-person)
міси́тиме (future imperfective singular third-person)
мі́сим (first-person imperfective plural present)
мі́симо (first-person imperfective plural present)
бу́демо міси́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо міси́ть (first-person future imperfective plural)
міси́тимемо (first-person future imperfective plural)
міси́тимем (first-person future imperfective plural)
мі́сите (imperfective plural present second-person)
бу́дете міси́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете міси́ть (future imperfective plural second-person)
міси́тимете (future imperfective plural second-person)
мі́сять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть міси́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть міси́ть (future imperfective plural third-person)
міси́тимуть (future imperfective plural third-person)
місі́м (first-person imperative plural)
місі́мо (first-person imperative plural)
міси́ (imperative second-person singular)
місі́ть (imperative plural second-person)
міси́в (masculine past singular)
міси́ли (masculine past plural)
міси́ла (feminine past singular)
міси́ли (feminine past plural)
міси́ло (neuter past singular)
міси́ли (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *měsiti, from Proto-Balto-Slavic *máiśīˀtei.

міси́ти грязю́ку

to wade through mud; to trudge through mud

(figurative, colloquial) to beat up, to pulp (inflict blows upon)


змішати

зміша́ти • (zmišáty) pf (imperfective змі́шувати)

зміша́ти (canonical)
zmišáty (romanization)
змі́шувати (imperfective)
зміша́ти (infinitive perfective)
зміша́ть (infinitive perfective)
змі́шаний (passive past perfective)
impersonal: змі́шано (passive past perfective)
зміша́вши (adverbial past perfective)
зміша́ю (first-person future perfective singular)
зміша́єш (future perfective second-person singular)
зміша́є (future perfective singular third-person)
зміша́єм (first-person future perfective plural)
зміша́ємо (first-person future perfective plural)
зміша́єте (future perfective plural second-person)
зміша́ють (future perfective plural third-person)
зміша́ймо (first-person imperative plural)
зміша́й (imperative second-person singular)
зміша́йте (imperative plural second-person)
зміша́в (masculine past singular)
зміша́ли (masculine past plural)
зміша́ла (feminine past singular)
зміша́ли (feminine past plural)
зміша́ло (neuter past singular)
зміша́ли (neuter past plural)

From з- (z-) + міша́ти (mišáty, “to stir, to mix”, etc.). Compare Russian смеша́ть (smešátʹ), Belarusian змяша́ць (zmjašácʹ).

af

Uk-змішати.ogg

to mix, to blend, to mingle, to commingle, to compound


змішати

uk-verb

зміша́ти • (zmišáty) pf (imperfective міша́ти)

зміша́ти (canonical)
zmišáty (romanization)
міша́ти (imperfective)
зміша́ти (infinitive perfective)
зміша́ть (infinitive perfective)
зміша́вши (adverbial past perfective)
зміша́ю (first-person future perfective singular)
зміша́єш (future perfective second-person singular)
зміша́є (future perfective singular third-person)
зміша́єм (first-person future perfective plural)
зміша́ємо (first-person future perfective plural)
зміша́єте (future perfective plural second-person)
зміша́ють (future perfective plural third-person)
зміша́ймо (first-person imperative plural)
зміша́й (imperative second-person singular)
зміша́йте (imperative plural second-person)
зміша́в (masculine past singular)
зміша́ли (masculine past plural)
зміша́ла (feminine past singular)
зміша́ли (feminine past plural)
зміша́ло (neuter past singular)
зміша́ли (neuter past plural)

From з- (z-) + міша́ти (mišáty, “to disconcert, to dismay”). Compare Polish zmieszać.

af

Uk-змішати.ogg

(transitive, dated, rare) to disconcert, to dismay


мішати

uk-verb

міша́ти • (mišáty) impf (perfective поміша́ти)

міша́ти (canonical)
mišáty (romanization)
поміша́ти (perfective)
міша́ти (imperfective infinitive)
міша́ть (imperfective infinitive)
мі́шаний (imperfective passive past)
impersonal: мі́шано (imperfective passive past)
міша́ючи (adverbial imperfective present)
міша́вши (adverbial imperfective past)
міша́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду міша́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду міша́ть (first-person future imperfective singular)
міша́тиму (first-person future imperfective singular)
міша́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш міша́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш міша́ть (future imperfective second-person singular)
міша́тимеш (future imperfective second-person singular)
міша́є (imperfective present singular third-person)
бу́де міша́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де міша́ть (future imperfective singular third-person)
міша́тиме (future imperfective singular third-person)
міша́єм (first-person imperfective plural present)
міша́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо міша́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо міша́ть (first-person future imperfective plural)
міша́тимемо (first-person future imperfective plural)
міша́тимем (first-person future imperfective plural)
міша́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете міша́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете міша́ть (future imperfective plural second-person)
міша́тимете (future imperfective plural second-person)
міша́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть міша́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть міша́ть (future imperfective plural third-person)
міша́тимуть (future imperfective plural third-person)
міша́ймо (first-person imperative plural)
міша́й (imperative second-person singular)
міша́йте (imperative plural second-person)
міша́в (masculine past singular)
міша́ли (masculine past plural)
міша́ла (feminine past singular)
міша́ли (feminine past plural)
міша́ло (neuter past singular)
міша́ли (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic мѣшати (měšati), from Proto-Slavic *měšati. Compare Russian меша́ть (mešátʹ), Belarusian мяша́ць (mjašácʹ), Polish mieszać.

inh+

(colloquial) to mix up, to confuse (mistake one person or thing for another)


домішувати

uk-verb

домі́шувати • (domíšuvaty) impf (perfective доміси́ти)

домі́шувати (canonical)
domíšuvaty (romanization)
доміси́ти (perfective)
домі́шувати (imperfective infinitive)
домі́шувать (imperfective infinitive)
домі́шуваний (imperfective passive past)
impersonal: домі́шувано (imperfective passive past)
домі́шуючи (adverbial imperfective present)
домі́шувавши (adverbial imperfective past)
домі́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду домі́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду домі́шувать (first-person future imperfective singular)
домі́шуватиму (first-person future imperfective singular)
домі́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш домі́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш домі́шувать (future imperfective second-person singular)
домі́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
домі́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де домі́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де домі́шувать (future imperfective singular third-person)
домі́шуватиме (future imperfective singular third-person)
домі́шуєм (first-person imperfective plural present)
домі́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо домі́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо домі́шувать (first-person future imperfective plural)
домі́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
домі́шуватимем (first-person future imperfective plural)
домі́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете домі́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете домі́шувать (future imperfective plural second-person)
домі́шуватимете (future imperfective plural second-person)
домі́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть домі́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть домі́шувать (future imperfective plural third-person)
домі́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
домі́шуймо (first-person imperative plural)
домі́шуй (imperative second-person singular)
домі́шуйте (imperative plural second-person)
домі́шував (masculine past singular)
домі́шували (masculine past plural)
домі́шувала (feminine past singular)
домі́шували (feminine past plural)
домі́шувало (neuter past singular)
домі́шували (neuter past plural)

From the домі́ш- (domíš-) stem of доміси́ти (domisýty) + -увати (-uvaty). Compare Russian доме́шивать (doméšivatʹ), Belarusian даме́шваць (damjéšvacʹ).


