займати

uk-verb

займа́ти • (zajmáty) impf (perfective зайня́ти)

займа́ти (canonical)
zajmáty (romanization)
зайня́ти (perfective)
займа́ти (imperfective infinitive)
займа́ть (imperfective infinitive)
за́йманий (imperfective passive past)
impersonal: за́ймано (imperfective passive past)
займа́ючи (adverbial imperfective present)
займа́вши (adverbial imperfective past)
займа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду займа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду займа́ть (first-person future imperfective singular)
займа́тиму (first-person future imperfective singular)
займа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш займа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш займа́ть (future imperfective second-person singular)
займа́тимеш (future imperfective second-person singular)
займа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де займа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де займа́ть (future imperfective singular third-person)
займа́тиме (future imperfective singular third-person)
займа́єм (first-person imperfective plural present)
займа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо займа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо займа́ть (first-person future imperfective plural)
займа́тимемо (first-person future imperfective plural)
займа́тимем (first-person future imperfective plural)
займа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете займа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете займа́ть (future imperfective plural second-person)
займа́тимете (future imperfective plural second-person)
займа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть займа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть займа́ть (future imperfective plural third-person)
займа́тимуть (future imperfective plural third-person)
займа́ймо (first-person imperative plural)
займа́й (imperative second-person singular)
займа́йте (imperative plural second-person)
займа́в (masculine past singular)
займа́ли (masculine past plural)
займа́ла (feminine past singular)
займа́ли (feminine past plural)
займа́ло (neuter past singular)
займа́ли (neuter past plural)

Uk-займати.ogg

From за- (za-) + -йма́ти (-jmáty). Compare Belarusian займа́ць (zajmácʹ), Polish zajmować.


перевозити

перево́зити • (perevózyty) impf (perfective перевезти́)

перево́зити (canonical)
perevózyty (romanization)
перевезти́ (perfective)
перево́зити (imperfective infinitive)
перево́зить (imperfective infinitive)
перево́зячи (adverbial imperfective present)
перево́зивши (adverbial imperfective past)
перево́жу (first-person imperfective present singular)
бу́ду перево́зити (first-person future imperfective singular)
бу́ду перево́зить (first-person future imperfective singular)
перево́зитиму (first-person future imperfective singular)
перево́зиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш перево́зити (future imperfective second-person singular)
бу́деш перево́зить (future imperfective second-person singular)
перево́зитимеш (future imperfective second-person singular)
перево́зить (imperfective present singular third-person)
бу́де перево́зити (future imperfective singular third-person)
бу́де перево́зить (future imperfective singular third-person)
перево́зитиме (future imperfective singular third-person)
перево́зим (first-person imperfective plural present)
перево́зимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо перево́зити (first-person future imperfective plural)
бу́демо перево́зить (first-person future imperfective plural)
перево́зитимемо (first-person future imperfective plural)
перево́зитимем (first-person future imperfective plural)
перево́зите (imperfective plural present second-person)
бу́дете перево́зити (future imperfective plural second-person)
бу́дете перево́зить (future imperfective plural second-person)
перево́зитимете (future imperfective plural second-person)
перево́зять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перево́зити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перево́зить (future imperfective plural third-person)
перево́зитимуть (future imperfective plural third-person)
перево́зьмо (first-person imperative plural)
перево́зь (imperative second-person singular)
перево́зьте (imperative plural second-person)
перево́зив (masculine past singular)
перево́зили (masculine past plural)
перево́зила (feminine past singular)
перево́зили (feminine past plural)
перево́зило (neuter past singular)
перево́зили (neuter past plural)

Uk-перевозити.ogg

пере- (pere-) + вози́ти (vozýty). Compare Russian перевози́ть (perevozítʹ), Belarusian пераво́зіць (pjeravózicʹ), Polish przewozić.

to transport, to carry, to convey, to haul, to shift


перевозити

перевози́ти • (perevozýty) pf

перевози́ти (canonical)
perevozýty (romanization)
перевози́ти (infinitive perfective)
перевози́ть (infinitive perfective)
перевози́вши (adverbial past perfective)
перевожу́ (first-person future perfective singular)
перево́зиш (future perfective second-person singular)
перево́зить (future perfective singular third-person)
перево́зим (first-person future perfective plural)
перево́зимо (first-person future perfective plural)
перево́зите (future perfective plural second-person)
перево́зять (future perfective plural third-person)
перевозі́м (first-person imperative plural)
перевозі́мо (first-person imperative plural)
перевози́ (imperative second-person singular)
перевозі́ть (imperative plural second-person)
перевози́в (masculine past singular)
перевози́ли (masculine past plural)
перевози́ла (feminine past singular)
перевози́ли (feminine past plural)
перевози́ло (neuter past singular)
перевози́ли (neuter past plural)

Uk-перевозити.ogg

to transport, to carry (:many or all people or things)


зайнятися

зайня́тися • (zajnjátysja) pf (imperfective займа́тися)

зайня́тися (canonical)
zajnjátysja (romanization)
займа́тися (imperfective)
зайня́тися (infinitive perfective)
зайня́тись (infinitive perfective)
зайня́ться (infinitive perfective)
зайня́вшись (adverbial past perfective)
займу́ся (first-person future perfective singular)
займу́сь (first-person future perfective singular)
займе́шся (future perfective second-person singular)
займе́ться (future perfective singular third-person)
займе́мся (first-person future perfective plural)
займемо́ся (first-person future perfective plural)
займемо́сь (first-person future perfective plural)
займете́ся (future perfective plural second-person)
займете́сь (future perfective plural second-person)
займу́ться (future perfective plural third-person)
займі́мся (first-person imperative plural)
займі́мося (first-person imperative plural)
займі́мось (first-person imperative plural)
займи́ся (imperative second-person singular)
займи́сь (imperative second-person singular)
займі́ться (imperative plural second-person)
зайня́вся (masculine past singular)
зайня́всь (masculine past singular)
зайняли́ся (masculine past plural)
зайняли́сь (masculine past plural)
зайняла́ся (feminine past singular)
зайняла́сь (feminine past singular)
зайняли́ся (feminine past plural)
зайняли́сь (feminine past plural)
зайняло́ся (neuter past singular)
зайняло́сь (neuter past singular)
зайняли́ся (neuter past plural)
зайняли́сь (neuter past plural)

Uk-зайнятися.ogg

From зайня́ти (zajnjáty) + -ся (-sja). Compare Russian занима́ться (zanimátʹsja), Polish zajmować się.

to be occupied, to keep oneself occupied, to keep oneself busy, to busy oneself (with), to be engaged (in)

to deal with (to take action with respect to)

Вона́ займа́ється украї́нською мо́вою.


