винищити

uk-verb

ви́нищити • (výnyščyty) pf (imperfective вини́щувати)

ви́нищити (canonical)
výnyščyty (romanization)
вини́щувати (imperfective)
ви́нищити (infinitive perfective)
ви́нищить (infinitive perfective)
ви́нищений (passive past perfective)
impersonal: ви́нищено (passive past perfective)
ви́нищивши (adverbial past perfective)
ви́нищу (first-person future perfective singular)
ви́нищиш (future perfective second-person singular)
ви́нищить (future perfective singular third-person)
ви́нищим (first-person future perfective plural)
ви́нищимо (first-person future perfective plural)
ви́нищите (future perfective plural second-person)
ви́нищать (future perfective plural third-person)
ви́нищмо (first-person imperative plural)
ви́нищ (imperative second-person singular)
ви́нищте (imperative plural second-person)
ви́нищив (masculine past singular)
ви́нищили (masculine past plural)
ви́нищила (feminine past singular)
ви́нищили (feminine past plural)
ви́нищило (neuter past singular)
ви́нищили (neuter past plural)

Uk-винищити.ogg

From ви́- (vý-) + ни́щити (nýščyty). Compare Belarusian вы́нішчыць (výniščycʹ), Polish wyniszczyć.

af

ви́- (vý-) + ни́щити (nýščyty)

to annihilate, to destroy, to eradicate, to exterminate (to reduce to nothing)


легітимізувати

uk-verb

легітимізува́ти

легітимізува́ти • (lehitymizuváty) impf or pf

легітимізува́ти (canonical)
lehitymizuváty (romanization)
легітимізува́ти (infinitive)
легітимізува́ть (infinitive)
легітимізо́ваний (passive past)
impersonal: легітимізо́вано (passive past)
легітимізу́ючи (adverbial present)
легітимізува́вши (adverbial past)
легітимізу́ю (first-person future singular)
бу́ду легітимізува́ти (first-person singular)
бу́ду легітимізува́ть (first-person singular)
легітимізува́тиму (first-person singular)
легітимізу́єш (future second-person singular)
бу́деш легітимізува́ти (second-person singular)
бу́деш легітимізува́ть (second-person singular)
легітимізува́тимеш (second-person singular)
легітимізу́є (future singular third-person)
бу́де легітимізува́ти (singular third-person)
бу́де легітимізува́ть (singular third-person)
легітимізува́тиме (singular third-person)
легітимізу́єм (first-person future plural)
легітимізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо легітимізува́ти (first-person plural)
бу́демо легітимізува́ть (first-person plural)
легітимізува́тимемо (first-person plural)
легітимізува́тимем (first-person plural)
легітимізу́єте (future plural second-person)
бу́дете легітимізува́ти (plural second-person)
бу́дете легітимізува́ть (plural second-person)
легітимізува́тимете (plural second-person)
легітимізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть легітимізува́ти (plural third-person)
бу́дуть легітимізува́ть (plural third-person)
легітимізува́тимуть (plural third-person)
легітимізу́ймо (first-person imperative plural)
легітимізу́й (imperative second-person singular)
легітимізу́йте (imperative plural second-person)
легітимізува́в (masculine past singular)
легітимізува́ли (masculine past plural)
легітимізува́ла (feminine past singular)
легітимізува́ли (feminine past plural)
легітимізува́ло (neuter past singular)
легітимізува́ли (neuter past plural)

From легітиміз(а́ція) (lehitymiz(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian легитимизи́ровать (legitimizírovatʹ), Belarusian легітымізава́ць (ljehitymizavácʹ).

af

легітиміза́ція

легітиміз(а́ція)

cog

легитимизи́ровать

легітымізава́ць


лоскотати

uk-verb

полоскота́ти

залоскота́ти

лоскота́ти • (loskotáty) impf (perfective полоскота́ти or залоскота́ти)

лоскота́ти (canonical)
loskotáty (romanization)
полоскота́ти (perfective)
залоскота́ти (perfective)
лоскота́ти (imperfective infinitive)
лоскота́ть (imperfective infinitive)
лоско́чучи (adverbial imperfective present)
лоскота́вши (adverbial imperfective past)
лоскочу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду лоскота́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду лоскота́ть (first-person future imperfective singular)
лоскота́тиму (first-person future imperfective singular)
лоско́чеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш лоскота́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш лоскота́ть (future imperfective second-person singular)
лоскота́тимеш (future imperfective second-person singular)
лоско́че (imperfective present singular third-person)
бу́де лоскота́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де лоскота́ть (future imperfective singular third-person)
лоскота́тиме (future imperfective singular third-person)
лоско́чем (first-person imperfective plural present)
лоско́чемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо лоскота́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо лоскота́ть (first-person future imperfective plural)
лоскота́тимемо (first-person future imperfective plural)
лоскота́тимем (first-person future imperfective plural)
лоско́чете (imperfective plural present second-person)
бу́дете лоскота́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете лоскота́ть (future imperfective plural second-person)
лоскота́тимете (future imperfective plural second-person)
лоско́чуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть лоскота́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть лоскота́ть (future imperfective plural third-person)
лоскота́тимуть (future imperfective plural third-person)
лоскочі́м (first-person imperative plural)
лоскочі́мо (first-person imperative plural)
лоскочи́ (imperative second-person singular)
лоскочі́ть (imperative plural second-person)
лоскота́в (masculine past singular)
лоскота́ли (masculine past plural)
лоскота́ла (feminine past singular)
лоскота́ли (feminine past plural)
лоскота́ло (neuter past singular)
лоскота́ли (neuter past plural)

Uk-лоскотати.ogg

Inherited from Proto-Slavic *laskotati, from *laskati. Compare Belarusian ласката́ць (laskatácʹ), Polish łaskotać. The cause of the vowel shift is unclear but possibly influenced by Polish łoskotać (“to bang, to make a din”) and/or cognates thereof.

noncog

(transitive, figuratively) to tickle, to titillate


видавати

uk-verb

видава́ти • (vydaváty) impf (perfective ви́дати)

видава́ти (canonical)
vydaváty (romanization)
ви́дати (perfective)
видава́ти (imperfective infinitive)
видава́ть (imperfective infinitive)
видаючи́ (adverbial imperfective present)
видава́вши (adverbial imperfective past)
видаю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду видава́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду видава́ть (first-person future imperfective singular)
видава́тиму (first-person future imperfective singular)
видає́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш видава́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш видава́ть (future imperfective second-person singular)
видава́тимеш (future imperfective second-person singular)
видає́ (imperfective present singular third-person)
бу́де видава́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де видава́ть (future imperfective singular third-person)
видава́тиме (future imperfective singular third-person)
видає́м (first-person imperfective plural present)
видаємо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо видава́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо видава́ть (first-person future imperfective plural)
видава́тимемо (first-person future imperfective plural)
видава́тимем (first-person future imperfective plural)
видаєте́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете видава́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете видава́ть (future imperfective plural second-person)
видава́тимете (future imperfective plural second-person)
видаю́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть видава́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть видава́ть (future imperfective plural third-person)
видава́тимуть (future imperfective plural third-person)
видава́ймо (first-person imperative plural)
видава́й (imperative second-person singular)
видава́йте (imperative plural second-person)
видава́в (masculine past singular)
видава́ли (masculine past plural)
видава́ла (feminine past singular)
видава́ли (feminine past plural)
видава́ло (neuter past singular)
видава́ли (neuter past plural)

Uk-видавати.ogg

Inherited from Old Ruthenian выдавати (vydavati), from Old East Slavic вꙑдавати (vydavati), from Proto-Slavic *vydavati. By surface analysis, ви- (vy-) + дава́ти (daváty).

surf

to extradite, to hand over (:somebody to authorities, an enemy, etc.)

to give away, to marry off (:daughter, sister, etc.)

to emit, to let out, to produce (:sound)

to betray, to give away (:hidden information or person)

видава́ти себе́ за (+accusative)

to pass off (as — за + accusative) (misrepresent)

to give out, to issue (:decree, instruction, order, etc.)


винищувати

uk-verb

вини́щувати • (vynýščuvaty) impf (perfective ви́нищити)

вини́щувати (canonical)
vynýščuvaty (romanization)
ви́нищити (perfective)
вини́щувати (imperfective infinitive)
вини́щувать (imperfective infinitive)
вини́щуваний (imperfective passive past)
impersonal: вини́щувано (imperfective passive past)
вини́щуючи (adverbial imperfective present)
вини́щувавши (adverbial imperfective past)
вини́щую (first-person imperfective present singular)
бу́ду вини́щувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вини́щувать (first-person future imperfective singular)
вини́щуватиму (first-person future imperfective singular)
вини́щуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вини́щувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш вини́щувать (future imperfective second-person singular)
вини́щуватимеш (future imperfective second-person singular)
вини́щує (imperfective present singular third-person)
бу́де вини́щувати (future imperfective singular third-person)
бу́де вини́щувать (future imperfective singular third-person)
вини́щуватиме (future imperfective singular third-person)
вини́щуєм (first-person imperfective plural present)
вини́щуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вини́щувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вини́щувать (first-person future imperfective plural)
вини́щуватимемо (first-person future imperfective plural)
вини́щуватимем (first-person future imperfective plural)
вини́щуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вини́щувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вини́щувать (future imperfective plural second-person)
вини́щуватимете (future imperfective plural second-person)
вини́щують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вини́щувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вини́щувать (future imperfective plural third-person)
вини́щуватимуть (future imperfective plural third-person)
вини́щуймо (first-person imperative plural)
вини́щуй (imperative second-person singular)
вини́щуйте (imperative plural second-person)
вини́щував (masculine past singular)
вини́щували (masculine past plural)
вини́щувала (feminine past singular)
вини́щували (feminine past plural)
вини́щувало (neuter past singular)
вини́щували (neuter past plural)

[ʋeˈnɪʃt͡ʃʊʋɐte]

Uk-винищувати.ogg

From ви́нищити (výnyščyty) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian вынішча́ць (vyniščácʹ), Polish wyniszczać.