домішувати

домі́шувати • (domíšuvaty) impf (perfective доміша́ти)

домі́шувати (canonical)
domíšuvaty (romanization)
доміша́ти (perfective)
домі́шувати (imperfective infinitive)
домі́шувать (imperfective infinitive)
домі́шуваний (imperfective passive past)
impersonal: домі́шувано (imperfective passive past)
домі́шуючи (adverbial imperfective present)
домі́шувавши (adverbial imperfective past)
домі́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду домі́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду домі́шувать (first-person future imperfective singular)
домі́шуватиму (first-person future imperfective singular)
домі́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш домі́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш домі́шувать (future imperfective second-person singular)
домі́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
домі́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де домі́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де домі́шувать (future imperfective singular third-person)
домі́шуватиме (future imperfective singular third-person)
домі́шуєм (first-person imperfective plural present)
домі́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо домі́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо домі́шувать (first-person future imperfective plural)
домі́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
домі́шуватимем (first-person future imperfective plural)
домі́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете домі́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете домі́шувать (future imperfective plural second-person)
домі́шуватимете (future imperfective plural second-person)
домі́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть домі́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть домі́шувать (future imperfective plural third-person)
домі́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
домі́шуймо (first-person imperative plural)
домі́шуй (imperative second-person singular)
домі́шуйте (imperative plural second-person)
домі́шував (masculine past singular)
домі́шували (masculine past plural)
домі́шувала (feminine past singular)
домі́шували (feminine past plural)
домі́шувало (neuter past singular)
домі́шували (neuter past plural)

From доміша́ти (domišáty) + -увати (-uvaty). Compare Russian доме́шивать (doméšivatʹ), Belarusian даме́шваць (damjéšvacʹ).


залякати

заляка́ти • (zaljakáty) pf (imperfective заля́кувати)

заляка́ти (canonical)
zaljakáty (romanization)
заля́кувати (imperfective)
заляка́ти (infinitive perfective)
заляка́ть (infinitive perfective)
заля́каний (passive past perfective)
impersonal: заля́кано (passive past perfective)
заляка́вши (adverbial past perfective)
заляка́ю (first-person future perfective singular)
заляка́єш (future perfective second-person singular)
заляка́є (future perfective singular third-person)
заляка́єм (first-person future perfective plural)
заляка́ємо (first-person future perfective plural)
заляка́єте (future perfective plural second-person)
заляка́ють (future perfective plural third-person)
заляка́ймо (first-person imperative plural)
заляка́й (imperative second-person singular)
заляка́йте (imperative plural second-person)
заляка́в (masculine past singular)
заляка́ли (masculine past plural)
заляка́ла (feminine past singular)
заляка́ли (feminine past plural)
заляка́ло (neuter past singular)
заляка́ли (neuter past plural)

Uk-залякати.ogg

(transitive) to intimidate, to cow, to daunt, to browbeat


розмішувати

розмі́шувати

розмі́шувати • (rozmíšuvaty) impf (perfective розміси́ти)

розмі́шувати (canonical)
rozmíšuvaty (romanization)
розміси́ти (perfective)
розмі́шувати (imperfective infinitive)
розмі́шувать (imperfective infinitive)
розмі́шуваний (imperfective passive past)
impersonal: розмі́шувано (imperfective passive past)
розмі́шуючи (adverbial imperfective present)
розмі́шувавши (adverbial imperfective past)
розмі́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розмі́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розмі́шувать (first-person future imperfective singular)
розмі́шуватиму (first-person future imperfective singular)
розмі́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розмі́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розмі́шувать (future imperfective second-person singular)
розмі́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
розмі́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де розмі́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розмі́шувать (future imperfective singular third-person)
розмі́шуватиме (future imperfective singular third-person)
розмі́шуєм (first-person imperfective plural present)
розмі́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розмі́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розмі́шувать (first-person future imperfective plural)
розмі́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
розмі́шуватимем (first-person future imperfective plural)
розмі́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розмі́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розмі́шувать (future imperfective plural second-person)
розмі́шуватимете (future imperfective plural second-person)
розмі́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розмі́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розмі́шувать (future imperfective plural third-person)
розмі́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
розмі́шуймо (first-person imperative plural)
розмі́шуй (imperative second-person singular)
розмі́шуйте (imperative plural second-person)
розмі́шував (masculine past singular)
розмі́шували (masculine past plural)
розмі́шувала (feminine past singular)
розмі́шували (feminine past plural)
розмі́шувало (neuter past singular)
розмі́шували (neuter past plural)

From the розмі́ш- (rozmíš-) stem of розміси́ти (rozmisýty) + -увати (-uvaty). Compare Russian разме́шивать (razméšivatʹ), Belarusian разме́шваць (razmjéšvacʹ).

cog

разме́шивать

(transitive) to churn up, to mash up (repeatedly press a viscous mass, e.g. muddy ground)


розмішувати

uk-verb

розмі́шувати

розмі́шувати • (rozmíšuvaty) impf (perfective розміша́ти)

розмі́шувати (canonical)
rozmíšuvaty (romanization)
розміша́ти (perfective)
розмі́шувати (imperfective infinitive)
розмі́шувать (imperfective infinitive)
розмі́шуваний (imperfective passive past)
impersonal: розмі́шувано (imperfective passive past)
розмі́шуючи (adverbial imperfective present)
розмі́шувавши (adverbial imperfective past)
розмі́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розмі́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розмі́шувать (first-person future imperfective singular)
розмі́шуватиму (first-person future imperfective singular)
розмі́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розмі́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розмі́шувать (future imperfective second-person singular)
розмі́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
розмі́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де розмі́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розмі́шувать (future imperfective singular third-person)
розмі́шуватиме (future imperfective singular third-person)
розмі́шуєм (first-person imperfective plural present)
розмі́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розмі́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розмі́шувать (first-person future imperfective plural)
розмі́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
розмі́шуватимем (first-person future imperfective plural)
розмі́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розмі́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розмі́шувать (future imperfective plural second-person)
розмі́шуватимете (future imperfective plural second-person)
розмі́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розмі́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розмі́шувать (future imperfective plural third-person)
розмі́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
розмі́шуймо (first-person imperative plural)
розмі́шуй (imperative second-person singular)
розмі́шуйте (imperative plural second-person)
розмі́шував (masculine past singular)
розмі́шували (masculine past plural)
розмі́шувала (feminine past singular)
розмі́шували (feminine past plural)
розмі́шувало (neuter past singular)
розмі́шували (neuter past plural)

From розміша́ти (rozmišáty) + -увати (-uvaty). Compare Russian разме́шивать (razméšivatʹ), Belarusian разме́шваць (razmjéšvacʹ).

cog

разме́шивать


пауперизувати

uk-verb

пауперизува́ти

пауперизува́ти • (pauperyzuváty) impf or pf

пауперизува́ти (canonical)
pauperyzuváty (romanization)
пауперизува́ти (infinitive)
пауперизува́ть (infinitive)
пауперизо́ваний (passive past)
impersonal: пауперизо́вано (passive past)
пауперизу́ючи (adverbial present)
пауперизува́вши (adverbial past)
пауперизу́ю (first-person future singular)
бу́ду пауперизува́ти (first-person singular)
бу́ду пауперизува́ть (first-person singular)
пауперизува́тиму (first-person singular)
пауперизу́єш (future second-person singular)
бу́деш пауперизува́ти (second-person singular)
бу́деш пауперизува́ть (second-person singular)
пауперизува́тимеш (second-person singular)
пауперизу́є (future singular third-person)
бу́де пауперизува́ти (singular third-person)
бу́де пауперизува́ть (singular third-person)
пауперизува́тиме (singular third-person)
пауперизу́єм (first-person future plural)
пауперизу́ємо (first-person future plural)
бу́демо пауперизува́ти (first-person plural)
бу́демо пауперизува́ть (first-person plural)
пауперизува́тимемо (first-person plural)
пауперизува́тимем (first-person plural)
пауперизу́єте (future plural second-person)
бу́дете пауперизува́ти (plural second-person)
бу́дете пауперизува́ть (plural second-person)
пауперизува́тимете (plural second-person)
пауперизу́ють (future plural third-person)
бу́дуть пауперизува́ти (plural third-person)
бу́дуть пауперизува́ть (plural third-person)
пауперизува́тимуть (plural third-person)
пауперизу́ймо (first-person imperative plural)
пауперизу́й (imperative second-person singular)
пауперизу́йте (imperative plural second-person)
пауперизува́в (masculine past singular)
пауперизува́ли (masculine past plural)
пауперизува́ла (feminine past singular)
пауперизува́ли (feminine past plural)
пауперизува́ло (neuter past singular)
пауперизува́ли (neuter past plural)

From па́упер (páuper) + Ancient Greek -ίζω (-ízō) + -ува́ти (-uváty).