зайнятися

зайня́тися (canonical)
zajnjátysja (romanization)
займа́тися (imperfective)
зайня́тися (infinitive perfective)
зайня́тись (infinitive perfective)
зайня́ться (infinitive perfective)
зайня́вшись (adverbial past perfective)
займе́ться (future perfective singular third-person)
займу́ться (future perfective plural third-person)
зайня́вся (masculine past singular)
зайня́всь (masculine past singular)
зайня́лися (masculine past plural)
зайня́лись (masculine past plural)
зайня́лася (feminine past singular)
зайня́лась (feminine past singular)
зайня́лися (feminine past plural)
зайня́лись (feminine past plural)
зайня́лося (neuter past singular)
зайня́лось (neuter past singular)
зайня́лися (neuter past plural)
зайня́лись (neuter past plural)

Uk-зайнятися.ogg


існуючий

head

існу́ючий • (isnújučyj)

існу́ючий (canonical)
isnújučyj (romanization)
існу́ючий (masculine nominative)
існу́юче (neuter nominative)
існу́юча (feminine nominative)
існу́ючі (nominative plural)
існу́ючого (genitive masculine neuter)
існу́ючої (feminine genitive)
існу́ючих (genitive plural)
існу́ючому (dative masculine neuter)
існу́ючій (dative feminine)
існу́ючим (dative plural)
існу́ючого (accusative animate masculine)
існу́юче (accusative neuter)
існу́ючу (accusative feminine)
існу́ючих (accusative animate plural)
існу́ючий (accusative inanimate masculine)
існу́ючі (accusative inanimate plural)
існу́ючим (instrumental masculine neuter)
існу́ючою (feminine instrumental)
існу́ючими (instrumental plural)
існу́ючому (locative masculine neuter)
існу́ючім (locative masculine neuter)
існу́ючій (feminine locative)
існу́ючих (locative plural)

існува́ти існувати#Ukrainian

present active imperfective participle of існува́ти (isnuváty)


займатися

uk-verb

займа́тися • (zajmátysja) impf (perfective зайня́тися)

займа́тися (canonical)
zajmátysja (romanization)
зайня́тися (perfective)
займа́тися (imperfective infinitive)
займа́тись (imperfective infinitive)
займа́ться (imperfective infinitive)
займа́ючись (adverbial imperfective present)
займа́вшись (adverbial imperfective past)
займа́юся (first-person imperfective present singular)
займа́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду займа́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду займа́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду займа́ться (first-person future imperfective singular)
займа́тимусь (first-person future imperfective singular)
займа́тимуся (first-person future imperfective singular)
займа́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш займа́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш займа́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш займа́ться (future imperfective second-person singular)
займа́тимешся (future imperfective second-person singular)
займа́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де займа́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де займа́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де займа́ться (future imperfective singular third-person)
займа́тиметься (future imperfective singular third-person)
займа́ємся (first-person imperfective plural present)
займа́ємося (first-person imperfective plural present)
займа́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо займа́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо займа́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо займа́ться (first-person future imperfective plural)
займа́тимемось (first-person future imperfective plural)
займа́тимемося (first-person future imperfective plural)
займа́тимемся (first-person future imperfective plural)
займа́єтеся (imperfective plural present second-person)
займа́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете займа́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете займа́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете займа́ться (future imperfective plural second-person)
займа́тиметесь (future imperfective plural second-person)
займа́тиметеся (future imperfective plural second-person)
займа́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть займа́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть займа́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть займа́ться (future imperfective plural third-person)
займа́тимуться (future imperfective plural third-person)
займа́ймося (first-person imperative plural)
займа́ймось (first-person imperative plural)
займа́йся (imperative second-person singular)
займа́йсь (imperative second-person singular)
займа́йтеся (imperative plural second-person)
займа́йтесь (imperative plural second-person)
займа́вся (masculine past singular)
займа́всь (masculine past singular)
займа́лися (masculine past plural)
займа́лись (masculine past plural)
займа́лася (feminine past singular)
займа́лась (feminine past singular)
займа́лися (feminine past plural)
займа́лись (feminine past plural)
займа́лося (neuter past singular)
займа́лось (neuter past singular)
займа́лися (neuter past plural)
займа́лись (neuter past plural)

uk-conj

займа́тися<1a.impf>

Uk-займатися.ogg

From займа́ти (zajmáty) + -ся (-sja). Compare Russian занима́ться (zanimátʹsja), Polish zajmować się.

Вона́ займа́ється украї́нською мо́вою.


займатися

займа́тися (canonical)
zajmátysja (romanization)
зайня́тися (perfective)
займа́тися (imperfective infinitive)
займа́тись (imperfective infinitive)
займа́ться (imperfective infinitive)
займа́ючись (adverbial imperfective present)
займа́вшись (adverbial imperfective past)
займа́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де займа́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де займа́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де займа́ться (future imperfective singular third-person)
займа́тиметься (future imperfective singular third-person)
займа́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть займа́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть займа́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть займа́ться (future imperfective plural third-person)
займа́тимуться (future imperfective plural third-person)
займа́вся (masculine past singular)
займа́всь (masculine past singular)
займа́лися (masculine past plural)
займа́лись (masculine past plural)
займа́лася (feminine past singular)
займа́лась (feminine past singular)
займа́лися (feminine past plural)
займа́лись (feminine past plural)
займа́лося (neuter past singular)
займа́лось (neuter past singular)
займа́лися (neuter past plural)
займа́лись (neuter past plural)

Uk-займатися.ogg


політизувати

uk-verb

політизува́ти

політизува́ти • (polityzuváty) impf or pf

політизува́ти (canonical)
polityzuváty (romanization)
політизува́ти (infinitive)
політизува́ть (infinitive)
політизо́ваний (passive past)
impersonal: політизо́вано (passive past)
політизу́ючи (adverbial present)
політизува́вши (adverbial past)
політизу́ю (first-person future singular)
бу́ду політизува́ти (first-person singular)
бу́ду політизува́ть (first-person singular)
політизува́тиму (first-person singular)
політизу́єш (future second-person singular)
бу́деш політизува́ти (second-person singular)
бу́деш політизува́ть (second-person singular)
політизува́тимеш (second-person singular)
політизу́є (future singular third-person)
бу́де політизува́ти (singular third-person)
бу́де політизува́ть (singular third-person)
політизува́тиме (singular third-person)
політизу́єм (first-person future plural)
політизу́ємо (first-person future plural)
бу́демо політизува́ти (first-person plural)
бу́демо політизува́ть (first-person plural)
політизува́тимемо (first-person plural)
політизува́тимем (first-person plural)
політизу́єте (future plural second-person)
бу́дете політизува́ти (plural second-person)
бу́дете політизува́ть (plural second-person)
політизува́тимете (plural second-person)
політизу́ють (future plural third-person)
бу́дуть політизува́ти (plural third-person)
бу́дуть політизува́ть (plural third-person)
політизува́тимуть (plural third-person)
політизу́ймо (first-person imperative plural)
політизу́й (imperative second-person singular)
політизу́йте (imperative plural second-person)
політизува́в (masculine past singular)
політизува́ли (masculine past plural)
політизува́ла (feminine past singular)
політизува́ли (feminine past plural)
політизува́ло (neuter past singular)
політизува́ли (neuter past plural)