розташуватися

розташува́тися

розташо́вуватися

розташува́тися • (roztašuvátysja) pf (imperfective розташо́вуватися)

розташува́тися (canonical)
roztašuvátysja (romanization)
розташо́вуватися (imperfective)
розташува́тися (infinitive perfective)
розташува́тись (infinitive perfective)
розташува́ться (infinitive perfective)
розташува́вшись (adverbial past perfective)
розташу́юся (first-person future perfective singular)
розташу́юсь (first-person future perfective singular)
розташу́єшся (future perfective second-person singular)
розташу́ється (future perfective singular third-person)
розташу́ємся (first-person future perfective plural)
розташу́ємося (first-person future perfective plural)
розташу́ємось (first-person future perfective plural)
розташу́єтеся (future perfective plural second-person)
розташу́єтесь (future perfective plural second-person)
розташу́ються (future perfective plural third-person)
розташу́ймося (first-person imperative plural)
розташу́ймось (first-person imperative plural)
розташу́йся (imperative second-person singular)
розташу́йсь (imperative second-person singular)
розташу́йтеся (imperative plural second-person)
розташу́йтесь (imperative plural second-person)
розташува́вся (masculine past singular)
розташува́всь (masculine past singular)
розташува́лися (masculine past plural)
розташува́лись (masculine past plural)
розташува́лася (feminine past singular)
розташува́лась (feminine past singular)
розташува́лися (feminine past plural)
розташува́лись (feminine past plural)
розташува́лося (neuter past singular)
розташува́лось (neuter past singular)
розташува́лися (neuter past plural)
розташува́лись (neuter past plural)

uk-conj

розташува́тися<2a.pf>

Uk-розташуватися.ogg

From розташува́ти (roztašuváty) + -ся (-sja).

af

розташува́ти

to position oneself, to settle, to settle down, to station oneself, to take up position

розташува́тися та́бором

to camp, to encamp, to pitch camp, to set up camp

розташува́ти розташувати#Ukrainian

passive of розташува́ти pf (roztašuváty)


занепокоїтися

uk-verb

занепоко́їтися

непоко́їтися

занепоко́їтися • (zanepokójitysja) pf (imperfective непоко́їтися)

занепоко́їтися (canonical)
zanepokójitysja (romanization)
непоко́їтися (imperfective)
занепоко́їтися (infinitive perfective)
занепоко́їтись (infinitive perfective)
занепоко́їться (infinitive perfective)
занепоко́ївшись (adverbial past perfective)
занепоко́юся (first-person future perfective singular)
занепоко́юсь (first-person future perfective singular)
занепоко́їшся (future perfective second-person singular)
занепоко́їться (future perfective singular third-person)
занепоко́їмся (first-person future perfective plural)
занепоко́їмося (first-person future perfective plural)
занепоко́їмось (first-person future perfective plural)
занепоко́їтеся (future perfective plural second-person)
занепоко́їтесь (future perfective plural second-person)
занепоко́яться (future perfective plural third-person)
занепоко́ймося (first-person imperative plural)
занепоко́ймось (first-person imperative plural)
занепоко́йся (imperative second-person singular)
занепоко́йсь (imperative second-person singular)
занепоко́йтеся (imperative plural second-person)
занепоко́йтесь (imperative plural second-person)
занепоко́ївся (masculine past singular)
занепоко́ївсь (masculine past singular)
занепоко́їлися (masculine past plural)
занепоко́їлись (masculine past plural)
занепоко́їлася (feminine past singular)
занепоко́їлась (feminine past singular)
занепоко́їлися (feminine past plural)
занепоко́їлись (feminine past plural)
занепоко́їлося (neuter past singular)
занепоко́їлось (neuter past singular)
занепоко́їлися (neuter past plural)
занепоко́їлись (neuter past plural)

uk-conj

занепоко́їтися<4a.pf>

Uk-занепокоїтися.ogg

From занепоко́їти (zanepokójity) + -ся (-sja). Compare Belarusian занепако́іцца (zanjepakóicca), Polish zaniepokoić się.

af

занепоко́їти

cog

занепако́іцца

to become/get anxious, to become/get concerned, to become/get worried, to fret, to worry


розважати

uk-verb

розважа́ти • (rozvažáty) impf (perfective розва́жити)

розважа́ти (canonical)
rozvažáty (romanization)
розва́жити (perfective)
розважа́ти (imperfective infinitive)
розважа́ть (imperfective infinitive)
розва́жаний (imperfective passive past)
impersonal: розва́жано (imperfective passive past)
розважа́ючи (adverbial imperfective present)
розважа́вши (adverbial imperfective past)
розважа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розважа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду розважа́ть (first-person future imperfective singular)
розважа́тиму (first-person future imperfective singular)
розважа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розважа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш розважа́ть (future imperfective second-person singular)
розважа́тимеш (future imperfective second-person singular)
розважа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де розважа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де розважа́ть (future imperfective singular third-person)
розважа́тиме (future imperfective singular third-person)
розважа́єм (first-person imperfective plural present)
розважа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розважа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо розважа́ть (first-person future imperfective plural)
розважа́тимемо (first-person future imperfective plural)
розважа́тимем (first-person future imperfective plural)
розважа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розважа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете розважа́ть (future imperfective plural second-person)
розважа́тимете (future imperfective plural second-person)
розважа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розважа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розважа́ть (future imperfective plural third-person)
розважа́тимуть (future imperfective plural third-person)
розважа́ймо (first-person imperative plural)
розважа́й (imperative second-person singular)
розважа́йте (imperative plural second-person)
розважа́в (masculine past singular)
розважа́ли (masculine past plural)
розважа́ла (feminine past singular)
розважа́ли (feminine past plural)
розважа́ло (neuter past singular)
розважа́ли (neuter past plural)

Uk-розважати.ogg

From розва́жити (rozvážyty) + -а́ти (-áty).

af

розва́жити (rozvážyty) + -а́ти (-áty)

to divert (entertain or amuse by diverting the attention)


розважити

uk-verb

розва́жити • (rozvážyty) pf (imperfective розважа́ти)

розва́жити (canonical)
rozvážyty (romanization)
розважа́ти (imperfective)
розва́жити (infinitive perfective)
розва́жить (infinitive perfective)
розва́жений (passive past perfective)
impersonal: розва́жено (passive past perfective)
розва́живши (adverbial past perfective)
розва́жу (first-person future perfective singular)
розва́жиш (future perfective second-person singular)
розва́жить (future perfective singular third-person)
розва́жим (first-person future perfective plural)
розва́жимо (first-person future perfective plural)
розва́жите (future perfective plural second-person)
розва́жать (future perfective plural third-person)
розва́жмо (first-person imperative plural)
розва́ж (imperative second-person singular)
розва́жте (imperative plural second-person)
розва́жив (masculine past singular)
розва́жили (masculine past plural)
розва́жила (feminine past singular)
розва́жили (feminine past plural)
розва́жило (neuter past singular)
розва́жили (neuter past plural)

Uk-розважити.ogg


розважити

розва́жувати

розва́жити • (rozvážyty) pf (imperfective розва́жувати)

розва́жити (canonical)
rozvážyty (romanization)
розва́жувати (imperfective)
розва́жити (infinitive perfective)
розва́жить (infinitive perfective)
розва́жений (passive past perfective)
impersonal: розва́жено (passive past perfective)
розва́живши (adverbial past perfective)
розва́жу (first-person future perfective singular)
розва́жиш (future perfective second-person singular)
розва́жить (future perfective singular third-person)
розва́жим (first-person future perfective plural)
розва́жимо (first-person future perfective plural)
розва́жите (future perfective plural second-person)
розва́жать (future perfective plural third-person)
розва́жмо (first-person imperative plural)
розва́ж (imperative second-person singular)
розва́жте (imperative plural second-person)
розва́жив (masculine past singular)
розва́жили (masculine past plural)
розва́жила (feminine past singular)
розва́жили (feminine past plural)
розва́жило (neuter past singular)
розва́жили (neuter past plural)

Uk-розважити.ogg


ліквідувати

ліквідува́ти

ліквідо́вувати

ліквідува́ти • (likviduváty) impf or pf (imperfective ліквідо́вувати)

ліквідува́ти (canonical)
likviduváty (romanization)
ліквідо́вувати (imperfective)
ліквідува́ти (infinitive)
ліквідува́ть (infinitive)
ліквідо́ваний (passive past)
impersonal: ліквідо́вано (passive past)
ліквіду́ючи (adverbial present)
ліквідува́вши (adverbial past)
ліквіду́ю (first-person future singular)
бу́ду ліквідува́ти (first-person singular)
бу́ду ліквідува́ть (first-person singular)
ліквідува́тиму (first-person singular)
ліквіду́єш (future second-person singular)
бу́деш ліквідува́ти (second-person singular)
бу́деш ліквідува́ть (second-person singular)
ліквідува́тимеш (second-person singular)
ліквіду́є (future singular third-person)
бу́де ліквідува́ти (singular third-person)
бу́де ліквідува́ть (singular third-person)
ліквідува́тиме (singular third-person)
ліквіду́єм (first-person future plural)
ліквіду́ємо (first-person future plural)
бу́демо ліквідува́ти (first-person plural)
бу́демо ліквідува́ть (first-person plural)
ліквідува́тимемо (first-person plural)
ліквідува́тимем (first-person plural)
ліквіду́єте (future plural second-person)
бу́дете ліквідува́ти (plural second-person)
бу́дете ліквідува́ть (plural second-person)
ліквідува́тимете (plural second-person)
ліквіду́ють (future plural third-person)
бу́дуть ліквідува́ти (plural third-person)
бу́дуть ліквідува́ть (plural third-person)
ліквідува́тимуть (plural third-person)
ліквіду́ймо (first-person imperative plural)
ліквіду́й (imperative second-person singular)
ліквіду́йте (imperative plural second-person)
ліквідува́в (masculine past singular)
ліквідува́ли (masculine past plural)
ліквідува́ла (feminine past singular)
ліквідува́ли (feminine past plural)
ліквідува́ло (neuter past singular)
ліквідува́ли (neuter past plural)

Uk-ліквідувати.ogg

From ліквід(а́ція) (likvid(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian ликвиди́ровать (likvidírovatʹ), Belarusian ліквідава́ць (likvidavácʹ), Polish likwidować.

af

ліквід(а́ція)

cog

ликвиди́ровать

ліквідава́ць

to liquidate, to wind up (dissolve a partnership or corporation; settle the affairs of a company)

to liquidate, to eliminate (do away with; get rid of; put an end to)


непокоїтися

uk-verb

непоко́їтися

занепоко́їтися

непоко́їтися • (nepokójitysja) impf (perfective занепоко́їтися)

непоко́їтися (canonical)
nepokójitysja (romanization)
занепоко́їтися (perfective)
непоко́їтися (imperfective infinitive)
непоко́їтись (imperfective infinitive)
непоко́їться (imperfective infinitive)
непоко́ячись (adverbial imperfective present)
непоко́ївшись (adverbial imperfective past)
непоко́юся (first-person imperfective present singular)
непоко́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду непоко́їтися (first-person future imperfective singular)
бу́ду непоко́їтись (first-person future imperfective singular)
бу́ду непоко́їться (first-person future imperfective singular)
непоко́їтимусь (first-person future imperfective singular)
непоко́їтимуся (first-person future imperfective singular)
непоко́їшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш непоко́їтися (future imperfective second-person singular)
бу́деш непоко́їтись (future imperfective second-person singular)
бу́деш непоко́їться (future imperfective second-person singular)
непоко́їтимешся (future imperfective second-person singular)
непоко́їться (imperfective present singular third-person)
бу́де непоко́їтися (future imperfective singular third-person)
бу́де непоко́їтись (future imperfective singular third-person)
бу́де непоко́їться (future imperfective singular third-person)
непоко́їтиметься (future imperfective singular third-person)
непоко́їмся (first-person imperfective plural present)
непоко́їмося (first-person imperfective plural present)
непоко́їмось (first-person imperfective plural present)
бу́демо непоко́їтися (first-person future imperfective plural)
бу́демо непоко́їтись (first-person future imperfective plural)
бу́демо непоко́їться (first-person future imperfective plural)
непоко́їтимемось (first-person future imperfective plural)
непоко́їтимемося (first-person future imperfective plural)
непоко́їтимемся (first-person future imperfective plural)
непоко́їтеся (imperfective plural present second-person)
непоко́їтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете непоко́їтися (future imperfective plural second-person)
бу́дете непоко́їтись (future imperfective plural second-person)
бу́дете непоко́їться (future imperfective plural second-person)
непоко́їтиметесь (future imperfective plural second-person)
непоко́їтиметеся (future imperfective plural second-person)
непоко́яться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть непоко́їтися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть непоко́їтись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть непоко́їться (future imperfective plural third-person)
непоко́їтимуться (future imperfective plural third-person)
непоко́ймося (first-person imperative plural)
непоко́ймось (first-person imperative plural)
непоко́йся (imperative second-person singular)
непоко́йсь (imperative second-person singular)
непоко́йтеся (imperative plural second-person)
непоко́йтесь (imperative plural second-person)
непоко́ївся (masculine past singular)
непоко́ївсь (masculine past singular)
непоко́їлися (masculine past plural)
непоко́їлись (masculine past plural)
непоко́їлася (feminine past singular)
непоко́їлась (feminine past singular)
непоко́їлися (feminine past plural)
непоко́їлись (feminine past plural)
непоко́їлося (neuter past singular)
непоко́їлось (neuter past singular)
непоко́їлися (neuter past plural)
непоко́їлись (neuter past plural)

uk-conj

непоко́їтися<4a.impf>

Uk-непокоїтися.ogg

From непоко́їти (nepokójity) + -ся (-sja). Compare Belarusian непако́іцца (njepakóicca), Polish niepokoić się.