залякувати

uk-verb

заля́кувати • (zaljákuvaty) impf (perfective заляка́ти)

заля́кувати (canonical)
zaljákuvaty (romanization)
заляка́ти (perfective)
заля́кувати (imperfective infinitive)
заля́кувать (imperfective infinitive)
заля́куваний (imperfective passive past)
impersonal: заля́кувано (imperfective passive past)
заля́куючи (adverbial imperfective present)
заля́кувавши (adverbial imperfective past)
заля́кую (first-person imperfective present singular)
бу́ду заля́кувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заля́кувать (first-person future imperfective singular)
заля́куватиму (first-person future imperfective singular)
заля́куєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заля́кувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заля́кувать (future imperfective second-person singular)
заля́куватимеш (future imperfective second-person singular)
заля́кує (imperfective present singular third-person)
бу́де заля́кувати (future imperfective singular third-person)
бу́де заля́кувать (future imperfective singular third-person)
заля́куватиме (future imperfective singular third-person)
заля́куєм (first-person imperfective plural present)
заля́куємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заля́кувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заля́кувать (first-person future imperfective plural)
заля́куватимемо (first-person future imperfective plural)
заля́куватимем (first-person future imperfective plural)
заля́куєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заля́кувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заля́кувать (future imperfective plural second-person)
заля́куватимете (future imperfective plural second-person)
заля́кують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заля́кувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заля́кувать (future imperfective plural third-person)
заля́куватимуть (future imperfective plural third-person)
заля́куймо (first-person imperative plural)
заля́куй (imperative second-person singular)
заля́куйте (imperative plural second-person)
заля́кував (masculine past singular)
заля́кували (masculine past plural)
заля́кувала (feminine past singular)
заля́кували (feminine past plural)
заля́кувало (neuter past singular)
заля́кували (neuter past plural)

Uk-залякувати.ogg

From заляка́ти (zaljakáty) + -увати (-uvaty).


висвітлити

висві́тлювати

ви́світлити • (výsvitlyty) pf (imperfective висві́тлювати)

ви́світлити (canonical)
výsvitlyty (romanization)
висві́тлювати (imperfective)
ви́світлити (infinitive perfective)
ви́світлить (infinitive perfective)
ви́світлений (passive past perfective)
impersonal: ви́світлено (passive past perfective)
ви́світливши (adverbial past perfective)
ви́світлю (first-person future perfective singular)
ви́світлиш (future perfective second-person singular)
ви́світлить (future perfective singular third-person)
ви́світлим (first-person future perfective plural)
ви́світлимо (first-person future perfective plural)
ви́світлите (future perfective plural second-person)
ви́світлять (future perfective plural third-person)
ви́світлім (first-person imperative plural)
ви́світлімо (first-person imperative plural)
ви́світли (imperative second-person singular)
ви́світліть (imperative plural second-person)
ви́світлив (masculine past singular)
ви́світлили (masculine past plural)
ви́світлила (feminine past singular)
ви́світлили (feminine past plural)
ви́світлило (neuter past singular)
ви́світлили (neuter past plural)

Uk-висвітлити.ogg

From ви́- (vý-) + сві́тло (svítlo, “light”) + -ити (-yty). Compare Polish wyświetlić, Czech vysvětlit.

af

(literally, rare) to light up, to illuminate, to illumine

(figuratively) to clarify, to elucidate, to illuminate, to shed light on

(figuratively, journalism) to cover (provide coverage of, report on)


полонений

head

поло́нений • (polónenyj)

поло́нений (canonical)
polónenyj (romanization)
поло́нений (masculine nominative)
поло́нене (neuter nominative)
поло́нена (feminine nominative)
поло́нені (nominative plural)
поло́неного (genitive masculine neuter)
поло́неної (feminine genitive)
поло́нених (genitive plural)
поло́неному (dative masculine neuter)
поло́неній (dative feminine)
поло́неним (dative plural)
поло́неного (accusative animate masculine)
поло́нене (accusative neuter)
поло́нену (accusative feminine)
поло́нених (accusative animate plural)
поло́нений (accusative inanimate masculine)
поло́нені (accusative inanimate plural)
поло́неним (instrumental masculine neuter)
поло́неною (feminine instrumental)
поло́неними (instrumental plural)
поло́неному (locative masculine neuter)
поло́ненім (locative masculine neuter)
поло́неній (feminine locative)
поло́нених (locative plural)

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

полони́ти полонити#Ukrainian

passive adjectival past participle of полони́ти impf or pf (polonýty)


скликати

uk-verb

склика́ти • (sklykáty) impf (perfective скли́кати)

склика́ти (canonical)
sklykáty (romanization)
скли́кати (perfective)
склика́ти (imperfective infinitive)
склика́ть (imperfective infinitive)
склика́ючи (adverbial imperfective present)
склика́вши (adverbial imperfective past)
склика́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду склика́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду склика́ть (first-person future imperfective singular)
склика́тиму (first-person future imperfective singular)
склика́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш склика́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш склика́ть (future imperfective second-person singular)
склика́тимеш (future imperfective second-person singular)
склика́є (imperfective present singular third-person)
бу́де склика́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де склика́ть (future imperfective singular third-person)
склика́тиме (future imperfective singular third-person)
склика́єм (first-person imperfective plural present)
склика́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо склика́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо склика́ть (first-person future imperfective plural)
склика́тимемо (first-person future imperfective plural)
склика́тимем (first-person future imperfective plural)
склика́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете склика́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете склика́ть (future imperfective plural second-person)
склика́тимете (future imperfective plural second-person)
склика́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть склика́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть склика́ть (future imperfective plural third-person)
склика́тимуть (future imperfective plural third-person)
склика́ймо (first-person imperative plural)
склика́й (imperative second-person singular)
склика́йте (imperative plural second-person)
склика́в (masculine past singular)
склика́ли (masculine past plural)
склика́ла (feminine past singular)
склика́ли (feminine past plural)
склика́ло (neuter past singular)
склика́ли (neuter past plural)

From скли́кати (sklýkaty) + -а́ти (-áty).


скликати

скли́кати • (sklýkaty) pf (imperfective склика́ти)

скли́кати (canonical)
sklýkaty (romanization)
склика́ти (imperfective)
скли́кати (infinitive perfective)
скли́кать (infinitive perfective)
скли́каний (passive past perfective)
impersonal: скли́кано (passive past perfective)
скли́кавши (adverbial past perfective)
скли́чу (first-person future perfective singular)
скли́чеш (future perfective second-person singular)
скли́че (future perfective singular third-person)
скли́чем (first-person future perfective plural)
скли́чемо (first-person future perfective plural)
скли́чете (future perfective plural second-person)
скли́чуть (future perfective plural third-person)
скли́чмо (first-person imperative plural)
склич (imperative second-person singular)
скли́чте (imperative plural second-person)
скли́кав (masculine past singular)
скли́кали (masculine past plural)
скли́кала (feminine past singular)
скли́кали (feminine past plural)
скли́кало (neuter past singular)
скли́кали (neuter past plural)


висвітлювати

висві́тлювати

висві́тлювати • (vysvítljuvaty) impf (perfective ви́світлити)