Possibly from German politisieren + -ува́ти (-uváty). Compare Russian политизи́ровать (politizírovatʹ).

cog

политизи́ровать


випустити

uk-verb

ви́пустити • (výpustyty) pf (imperfective випуска́ти)

ви́пустити (canonical)
výpustyty (romanization)
випуска́ти (imperfective)
ви́пустити (infinitive perfective)
ви́пустить (infinitive perfective)
ви́пущений (passive past perfective)
impersonal: ви́пущено (passive past perfective)
ви́пустивши (adverbial past perfective)
ви́пущу (first-person future perfective singular)
ви́пустиш (future perfective second-person singular)
ви́пустить (future perfective singular third-person)
ви́пустим (first-person future perfective plural)
ви́пустимо (first-person future perfective plural)
ви́пустите (future perfective plural second-person)
ви́пустять (future perfective plural third-person)
ви́пустім (first-person imperative plural)
ви́пустімо (first-person imperative plural)
ви́пусти (imperative second-person singular)
ви́пустіть (imperative plural second-person)
ви́пустив (masculine past singular)
ви́пустили (masculine past plural)
ви́пустила (feminine past singular)
ви́пустили (feminine past plural)
ви́пустило (neuter past singular)
ви́пустили (neuter past plural)

Uk-випустити.ogg

From ви́- (vý-) + пусти́ти (pustýty). Compare Russian вы́пустить (výpustitʹ), Belarusian вы́пусціць (výpuscicʹ), Polish wypuścić.

to let out, to let go, to release, to set free

to issue, to release, to put out (put into circulation; make available)


заохотити

заохо́чувати

заохо́тити • (zaoxótyty) pf (imperfective заохо́чувати)

заохо́тити (canonical)
zaoxótyty (romanization)
заохо́чувати (imperfective)
заохо́тити (infinitive perfective)
заохо́тить (infinitive perfective)
заохо́чений (passive past perfective)
impersonal: заохо́чено (passive past perfective)
заохо́тивши (adverbial past perfective)
заохо́чу (first-person future perfective singular)
заохо́тиш (future perfective second-person singular)
заохо́тить (future perfective singular third-person)
заохо́тим (first-person future perfective plural)
заохо́тимо (first-person future perfective plural)
заохо́тите (future perfective plural second-person)
заохо́тять (future perfective plural third-person)
заохо́тьмо (first-person imperative plural)
заохо́ть (imperative second-person singular)
заохо́тьте (imperative plural second-person)
заохо́тив (masculine past singular)
заохо́тили (masculine past plural)
заохо́тила (feminine past singular)
заохо́тили (feminine past plural)
заохо́тило (neuter past singular)
заохо́тили (neuter past plural)

Uk-заохотити.ogg

From за- (za-) + охо́тити (oxótyty), from охо́та (oxóta) + -ити (-yty). Compare Belarusian заахво́ціць (zaaxvócicʹ), Polish zachęcić.

(transitive) to encourage, to spur on, to stimulate


випускати

випуска́ти • (vypuskáty) impf (perfective ви́пустити)

випуска́ти (canonical)
vypuskáty (romanization)
ви́пустити (perfective)
випуска́ти (imperfective infinitive)
випуска́ть (imperfective infinitive)
випуска́ючи (adverbial imperfective present)
випуска́вши (adverbial imperfective past)
випуска́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду випуска́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду випуска́ть (first-person future imperfective singular)
випуска́тиму (first-person future imperfective singular)
випуска́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш випуска́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш випуска́ть (future imperfective second-person singular)
випуска́тимеш (future imperfective second-person singular)
випуска́є (imperfective present singular third-person)
бу́де випуска́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де випуска́ть (future imperfective singular third-person)
випуска́тиме (future imperfective singular third-person)
випуска́єм (first-person imperfective plural present)
випуска́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо випуска́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо випуска́ть (first-person future imperfective plural)
випуска́тимемо (first-person future imperfective plural)
випуска́тимем (first-person future imperfective plural)
випуска́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете випуска́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете випуска́ть (future imperfective plural second-person)
випуска́тимете (future imperfective plural second-person)
випуска́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть випуска́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть випуска́ть (future imperfective plural third-person)
випуска́тимуть (future imperfective plural third-person)
випуска́ймо (first-person imperative plural)
випуска́й (imperative second-person singular)
випуска́йте (imperative plural second-person)
випуска́в (masculine past singular)
випуска́ли (masculine past plural)
випуска́ла (feminine past singular)
випуска́ли (feminine past plural)
випуска́ло (neuter past singular)
випуска́ли (neuter past plural)

Uk-випускати.ogg

From ви- (vy-) + пуска́ти (puskáty). Compare Russian выпуска́ть (vypuskátʹ), Belarusian выпуска́ць (vypuskácʹ), Polish wypuszczać.