to be anxious, to be concerned, to be troubled, to be worried, to fret, to worry


видати

uk-verb

ви́дати • (výdaty) pf (imperfective видава́ти)

ви́дати (canonical)
výdaty (romanization)
видава́ти (imperfective)
ви́дати (infinitive perfective)
ви́дать (infinitive perfective)
ви́даний (passive past perfective)
impersonal: ви́дано (passive past perfective)
ви́давши (adverbial past perfective)
ви́дам (first-person future perfective singular)
ви́даси (future perfective second-person singular)
ви́дасть (future perfective singular third-person)
ви́дамо (first-person future perfective plural)
ви́дасте (future perfective plural second-person)
ви́дадуть (future perfective plural third-person)
ви́даймо (first-person imperative plural)
ви́дай (imperative second-person singular)
ви́дайте (imperative plural second-person)
ви́дав (masculine past singular)
ви́дали (masculine past plural)
ви́дала (feminine past singular)
ви́дали (feminine past plural)
ви́дало (neuter past singular)
ви́дали (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian *выдати (*vydati), from Old East Slavic вꙑдати (vydati), from Proto-Slavic *vydati. By surface analysis, ви́- (vý-) + да́ти (dáty).

surf

ви́дати себе́ за (+accusative)


видати

вида́ти (canonical)
vydáty (romanization)
вида́ти (imperfective infinitive)
вида́ть (imperfective infinitive)
вида́ючи (adverbial imperfective present)
вида́вши (adverbial imperfective past)
вида́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вида́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вида́ть (first-person future imperfective singular)
вида́тиму (first-person future imperfective singular)
вида́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вида́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вида́ть (future imperfective second-person singular)
вида́тимеш (future imperfective second-person singular)
вида́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вида́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вида́ть (future imperfective singular third-person)
вида́тиме (future imperfective singular third-person)
вида́єм (first-person imperfective plural present)
вида́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вида́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вида́ть (first-person future imperfective plural)
вида́тимемо (first-person future imperfective plural)
вида́тимем (first-person future imperfective plural)
вида́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вида́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вида́ть (future imperfective plural second-person)
вида́тимете (future imperfective plural second-person)
вида́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вида́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вида́ть (future imperfective plural third-person)
вида́тимуть (future imperfective plural third-person)
вида́ймо (first-person imperative plural)
вида́й (imperative second-person singular)
вида́йте (imperative plural second-person)
вида́в (masculine past singular)
вида́ли (masculine past plural)
вида́ла (feminine past singular)
вида́ли (feminine past plural)
вида́ло (neuter past singular)
вида́ли (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *vidati or *viďati. Compare Russian вида́ть (vidátʹ), Polish widać.


веселитися

uk-verb

повесели́тися

весели́тися • (veselýtysja) impf (perfective повесели́тися)

весели́тися (canonical)
veselýtysja (romanization)
повесели́тися (perfective)
весели́тися (imperfective infinitive)
весели́тись (imperfective infinitive)
весели́ться (imperfective infinitive)
веселячи́сь (adverbial imperfective present)
весели́вшись (adverbial imperfective past)
веселю́ся (first-person imperfective present singular)
веселю́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду весели́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду весели́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду весели́ться (first-person future imperfective singular)
весели́тимусь (first-person future imperfective singular)
весели́тимуся (first-person future imperfective singular)
весели́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш весели́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш весели́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш весели́ться (future imperfective second-person singular)
весели́тимешся (future imperfective second-person singular)
весели́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де весели́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де весели́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де весели́ться (future imperfective singular third-person)
весели́тиметься (future imperfective singular third-person)
весели́мся (first-person imperfective plural present)
веселимо́ся (first-person imperfective plural present)
веселимо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо весели́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо весели́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо весели́ться (first-person future imperfective plural)
весели́тимемось (first-person future imperfective plural)
весели́тимемося (first-person future imperfective plural)
весели́тимемся (first-person future imperfective plural)
веселите́ся (imperfective plural present second-person)
веселите́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете весели́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете весели́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете весели́ться (future imperfective plural second-person)
весели́тиметесь (future imperfective plural second-person)
весели́тиметеся (future imperfective plural second-person)
веселя́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть весели́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть весели́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть весели́ться (future imperfective plural third-person)
весели́тимуться (future imperfective plural third-person)
веселі́мся (first-person imperative plural)
веселі́мося (first-person imperative plural)
веселі́мось (first-person imperative plural)
весели́ся (imperative second-person singular)
весели́сь (imperative second-person singular)
веселі́ться (imperative plural second-person)
весели́вся (masculine past singular)
весели́всь (masculine past singular)
весели́лися (masculine past plural)
весели́лись (masculine past plural)
весели́лася (feminine past singular)
весели́лась (feminine past singular)
весели́лися (feminine past plural)
весели́лись (feminine past plural)
весели́лося (neuter past singular)
весели́лось (neuter past singular)
весели́лися (neuter past plural)
весели́лись (neuter past plural)

uk-conj

весели́тися<4b.impf>

Uk-веселитися.ogg

From весели́ти (veselýty) + -ся (-sja). Compare Russian весели́ться (veselítʹsja), Belarusian весялі́цца (vjesjalícca), Polish weselić się.

to enjoy oneself, to have a jolly time, to have fun, to make merry


розташовуватися

uk-verb

розташо́вуватися

розташува́тися

розташо́вуватися • (roztašóvuvatysja) impf (perfective розташува́тися)

розташо́вуватися (canonical)
roztašóvuvatysja (romanization)
розташува́тися (perfective)
розташо́вуватися (imperfective infinitive)
розташо́вуватись (imperfective infinitive)
розташо́вуваться (imperfective infinitive)
розташо́вуючись (adverbial imperfective present)
розташо́вувавшись (adverbial imperfective past)
розташо́вуюся (first-person imperfective present singular)
розташо́вуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розташо́вуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розташо́вуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розташо́вуваться (first-person future imperfective singular)
розташо́вуватимусь (first-person future imperfective singular)
розташо́вуватимуся (first-person future imperfective singular)
розташо́вуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розташо́вуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розташо́вуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розташо́вуваться (future imperfective second-person singular)
розташо́вуватимешся (future imperfective second-person singular)
розташо́вується (imperfective present singular third-person)
бу́де розташо́вуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де розташо́вуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де розташо́вуваться (future imperfective singular third-person)
розташо́вуватиметься (future imperfective singular third-person)
розташо́вуємся (first-person imperfective plural present)
розташо́вуємося (first-person imperfective plural present)
розташо́вуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розташо́вуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розташо́вуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розташо́вуваться (first-person future imperfective plural)
розташо́вуватимемось (first-person future imperfective plural)
розташо́вуватимемося (first-person future imperfective plural)
розташо́вуватимемся (first-person future imperfective plural)
розташо́вуєтеся (imperfective plural present second-person)
розташо́вуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розташо́вуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розташо́вуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розташо́вуваться (future imperfective plural second-person)
розташо́вуватиметесь (future imperfective plural second-person)
розташо́вуватиметеся (future imperfective plural second-person)
розташо́вуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розташо́вуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розташо́вуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розташо́вуваться (future imperfective plural third-person)
розташо́вуватимуться (future imperfective plural third-person)
розташо́вуймося (first-person imperative plural)
розташо́вуймось (first-person imperative plural)
розташо́вуйся (imperative second-person singular)
розташо́вуйсь (imperative second-person singular)
розташо́вуйтеся (imperative plural second-person)
розташо́вуйтесь (imperative plural second-person)
розташо́вувався (masculine past singular)
розташо́вувавсь (masculine past singular)
розташо́вувалися (masculine past plural)
розташо́вувались (masculine past plural)
розташо́вувалася (feminine past singular)
розташо́вувалась (feminine past singular)
розташо́вувалися (feminine past plural)
розташо́вувались (feminine past plural)
розташо́вувалося (neuter past singular)
розташо́вувалось (neuter past singular)
розташо́вувалися (neuter past plural)
розташо́вувались (neuter past plural)

uk-conj

розташо́вуватися<2a.impf>

[rɔztɐˈʃɔwʊʋɐtesʲɐ]

Uk-розташовуватися.ogg

From розташо́вувати (roztašóvuvaty) + -ся (-sja).

af

розташо́вувати

розташо́вуватися та́бором

розташо́вувати розташовувати#Ukrainian

passive of розташо́вувати impf (roztašóvuvaty)


одружити

uk-verb

одружи́ти • (odružýty) pf (imperfective одру́жувати)

одружи́ти (canonical)
odružýty (romanization)
одру́жувати (imperfective)
одружи́ти (infinitive perfective)
одружи́ть (infinitive perfective)
одру́жений (passive past perfective)
impersonal: одру́жено (passive past perfective)
одружи́вши (adverbial past perfective)
одружу́ (first-person future perfective singular)
одру́жиш (future perfective second-person singular)
одру́жить (future perfective singular third-person)
одру́жим (first-person future perfective plural)
одру́жимо (first-person future perfective plural)
одру́жите (future perfective plural second-person)
одру́жать (future perfective plural third-person)
одружі́м (first-person imperative plural)
одружі́мо (first-person imperative plural)
одружи́ (imperative second-person singular)
одружі́ть (imperative plural second-person)
одружи́в (masculine past singular)
одружи́ли (masculine past plural)
одружи́ла (feminine past singular)
одружи́ли (feminine past plural)
одружи́ло (neuter past singular)
одружи́ли (neuter past plural)

to marry, to marry off (arrange for the marriage of; to give away as wife or husband)

to marry, to wed (unite in wedlock or matrimony)


відшкодувати

відшкодува́ти

відшкодо́вувати

відшкодува́ти • (vidškoduváty) pf (imperfective відшкодо́вувати)

відшкодува́ти (canonical)
vidškoduváty (romanization)
відшкодо́вувати (imperfective)
відшкодува́ти (infinitive perfective)
відшкодува́ть (infinitive perfective)
відшкодо́ваний (passive past perfective)
impersonal: відшкодо́вано (passive past perfective)
відшкодува́вши (adverbial past perfective)
відшкоду́ю (first-person future perfective singular)
відшкоду́єш (future perfective second-person singular)
відшкоду́є (future perfective singular third-person)
відшкоду́єм (first-person future perfective plural)
відшкоду́ємо (first-person future perfective plural)
відшкоду́єте (future perfective plural second-person)
відшкоду́ють (future perfective plural third-person)
відшкоду́ймо (first-person imperative plural)
відшкоду́й (imperative second-person singular)
відшкоду́йте (imperative plural second-person)
відшкодува́в (masculine past singular)
відшкодува́ли (masculine past plural)
відшкодува́ла (feminine past singular)
відшкодува́ли (feminine past plural)
відшкодува́ло (neuter past singular)
відшкодува́ли (neuter past plural)

[ʋʲid͡ʒʃkɔdʊˈʋate]

Uk-відшкодувати2.oga

From від- (vid-) + шкодува́ти (škoduváty). Compare Polish odszkodować.

(transitive) to compensate, to indemnify, to make amends for, to make good, to make up for, to refund, to reimburse (:expense, harm, loss, etc.)