висві́тлювати (canonical)
vysvítljuvaty (romanization)
ви́світлити (perfective)
висві́тлювати (imperfective infinitive)
висві́тлювать (imperfective infinitive)
висві́тлюваний (imperfective passive past)
impersonal: висві́тлювано (imperfective passive past)
висві́тлюючи (adverbial imperfective present)
висві́тлювавши (adverbial imperfective past)
висві́тлюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду висві́тлювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду висві́тлювать (first-person future imperfective singular)
висві́тлюватиму (first-person future imperfective singular)
висві́тлюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш висві́тлювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш висві́тлювать (future imperfective second-person singular)
висві́тлюватимеш (future imperfective second-person singular)
висві́тлює (imperfective present singular third-person)
бу́де висві́тлювати (future imperfective singular third-person)
бу́де висві́тлювать (future imperfective singular third-person)
висві́тлюватиме (future imperfective singular third-person)
висві́тлюєм (first-person imperfective plural present)
висві́тлюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо висві́тлювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо висві́тлювать (first-person future imperfective plural)
висві́тлюватимемо (first-person future imperfective plural)
висві́тлюватимем (first-person future imperfective plural)
висві́тлюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете висві́тлювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете висві́тлювать (future imperfective plural second-person)
висві́тлюватимете (future imperfective plural second-person)
висві́тлюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть висві́тлювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть висві́тлювать (future imperfective plural third-person)
висві́тлюватимуть (future imperfective plural third-person)
висві́тлюймо (first-person imperative plural)
висві́тлюй (imperative second-person singular)
висві́тлюйте (imperative plural second-person)
висві́тлював (masculine past singular)
висві́тлювали (masculine past plural)
висві́тлювала (feminine past singular)
висві́тлювали (feminine past plural)
висві́тлювало (neuter past singular)
висві́тлювали (neuter past plural)

[ʋesʲˈʋʲitʲlʲʊʋɐte]

Uk-висвітлювати.ogg

From ви́світлити (výsvitlyty) + -ювати (-juvaty). Compare Polish wyświetlać.


банити

uk-verb

ба́нити • (bányty) impf (perfective ви́банити)

ба́нити (canonical)
bányty (romanization)
ви́банити (perfective)
ба́нити (imperfective infinitive)
ба́нить (imperfective infinitive)
ба́нячи (adverbial imperfective present)
ба́нивши (adverbial imperfective past)
ба́ню (first-person imperfective present singular)
бу́ду ба́нити (first-person future imperfective singular)
бу́ду ба́нить (first-person future imperfective singular)
ба́нитиму (first-person future imperfective singular)
ба́ниш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ба́нити (future imperfective second-person singular)
бу́деш ба́нить (future imperfective second-person singular)
ба́нитимеш (future imperfective second-person singular)
ба́нить (imperfective present singular third-person)
бу́де ба́нити (future imperfective singular third-person)
бу́де ба́нить (future imperfective singular third-person)
ба́нитиме (future imperfective singular third-person)
ба́ним (first-person imperfective plural present)
ба́нимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ба́нити (first-person future imperfective plural)
бу́демо ба́нить (first-person future imperfective plural)
ба́нитимемо (first-person future imperfective plural)
ба́нитимем (first-person future imperfective plural)
ба́ните (imperfective plural present second-person)
бу́дете ба́нити (future imperfective plural second-person)
бу́дете ба́нить (future imperfective plural second-person)
ба́нитимете (future imperfective plural second-person)
ба́нять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ба́нити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ба́нить (future imperfective plural third-person)
ба́нитимуть (future imperfective plural third-person)
ба́ньмо (first-person imperative plural)
бань (imperative second-person singular)
ба́ньте (imperative plural second-person)
ба́нив (masculine past singular)
ба́нили (masculine past plural)
ба́нила (feminine past singular)
ба́нили (feminine past plural)
ба́нило (neuter past singular)
ба́нили (neuter past plural)


банити

ба́нити • (bányty) impf (perfective заба́нити)

ба́нити (canonical)
bányty (romanization)
заба́нити (perfective)
ба́нити (imperfective infinitive)
ба́нить (imperfective infinitive)
ба́нячи (adverbial imperfective present)
ба́нивши (adverbial imperfective past)
ба́ню (first-person imperfective present singular)
бу́ду ба́нити (first-person future imperfective singular)
бу́ду ба́нить (first-person future imperfective singular)
ба́нитиму (first-person future imperfective singular)
ба́ниш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ба́нити (future imperfective second-person singular)
бу́деш ба́нить (future imperfective second-person singular)
ба́нитимеш (future imperfective second-person singular)
ба́нить (imperfective present singular third-person)
бу́де ба́нити (future imperfective singular third-person)
бу́де ба́нить (future imperfective singular third-person)
ба́нитиме (future imperfective singular third-person)
ба́ним (first-person imperfective plural present)
ба́нимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ба́нити (first-person future imperfective plural)
бу́демо ба́нить (first-person future imperfective plural)
ба́нитимемо (first-person future imperfective plural)
ба́нитимем (first-person future imperfective plural)
ба́ните (imperfective plural present second-person)
бу́дете ба́нити (future imperfective plural second-person)
бу́дете ба́нить (future imperfective plural second-person)
ба́нитимете (future imperfective plural second-person)
ба́нять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ба́нити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ба́нить (future imperfective plural third-person)
ба́нитимуть (future imperfective plural third-person)
ба́ньмо (first-person imperative plural)
бань (imperative second-person singular)
ба́ньте (imperative plural second-person)
ба́нив (masculine past singular)
ба́нили (masculine past plural)
ба́нила (feminine past singular)
ба́нили (feminine past plural)
ба́нило (neuter past singular)
ба́нили (neuter past plural)

бан (ban) + -ити (-yty), from English ban.


звірствувати

звірствува́ти

звірствува́ти (canonical)
zvirstvuváty (romanization)
звірствува́ти (imperfective infinitive)
звірствува́ть (imperfective infinitive)
звірству́ючи (adverbial imperfective present)
звірствува́вши (adverbial imperfective past)
звірству́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду звірствува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду звірствува́ть (first-person future imperfective singular)
звірствува́тиму (first-person future imperfective singular)
звірству́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш звірствува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш звірствува́ть (future imperfective second-person singular)
звірствува́тимеш (future imperfective second-person singular)
звірству́є (imperfective present singular third-person)
бу́де звірствува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де звірствува́ть (future imperfective singular third-person)
звірствува́тиме (future imperfective singular third-person)
звірству́єм (first-person imperfective plural present)
звірству́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо звірствува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо звірствува́ть (first-person future imperfective plural)
звірствува́тимемо (first-person future imperfective plural)
звірствува́тимем (first-person future imperfective plural)
звірству́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете звірствува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете звірствува́ть (future imperfective plural second-person)
звірствува́тимете (future imperfective plural second-person)
звірству́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть звірствува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть звірствува́ть (future imperfective plural third-person)
звірствува́тимуть (future imperfective plural third-person)
звірству́ймо (first-person imperative plural)
звірству́й (imperative second-person singular)
звірству́йте (imperative plural second-person)
звірствува́в (masculine past singular)
звірствува́ли (masculine past plural)
звірствува́ла (feminine past singular)
звірствува́ли (feminine past plural)
звірствува́ло (neuter past singular)
звірствува́ли (neuter past plural)

звірство (zvirstvo, “atrocity”) + -увати (-uvaty)


фабрикувати

uk-verb

фабрикува́ти

сфабрикува́ти

фабрикува́ти • (fabrykuváty) impf (perfective сфабрикува́ти)