стимулювати

стимулюва́ти

стимулюва́ти • (stymuljuváty) impf or pf

стимулюва́ти (canonical)
stymuljuváty (romanization)
стимулюва́ти (infinitive)
стимулюва́ть (infinitive)
стимулю́ючий (active present)
стимульо́ваний (passive past)
impersonal: стимульо́вано (passive past)
стимулю́ючи (adverbial present)
стимулюва́вши (adverbial past)
стимулю́ю (first-person future singular)
бу́ду стимулюва́ти (first-person singular)
бу́ду стимулюва́ть (first-person singular)
стимулюва́тиму (first-person singular)
стимулю́єш (future second-person singular)
бу́деш стимулюва́ти (second-person singular)
бу́деш стимулюва́ть (second-person singular)
стимулюва́тимеш (second-person singular)
стимулю́є (future singular third-person)
бу́де стимулюва́ти (singular third-person)
бу́де стимулюва́ть (singular third-person)
стимулюва́тиме (singular third-person)
стимулю́єм (first-person future plural)
стимулю́ємо (first-person future plural)
бу́демо стимулюва́ти (first-person plural)
бу́демо стимулюва́ть (first-person plural)
стимулюва́тимемо (first-person plural)
стимулюва́тимем (first-person plural)
стимулю́єте (future plural second-person)
бу́дете стимулюва́ти (plural second-person)
бу́дете стимулюва́ть (plural second-person)
стимулюва́тимете (plural second-person)
стимулю́ють (future plural third-person)
бу́дуть стимулюва́ти (plural third-person)
бу́дуть стимулюва́ть (plural third-person)
стимулюва́тимуть (plural third-person)
стимулю́ймо (first-person imperative plural)
стимулю́й (imperative second-person singular)
стимулю́йте (imperative plural second-person)
стимулюва́в (masculine past singular)
стимулюва́ли (masculine past plural)
стимулюва́ла (feminine past singular)
стимулюва́ли (feminine past plural)
стимулюва́ло (neuter past singular)
стимулюва́ли (neuter past plural)

uk-conj

стимулю́ючий

Uk-стимулювати.ogg

From сти́мул (stýmul) + -ювати (-juvaty). Compare Russian стимули́ровать (stimulírovatʹ), Belarusian стымулява́ць (stymuljavácʹ), Polish stymulować.

cog

стимули́ровать

стымулява́ць

(transitive) to stimulate (encourage into action)


заохочувати

uk-verb

заохо́чувати

заохо́чувати • (zaoxóčuvaty) impf (perfective заохо́тити)

заохо́чувати (canonical)
zaoxóčuvaty (romanization)
заохо́тити (perfective)
заохо́чувати (imperfective infinitive)
заохо́чувать (imperfective infinitive)
заохо́чуваний (imperfective passive past)
impersonal: заохо́чувано (imperfective passive past)
заохо́чуючи (adverbial imperfective present)
заохо́чувавши (adverbial imperfective past)
заохо́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду заохо́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заохо́чувать (first-person future imperfective singular)
заохо́чуватиму (first-person future imperfective singular)
заохо́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заохо́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заохо́чувать (future imperfective second-person singular)
заохо́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
заохо́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де заохо́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де заохо́чувать (future imperfective singular third-person)
заохо́чуватиме (future imperfective singular third-person)
заохо́чуєм (first-person imperfective plural present)
заохо́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заохо́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заохо́чувать (first-person future imperfective plural)
заохо́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
заохо́чуватимем (first-person future imperfective plural)
заохо́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заохо́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заохо́чувать (future imperfective plural second-person)
заохо́чуватимете (future imperfective plural second-person)
заохо́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заохо́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заохо́чувать (future imperfective plural third-person)
заохо́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
заохо́чуймо (first-person imperative plural)
заохо́чуй (imperative second-person singular)
заохо́чуйте (imperative plural second-person)
заохо́чував (masculine past singular)
заохо́чували (masculine past plural)
заохо́чувала (feminine past singular)
заохо́чували (feminine past plural)
заохо́чувало (neuter past singular)
заохо́чували (neuter past plural)

[zɐɔˈxɔt͡ʃʊʋɐte]

Uk-заохочувати.ogg

From the заохо́ч- (zaoxóč-) stem of заохо́тити (zaoxótyty) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian заахво́чваць (zaaxvóčvacʹ), Polish zachęcać.

cog

заахво́чваць


пов'язати

uk-verb

пов'я́зувати

пов'яза́ти • (povʺjazáty) pf (imperfective пов'я́зувати)

пов'яза́ти (canonical)
povʺjazáty (romanization)
пов'я́зувати (imperfective)
пов'яза́ти (infinitive perfective)
пов'яза́ть (infinitive perfective)
пов'я́заний (passive past perfective)
impersonal: пов'я́зано (passive past perfective)
пов'яза́вши (adverbial past perfective)
пов'яжу́ (first-person future perfective singular)
пов'я́жеш (future perfective second-person singular)
пов'я́же (future perfective singular third-person)
пов'я́жем (first-person future perfective plural)
пов'я́жемо (first-person future perfective plural)
пов'я́жете (future perfective plural second-person)
пов'я́жуть (future perfective plural third-person)
пов'яжі́м (first-person imperative plural)
пов'яжі́мо (first-person imperative plural)
пов'яжи́ (imperative second-person singular)
пов'яжі́ть (imperative plural second-person)
пов'яза́в (masculine past singular)
пов'яза́ли (masculine past plural)
пов'яза́ла (feminine past singular)
пов'яза́ли (feminine past plural)
пов'яза́ло (neuter past singular)
пов'яза́ли (neuter past plural)

Uk-пов'язати.ogg

From по- (po-) + в'яза́ти (vʺjazáty). Compare Russian повяза́ть (povjazátʹ).


пов'язувати

пов'я́зувати

пов'я́зувати • (povʺjázuvaty) impf (perfective пов'яза́ти)

пов'я́зувати (canonical)
povʺjázuvaty (romanization)
пов'яза́ти (perfective)
пов'я́зувати (imperfective infinitive)
пов'я́зувать (imperfective infinitive)
пов'я́зуючи (adverbial imperfective present)
пов'я́зувавши (adverbial imperfective past)
пов'я́зую (first-person imperfective present singular)
бу́ду пов'я́зувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду пов'я́зувать (first-person future imperfective singular)
пов'я́зуватиму (first-person future imperfective singular)
пов'я́зуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пов'я́зувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш пов'я́зувать (future imperfective second-person singular)
пов'я́зуватимеш (future imperfective second-person singular)
пов'я́зує (imperfective present singular third-person)
бу́де пов'я́зувати (future imperfective singular third-person)
бу́де пов'я́зувать (future imperfective singular third-person)
пов'я́зуватиме (future imperfective singular third-person)
пов'я́зуєм (first-person imperfective plural present)
пов'я́зуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пов'я́зувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо пов'я́зувать (first-person future imperfective plural)
пов'я́зуватимемо (first-person future imperfective plural)
пов'я́зуватимем (first-person future imperfective plural)
пов'я́зуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пов'я́зувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете пов'я́зувать (future imperfective plural second-person)
пов'я́зуватимете (future imperfective plural second-person)
пов'я́зують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пов'я́зувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пов'я́зувать (future imperfective plural third-person)
пов'я́зуватимуть (future imperfective plural third-person)
пов'я́зуймо (first-person imperative plural)
пов'я́зуй (imperative second-person singular)
пов'я́зуйте (imperative plural second-person)
пов'я́зував (masculine past singular)
пов'я́зували (masculine past plural)
пов'я́зувала (feminine past singular)
пов'я́зували (feminine past plural)
пов'я́зувало (neuter past singular)
пов'я́зували (neuter past plural)

Uk-пов'язувати.ogg

From пов'яза́ти (povʺjazáty) + -увати (-uvaty). Compare Russian повя́зывать (povjázyvatʹ).