одружувати

одру́жувати • (odrúžuvaty) impf (perfective одружи́ти)

одру́жувати (canonical)
odrúžuvaty (romanization)
одружи́ти (perfective)
одру́жувати (imperfective infinitive)
одру́жувать (imperfective infinitive)
одру́жуючи (adverbial imperfective present)
одру́жувавши (adverbial imperfective past)
одру́жую (first-person imperfective present singular)
бу́ду одру́жувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду одру́жувать (first-person future imperfective singular)
одру́жуватиму (first-person future imperfective singular)
одру́жуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш одру́жувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш одру́жувать (future imperfective second-person singular)
одру́жуватимеш (future imperfective second-person singular)
одру́жує (imperfective present singular third-person)
бу́де одру́жувати (future imperfective singular third-person)
бу́де одру́жувать (future imperfective singular third-person)
одру́жуватиме (future imperfective singular third-person)
одру́жуєм (first-person imperfective plural present)
одру́жуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо одру́жувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо одру́жувать (first-person future imperfective plural)
одру́жуватимемо (first-person future imperfective plural)
одру́жуватимем (first-person future imperfective plural)
одру́жуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете одру́жувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете одру́жувать (future imperfective plural second-person)
одру́жуватимете (future imperfective plural second-person)
одру́жують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть одру́жувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть одру́жувать (future imperfective plural third-person)
одру́жуватимуть (future imperfective plural third-person)
одру́жуймо (first-person imperative plural)
одру́жуй (imperative second-person singular)
одру́жуйте (imperative plural second-person)
одру́жував (masculine past singular)
одру́жували (masculine past plural)
одру́жувала (feminine past singular)
одру́жували (feminine past plural)
одру́жувало (neuter past singular)
одру́жували (neuter past plural)

From одружи́ти (odružýty) + -увати (-uvaty).


відшкодовувати

відшкодо́вувати

відшкодува́ти

відшкодо́вувати • (vidškodóvuvaty) impf (perfective відшкодува́ти)

відшкодо́вувати (canonical)
vidškodóvuvaty (romanization)
відшкодува́ти (perfective)
відшкодо́вувати (imperfective infinitive)
відшкодо́вувать (imperfective infinitive)
відшкодо́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: відшкодо́вувано (imperfective passive past)
відшкодо́вуючи (adverbial imperfective present)
відшкодо́вувавши (adverbial imperfective past)
відшкодо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відшкодо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відшкодо́вувать (first-person future imperfective singular)
відшкодо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
відшкодо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відшкодо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відшкодо́вувать (future imperfective second-person singular)
відшкодо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
відшкодо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де відшкодо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відшкодо́вувать (future imperfective singular third-person)
відшкодо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
відшкодо́вуєм (first-person imperfective plural present)
відшкодо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відшкодо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відшкодо́вувать (first-person future imperfective plural)
відшкодо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
відшкодо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
відшкодо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відшкодо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відшкодо́вувать (future imperfective plural second-person)
відшкодо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
відшкодо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відшкодо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відшкодо́вувать (future imperfective plural third-person)
відшкодо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
відшкодо́вуймо (first-person imperative plural)
відшкодо́вуй (imperative second-person singular)
відшкодо́вуйте (imperative plural second-person)
відшкодо́вував (masculine past singular)
відшкодо́вували (masculine past plural)
відшкодо́вувала (feminine past singular)
відшкодо́вували (feminine past plural)
відшкодо́вувало (neuter past singular)
відшкодо́вували (neuter past plural)

[ʋʲid͡ʒʃkɔˈdɔwʊʋɐte]

From the відшкодо́в- (vidškodóv-) stem of відшкодува́ти (vidškoduváty) + -увати (-uvaty).

af

відшкодува́ти


акумулювати

uk-verb

акумулюва́ти

акумулюва́ти • (akumuljuváty) impf or pf

акумулюва́ти (canonical)
akumuljuváty (romanization)
акумулюва́ти (infinitive)
акумулюва́ть (infinitive)
акумульо́ваний (passive past)
impersonal: акумульо́вано (passive past)
акумулю́ючи (adverbial present)
акумулюва́вши (adverbial past)
акумулю́ю (first-person future singular)
бу́ду акумулюва́ти (first-person singular)
бу́ду акумулюва́ть (first-person singular)
акумулюва́тиму (first-person singular)
акумулю́єш (future second-person singular)
бу́деш акумулюва́ти (second-person singular)
бу́деш акумулюва́ть (second-person singular)
акумулюва́тимеш (second-person singular)
акумулю́є (future singular third-person)
бу́де акумулюва́ти (singular third-person)
бу́де акумулюва́ть (singular third-person)
акумулюва́тиме (singular third-person)
акумулю́єм (first-person future plural)
акумулю́ємо (first-person future plural)
бу́демо акумулюва́ти (first-person plural)
бу́демо акумулюва́ть (first-person plural)
акумулюва́тимемо (first-person plural)
акумулюва́тимем (first-person plural)
акумулю́єте (future plural second-person)
бу́дете акумулюва́ти (plural second-person)
бу́дете акумулюва́ть (plural second-person)
акумулюва́тимете (plural second-person)
акумулю́ють (future plural third-person)
бу́дуть акумулюва́ти (plural third-person)
бу́дуть акумулюва́ть (plural third-person)
акумулюва́тимуть (plural third-person)
акумулю́ймо (first-person imperative plural)
акумулю́й (imperative second-person singular)
акумулю́йте (imperative plural second-person)
акумулюва́в (masculine past singular)
акумулюва́ли (masculine past plural)
акумулюва́ла (feminine past singular)
акумулюва́ли (feminine past plural)
акумулюва́ло (neuter past singular)
акумулюва́ли (neuter past plural)

Uk-акумулювати.ogg

Ultimately from Latin accumulō + -юва́ти (-juváty). Compare Russian аккумули́ровать (akkumulírovatʹ), Polish akumulować.

cog

аккумули́ровать


відкрила

head

відкри́ла • (vidkrýla)

відкри́ла (canonical)
vidkrýla (romanization)

[ʋʲidˈkrɪɫɐ]

відкри́ти відкрити#Ukrainian

feminine singular past of відкри́ти pf (vidkrýty)


відкрив

відкри́в • (vidkrýv)

відкри́в (canonical)
vidkrýv (romanization)

відкри́ти відкрити#Ukrainian

masculine singular past of відкри́ти pf (vidkrýty)


відкрило

відкри́ло • (vidkrýlo)

відкри́ло (canonical)
vidkrýlo (romanization)

[ʋʲidˈkrɪɫɔ]

відкри́ти відкрити#Ukrainian

neuter singular past of відкри́ти pf (vidkrýty)


відкриєте

відкри́єте • (vidkrýjete)

відкри́єте (canonical)
vidkrýjete (romanization)

відкри́ти відкрити#Ukrainian

second-person plural future of відкри́ти pf (vidkrýty)


відкриють

відкри́ють • (vidkrýjutʹ)

відкри́ють (canonical)
vidkrýjutʹ (romanization)

відкри́ти відкрити#Ukrainian

third-person plural future of відкри́ти pf (vidkrýty)


відкрили

відкри́ли • (vidkrýly)

відкри́ли (canonical)
vidkrýly (romanization)

відкри́ти відкрити#Ukrainian


відкриєм

відкри́єм • (vidkrýjem)

відкри́єм (canonical)
vidkrýjem (romanization)

Alternative form: відкри́ємо (vidkrýjemo)

відкри́ти відкрити#Ukrainian

first-person plural future of відкри́ти pf (vidkrýty)


відкриєш

відкри́єш • (vidkrýješ)

відкри́єш (canonical)
vidkrýješ (romanization)

відкри́ти відкрити#Ukrainian

second-person singular future of відкри́ти pf (vidkrýty)


відкриємо

відкри́ємо • (vidkrýjemo)

відкри́ємо (canonical)
vidkrýjemo (romanization)

Alternative form: відкри́єм (vidkrýjem)

відкри́ти відкрити#Ukrainian


відкрите

відкри́те • (vidkrýte)

відкри́те (canonical)
vidkrýte (romanization)

відкри́тий відкритий#Ukrainian

neuter nominative/accusative singular of відкри́тий (vidkrýtyj)


відкриті

відкри́ті • (vidkrýti)

відкри́ті (canonical)
vidkrýti (romanization)

відкри́тий відкритий#Ukrainian

inflection of відкри́тий (vidkrýtyj):
nominative plural

відкри́тий відкритий#Ukrainian

inflection of відкри́тий (vidkrýtyj):
inanimate accusative plural


відкритими

відкри́тими • (vidkrýtymy)

відкри́тими (canonical)
vidkrýtymy (romanization)

відкри́тий відкритий#Ukrainian

instrumental plural of відкри́тий (vidkrýtyj)


відкрита

відкри́та • (vidkrýta)

відкри́та (canonical)
vidkrýta (romanization)

відкри́тий відкритий#Ukrainian

feminine nominative singular of відкри́тий (vidkrýtyj)


відкритій

відкри́тій • (vidkrýtij)

відкри́тій (canonical)
vidkrýtij (romanization)

відкри́тий відкритий#Ukrainian

feminine dative/locative singular of відкри́тий (vidkrýtyj)


відкриє

відкри́є • (vidkrýje)

відкри́є (canonical)
vidkrýje (romanization)

відкри́ти відкрити#Ukrainian

third-person singular future of відкри́ти pf (vidkrýty)


відкритим

відкри́тим • (vidkrýtym)

відкри́тим (canonical)
vidkrýtym (romanization)

відкри́тий відкритий#Ukrainian

inflection of відкри́тий (vidkrýtyj):
masculine/neuter instrumental singular

відкри́тий відкритий#Ukrainian

inflection of відкри́тий (vidkrýtyj):
dative plural


відкритою

відкри́тою • (vidkrýtoju)

відкри́тою (canonical)
vidkrýtoju (romanization)

відкри́тий відкритий#Ukrainian

feminine instrumental singular of відкри́тий (vidkrýtyj)


відкритім

відкри́тім • (vidkrýtim)

відкри́тім (canonical)
vidkrýtim (romanization)

Alternative form: відкри́тому (vidkrýtomu)

відкри́тий відкритий#Ukrainian

masculine/neuter locative singular of відкри́тий (vidkrýtyj)


відкритих

відкри́тих • (vidkrýtyx)

відкри́тих (canonical)
vidkrýtyx (romanization)

відкри́тий відкритий#Ukrainian

inflection of відкри́тий (vidkrýtyj):
genitive plural

відкри́тий відкритий#Ukrainian

inflection of відкри́тий (vidkrýtyj):
animate accusative plural

відкри́тий відкритий#Ukrainian

inflection of відкри́тий (vidkrýtyj):
locative plural


відкриту

відкри́ту • (vidkrýtu)

відкри́ту (canonical)
vidkrýtu (romanization)

відкри́тий відкритий#Ukrainian

feminine accusative singular of відкри́тий (vidkrýtyj)


відкритому

відкри́тому • (vidkrýtomu)

відкри́тому (canonical)
vidkrýtomu (romanization)

відкри́тий відкритий#Ukrainian

inflection of відкри́тий (vidkrýtyj):
masculine/neuter dative singular

відкри́тий відкритий#Ukrainian

inflection of відкри́тий (vidkrýtyj):
masculine/neuter locative singular

Alternative form: відкри́тім (vidkrýtim)

відкри́тий відкритий#Ukrainian


відкритого

відкри́того • (vidkrýtoho)

відкри́того (canonical)
vidkrýtoho (romanization)

[ʋʲidˈkrɪtɔɦɔ]

відкри́тий відкритий#Ukrainian

inflection of відкри́тий (vidkrýtyj):
masculine/neuter genitive singular

відкри́тий відкритий#Ukrainian

inflection of відкри́тий (vidkrýtyj):
masculine animate accusative singular


відкрию

відкри́ю • (vidkrýju)