фабрикува́ти (canonical)
fabrykuváty (romanization)
сфабрикува́ти (perfective)
фабрикува́ти (imperfective infinitive)
фабрикува́ть (imperfective infinitive)
фабрико́ваний (imperfective passive past)
impersonal: фабрико́вано (imperfective passive past)
фабрику́ючи (adverbial imperfective present)
фабрикува́вши (adverbial imperfective past)
фабрику́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду фабрикува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду фабрикува́ть (first-person future imperfective singular)
фабрикува́тиму (first-person future imperfective singular)
фабрику́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш фабрикува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш фабрикува́ть (future imperfective second-person singular)
фабрикува́тимеш (future imperfective second-person singular)
фабрику́є (imperfective present singular third-person)
бу́де фабрикува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де фабрикува́ть (future imperfective singular third-person)
фабрикува́тиме (future imperfective singular third-person)
фабрику́єм (first-person imperfective plural present)
фабрику́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо фабрикува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо фабрикува́ть (first-person future imperfective plural)
фабрикува́тимемо (first-person future imperfective plural)
фабрикува́тимем (first-person future imperfective plural)
фабрику́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете фабрикува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете фабрикува́ть (future imperfective plural second-person)
фабрикува́тимете (future imperfective plural second-person)
фабрику́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть фабрикува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть фабрикува́ть (future imperfective plural third-person)
фабрикува́тимуть (future imperfective plural third-person)
фабрику́ймо (first-person imperative plural)
фабрику́й (imperative second-person singular)
фабрику́йте (imperative plural second-person)
фабрикува́в (masculine past singular)
фабрикува́ли (masculine past plural)
фабрикува́ла (feminine past singular)
фабрикува́ли (feminine past plural)
фабрикува́ло (neuter past singular)
фабрикува́ли (neuter past plural)

Uk-фабрикувати.ogg

Derived via Western European languages from Latin fabricō + -ува́ти (-uváty). Compare Russian фабрикова́ть (fabrikovátʹ), Belarusian фабрыкава́ць (fabrykavácʹ), Polish fabrykować.

cog

фабрикова́ть

фабрыкава́ць

to fabricate, to manufacture, to produce (form by art and labour)

to fabricate, to fake, to falsify, to forge


їси

head

їси́ • (jisý)

second-person singular present indicative imperfective of ї́сти (jísty)


єси

єси́ • (jesý)

(uncommon, somewhat archaic) second-person singular present indicative imperfective of бу́ти (búty)


збожеволіти

uk-verb

збожево́літи

збожево́літи • (zboževólity) pf (imperfective божево́літи)

збожево́літи (canonical)
zboževólity (romanization)
божево́літи (imperfective)
збожево́літи (infinitive perfective)
збожево́літь (infinitive perfective)
збожево́лілий (active past perfective)
збожево́лівши (adverbial past perfective)
збожево́лію (first-person future perfective singular)
збожево́лієш (future perfective second-person singular)
збожево́ліє (future perfective singular third-person)
збожево́лієм (first-person future perfective plural)
збожево́ліємо (first-person future perfective plural)
збожево́лієте (future perfective plural second-person)
збожево́ліють (future perfective plural third-person)
збожево́ліймо (first-person imperative plural)
збожево́лій (imperative second-person singular)
збожево́лійте (imperative plural second-person)
збожево́лів (masculine past singular)
збожево́ліли (masculine past plural)
збожево́ліла (feminine past singular)
збожево́ліли (feminine past plural)
збожево́ліло (neuter past singular)
збожево́ліли (neuter past plural)

uk-conj

збожево́літи<1a.pf.intr>

збожево́лілий

Uk-збожеволіти.ogg

From з- (z-) + божево́літи (boževólity).

(intransitive) to go mad, to go crazy, to become insane, to become demented, to lose one's mind, to lose one's reason


зіставити

uk-verb

зіста́вити • (zistávyty) pf (imperfective зіставля́ти)

зіста́вити (canonical)
zistávyty (romanization)
зіставля́ти (imperfective)
зіста́вити (infinitive perfective)
зіста́вить (infinitive perfective)
зіста́влений (passive past perfective)
impersonal: зіста́влено (passive past perfective)
зіста́вивши (adverbial past perfective)
зіста́влю (first-person future perfective singular)
зіста́виш (future perfective second-person singular)
зіста́вить (future perfective singular third-person)
зіста́вим (first-person future perfective plural)
зіста́вимо (first-person future perfective plural)
зіста́вите (future perfective plural second-person)
зіста́влять (future perfective plural third-person)
зіста́вмо (first-person imperative plural)
зіста́в (imperative second-person singular)
зіста́вте (imperative plural second-person)
зіста́вив (masculine past singular)
зіста́вили (masculine past plural)
зіста́вила (feminine past singular)
зіста́вили (feminine past plural)
зіста́вило (neuter past singular)
зіста́вили (neuter past plural)

From зі- (zi-) + ста́вити (stávyty) Compare Polish zestawić.

(transitive) to compare, to contrast, to juxtapose, to match up (place side by side, especially for the purpose of comparison)


сперечатися

спереча́тися

поспереча́тися

спереча́тися • (sperečátysja) impf (perfective поспереча́тися)

спереча́тися (canonical)
sperečátysja (romanization)
поспереча́тися (perfective)
спереча́тися (imperfective infinitive)
спереча́тись (imperfective infinitive)
спереча́ться (imperfective infinitive)
спереча́ючись (adverbial imperfective present)
спереча́вшись (adverbial imperfective past)
спереча́юся (first-person imperfective present singular)
спереча́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду спереча́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду спереча́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду спереча́ться (first-person future imperfective singular)
спереча́тимусь (first-person future imperfective singular)
спереча́тимуся (first-person future imperfective singular)
спереча́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш спереча́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш спереча́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш спереча́ться (future imperfective second-person singular)
спереча́тимешся (future imperfective second-person singular)
спереча́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де спереча́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де спереча́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де спереча́ться (future imperfective singular third-person)
спереча́тиметься (future imperfective singular third-person)
спереча́ємся (first-person imperfective plural present)
спереча́ємося (first-person imperfective plural present)
спереча́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо спереча́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо спереча́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо спереча́ться (first-person future imperfective plural)
спереча́тимемось (first-person future imperfective plural)
спереча́тимемося (first-person future imperfective plural)
спереча́тимемся (first-person future imperfective plural)
спереча́єтеся (imperfective plural present second-person)
спереча́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете спереча́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете спереча́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете спереча́ться (future imperfective plural second-person)
спереча́тиметесь (future imperfective plural second-person)
спереча́тиметеся (future imperfective plural second-person)
спереча́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спереча́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спереча́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спереча́ться (future imperfective plural third-person)
спереча́тимуться (future imperfective plural third-person)
спереча́ймося (first-person imperative plural)
спереча́ймось (first-person imperative plural)
спереча́йся (imperative second-person singular)
спереча́йсь (imperative second-person singular)
спереча́йтеся (imperative plural second-person)
спереча́йтесь (imperative plural second-person)
спереча́вся (masculine past singular)
спереча́всь (masculine past singular)
спереча́лися (masculine past plural)
спереча́лись (masculine past plural)
спереча́лася (feminine past singular)
спереча́лась (feminine past singular)
спереча́лися (feminine past plural)
спереча́лись (feminine past plural)
спереча́лося (neuter past singular)
спереча́лось (neuter past singular)
спереча́лися (neuter past plural)
спереча́лись (neuter past plural)

uk-conj

спереча́тися<1a.impf>

Uk-сперечатися.ogg

uk:Мельничук Олександр Савич

From спереча́ти (sperečáty) + -ся (-sja), from obsolete пере́ка (peréka, “negation”), from Proto-Slavic *perkъ (“across, athwart, transverse”). Compare Belarusian спрача́цца (spračácca), Polish sprzeczać się.

inh

про смаки́ не спереча́ються

there's no accounting for taste (literally, “one does not argue about tastes”)

to argue, to contend, to dispute (have an argument)

to bicker, to quarrel, to squabble, to wrangle


божеволіти

uk-verb

збожево́літи

божево́літи • (boževólity) impf (perfective збожево́літи)