пов'язаний

head

пов'я́заний • (povʺjázanyj)

пов'я́заний (canonical)
povʺjázanyj (romanization)
пов'я́заний (masculine nominative)
пов'я́зане (neuter nominative)
пов'я́зана (feminine nominative)
пов'я́зані (nominative plural)
пов'я́заного (genitive masculine neuter)
пов'я́заної (feminine genitive)
пов'я́заних (genitive plural)
пов'я́заному (dative masculine neuter)
пов'я́заній (dative feminine)
пов'я́заним (dative plural)
пов'я́заного (accusative animate masculine)
пов'я́зане (accusative neuter)
пов'я́зану (accusative feminine)
пов'я́заних (accusative animate plural)
пов'я́заний (accusative inanimate masculine)
пов'я́зані (accusative inanimate plural)
пов'я́заним (instrumental masculine neuter)
пов'я́заною (feminine instrumental)
пов'я́заними (instrumental plural)
пов'я́заному (locative masculine neuter)
пов'я́занім (locative masculine neuter)
пов'я́заній (feminine locative)
пов'я́заних (locative plural)

пов'яза́ти пов'язати#Ukrainian

passive adjectival past participle of пов'яза́ти pf (povʺjazáty)


розробити

uk-verb

розро́блювати

розроби́ти • (rozrobýty) pf (imperfective розробля́ти or розро́блювати)

розроби́ти (canonical)
rozrobýty (romanization)
розробля́ти (imperfective)
розро́блювати (imperfective)
розроби́ти (infinitive perfective)
розроби́ть (infinitive perfective)
розро́блений (passive past perfective)
impersonal: розро́блено (passive past perfective)
розроби́вши (adverbial past perfective)
розроблю́ (first-person future perfective singular)
розро́биш (future perfective second-person singular)
розро́бить (future perfective singular third-person)
розро́бим (first-person future perfective plural)
розро́бимо (first-person future perfective plural)
розро́бите (future perfective plural second-person)
розро́блять (future perfective plural third-person)
розробі́м (first-person imperative plural)
розробі́мо (first-person imperative plural)
розроби́ (imperative second-person singular)
розробі́ть (imperative plural second-person)
розроби́в (masculine past singular)
розроби́ли (masculine past plural)
розроби́ла (feminine past singular)
розроби́ли (feminine past plural)
розроби́ло (neuter past singular)
розроби́ли (neuter past plural)

Uk-розробити.ogg

From роз- (roz-) + роби́ти (robýty). Compare Russian разрабо́тать (razrabótatʹ), Belarusian разрабі́ць (razrabícʹ), Polish rozrobić.

cog

разрабо́тать

to develop, to elaborate, to work out, to work up

(mining) to exploit, to work (:mine, deposit)


розробляти

uk-verb

розробля́ти • (rozrobljáty) impf (perfective розроби́ти)

розробля́ти (canonical)
rozrobljáty (romanization)
розроби́ти (perfective)
розробля́ти (imperfective infinitive)
розробля́ть (imperfective infinitive)
розробля́ючи (adverbial imperfective present)
розробля́вши (adverbial imperfective past)
розробля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розробля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду розробля́ть (first-person future imperfective singular)
розробля́тиму (first-person future imperfective singular)
розробля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розробля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш розробля́ть (future imperfective second-person singular)
розробля́тимеш (future imperfective second-person singular)
розробля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де розробля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де розробля́ть (future imperfective singular third-person)
розробля́тиме (future imperfective singular third-person)
розробля́єм (first-person imperfective plural present)
розробля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розробля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо розробля́ть (first-person future imperfective plural)
розробля́тимемо (first-person future imperfective plural)
розробля́тимем (first-person future imperfective plural)
розробля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розробля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете розробля́ть (future imperfective plural second-person)
розробля́тимете (future imperfective plural second-person)
розробля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розробля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розробля́ть (future imperfective plural third-person)
розробля́тимуть (future imperfective plural third-person)
розробля́ймо (first-person imperative plural)
розробля́й (imperative second-person singular)
розробля́йте (imperative plural second-person)
розробля́в (masculine past singular)
розробля́ли (masculine past plural)
розробля́ла (feminine past singular)
розробля́ли (feminine past plural)
розробля́ло (neuter past singular)
розробля́ли (neuter past plural)

Uk-розробляти.ogg

From розроби́ти (rozrobýty) + -я́ти (-játy). Compare Russian разраба́тывать (razrabátyvatʹ), Belarusian разро́бліваць (razróblivacʹ), Polish rozrabiać.

cog

разраба́тывать

разро́бліваць


перевершити

uk-verb

переве́ршити

переве́ршувати

переве́ршити • (perevéršyty) pf (imperfective переве́ршувати)

переве́ршити (canonical)
perevéršyty (romanization)
переве́ршувати (imperfective)
переве́ршити (infinitive perfective)
переве́ршить (infinitive perfective)
переве́ршений (passive past perfective)
impersonal: переве́ршено (passive past perfective)
переве́ршивши (adverbial past perfective)
переве́ршу (first-person future perfective singular)
переве́ршиш (future perfective second-person singular)
переве́ршить (future perfective singular third-person)
переве́ршим (first-person future perfective plural)
переве́ршимо (first-person future perfective plural)
переве́ршите (future perfective plural second-person)
переве́ршать (future perfective plural third-person)
переве́ршмо (first-person imperative plural)
переве́рш (imperative second-person singular)
переве́рште (imperative plural second-person)
переве́ршив (masculine past singular)
переве́ршили (masculine past plural)
переве́ршила (feminine past singular)
переве́ршили (feminine past plural)
переве́ршило (neuter past singular)
переве́ршили (neuter past plural)

Uk-перевершити.ogg

From пере- (pere-) + верши́ти (veršýty).