відкри́ю (canonical)
vidkrýju (romanization)

відкри́ти відкрити#Ukrainian

first-person singular future of відкри́ти pf (vidkrýty)


відкритої

відкри́тої • (vidkrýtoji)

відкри́тої (canonical)
vidkrýtoji (romanization)

відкри́тий відкритий#Ukrainian

feminine genitive singular of відкри́тий (vidkrýtyj)


шкодує

шкоду́є • (škodúje)

шкоду́є (canonical)
škodúje (romanization)

шкодува́ти шкодувати#Ukrainian

third-person singular present of шкодува́ти impf (škoduváty)


шкодить

шко́дить • (škódytʹ)

шко́дить (canonical)
škódytʹ (romanization)

шко́дити шкодити#Ukrainian

third-person singular present of шко́дити impf (škódyty)


процитувати

uk-verb

процитува́ти

процитува́ти • (procytuváty) pf (imperfective цитува́ти)

процитува́ти (canonical)
procytuváty (romanization)
цитува́ти (imperfective)
процитува́ти (infinitive perfective)
процитува́ть (infinitive perfective)
процито́ваний (passive past perfective)
impersonal: процито́вано (passive past perfective)
процитува́вши (adverbial past perfective)
проциту́ю (first-person future perfective singular)
проциту́єш (future perfective second-person singular)
проциту́є (future perfective singular third-person)
проциту́єм (first-person future perfective plural)
проциту́ємо (first-person future perfective plural)
проциту́єте (future perfective plural second-person)
проциту́ють (future perfective plural third-person)
проциту́ймо (first-person imperative plural)
проциту́й (imperative second-person singular)
проциту́йте (imperative plural second-person)
процитува́в (masculine past singular)
процитува́ли (masculine past plural)
процитува́ла (feminine past singular)
процитува́ли (feminine past plural)
процитува́ло (neuter past singular)
процитува́ли (neuter past plural)

Uk-процитувати.ogg

Fom про- (pro-) + цитува́ти (cytuváty). Compare Russian процити́ровать (procitírovatʹ), Belarusian працытава́ць (pracytavácʹ).

cog

процити́ровать

працытава́ць


шкодувати

uk-verb

пошкодува́ти

шкодува́ти • (škoduváty) impf (perfective пошкодува́ти)

шкодува́ти (canonical)
škoduváty (romanization)
пошкодува́ти (perfective)
шкодува́ти (imperfective infinitive)
шкодува́ть (imperfective infinitive)
шкоду́ючи (adverbial imperfective present)
шкодува́вши (adverbial imperfective past)
шкоду́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду шкодува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду шкодува́ть (first-person future imperfective singular)
шкодува́тиму (first-person future imperfective singular)
шкоду́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш шкодува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш шкодува́ть (future imperfective second-person singular)
шкодува́тимеш (future imperfective second-person singular)
шкоду́є (imperfective present singular third-person)
бу́де шкодува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де шкодува́ть (future imperfective singular third-person)
шкодува́тиме (future imperfective singular third-person)
шкоду́єм (first-person imperfective plural present)
шкоду́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо шкодува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо шкодува́ть (first-person future imperfective plural)
шкодува́тимемо (first-person future imperfective plural)
шкодува́тимем (first-person future imperfective plural)
шкоду́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете шкодува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете шкодува́ть (future imperfective plural second-person)
шкодува́тимете (future imperfective plural second-person)
шкоду́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть шкодува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть шкодува́ть (future imperfective plural third-person)
шкодува́тимуть (future imperfective plural third-person)
шкоду́ймо (first-person imperative plural)
шкоду́й (imperative second-person singular)
шкоду́йте (imperative plural second-person)
шкодува́в (masculine past singular)
шкодува́ли (masculine past plural)
шкодува́ла (feminine past singular)
шкодува́ли (feminine past plural)
шкодува́ло (neuter past singular)
шкодува́ли (neuter past plural)

Uk-шкодувати.ogg

From шко́да (škóda) + -ува́ти (-uváty). Compare Belarusian шкадава́ць (škadavácʹ).

af

шко́да (škóda) + -ува́ти (-uváty)

+obj

про (pro + accusative) за (za + instrumental)

(intransitive) to regret, to rue, to be sorry [with про (pro, + accusative) or за (za, + instrumental)]

(transitive) to spare, to be sparing with (keep in reserve: effort, energy, resources, time, etc.)


дезінфікувати

uk-verb

дезінфікува́ти

продезінфікува́ти

дезінфікува́ти • (dezinfikuváty) impf or pf (perfective продезінфікува́ти)

дезінфікува́ти (canonical)
dezinfikuváty (romanization)
продезінфікува́ти (perfective)
дезінфікува́ти (infinitive)
дезінфікува́ть (infinitive)
дезінфіко́ваний (passive past)
impersonal: дезінфіко́вано (passive past)
дезінфіку́ючи (adverbial present)
дезінфікува́вши (adverbial past)
дезінфіку́ю (first-person future singular)
бу́ду дезінфікува́ти (first-person singular)
бу́ду дезінфікува́ть (first-person singular)
дезінфікува́тиму (first-person singular)
дезінфіку́єш (future second-person singular)
бу́деш дезінфікува́ти (second-person singular)
бу́деш дезінфікува́ть (second-person singular)
дезінфікува́тимеш (second-person singular)
дезінфіку́є (future singular third-person)
бу́де дезінфікува́ти (singular third-person)
бу́де дезінфікува́ть (singular third-person)
дезінфікува́тиме (singular third-person)
дезінфіку́єм (first-person future plural)
дезінфіку́ємо (first-person future plural)
бу́демо дезінфікува́ти (first-person plural)
бу́демо дезінфікува́ть (first-person plural)
дезінфікува́тимемо (first-person plural)
дезінфікува́тимем (first-person plural)
дезінфіку́єте (future plural second-person)
бу́дете дезінфікува́ти (plural second-person)
бу́дете дезінфікува́ть (plural second-person)
дезінфікува́тимете (plural second-person)
дезінфіку́ють (future plural third-person)
бу́дуть дезінфікува́ти (plural third-person)
бу́дуть дезінфікува́ть (plural third-person)
дезінфікува́тимуть (plural third-person)
дезінфіку́ймо (first-person imperative plural)
дезінфіку́й (imperative second-person singular)
дезінфіку́йте (imperative plural second-person)
дезінфікува́в (masculine past singular)
дезінфікува́ли (masculine past plural)
дезінфікува́ла (feminine past singular)
дезінфікува́ли (feminine past plural)
дезінфікува́ло (neuter past singular)
дезінфікува́ли (neuter past plural)

Cognate with Russian дезинфици́ровать (dezinficírovatʹ), Belarusian дэзінфіцы́раваць (dezinficýravacʹ), Polish dezynfekować. With -увати (-uvaty) ending.

cog

дезинфици́ровать

дэзінфіцы́раваць


цитувати

uk-verb

процитува́ти

цитува́ти • (cytuváty) impf (perfective процитува́ти)

цитува́ти (canonical)
cytuváty (romanization)
процитува́ти (perfective)
цитува́ти (imperfective infinitive)
цитува́ть (imperfective infinitive)
цито́ваний (imperfective passive past)
impersonal: цито́вано (imperfective passive past)
циту́ючи (adverbial imperfective present)
цитува́вши (adverbial imperfective past)
циту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду цитува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду цитува́ть (first-person future imperfective singular)
цитува́тиму (first-person future imperfective singular)
циту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш цитува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш цитува́ть (future imperfective second-person singular)
цитува́тимеш (future imperfective second-person singular)
циту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де цитува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де цитува́ть (future imperfective singular third-person)
цитува́тиме (future imperfective singular third-person)
циту́єм (first-person imperfective plural present)
циту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо цитува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо цитува́ть (first-person future imperfective plural)
цитува́тимемо (first-person future imperfective plural)
цитува́тимем (first-person future imperfective plural)
циту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете цитува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете цитува́ть (future imperfective plural second-person)
цитува́тимете (future imperfective plural second-person)
циту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть цитува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть цитува́ть (future imperfective plural third-person)
цитува́тимуть (future imperfective plural third-person)
циту́ймо (first-person imperative plural)
циту́й (imperative second-person singular)
циту́йте (imperative plural second-person)
цитува́в (masculine past singular)
цитува́ли (masculine past plural)
цитува́ла (feminine past singular)
цитува́ли (feminine past plural)
цитува́ло (neuter past singular)
цитува́ли (neuter past plural)

Uk-цитувати.ogg

Ultimately from Latin citō + -ува́ти (-uváty). Compare Russian цити́ровать (citírovatʹ), Belarusian цытава́ць (cytavácʹ), Polish cytować.


продезінфікувати

продезінфікува́ти

дезінфікува́ти

продезінфікува́ти • (prodezinfikuváty) pf (imperfective дезінфікува́ти)

продезінфікува́ти (canonical)
prodezinfikuváty (romanization)
дезінфікува́ти (imperfective)
продезінфікува́ти (infinitive perfective)
продезінфікува́ть (infinitive perfective)
продезінфіко́ваний (passive past perfective)
impersonal: продезінфіко́вано (passive past perfective)
продезінфікува́вши (adverbial past perfective)
продезінфіку́ю (first-person future perfective singular)
продезінфіку́єш (future perfective second-person singular)
продезінфіку́є (future perfective singular third-person)
продезінфіку́єм (first-person future perfective plural)
продезінфіку́ємо (first-person future perfective plural)
продезінфіку́єте (future perfective plural second-person)
продезінфіку́ють (future perfective plural third-person)
продезінфіку́ймо (first-person imperative plural)
продезінфіку́й (imperative second-person singular)
продезінфіку́йте (imperative plural second-person)
продезінфікува́в (masculine past singular)
продезінфікува́ли (masculine past plural)
продезінфікува́ла (feminine past singular)
продезінфікува́ли (feminine past plural)
продезінфікува́ло (neuter past singular)
продезінфікува́ли (neuter past plural)

uk-conj

продезінфікува́ти<2a.pf.tr.ppp>

From про- (pro-) + дезінфікува́ти (dezinfikuváty). Compare Russian продезинфици́ровать (prodezinficírovatʹ), Belarusian прадэзінфіцы́раваць (pradezinficýravacʹ).

af

дезінфікува́ти

cog

продезинфици́ровать

прадэзінфіцы́раваць


приватизувати

uk-verb

приватизува́ти

приватизо́вувати^(􂀿rare􂁀)

приватизува́ти • (pryvatyzuváty) impf or pf (imperfective приватизо́вувати^([rare]))

приватизува́ти (canonical)
pryvatyzuváty (romanization)
приватизо́вувати^ (imperfective)
приватизува́ти (infinitive)
приватизува́ть (infinitive)
приватизо́ваний (passive past)
impersonal: приватизо́вано (passive past)
приватизу́ючи (adverbial present)
приватизува́вши (adverbial past)
приватизу́ю (first-person future singular)
бу́ду приватизува́ти (first-person singular)
бу́ду приватизува́ть (first-person singular)
приватизува́тиму (first-person singular)
приватизу́єш (future second-person singular)
бу́деш приватизува́ти (second-person singular)
бу́деш приватизува́ть (second-person singular)
приватизува́тимеш (second-person singular)
приватизу́є (future singular third-person)
бу́де приватизува́ти (singular third-person)
бу́де приватизува́ть (singular third-person)
приватизува́тиме (singular third-person)
приватизу́єм (first-person future plural)
приватизу́ємо (first-person future plural)
бу́демо приватизува́ти (first-person plural)
бу́демо приватизува́ть (first-person plural)
приватизува́тимемо (first-person plural)
приватизува́тимем (first-person plural)
приватизу́єте (future plural second-person)
бу́дете приватизува́ти (plural second-person)
бу́дете приватизува́ть (plural second-person)
приватизува́тимете (plural second-person)
приватизу́ють (future plural third-person)
бу́дуть приватизува́ти (plural third-person)
бу́дуть приватизува́ть (plural third-person)
приватизува́тимуть (plural third-person)
приватизу́ймо (first-person imperative plural)
приватизу́й (imperative second-person singular)
приватизу́йте (imperative plural second-person)
приватизува́в (masculine past singular)
приватизува́ли (masculine past plural)
приватизува́ла (feminine past singular)
приватизува́ли (feminine past plural)
приватизува́ло (neuter past singular)
приватизува́ли (neuter past plural)