божево́літи (canonical)
boževólity (romanization)
збожево́літи (perfective)
божево́літи (imperfective infinitive)
божево́літь (imperfective infinitive)
божево́ліючи (adverbial imperfective present)
божево́лівши (adverbial imperfective past)
божево́лію (first-person imperfective present singular)
бу́ду божево́літи (first-person future imperfective singular)
бу́ду божево́літь (first-person future imperfective singular)
божево́літиму (first-person future imperfective singular)
божево́лієш (imperfective present second-person singular)
бу́деш божево́літи (future imperfective second-person singular)
бу́деш божево́літь (future imperfective second-person singular)
божево́літимеш (future imperfective second-person singular)
божево́ліє (imperfective present singular third-person)
бу́де божево́літи (future imperfective singular third-person)
бу́де божево́літь (future imperfective singular third-person)
божево́літиме (future imperfective singular third-person)
божево́лієм (first-person imperfective plural present)
божево́ліємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо божево́літи (first-person future imperfective plural)
бу́демо божево́літь (first-person future imperfective plural)
божево́літимемо (first-person future imperfective plural)
божево́літимем (first-person future imperfective plural)
божево́лієте (imperfective plural present second-person)
бу́дете божево́літи (future imperfective plural second-person)
бу́дете божево́літь (future imperfective plural second-person)
божево́літимете (future imperfective plural second-person)
божево́ліють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть божево́літи (future imperfective plural third-person)
бу́дуть божево́літь (future imperfective plural third-person)
божево́літимуть (future imperfective plural third-person)
божево́ліймо (first-person imperative plural)
божево́лій (imperative second-person singular)
божево́лійте (imperative plural second-person)
божево́лів (masculine past singular)
божево́ліли (masculine past plural)
божево́ліла (feminine past singular)
божево́ліли (feminine past plural)
божево́ліло (neuter past singular)
божево́ліли (neuter past plural)

From Ukrainian божа воля "the will of God"; бо́жий (bóžyj) + во́ля (vólja) + -іти (-ity).

af

uk:Мельничук Олександр Савич


зіставляти

uk-verb

зіставля́ти • (zistavljáty) impf (perfective зіста́вити)

зіставля́ти (canonical)
zistavljáty (romanization)
зіста́вити (perfective)
зіставля́ти (imperfective infinitive)
зіставля́ть (imperfective infinitive)
зіста́влюваний (imperfective passive past)
impersonal: зіста́влювано (imperfective passive past)
зіставля́ючи (adverbial imperfective present)
зіставля́вши (adverbial imperfective past)
зіставля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зіставля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зіставля́ть (first-person future imperfective singular)
зіставля́тиму (first-person future imperfective singular)
зіставля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зіставля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зіставля́ть (future imperfective second-person singular)
зіставля́тимеш (future imperfective second-person singular)
зіставля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де зіставля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зіставля́ть (future imperfective singular third-person)
зіставля́тиме (future imperfective singular third-person)
зіставля́єм (first-person imperfective plural present)
зіставля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зіставля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зіставля́ть (first-person future imperfective plural)
зіставля́тимемо (first-person future imperfective plural)
зіставля́тимем (first-person future imperfective plural)
зіставля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зіставля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зіставля́ть (future imperfective plural second-person)
зіставля́тимете (future imperfective plural second-person)
зіставля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зіставля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зіставля́ть (future imperfective plural third-person)
зіставля́тимуть (future imperfective plural third-person)
зіставля́ймо (first-person imperative plural)
зіставля́й (imperative second-person singular)
зіставля́йте (imperative plural second-person)
зіставля́в (masculine past singular)
зіставля́ли (masculine past plural)
зіставля́ла (feminine past singular)
зіставля́ли (feminine past plural)
зіставля́ло (neuter past singular)
зіставля́ли (neuter past plural)

uk-conj

зіста́влюваний

зіста́влювано

From зіста́вити (zistávyty) + -я́ти (-játy). Compare Polish zestawiać.


виділений

head

ви́ділений • (výdilenyj)

ви́ділений (canonical)
výdilenyj (romanization)
ви́ділений (masculine nominative)
ви́ділене (neuter nominative)
ви́ділена (feminine nominative)
ви́ділені (nominative plural)
ви́діленого (genitive masculine neuter)
ви́діленої (feminine genitive)
ви́ділених (genitive plural)
ви́діленому (dative masculine neuter)
ви́діленій (dative feminine)
ви́діленим (dative plural)
ви́діленого (accusative animate masculine)
ви́ділене (accusative neuter)
ви́ділену (accusative feminine)
ви́ділених (accusative animate plural)
ви́ділений (accusative inanimate masculine)
ви́ділені (accusative inanimate plural)
ви́діленим (instrumental masculine neuter)
ви́діленою (feminine instrumental)
ви́діленими (instrumental plural)
ви́діленому (locative masculine neuter)
ви́діленім (locative masculine neuter)
ви́діленій (feminine locative)
ви́ділених (locative plural)

ви́ділити виділити#Ukrainian

passive adjectival past participle of ви́ділити pf (výdilyty)


вибороти

uk-verb

ви́бороти • (výboroty) pf (imperfective вибо́рювати)

ви́бороти (canonical)
výboroty (romanization)
вибо́рювати (imperfective)
ви́бороти (infinitive perfective)
ви́бороть (infinitive perfective)
ви́борений (passive past perfective)
impersonal: ви́борено (passive past perfective)
ви́боровши (adverbial past perfective)
ви́борю (first-person future perfective singular)
ви́бореш (future perfective second-person singular)
ви́боре (future perfective singular third-person)
ви́борем (first-person future perfective plural)
ви́боремо (first-person future perfective plural)
ви́борете (future perfective plural second-person)
ви́борють (future perfective plural third-person)
ви́борім (first-person imperative plural)
ви́борімо (first-person imperative plural)
ви́бори (imperative second-person singular)
ви́боріть (imperative plural second-person)
ви́боров (masculine past singular)
ви́бороли (masculine past plural)
ви́борола (feminine past singular)
ви́бороли (feminine past plural)
ви́бороло (neuter past singular)
ви́бороли (neuter past plural)

to win, to gain (attain through effort or struggle, overcoming difficulties)


поссати

посса́ти • (possáty) pf (imperfective сса́ти)

посса́ти (canonical)
possáty (romanization)
сса́ти (imperfective)
посса́ти (infinitive perfective)
посса́ть (infinitive perfective)
посса́вши (adverbial past perfective)
поссу́ (first-person future perfective singular)
поссе́ш (future perfective second-person singular)
поссе́ (future perfective singular third-person)
поссе́м (first-person future perfective plural)
поссемо́ (first-person future perfective plural)
поссете́ (future perfective plural second-person)
поссу́ть (future perfective plural third-person)
поссі́м (first-person imperative plural)
поссі́мо (first-person imperative plural)
посси́ (imperative second-person singular)
поссі́ть (imperative plural second-person)
посса́в (masculine past singular)
посса́ли (masculine past plural)
посса́ла (feminine past singular)
посса́ли (feminine past plural)
посса́ло (neuter past singular)
посса́ли (neuter past plural)


виділити

ви́ділити • (výdilyty) pf (imperfective виділя́ти)

ви́ділити (canonical)
výdilyty (romanization)
виділя́ти (imperfective)
ви́ділити (infinitive perfective)
ви́ділить (infinitive perfective)
ви́ділений (passive past perfective)
impersonal: ви́ділено (passive past perfective)
ви́діливши (adverbial past perfective)
ви́ділю (first-person future perfective singular)
ви́ділиш (future perfective second-person singular)
ви́ділить (future perfective singular third-person)
ви́ділим (first-person future perfective plural)
ви́ділимо (first-person future perfective plural)
ви́ділите (future perfective plural second-person)
ви́ділять (future perfective plural third-person)
ви́ділім (first-person imperative plural)
ви́ділімо (first-person imperative plural)
ви́діли (imperative second-person singular)
ви́діліть (imperative plural second-person)
ви́ділив (masculine past singular)
ви́ділили (masculine past plural)
ви́ділила (feminine past singular)
ви́ділили (feminine past plural)
ви́ділило (neuter past singular)
ви́ділили (neuter past plural)