(transitive) to surpass, to outdo, to outclass, to outmatch, to outrival, to outshine, to outvie, to top


експлуатувати

експлуатува́ти

експлуатува́ти (canonical)
ekspluatuváty (romanization)
експлуатува́ти (imperfective infinitive)
експлуатува́ть (imperfective infinitive)
експлуато́ваний (imperfective passive past)
impersonal: експлуато́вано (imperfective passive past)
експлуату́ючи (adverbial imperfective present)
експлуатува́вши (adverbial imperfective past)
експлуату́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду експлуатува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду експлуатува́ть (first-person future imperfective singular)
експлуатува́тиму (first-person future imperfective singular)
експлуату́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш експлуатува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш експлуатува́ть (future imperfective second-person singular)
експлуатува́тимеш (future imperfective second-person singular)
експлуату́є (imperfective present singular third-person)
бу́де експлуатува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де експлуатува́ть (future imperfective singular third-person)
експлуатува́тиме (future imperfective singular third-person)
експлуату́єм (first-person imperfective plural present)
експлуату́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо експлуатува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо експлуатува́ть (first-person future imperfective plural)
експлуатува́тимемо (first-person future imperfective plural)
експлуатува́тимем (first-person future imperfective plural)
експлуату́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете експлуатува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете експлуатува́ть (future imperfective plural second-person)
експлуатува́тимете (future imperfective plural second-person)
експлуату́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть експлуатува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть експлуатува́ть (future imperfective plural third-person)
експлуатува́тимуть (future imperfective plural third-person)
експлуату́ймо (first-person imperative plural)
експлуату́й (imperative second-person singular)
експлуату́йте (imperative plural second-person)
експлуатува́в (masculine past singular)
експлуатува́ли (masculine past plural)
експлуатува́ла (feminine past singular)
експлуатува́ли (feminine past plural)
експлуатува́ло (neuter past singular)
експлуатува́ли (neuter past plural)

Uk-експлуатувати.ogg

From French exploiter + -ува́ти (-uváty). Compare Russian эксплуати́ровать (ekspluatírovatʹ), Belarusian эксплуатава́ць (ekspluatavácʹ), Polish eksploatować.

cog

эксплуати́ровать

эксплуатава́ць


застарілий

head

застарі́лий • (zastarílyj)

застарі́лий (canonical)
zastarílyj (romanization)
застарі́лий (masculine nominative)
застарі́ле (neuter nominative)
застарі́ла (feminine nominative)
застарі́лі (nominative plural)
застарі́лого (genitive masculine neuter)
застарі́лої (feminine genitive)
застарі́лих (genitive plural)
застарі́лому (dative masculine neuter)
застарі́лій (dative feminine)
застарі́лим (dative plural)
застарі́лого (accusative animate masculine)
застарі́ле (accusative neuter)
застарі́лу (accusative feminine)
застарі́лих (accusative animate plural)
застарі́лий (accusative inanimate masculine)
застарі́лі (accusative inanimate plural)
застарі́лим (instrumental masculine neuter)
застарі́лою (feminine instrumental)
застарі́лими (instrumental plural)
застарі́лому (locative masculine neuter)
застарі́лім (locative masculine neuter)
застарі́лій (feminine locative)
застарі́лих (locative plural)

заста́рі́ти застаріти#Ukrainian

past active perfective participle of заста́рі́ти (zastáríty)


перевершувати

uk-verb

переве́ршувати

переве́ршити

переве́ршувати • (perevéršuvaty) impf (perfective переве́ршити)

переве́ршувати (canonical)
perevéršuvaty (romanization)
переве́ршити (perfective)
переве́ршувати (imperfective infinitive)
переве́ршувать (imperfective infinitive)
переве́ршуючи (adverbial imperfective present)
переве́ршувавши (adverbial imperfective past)
переве́ршую (first-person imperfective present singular)
бу́ду переве́ршувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду переве́ршувать (first-person future imperfective singular)
переве́ршуватиму (first-person future imperfective singular)
переве́ршуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш переве́ршувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш переве́ршувать (future imperfective second-person singular)
переве́ршуватимеш (future imperfective second-person singular)
переве́ршує (imperfective present singular third-person)
бу́де переве́ршувати (future imperfective singular third-person)
бу́де переве́ршувать (future imperfective singular third-person)
переве́ршуватиме (future imperfective singular third-person)
переве́ршуєм (first-person imperfective plural present)
переве́ршуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо переве́ршувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо переве́ршувать (first-person future imperfective plural)
переве́ршуватимемо (first-person future imperfective plural)
переве́ршуватимем (first-person future imperfective plural)
переве́ршуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете переве́ршувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете переве́ршувать (future imperfective plural second-person)
переве́ршуватимете (future imperfective plural second-person)
переве́ршують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть переве́ршувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть переве́ршувать (future imperfective plural third-person)
переве́ршуватимуть (future imperfective plural third-person)
переве́ршуймо (first-person imperative plural)
переве́ршуй (imperative second-person singular)
переве́ршуйте (imperative plural second-person)
переве́ршував (masculine past singular)
переве́ршували (masculine past plural)
переве́ршувала (feminine past singular)
переве́ршували (feminine past plural)
переве́ршувало (neuter past singular)
переве́ршували (neuter past plural)

Uk-перевершувати.ogg

From переве́ршити (perevéršyty) + -увати (-uvaty).

af

переве́ршити


стежити

uk-verb

сте́жити • (stéžyty) impf

сте́жити (canonical)
stéžyty (romanization)
сте́жити (imperfective infinitive)
сте́жить (imperfective infinitive)
сте́жачи (adverbial imperfective present)
сте́живши (adverbial imperfective past)
сте́жу (first-person imperfective present singular)
бу́ду сте́жити (first-person future imperfective singular)
бу́ду сте́жить (first-person future imperfective singular)
сте́житиму (first-person future imperfective singular)
сте́жиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сте́жити (future imperfective second-person singular)
бу́деш сте́жить (future imperfective second-person singular)
сте́житимеш (future imperfective second-person singular)
сте́жить (imperfective present singular third-person)
бу́де сте́жити (future imperfective singular third-person)
бу́де сте́жить (future imperfective singular third-person)
сте́житиме (future imperfective singular third-person)
сте́жим (first-person imperfective plural present)
сте́жимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо сте́жити (first-person future imperfective plural)
бу́демо сте́жить (first-person future imperfective plural)
сте́житимемо (first-person future imperfective plural)
сте́житимем (first-person future imperfective plural)
сте́жите (imperfective plural present second-person)
бу́дете сте́жити (future imperfective plural second-person)
бу́дете сте́жить (future imperfective plural second-person)
сте́житимете (future imperfective plural second-person)
сте́жать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сте́жити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сте́жить (future imperfective plural third-person)
сте́житимуть (future imperfective plural third-person)
сте́жмо (first-person imperative plural)
стеж (imperative second-person singular)
сте́жте (imperative plural second-person)
сте́жив (masculine past singular)
сте́жили (masculine past plural)
сте́жила (feminine past singular)
сте́жили (feminine past plural)
сте́жило (neuter past singular)
сте́жили (neuter past plural)