From приватиз(а́ція) (pryvatyz(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian приватизи́ровать (privatizírovatʹ), Belarusian прыватызава́ць (pryvatyzavácʹ), Polish prywatyzować.

af

приватиза́ція

приватиз(а́ція)

cog

приватизи́ровать

прыватызава́ць


загрожувати

uk-verb

загро́жувати

загрози́ти^(􂀿rare􂁀)

загро́жувати • (zahróžuvaty) impf (perfective загрози́ти^([rare]))

загро́жувати (canonical)
zahróžuvaty (romanization)
загрози́ти^ (perfective)
загро́жувати (imperfective infinitive)
загро́жувать (imperfective infinitive)
загро́жуючи (adverbial imperfective present)
загро́жувавши (adverbial imperfective past)
загро́жую (first-person imperfective present singular)
бу́ду загро́жувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду загро́жувать (first-person future imperfective singular)
загро́жуватиму (first-person future imperfective singular)
загро́жуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш загро́жувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш загро́жувать (future imperfective second-person singular)
загро́жуватимеш (future imperfective second-person singular)
загро́жує (imperfective present singular third-person)
бу́де загро́жувати (future imperfective singular third-person)
бу́де загро́жувать (future imperfective singular third-person)
загро́жуватиме (future imperfective singular third-person)
загро́жуєм (first-person imperfective plural present)
загро́жуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо загро́жувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо загро́жувать (first-person future imperfective plural)
загро́жуватимемо (first-person future imperfective plural)
загро́жуватимем (first-person future imperfective plural)
загро́жуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете загро́жувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете загро́жувать (future imperfective plural second-person)
загро́жуватимете (future imperfective plural second-person)
загро́жують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть загро́жувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть загро́жувать (future imperfective plural third-person)
загро́жуватимуть (future imperfective plural third-person)
загро́жуймо (first-person imperative plural)
загро́жуй (imperative second-person singular)
загро́жуйте (imperative plural second-person)
загро́жував (masculine past singular)
загро́жували (masculine past plural)
загро́жувала (feminine past singular)
загро́жували (feminine past plural)
загро́жувало (neuter past singular)
загро́жували (neuter past plural)

[zɐˈɦrɔʒʊʋɐte]

Uk-загрожувати.ogg

From загрози́ти (zahrozýty) + -увати (-uvaty). Compare Polish zagrażać.

af

to threaten (to make a threat against someone; to use threats)

Підо́зрюваному загро́жує від трьох до восьми́ рокі́в позба́влення во́лі.
Pidózrjuvanomu zahróžuje vid trʹox do vosʹmý rokív pozbávlennja vóli.
The suspect faces between three and eight years in prison.

literally, “The suspect is threatened with three to eight years of imprisonment.”

to threaten (to menace, or be dangerous; to constitute a threat)


фіксувати

фіксува́ти (canonical)
fiksuváty (romanization)
фіксува́ти (infinitive)
фіксува́ть (infinitive)
фіксо́ваний (passive past)
impersonal: фіксо́вано (passive past)
фіксу́ючи (adverbial present)
фіксува́вши (adverbial past)
фіксу́ю (first-person future singular)
бу́ду фіксува́ти (first-person singular)
бу́ду фіксува́ть (first-person singular)
фіксува́тиму (first-person singular)
фіксу́єш (future second-person singular)
бу́деш фіксува́ти (second-person singular)
бу́деш фіксува́ть (second-person singular)
фіксува́тимеш (second-person singular)
фіксу́є (future singular third-person)
бу́де фіксува́ти (singular third-person)
бу́де фіксува́ть (singular third-person)
фіксува́тиме (singular third-person)
фіксу́єм (first-person future plural)
фіксу́ємо (first-person future plural)
бу́демо фіксува́ти (first-person plural)
бу́демо фіксува́ть (first-person plural)
фіксува́тимемо (first-person plural)
фіксува́тимем (first-person plural)
фіксу́єте (future plural second-person)
бу́дете фіксува́ти (plural second-person)
бу́дете фіксува́ть (plural second-person)
фіксува́тимете (plural second-person)
фіксу́ють (future plural third-person)
бу́дуть фіксува́ти (plural third-person)
бу́дуть фіксува́ть (plural third-person)
фіксува́тимуть (plural third-person)
фіксу́ймо (first-person imperative plural)
фіксу́й (imperative second-person singular)
фіксу́йте (imperative plural second-person)
фіксува́в (masculine past singular)
фіксува́ли (masculine past plural)
фіксува́ла (feminine past singular)
фіксува́ли (feminine past plural)
фіксува́ло (neuter past singular)
фіксува́ли (neuter past plural)

From French fixer + -ува́ти (-uváty). Compare Russian фикси́ровать (fiksírovatʹ), Belarusian фіксава́ць (fiksavácʹ), Polish fiksować.

cog

фикси́ровать

to fix, to fixate (to attach; to affix; to hold in place or at a particular time; to make something fixed)

(photography) to fix (to render (a photographic impression) permanent by treating with such applications as will make it insensitive to the action of light)


спланований

head

сплано́ваний

сплано́ваний • (splanóvanyj)

сплано́ваний (canonical)
splanóvanyj (romanization)
сплано́ваний (masculine nominative)
сплано́ване (neuter nominative)
сплано́вана (feminine nominative)
сплано́вані (nominative plural)
сплано́ваного (genitive masculine neuter)
сплано́ваної (feminine genitive)
сплано́ваних (genitive plural)
сплано́ваному (dative masculine neuter)
сплано́ваній (dative feminine)
сплано́ваним (dative plural)
сплано́ваного (accusative animate masculine)
сплано́ване (accusative neuter)
сплано́вану (accusative feminine)
сплано́ваних (accusative animate plural)
сплано́ваний (accusative inanimate masculine)
сплано́вані (accusative inanimate plural)
сплано́ваним (instrumental masculine neuter)
сплано́ваною (feminine instrumental)
сплано́ваними (instrumental plural)
сплано́ваному (locative masculine neuter)
сплано́ванім (locative masculine neuter)
сплано́ваній (feminine locative)
сплано́ваних (locative plural)

uk-adecl

сплано́ваний

спланува́ти спланувати#Ukrainian

past adjectival passive participle of спланува́ти pf (splanuváty)


залагодити

uk-verb

зала́годжувати

зала́годити • (zaláhodyty) pf (imperfective зала́годжувати)

зала́годити (canonical)
zaláhodyty (romanization)
зала́годжувати (imperfective)
зала́годити (infinitive perfective)
зала́годить (infinitive perfective)
зала́годжений (passive past perfective)
impersonal: зала́годжено (passive past perfective)
зала́годивши (adverbial past perfective)
зала́годжу (first-person future perfective singular)
зала́годиш (future perfective second-person singular)
зала́годить (future perfective singular third-person)
зала́годим (first-person future perfective plural)
зала́годимо (first-person future perfective plural)
зала́годите (future perfective plural second-person)
зала́годять (future perfective plural third-person)
зала́годьмо (first-person imperative plural)
зала́годь (imperative second-person singular)
зала́годьте (imperative plural second-person)
зала́годив (masculine past singular)
зала́годили (masculine past plural)
зала́годила (feminine past singular)
зала́годили (feminine past plural)
зала́годило (neuter past singular)
зала́годили (neuter past plural)

From за- (za-) + ла́годити (láhodyty). Compare Polish załagodzić.

зала́годити спра́ву

зала́годити спі́рне пита́ння

to settle, to resolve, to smooth out, to straighten out (:conflict, dispute, issue, matter, situation, etc.)


залагоджувати

зала́годжувати

зала́годжувати • (zaláhodžuvaty) impf (perfective зала́годити)

зала́годжувати (canonical)
zaláhodžuvaty (romanization)
зала́годити (perfective)
зала́годжувати (imperfective infinitive)
зала́годжувать (imperfective infinitive)
зала́годжуваний (imperfective passive past)
impersonal: зала́годжувано (imperfective passive past)
зала́годжуючи (adverbial imperfective present)
зала́годжувавши (adverbial imperfective past)
зала́годжую (first-person imperfective present singular)
бу́ду зала́годжувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду зала́годжувать (first-person future imperfective singular)
зала́годжуватиму (first-person future imperfective singular)
зала́годжуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зала́годжувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш зала́годжувать (future imperfective second-person singular)
зала́годжуватимеш (future imperfective second-person singular)
зала́годжує (imperfective present singular third-person)
бу́де зала́годжувати (future imperfective singular third-person)
бу́де зала́годжувать (future imperfective singular third-person)
зала́годжуватиме (future imperfective singular third-person)
зала́годжуєм (first-person imperfective plural present)
зала́годжуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зала́годжувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо зала́годжувать (first-person future imperfective plural)
зала́годжуватимемо (first-person future imperfective plural)
зала́годжуватимем (first-person future imperfective plural)
зала́годжуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зала́годжувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете зала́годжувать (future imperfective plural second-person)
зала́годжуватимете (future imperfective plural second-person)
зала́годжують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зала́годжувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зала́годжувать (future imperfective plural third-person)
зала́годжуватимуть (future imperfective plural third-person)
зала́годжуймо (first-person imperative plural)
зала́годжуй (imperative second-person singular)
зала́годжуйте (imperative plural second-person)
зала́годжував (masculine past singular)
зала́годжували (masculine past plural)
зала́годжувала (feminine past singular)
зала́годжували (feminine past plural)
зала́годжувало (neuter past singular)
зала́годжували (neuter past plural)

[zɐˈɫaɦɔd͡ʒʊʋɐte]

From зала́годити (zaláhodyty) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian зала́джваць (zaládžvacʹ), Polish załagadzać.

af

зала́годжувати спра́ву

зала́годжувати спі́рне пита́ння


сильнішати

uk-verb

посильні́шати

сильні́шати • (sylʹníšaty) impf (perfective посильні́шати)

сильні́шати (canonical)
sylʹníšaty (romanization)
посильні́шати (perfective)
сильні́шати (imperfective infinitive)
сильні́шать (imperfective infinitive)
сильні́шаючи (adverbial imperfective present)
сильні́шавши (adverbial imperfective past)
сильні́шаю (first-person imperfective present singular)
бу́ду сильні́шати (first-person future imperfective singular)
бу́ду сильні́шать (first-person future imperfective singular)
сильні́шатиму (first-person future imperfective singular)
сильні́шаєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сильні́шати (future imperfective second-person singular)
бу́деш сильні́шать (future imperfective second-person singular)
сильні́шатимеш (future imperfective second-person singular)
сильні́шає (imperfective present singular third-person)
бу́де сильні́шати (future imperfective singular third-person)
бу́де сильні́шать (future imperfective singular third-person)
сильні́шатиме (future imperfective singular third-person)
сильні́шаєм (first-person imperfective plural present)
сильні́шаємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо сильні́шати (first-person future imperfective plural)
бу́демо сильні́шать (first-person future imperfective plural)
сильні́шатимемо (first-person future imperfective plural)
сильні́шатимем (first-person future imperfective plural)
сильні́шаєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете сильні́шати (future imperfective plural second-person)
бу́дете сильні́шать (future imperfective plural second-person)
сильні́шатимете (future imperfective plural second-person)
сильні́шають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сильні́шати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сильні́шать (future imperfective plural third-person)
сильні́шатимуть (future imperfective plural third-person)
сильні́шаймо (first-person imperative plural)
сильні́шай (imperative second-person singular)
сильні́шайте (imperative plural second-person)
сильні́шав (masculine past singular)
сильні́шали (masculine past plural)
сильні́шала (feminine past singular)
сильні́шали (feminine past plural)
сильні́шало (neuter past singular)
сильні́шали (neuter past plural)