Uk-виділити.ogg

From ви́- (vý-) + діли́ти (dilýty). Compare Russian вы́делить (výdelitʹ), Belarusian вы́дзеліць (výdzjelicʹ), Polish wydzielić.

to select, to extract, to pick out, to single out

to distinguish, to highlight, to mark out

to allocate, to allot, to appropriate, to assign, to set aside

(biology, physiology) to discharge, to excrete, to exude, to give off, to release, to secrete


виділяти

виділя́ти • (vydiljáty) impf (perfective ви́ділити)

виділя́ти (canonical)
vydiljáty (romanization)
ви́ділити (perfective)
виділя́ти (imperfective infinitive)
виділя́ть (imperfective infinitive)
виді́люваний (imperfective passive past)
impersonal: виді́лювано (imperfective passive past)
виділя́ючи (adverbial imperfective present)
виділя́вши (adverbial imperfective past)
виділя́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду виділя́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду виділя́ть (first-person future imperfective singular)
виділя́тиму (first-person future imperfective singular)
виділя́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш виділя́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш виділя́ть (future imperfective second-person singular)
виділя́тимеш (future imperfective second-person singular)
виділя́є (imperfective present singular third-person)
бу́де виділя́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де виділя́ть (future imperfective singular third-person)
виділя́тиме (future imperfective singular third-person)
виділя́єм (first-person imperfective plural present)
виділя́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо виділя́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо виділя́ть (first-person future imperfective plural)
виділя́тимемо (first-person future imperfective plural)
виділя́тимем (first-person future imperfective plural)
виділя́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете виділя́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете виділя́ть (future imperfective plural second-person)
виділя́тимете (future imperfective plural second-person)
виділя́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виділя́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виділя́ть (future imperfective plural third-person)
виділя́тимуть (future imperfective plural third-person)
виділя́ймо (first-person imperative plural)
виділя́й (imperative second-person singular)
виділя́йте (imperative plural second-person)
виділя́в (masculine past singular)
виділя́ли (masculine past plural)
виділя́ла (feminine past singular)
виділя́ли (feminine past plural)
виділя́ло (neuter past singular)
виділя́ли (neuter past plural)

uk-conj

виді́люваний

Uk-виділяти.ogg

From ви́ділити (výdilyty) + -я́ти (-játy). Compare Russian выделя́ть (vydeljátʹ), Belarusian выдзяля́ць (vydzjaljácʹ), Polish wydzielać.


збожеволілий

head

збожево́лілий

збожево́лілий • (zboževólilyj)

збожево́лілий (canonical)
zboževólilyj (romanization)
збожево́лілий (masculine nominative)
збожево́ліле (neuter nominative)
збожево́ліла (feminine nominative)
збожево́лілі (nominative plural)
збожево́лілого (genitive masculine neuter)
збожево́лілої (feminine genitive)
збожево́лілих (genitive plural)
збожево́лілому (dative masculine neuter)
збожево́лілій (dative feminine)
збожево́лілим (dative plural)
збожево́лілого (accusative animate masculine)
збожево́ліле (accusative neuter)
збожево́лілу (accusative feminine)
збожево́лілих (accusative animate plural)
збожево́лілий (accusative inanimate masculine)
збожево́лілі (accusative inanimate plural)
збожево́лілим (instrumental masculine neuter)
збожево́лілою (feminine instrumental)
збожево́лілими (instrumental plural)
збожево́лілому (locative masculine neuter)
збожево́лілім (locative masculine neuter)
збожево́лілій (feminine locative)
збожево́лілих (locative plural)

uk-adecl

збожево́лілий

збожево́літи збожеволіти#Ukrainian

past active perfective participle of збожево́літи (zboževólity)


виборювати

uk-verb

вибо́рювати • (vybórjuvaty) impf (perfective ви́бороти)

вибо́рювати (canonical)
vybórjuvaty (romanization)
ви́бороти (perfective)
вибо́рювати (imperfective infinitive)
вибо́рювать (imperfective infinitive)
вибо́рюваний (imperfective passive past)
impersonal: вибо́рювано (imperfective passive past)
вибо́рюючи (adverbial imperfective present)
вибо́рювавши (adverbial imperfective past)
вибо́рюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вибо́рювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вибо́рювать (first-person future imperfective singular)
вибо́рюватиму (first-person future imperfective singular)
вибо́рюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вибо́рювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш вибо́рювать (future imperfective second-person singular)
вибо́рюватимеш (future imperfective second-person singular)
вибо́рює (imperfective present singular third-person)
бу́де вибо́рювати (future imperfective singular third-person)
бу́де вибо́рювать (future imperfective singular third-person)
вибо́рюватиме (future imperfective singular third-person)
вибо́рюєм (first-person imperfective plural present)
вибо́рюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вибо́рювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вибо́рювать (first-person future imperfective plural)
вибо́рюватимемо (first-person future imperfective plural)
вибо́рюватимем (first-person future imperfective plural)
вибо́рюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вибо́рювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вибо́рювать (future imperfective plural second-person)
вибо́рюватимете (future imperfective plural second-person)
вибо́рюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вибо́рювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вибо́рювать (future imperfective plural third-person)
вибо́рюватимуть (future imperfective plural third-person)
вибо́рюймо (first-person imperative plural)
вибо́рюй (imperative second-person singular)
вибо́рюйте (imperative plural second-person)
вибо́рював (masculine past singular)
вибо́рювали (masculine past plural)
вибо́рювала (feminine past singular)
вибо́рювали (feminine past plural)
вибо́рювало (neuter past singular)
вибо́рювали (neuter past plural)

[ʋeˈbɔrʲʊʋɐte]

From ви́бороти (výboroty) + -ювати (-juvaty).


обігравати

обіграва́ти • (obihraváty) impf (perfective обігра́ти)

обіграва́ти (canonical)
obihraváty (romanization)
обігра́ти (perfective)
обіграва́ти (imperfective infinitive)
обіграва́ть (imperfective infinitive)
обіграючи́ (adverbial imperfective present)
обіграва́вши (adverbial imperfective past)
обіграю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду обіграва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду обіграва́ть (first-person future imperfective singular)
обіграва́тиму (first-person future imperfective singular)
обіграє́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обіграва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш обіграва́ть (future imperfective second-person singular)
обіграва́тимеш (future imperfective second-person singular)
обіграє́ (imperfective present singular third-person)
бу́де обіграва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де обіграва́ть (future imperfective singular third-person)
обіграва́тиме (future imperfective singular third-person)
обіграє́м (first-person imperfective plural present)
обіграємо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо обіграва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо обіграва́ть (first-person future imperfective plural)
обіграва́тимемо (first-person future imperfective plural)
обіграва́тимем (first-person future imperfective plural)
обіграєте́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете обіграва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете обіграва́ть (future imperfective plural second-person)
обіграва́тимете (future imperfective plural second-person)
обіграю́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обіграва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обіграва́ть (future imperfective plural third-person)
обіграва́тимуть (future imperfective plural third-person)
обіграва́ймо (first-person imperative plural)
обіграва́й (imperative second-person singular)
обіграва́йте (imperative plural second-person)
обіграва́в (masculine past singular)
обіграва́ли (masculine past plural)
обіграва́ла (feminine past singular)
обіграва́ли (feminine past plural)
обіграва́ло (neuter past singular)
обіграва́ли (neuter past plural)

From обігра́ти (obihráty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian обы́грывать (obýgryvatʹ), Belarusian абы́грываць (abýhryvacʹ).