Uk-стежити.ogg

(intransitive) to watch, to track, to keep track (of), to keep a close watch (on), keep an eye on, to keep tabs on, to follow (+ за (za) + instrumental)


зібратися

зібра́тися • (zibrátysja) pf (imperfective збира́тися)

зібра́тися (canonical)
zibrátysja (romanization)
збира́тися (imperfective)
зібра́тися (infinitive perfective)
зібра́тись (infinitive perfective)
зібра́ться (infinitive perfective)
зібра́вшись (adverbial past perfective)
зберу́ся (first-person future perfective singular)
зберу́сь (first-person future perfective singular)
збере́шся (future perfective second-person singular)
збере́ться (future perfective singular third-person)
збере́мся (first-person future perfective plural)
зберемо́ся (first-person future perfective plural)
зберемо́сь (first-person future perfective plural)
зберете́ся (future perfective plural second-person)
зберете́сь (future perfective plural second-person)
зберу́ться (future perfective plural third-person)
збері́мся (first-person imperative plural)
збері́мося (first-person imperative plural)
збері́мось (first-person imperative plural)
збери́ся (imperative second-person singular)
збери́сь (imperative second-person singular)
збері́ться (imperative plural second-person)
зібра́вся (masculine past singular)
зібра́всь (masculine past singular)
зібра́лися (masculine past plural)
зібра́лись (masculine past plural)
зібра́лася (feminine past singular)
зібра́лась (feminine past singular)
зібра́лися (feminine past plural)
зібра́лись (feminine past plural)
зібра́лося (neuter past singular)
зібра́лось (neuter past singular)
зібра́лися (neuter past plural)
зібра́лись (neuter past plural)

uk-conj

зібра́тися<6°b.pf.pres:збер>

Uk-зібратися.ogg

From зібра́ти (zibráty) + -ся (-sja). Compare Russian собра́ться (sobrátʹsja), Belarusian сабра́цца (sabrácca), Polish zebrać się.

to gather, to assemble, to congregate, convene

to intend, to be about to, to be going to (+ infinitive)

to gather, to collect, to summon up (one's thoughts, strength, courage etc: з (z) + instrumental)

зібра́ти зібрати#Ukrainian


збиратися

uk-verb

збира́тися • (zbyrátysja) impf (perfective зібра́тися)

збира́тися (canonical)
zbyrátysja (romanization)
зібра́тися (perfective)
збира́тися (imperfective infinitive)
збира́тись (imperfective infinitive)
збира́ться (imperfective infinitive)
збира́ючись (adverbial imperfective present)
збира́вшись (adverbial imperfective past)
збира́юся (first-person imperfective present singular)
збира́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду збира́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду збира́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду збира́ться (first-person future imperfective singular)
збира́тимусь (first-person future imperfective singular)
збира́тимуся (first-person future imperfective singular)
збира́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш збира́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш збира́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш збира́ться (future imperfective second-person singular)
збира́тимешся (future imperfective second-person singular)
збира́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де збира́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де збира́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де збира́ться (future imperfective singular third-person)
збира́тиметься (future imperfective singular third-person)
збира́ємся (first-person imperfective plural present)
збира́ємося (first-person imperfective plural present)
збира́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо збира́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо збира́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо збира́ться (first-person future imperfective plural)
збира́тимемось (first-person future imperfective plural)
збира́тимемося (first-person future imperfective plural)
збира́тимемся (first-person future imperfective plural)
збира́єтеся (imperfective plural present second-person)
збира́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете збира́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете збира́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете збира́ться (future imperfective plural second-person)
збира́тиметесь (future imperfective plural second-person)
збира́тиметеся (future imperfective plural second-person)
збира́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть збира́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть збира́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть збира́ться (future imperfective plural third-person)
збира́тимуться (future imperfective plural third-person)
збира́ймося (first-person imperative plural)
збира́ймось (first-person imperative plural)
збира́йся (imperative second-person singular)
збира́йсь (imperative second-person singular)
збира́йтеся (imperative plural second-person)
збира́йтесь (imperative plural second-person)
збира́вся (masculine past singular)
збира́всь (masculine past singular)
збира́лися (masculine past plural)
збира́лись (masculine past plural)
збира́лася (feminine past singular)
збира́лась (feminine past singular)
збира́лися (feminine past plural)
збира́лись (feminine past plural)
збира́лося (neuter past singular)
збира́лось (neuter past singular)
збира́лися (neuter past plural)
збира́лись (neuter past plural)

uk-conj

збира́тися<1a.impf>

Uk-збиратися.ogg

From збира́ти (zbyráty) + -ся (-sja). Compare Russian собира́ться (sobirátʹsja), Belarusian збіра́цца (zbirácca), Polish zbierać się.

збира́ти збирати#Ukrainian


змагатися

змага́тися (canonical)
zmahátysja (romanization)
змага́тися (imperfective infinitive)
змага́тись (imperfective infinitive)
змага́ться (imperfective infinitive)
змага́ючись (adverbial imperfective present)
змага́вшись (adverbial imperfective past)
змага́юся (first-person imperfective present singular)
змага́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду змага́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду змага́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду змага́ться (first-person future imperfective singular)
змага́тимусь (first-person future imperfective singular)
змага́тимуся (first-person future imperfective singular)
змага́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш змага́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш змага́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш змага́ться (future imperfective second-person singular)
змага́тимешся (future imperfective second-person singular)
змага́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де змага́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де змага́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де змага́ться (future imperfective singular third-person)
змага́тиметься (future imperfective singular third-person)
змага́ємся (first-person imperfective plural present)
змага́ємося (first-person imperfective plural present)
змага́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо змага́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо змага́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо змага́ться (first-person future imperfective plural)
змага́тимемось (first-person future imperfective plural)
змага́тимемося (first-person future imperfective plural)
змага́тимемся (first-person future imperfective plural)
змага́єтеся (imperfective plural present second-person)
змага́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете змага́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете змага́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете змага́ться (future imperfective plural second-person)
змага́тиметесь (future imperfective plural second-person)
змага́тиметеся (future imperfective plural second-person)
змага́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть змага́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть змага́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть змага́ться (future imperfective plural third-person)
змага́тимуться (future imperfective plural third-person)
змага́ймося (first-person imperative plural)
змага́ймось (first-person imperative plural)
змага́йся (imperative second-person singular)
змага́йсь (imperative second-person singular)
змага́йтеся (imperative plural second-person)
змага́йтесь (imperative plural second-person)
змага́вся (masculine past singular)
змага́всь (masculine past singular)
змага́лися (masculine past plural)
змага́лись (masculine past plural)
змага́лася (feminine past singular)
змага́лась (feminine past singular)
змага́лися (feminine past plural)
змага́лись (feminine past plural)
змага́лося (neuter past singular)
змага́лось (neuter past singular)
змага́лися (neuter past plural)
змага́лись (neuter past plural)