From сильні́ший (sylʹníšyj) + -ати (-aty).

af

сильні́ший (sylʹníšyj) + -ати (-aty)

(intransitive, rare) to strengthen, to become stronger, to get stronger, to grow stronger


відсканувати

uk-verb

відсканува́ти

відскано́вувати^(􂀿rare􂁀)

відсканува́ти • (vidskanuváty) pf (imperfective сканува́ти or відскано́вувати^([rare]))

відсканува́ти (canonical)
vidskanuváty (romanization)
сканува́ти (imperfective)
відскано́вувати^ (imperfective)
відсканува́ти (infinitive perfective)
відсканува́ть (infinitive perfective)
відскано́ваний (passive past perfective)
impersonal: відскано́вано (passive past perfective)
відсканува́вши (adverbial past perfective)
відскану́ю (first-person future perfective singular)
відскану́єш (future perfective second-person singular)
відскану́є (future perfective singular third-person)
відскану́єм (first-person future perfective plural)
відскану́ємо (first-person future perfective plural)
відскану́єте (future perfective plural second-person)
відскану́ють (future perfective plural third-person)
відскану́ймо (first-person imperative plural)
відскану́й (imperative second-person singular)
відскану́йте (imperative plural second-person)
відсканува́в (masculine past singular)
відсканува́ли (masculine past plural)
відсканува́ла (feminine past singular)
відсканува́ли (feminine past plural)
відсканува́ло (neuter past singular)
відсканува́ли (neuter past plural)

From від- (vid-) + сканува́ти (skanuváty). Compare Russian отскани́ровать (otskanírovatʹ).

cog

отскани́ровать

to scan (inspect, analyse or go over, often to find something)

(computing, medicine) to scan (create an image of something with the use of a scanner)

відсканува́ти штрих-ко́д

(computing) to scan (read with an electronic device)


заарештувати

uk-verb

заарештува́ти

заарешто́вувати

заарештува́ти • (zaareštuváty) pf (imperfective заарешто́вувати)

заарештува́ти (canonical)
zaareštuváty (romanization)
заарешто́вувати (imperfective)
заарештува́ти (infinitive perfective)
заарештува́ть (infinitive perfective)
заарешто́ваний (passive past perfective)
impersonal: заарешто́вано (passive past perfective)
заарештува́вши (adverbial past perfective)
заарешту́ю (first-person future perfective singular)
заарешту́єш (future perfective second-person singular)
заарешту́є (future perfective singular third-person)
заарешту́єм (first-person future perfective plural)
заарешту́ємо (first-person future perfective plural)
заарешту́єте (future perfective plural second-person)
заарешту́ють (future perfective plural third-person)
заарешту́ймо (first-person imperative plural)
заарешту́й (imperative second-person singular)
заарешту́йте (imperative plural second-person)
заарештува́в (masculine past singular)
заарештува́ли (masculine past plural)
заарештува́ла (feminine past singular)
заарештува́ли (feminine past plural)
заарештува́ло (neuter past singular)
заарештува́ли (neuter past plural)

Uk-заарештувати.ogg

From за- (za-) + арештува́ти (areštuváty). Compare Russian заарестова́ть (zaarestovátʹ), Belarusian заарыштава́ць (zaaryštavácʹ), Polish zaaresztować.

cog

заарестова́ть

заарыштава́ць

(transitive) to arrest, to apprehend (take into legal custody)


повернутися

uk-verb

поверну́тися

поверта́тися

поверну́тися • (povernútysja) pf (imperfective поверта́тися)

поверну́тися (canonical)
povernútysja (romanization)
поверта́тися (imperfective)
поверну́тися (infinitive perfective)
поверну́тись (infinitive perfective)
поверну́ться (infinitive perfective)
поверну́вшись (adverbial past perfective)
поверну́ся (first-person future perfective singular)
поверну́сь (first-person future perfective singular)
пове́рнешся (future perfective second-person singular)
пове́рнеться (future perfective singular third-person)
пове́рнемся (first-person future perfective plural)
пове́рнемося (first-person future perfective plural)
пове́рнемось (first-person future perfective plural)
пове́рнетеся (future perfective plural second-person)
пове́рнетесь (future perfective plural second-person)
пове́рнуться (future perfective plural third-person)
поверні́мся (first-person imperative plural)
поверні́мося (first-person imperative plural)
поверні́мось (first-person imperative plural)
поверни́ся (imperative second-person singular)
поверни́сь (imperative second-person singular)
поверні́ться (imperative plural second-person)
поверну́вся (masculine past singular)
поверну́всь (masculine past singular)
поверну́лися (masculine past plural)
поверну́лись (masculine past plural)
поверну́лася (feminine past singular)
поверну́лась (feminine past singular)
поверну́лися (feminine past plural)
поверну́лись (feminine past plural)
поверну́лося (neuter past singular)
поверну́лось (neuter past singular)
поверну́лися (neuter past plural)
поверну́лись (neuter past plural)

uk-conj

поверну́тися<3c.pf>

uk:Широков Володимир Анатолійович

Uk-повернутися.ogg

From поверну́ти (povernúty) + -ся (-sja). Compare Russian поверну́ться (povernútʹsja), Belarusian павярну́цца (pavjarnúcca).

cog

поверну́ться

поверну́тися спи́ною до (+ genitive)

поверну́тися додо́му

to return home, to go (back) home, to come (back) home


сканувати

uk-verb

відсканува́ти

сканува́ти • (skanuváty) impf (perfective відсканува́ти)

сканува́ти (canonical)
skanuváty (romanization)
відсканува́ти (perfective)
сканува́ти (imperfective infinitive)
сканува́ть (imperfective infinitive)
скано́ваний (imperfective passive past)
impersonal: скано́вано (imperfective passive past)
скану́ючи (adverbial imperfective present)
сканува́вши (adverbial imperfective past)
скану́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду сканува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду сканува́ть (first-person future imperfective singular)
сканува́тиму (first-person future imperfective singular)
скану́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сканува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш сканува́ть (future imperfective second-person singular)
сканува́тимеш (future imperfective second-person singular)
скану́є (imperfective present singular third-person)
бу́де сканува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де сканува́ть (future imperfective singular third-person)
сканува́тиме (future imperfective singular third-person)
скану́єм (first-person imperfective plural present)
скану́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо сканува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо сканува́ть (first-person future imperfective plural)
сканува́тимемо (first-person future imperfective plural)
сканува́тимем (first-person future imperfective plural)
скану́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете сканува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете сканува́ть (future imperfective plural second-person)
сканува́тимете (future imperfective plural second-person)
скану́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сканува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сканува́ть (future imperfective plural third-person)
сканува́тимуть (future imperfective plural third-person)
скану́ймо (first-person imperative plural)
скану́й (imperative second-person singular)
скану́йте (imperative plural second-person)
сканува́в (masculine past singular)
сканува́ли (masculine past plural)
сканува́ла (feminine past singular)
сканува́ли (feminine past plural)
сканува́ло (neuter past singular)
сканува́ли (neuter past plural)

Uk-сканувати.ogg

From English scan + ува́ти (uváty). Compare Russian скани́ровать (skanírovatʹ), Polish skanować.

cog

скани́ровать

сканува́ти штрих-ко́д


заарештовувати

uk-verb

заарешто́вувати

заарештува́ти

заарешто́вувати • (zaareštóvuvaty) impf (perfective заарештува́ти)

заарешто́вувати (canonical)
zaareštóvuvaty (romanization)
заарештува́ти (perfective)
заарешто́вувати (imperfective infinitive)
заарешто́вувать (imperfective infinitive)
заарешто́вуючи (adverbial imperfective present)
заарешто́вувавши (adverbial imperfective past)
заарешто́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду заарешто́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заарешто́вувать (first-person future imperfective singular)
заарешто́вуватиму (first-person future imperfective singular)
заарешто́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заарешто́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заарешто́вувать (future imperfective second-person singular)
заарешто́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
заарешто́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де заарешто́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де заарешто́вувать (future imperfective singular third-person)
заарешто́вуватиме (future imperfective singular third-person)
заарешто́вуєм (first-person imperfective plural present)
заарешто́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заарешто́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заарешто́вувать (first-person future imperfective plural)
заарешто́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
заарешто́вуватимем (first-person future imperfective plural)
заарешто́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заарешто́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заарешто́вувать (future imperfective plural second-person)
заарешто́вуватимете (future imperfective plural second-person)
заарешто́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заарешто́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заарешто́вувать (future imperfective plural third-person)
заарешто́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
заарешто́вуймо (first-person imperative plural)
заарешто́вуй (imperative second-person singular)
заарешто́вуйте (imperative plural second-person)
заарешто́вував (masculine past singular)
заарешто́вували (masculine past plural)
заарешто́вувала (feminine past singular)
заарешто́вували (feminine past plural)
заарешто́вувало (neuter past singular)
заарешто́вували (neuter past plural)

Uk-заарештовувати.ogg

From the заарешто́в- (zaareštóv-) stem of заарештува́ти (zaareštuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian зааресто́вывать (zaarestóvyvatʹ).

af

заарештува́ти

cog

зааресто́вывать


спотворити

uk-verb

спотво́рювати

спотво́рити • (spotvóryty) pf (imperfective спотво́рювати)

спотво́рити (canonical)
spotvóryty (romanization)
спотво́рювати (imperfective)
спотво́рити (infinitive perfective)
спотво́рить (infinitive perfective)
спотво́рений (passive past perfective)
impersonal: спотво́рено (passive past perfective)
спотво́ривши (adverbial past perfective)
спотво́рю (first-person future perfective singular)
спотво́риш (future perfective second-person singular)
спотво́рить (future perfective singular third-person)
спотво́рим (first-person future perfective plural)
спотво́римо (first-person future perfective plural)
спотво́рите (future perfective plural second-person)
спотво́рять (future perfective plural third-person)
спотво́рмо (first-person imperative plural)
спотво́р (imperative second-person singular)
спотво́рте (imperative plural second-person)
спотво́рив (masculine past singular)
спотво́рили (masculine past plural)
спотво́рила (feminine past singular)
спотво́рили (feminine past plural)
спотво́рило (neuter past singular)
спотво́рили (neuter past plural)

Uk-спотворити.ogg

to contort, to deface, to deform, to disfigure, to distort, to mangle, to mutilate, to uglify (change the appearance of something/someone to the negative)

(figuratively) to distort (give a false or misleading account of)


спотворювати

спотво́рювати

спотво́рювати • (spotvórjuvaty) impf (perfective спотво́рити)

спотво́рювати (canonical)
spotvórjuvaty (romanization)
спотво́рити (perfective)
спотво́рювати (imperfective infinitive)
спотво́рювать (imperfective infinitive)
спотво́рюваний (imperfective passive past)
impersonal: спотво́рювано (imperfective passive past)
спотво́рюючи (adverbial imperfective present)
спотво́рювавши (adverbial imperfective past)
спотво́рюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду спотво́рювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду спотво́рювать (first-person future imperfective singular)
спотво́рюватиму (first-person future imperfective singular)
спотво́рюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш спотво́рювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш спотво́рювать (future imperfective second-person singular)
спотво́рюватимеш (future imperfective second-person singular)
спотво́рює (imperfective present singular third-person)
бу́де спотво́рювати (future imperfective singular third-person)
бу́де спотво́рювать (future imperfective singular third-person)
спотво́рюватиме (future imperfective singular third-person)
спотво́рюєм (first-person imperfective plural present)
спотво́рюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо спотво́рювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо спотво́рювать (first-person future imperfective plural)
спотво́рюватимемо (first-person future imperfective plural)
спотво́рюватимем (first-person future imperfective plural)
спотво́рюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете спотво́рювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете спотво́рювать (future imperfective plural second-person)
спотво́рюватимете (future imperfective plural second-person)
спотво́рюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спотво́рювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спотво́рювать (future imperfective plural third-person)
спотво́рюватимуть (future imperfective plural third-person)
спотво́рюймо (first-person imperative plural)
спотво́рюй (imperative second-person singular)
спотво́рюйте (imperative plural second-person)
спотво́рював (masculine past singular)
спотво́рювали (masculine past plural)
спотво́рювала (feminine past singular)
спотво́рювали (feminine past plural)
спотво́рювало (neuter past singular)
спотво́рювали (neuter past plural)

Uk-спотворювати.ogg

From спотво́рити (spotvóryty) + -ювати (-juvaty).