(chiefly theater) to use to good effect, to put to good use, to make great play with


виссати

ви́ссати • (výssaty) pf (imperfective висиса́ти)

ви́ссати (canonical)
výssaty (romanization)
висиса́ти (imperfective)
ви́ссати (infinitive perfective)
ви́ссать (infinitive perfective)
ви́ссаний (passive past perfective)
impersonal: ви́ссано (passive past perfective)
ви́ссавши (adverbial past perfective)
ви́ссу (first-person future perfective singular)
ви́ссеш (future perfective second-person singular)
ви́ссе (future perfective singular third-person)
ви́ссем (first-person future perfective plural)
ви́ссемо (first-person future perfective plural)
ви́ссете (future perfective plural second-person)
ви́ссуть (future perfective plural third-person)
ви́ссім (first-person imperative plural)
ви́ссімо (first-person imperative plural)
ви́сси (imperative second-person singular)
ви́ссіть (imperative plural second-person)
ви́ссав (masculine past singular)
ви́ссали (masculine past plural)
ви́ссала (feminine past singular)
ви́ссали (feminine past plural)
ви́ссало (neuter past singular)
ви́ссали (neuter past plural)

(figuratively) to exhaust, to weaken (someone)


висисати

висиса́ти • (vysysáty) impf (perfective ви́ссати)

висиса́ти (canonical)
vysysáty (romanization)
ви́ссати (perfective)
висиса́ти (imperfective infinitive)
висиса́ть (imperfective infinitive)
висиса́ючи (adverbial imperfective present)
висиса́вши (adverbial imperfective past)
висиса́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду висиса́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду висиса́ть (first-person future imperfective singular)
висиса́тиму (first-person future imperfective singular)
висиса́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш висиса́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш висиса́ть (future imperfective second-person singular)
висиса́тимеш (future imperfective second-person singular)
висиса́є (imperfective present singular third-person)
бу́де висиса́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де висиса́ть (future imperfective singular third-person)
висиса́тиме (future imperfective singular third-person)
висиса́єм (first-person imperfective plural present)
висиса́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо висиса́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо висиса́ть (first-person future imperfective plural)
висиса́тимемо (first-person future imperfective plural)
висиса́тимем (first-person future imperfective plural)
висиса́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете висиса́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете висиса́ть (future imperfective plural second-person)
висиса́тимете (future imperfective plural second-person)
висиса́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть висиса́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть висиса́ть (future imperfective plural third-person)
висиса́тимуть (future imperfective plural third-person)
висиса́ймо (first-person imperative plural)
висиса́й (imperative second-person singular)
висиса́йте (imperative plural second-person)
висиса́в (masculine past singular)
висиса́ли (masculine past plural)
висиса́ла (feminine past singular)
висиса́ли (feminine past plural)
висиса́ло (neuter past singular)
висиса́ли (neuter past plural)

ви́ссати (výssaty) + -а́ти (-áty), with imperfective lengthening of the perfective Proto-Slavic stem *-sъs-. Compare Belarusian высыса́ць (vysysácʹ) (from вы́ссаць (výssacʹ)), Polish wysysać (from wyssać + -ać).


обіграти

обігра́ти • (obihráty) pf (imperfective обіграва́ти or обігрува́ти)

обігра́ти (canonical)
obihráty (romanization)
обіграва́ти (imperfective)
обігрува́ти (imperfective)
обігра́ти (infinitive perfective)
обігра́ть (infinitive perfective)
обі́граний (passive past perfective)
impersonal: обі́грано (passive past perfective)
обігра́вши (adverbial past perfective)
обігра́ю (first-person future perfective singular)
обігра́єш (future perfective second-person singular)
обігра́є (future perfective singular third-person)
обігра́єм (first-person future perfective plural)
обігра́ємо (first-person future perfective plural)
обігра́єте (future perfective plural second-person)
обігра́ють (future perfective plural third-person)
обігра́ймо (first-person imperative plural)
обігра́й (imperative second-person singular)
обігра́йте (imperative plural second-person)
обігра́в (masculine past singular)
обігра́ли (masculine past plural)
обігра́ла (feminine past singular)
обігра́ли (feminine past plural)
обігра́ло (neuter past singular)
обігра́ли (neuter past plural)

From обі- (obi-) + гра́ти (hráty). Compare Russian обыгра́ть (obygrátʹ), Belarusian абыгра́ць (abyhrácʹ).


переставити

переста́вити

переставля́ти

переста́вити • (perestávyty) pf (imperfective переставля́ти)

переста́вити (canonical)
perestávyty (romanization)
переставля́ти (imperfective)
переста́вити (infinitive perfective)
переста́вить (infinitive perfective)
переста́влений (passive past perfective)
impersonal: переста́влено (passive past perfective)
переста́вивши (adverbial past perfective)
переста́влю (first-person future perfective singular)
переста́виш (future perfective second-person singular)
переста́вить (future perfective singular third-person)
переста́вим (first-person future perfective plural)
переста́вимо (first-person future perfective plural)
переста́вите (future perfective plural second-person)
переста́влять (future perfective plural third-person)
переста́вмо (first-person imperative plural)
переста́в (imperative second-person singular)
переста́вте (imperative plural second-person)
переста́вив (masculine past singular)
переста́вили (masculine past plural)
переста́вила (feminine past singular)
переста́вили (feminine past plural)
переста́вило (neuter past singular)
переста́вили (neuter past plural)

From пере- (pere-) + ста́вити (stávyty). Compare Russian переста́вить (perestávitʹ), Belarusian пераста́віць (pjerastávicʹ), Polish przestawić.

cog

переста́вить

пераста́віць

to move, to shift, to displace, to transpose (change the position of)

to rearrange, to reorder, to permute (change the order of)


переставляти

uk-verb

переставля́ти

переста́вити

переставля́ти • (perestavljáty) impf (perfective переста́вити)

переставля́ти (canonical)
perestavljáty (romanization)
переста́вити (perfective)
переставля́ти (imperfective infinitive)
переставля́ть (imperfective infinitive)
переставля́ючи (adverbial imperfective present)
переставля́вши (adverbial imperfective past)
переставля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду переставля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду переставля́ть (first-person future imperfective singular)
переставля́тиму (first-person future imperfective singular)
переставля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш переставля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш переставля́ть (future imperfective second-person singular)
переставля́тимеш (future imperfective second-person singular)
переставля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де переставля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де переставля́ть (future imperfective singular third-person)
переставля́тиме (future imperfective singular third-person)
переставля́єм (first-person imperfective plural present)
переставля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо переставля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо переставля́ть (first-person future imperfective plural)
переставля́тимемо (first-person future imperfective plural)
переставля́тимем (first-person future imperfective plural)
переставля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете переставля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете переставля́ть (future imperfective plural second-person)
переставля́тимете (future imperfective plural second-person)
переставля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть переставля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть переставля́ть (future imperfective plural third-person)
переставля́тимуть (future imperfective plural third-person)
переставля́ймо (first-person imperative plural)
переставля́й (imperative second-person singular)
переставля́йте (imperative plural second-person)
переставля́в (masculine past singular)
переставля́ли (masculine past plural)
переставля́ла (feminine past singular)
переставля́ли (feminine past plural)
переставля́ло (neuter past singular)
переставля́ли (neuter past plural)

From переста́вити (perestávyty) + -я́ти (-játy). Compare Russian переставля́ть (perestavljátʹ), Belarusian перастаўля́ць (pjerastaŭljácʹ), Polish przestawiać.

af

переста́вити

cog

переставля́ть

перастаўля́ць

ле́две/наси́лу переставля́ти но́ги

to barely/hardly/scarcely be able to move one's legs/feet