нівечити

uk-verb

ні́вечити • (nívečyty) impf (perfective зні́вечити or поні́вечити)

ні́вечити (canonical)
nívečyty (romanization)
зні́вечити (perfective)
поні́вечити (perfective)
ні́вечити (imperfective infinitive)
ні́вечить (imperfective infinitive)
ні́вечачи (adverbial imperfective present)
ні́вечивши (adverbial imperfective past)
ні́вечу (first-person imperfective present singular)
бу́ду ні́вечити (first-person future imperfective singular)
бу́ду ні́вечить (first-person future imperfective singular)
ні́вечитиму (first-person future imperfective singular)
ні́вечиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ні́вечити (future imperfective second-person singular)
бу́деш ні́вечить (future imperfective second-person singular)
ні́вечитимеш (future imperfective second-person singular)
ні́вечить (imperfective present singular third-person)
бу́де ні́вечити (future imperfective singular third-person)
бу́де ні́вечить (future imperfective singular third-person)
ні́вечитиме (future imperfective singular third-person)
ні́вечим (first-person imperfective plural present)
ні́вечимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ні́вечити (first-person future imperfective plural)
бу́демо ні́вечить (first-person future imperfective plural)
ні́вечитимемо (first-person future imperfective plural)
ні́вечитимем (first-person future imperfective plural)
ні́вечите (imperfective plural present second-person)
бу́дете ні́вечити (future imperfective plural second-person)
бу́дете ні́вечить (future imperfective plural second-person)
ні́вечитимете (future imperfective plural second-person)
ні́вечать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ні́вечити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ні́вечить (future imperfective plural third-person)
ні́вечитимуть (future imperfective plural third-person)
ні́вечмо (first-person imperative plural)
ні́веч (imperative second-person singular)
ні́вечте (imperative plural second-person)
ні́вечив (masculine past singular)
ні́вечили (masculine past plural)
ні́вечила (feminine past singular)
ні́вечили (feminine past plural)
ні́вечило (neuter past singular)
ні́вечили (neuter past plural)

Uk-нівечити.ogg

uk:Мельничук Олександр Савич

to destroy, to ruin, to spoil, to blight


почутися

почу́тися • (počútysja) pf

почу́тися (canonical)
počútysja (romanization)
почу́тися (infinitive perfective)
почу́тись (infinitive perfective)
почу́ться (infinitive perfective)
почу́вшись (adverbial past perfective)
почу́ється (future perfective singular third-person)
почу́ються (future perfective plural third-person)
почу́вся (masculine past singular)
почу́всь (masculine past singular)
почу́лися (masculine past plural)
почу́лись (masculine past plural)
почу́лася (feminine past singular)
почу́лась (feminine past singular)
почу́лися (feminine past plural)
почу́лись (feminine past plural)
почу́лося (neuter past singular)
почу́лось (neuter past singular)
почу́лися (neuter past plural)
почу́лись (neuter past plural)

Uk-почутися.ogg

From почу́ти (počúty) + -ся (-sja). Compare Russian почу́яться (počújatʹsja), Belarusian пачу́цца (pačúcca), Polish poczuć się.

Imperfective: чу́тися (čútysja)

почу́ти почути#Ukrainian

passive of почу́ти pf (počúty):
to be heard, to be audible

Imperfectives: чу́тися (čútysja), почува́тися (počuvátysja)

почу́ти почути#Ukrainian

passive of почу́ти pf (počúty):
to be felt, to be sensed


повертатися

поверта́тися

поверну́тися

поверта́тися • (povertátysja) impf (perfective поверну́тися)

поверта́тися (canonical)
povertátysja (romanization)
поверну́тися (perfective)
поверта́тися (imperfective infinitive)
поверта́тись (imperfective infinitive)
поверта́ться (imperfective infinitive)
поверта́ючись (adverbial imperfective present)
поверта́вшись (adverbial imperfective past)
поверта́юся (first-person imperfective present singular)
поверта́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду поверта́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду поверта́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду поверта́ться (first-person future imperfective singular)
поверта́тимусь (first-person future imperfective singular)
поверта́тимуся (first-person future imperfective singular)
поверта́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш поверта́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш поверта́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш поверта́ться (future imperfective second-person singular)
поверта́тимешся (future imperfective second-person singular)
поверта́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де поверта́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де поверта́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де поверта́ться (future imperfective singular third-person)
поверта́тиметься (future imperfective singular third-person)
поверта́ємся (first-person imperfective plural present)
поверта́ємося (first-person imperfective plural present)
поверта́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо поверта́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо поверта́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо поверта́ться (first-person future imperfective plural)
поверта́тимемось (first-person future imperfective plural)
поверта́тимемося (first-person future imperfective plural)
поверта́тимемся (first-person future imperfective plural)
поверта́єтеся (imperfective plural present second-person)
поверта́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете поверта́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете поверта́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете поверта́ться (future imperfective plural second-person)
поверта́тиметесь (future imperfective plural second-person)
поверта́тиметеся (future imperfective plural second-person)
поверта́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поверта́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поверта́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поверта́ться (future imperfective plural third-person)
поверта́тимуться (future imperfective plural third-person)
поверта́ймося (first-person imperative plural)
поверта́ймось (first-person imperative plural)
поверта́йся (imperative second-person singular)
поверта́йсь (imperative second-person singular)
поверта́йтеся (imperative plural second-person)
поверта́йтесь (imperative plural second-person)
поверта́вся (masculine past singular)
поверта́всь (masculine past singular)
поверта́лися (masculine past plural)
поверта́лись (masculine past plural)
поверта́лася (feminine past singular)
поверта́лась (feminine past singular)
поверта́лися (feminine past plural)
поверта́лись (feminine past plural)
поверта́лося (neuter past singular)
поверта́лось (neuter past singular)
поверта́лися (neuter past plural)
поверта́лись (neuter past plural)

uk-conj

поверта́тися<1a.impf>

Uk-повертатися.ogg

From поверта́ти (povertáty) + -ся (-sja).

поверта́тися спи́ною до (+ genitive)

поверта́тися додо́му


розроблене

head

розро́блене • (rozróblene)

розро́блене (canonical)
rozróblene (romanization)

розро́блений розроблений#Ukrainian

neuter nominative/accusative singular of розро́блений (rozróblenyj)


розроблені

розро́блені • (rozróbleni)

розро́блені (canonical)
rozróbleni (romanization)

розро́блений розроблений#Ukrainian

inflection of розро́блений (rozróblenyj):

розро́блений розроблений#Ukrainian


розроблена

розро́блена • (rozróblena)

розро́блена (canonical)
rozróblena (romanization)

розро́блений розроблений#Ukrainian

feminine nominative singular of розро́блений (rozróblenyj)


розробленої

розро́бленої

розро́бленої • (rozróblenoji)

розро́бленої (canonical)
rozróblenoji (romanization)

розро́блений розроблений#Ukrainian

feminine genitive singular of розро́блений (rozróblenyj)


розробленім

розро́бленім

розро́бленім • (rozróblenim)

розро́бленім (canonical)
rozróblenim (romanization)

Alternative form: розро́бленому (rozróblenomu)

розро́блений розроблений#Ukrainian

masculine/neuter locative singular of розро́блений (rozróblenyj)


розробленій

розро́бленій

розро́бленій • (rozróblenij)

розро́бленій (canonical)
rozróblenij (romanization)

розро́блений розроблений#Ukrainian

feminine dative/locative singular of розро́блений (rozróblenyj)


розроблених

розро́блених

розро́блених • (rozróblenyx)

розро́блених (canonical)
rozróblenyx (romanization)

розро́блений розроблений#Ukrainian

розро́блений розроблений#Ukrainian

розро́блений розроблений#Ukrainian


розроблену

розро́блену • (rozróblenu)

розро́блену (canonical)
rozróblenu (romanization)

розро́блений розроблений#Ukrainian

feminine accusative singular of розро́блений (rozróblenyj)


розробленому

розро́бленому

розро́бленому • (rozróblenomu)

розро́бленому (canonical)
rozróblenomu (romanization)

розро́блений розроблений#Ukrainian

розро́блений розроблений#Ukrainian

Alternative form: розро́бленім (rozróblenim)

розро́блений розроблений#Ukrainian

inflection of розро́блений (rozróblenyj):


розробив

розроби́в • (rozrobýv)

розроби́в (canonical)
rozrobýv (romanization)

розроби́ти розробити#Ukrainian

masculine singular past of розроби́ти pf (rozrobýty)


розробленою

розро́бленою

розро́бленою • (rozróblenoju)

розро́бленою (canonical)
rozróblenoju (romanization)

розро́блений розроблений#Ukrainian

feminine instrumental singular of розро́блений (rozróblenyj)


розробленими

розро́бленими

розро́бленими • (rozróblenymy)

розро́бленими (canonical)
rozróblenymy (romanization)

розро́блений розроблений#Ukrainian

instrumental plural of розро́блений (rozróblenyj)


розроблять

розро́блять • (rozróbljatʹ)

розро́блять (canonical)
rozróbljatʹ (romanization)

розроби́ти розробити#Ukrainian

third-person plural future of розроби́ти pf (rozrobýty)


зустрічаю

зустріча́ю • (zustričáju)

зустріча́ю (canonical)
zustričáju (romanization)

зустріча́ти зустрічати#Ukrainian

first-person singular present indicative of зустріча́ти impf (zustričáty)


розробить

розро́бить • (rozróbytʹ)

розро́бить (canonical)
rozróbytʹ (romanization)

розроби́ти розробити#Ukrainian

third-person singular future of розроби́ти pf (rozrobýty)


розробили

розроби́ли • (rozrobýly)

розроби́ли (canonical)
rozrobýly (romanization)

розроби́ти розробити#Ukrainian

plural past of розроби́ти pf (rozrobýty)


розробите

розро́бите • (rozróbyte)

розро́бите (canonical)
rozróbyte (romanization)

розроби́ти розробити#Ukrainian

second-person plural future of розроби́ти pf (rozrobýty)


розробило

розроби́ло • (rozrobýlo)

розроби́ло (canonical)
rozrobýlo (romanization)

[rɔzrɔˈbɪɫɔ]

розроби́ти розробити#Ukrainian

neuter singular past of розроби́ти pf (rozrobýty)