змага́тися<1a.impf>

Uk-змагатися.ogg


оволодівати

uk-verb

оволодіва́ти

оволодіва́ти • (ovolodiváty) impf (perfective оволоді́ти)

оволодіва́ти (canonical)
ovolodiváty (romanization)
оволоді́ти (perfective)
оволодіва́ти (imperfective infinitive)
оволодіва́ть (imperfective infinitive)
оволодіва́ючи (adverbial imperfective present)
оволодіва́вши (adverbial imperfective past)
оволодіва́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду оволодіва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду оволодіва́ть (first-person future imperfective singular)
оволодіва́тиму (first-person future imperfective singular)
оволодіва́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш оволодіва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш оволодіва́ть (future imperfective second-person singular)
оволодіва́тимеш (future imperfective second-person singular)
оволодіва́є (imperfective present singular third-person)
бу́де оволодіва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де оволодіва́ть (future imperfective singular third-person)
оволодіва́тиме (future imperfective singular third-person)
оволодіва́єм (first-person imperfective plural present)
оволодіва́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо оволодіва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо оволодіва́ть (first-person future imperfective plural)
оволодіва́тимемо (first-person future imperfective plural)
оволодіва́тимем (first-person future imperfective plural)
оволодіва́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете оволодіва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете оволодіва́ть (future imperfective plural second-person)
оволодіва́тимете (future imperfective plural second-person)
оволодіва́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть оволодіва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть оволодіва́ть (future imperfective plural third-person)
оволодіва́тимуть (future imperfective plural third-person)
оволодіва́ймо (first-person imperative plural)
оволодіва́й (imperative second-person singular)
оволодіва́йте (imperative plural second-person)
оволодіва́в (masculine past singular)
оволодіва́ли (masculine past plural)
оволодіва́ла (feminine past singular)
оволодіва́ли (feminine past plural)
оволодіва́ло (neuter past singular)
оволодіва́ли (neuter past plural)

Uk-оволодівати.ogg

From оволоді́ти (ovolodíty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian овладева́ть (ovladevátʹ), Belarusian авало́дваць (avalódvacʹ).

to overcome, to gain control over (:feelings)


оволодіти

оволодіва́ти

оволоді́ти • (ovolodíty) pf (imperfective оволодіва́ти)

оволоді́ти (canonical)
ovolodíty (romanization)
оволодіва́ти (imperfective)
оволоді́ти (infinitive perfective)
оволоді́ть (infinitive perfective)
оволоді́вши (adverbial past perfective)
оволоді́ю (first-person future perfective singular)
оволоді́єш (future perfective second-person singular)
оволоді́є (future perfective singular third-person)
оволоді́єм (first-person future perfective plural)
оволоді́ємо (first-person future perfective plural)
оволоді́єте (future perfective plural second-person)
оволоді́ють (future perfective plural third-person)
оволоді́ймо (first-person imperative plural)
оволоді́й (imperative second-person singular)
оволоді́йте (imperative plural second-person)
оволоді́в (masculine past singular)
оволоді́ли (masculine past plural)
оволоді́ла (feminine past singular)
оволоді́ли (feminine past plural)
оволоді́ло (neuter past singular)
оволоді́ли (neuter past plural)

Uk-оволодіти.ogg

From о- (o-) + володі́ти (volodíty). Compare Russian овладе́ть (ovladétʹ), Belarusian авало́даць (avalódacʹ).


опанувати

опано́вувати

опанува́ти • (opanuváty) pf (imperfective опано́вувати)

опанува́ти (canonical)
opanuváty (romanization)
опано́вувати (imperfective)
опанува́ти (infinitive perfective)
опанува́ть (infinitive perfective)
опано́ваний (passive past perfective)
impersonal: опано́вано (passive past perfective)
опанува́вши (adverbial past perfective)
опану́ю (first-person future perfective singular)
опану́єш (future perfective second-person singular)
опану́є (future perfective singular third-person)
опану́єм (first-person future perfective plural)
опану́ємо (first-person future perfective plural)
опану́єте (future perfective plural second-person)
опану́ють (future perfective plural third-person)
опану́ймо (first-person imperative plural)
опану́й (imperative second-person singular)
опану́йте (imperative plural second-person)
опанува́в (masculine past singular)
опанува́ли (masculine past plural)
опанува́ла (feminine past singular)
опанува́ли (feminine past plural)
опанува́ло (neuter past singular)
опанува́ли (neuter past plural)

Uk-опанувати.ogg

From о- (o-) + панува́ти (panuváty). Compare Polish opanować.


опановувати

опано́вувати

опано́вувати • (opanóvuvaty) impf (perfective опанува́ти)

опано́вувати (canonical)
opanóvuvaty (romanization)
опанува́ти (perfective)
опано́вувати (imperfective infinitive)
опано́вувать (imperfective infinitive)
опано́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: опано́вувано (imperfective passive past)
опано́вуючи (adverbial imperfective present)
опано́вувавши (adverbial imperfective past)
опано́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду опано́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду опано́вувать (first-person future imperfective singular)
опано́вуватиму (first-person future imperfective singular)
опано́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш опано́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш опано́вувать (future imperfective second-person singular)
опано́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
опано́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де опано́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де опано́вувать (future imperfective singular third-person)
опано́вуватиме (future imperfective singular third-person)
опано́вуєм (first-person imperfective plural present)
опано́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо опано́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо опано́вувать (first-person future imperfective plural)
опано́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
опано́вуватимем (first-person future imperfective plural)
опано́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете опано́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете опано́вувать (future imperfective plural second-person)
опано́вуватимете (future imperfective plural second-person)
опано́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть опано́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть опано́вувать (future imperfective plural third-person)
опано́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
опано́вуймо (first-person imperative plural)
опано́вуй (imperative second-person singular)
опано́вуйте (imperative plural second-person)
опано́вував (masculine past singular)
опано́вували (masculine past plural)
опано́вувала (feminine past singular)
опано́вували (feminine past plural)
опано́вувало (neuter past singular)
опано́вували (neuter past plural)

[ɔpɐˈnɔwʊʋɐte]

Uk-опановувати.ogg

From the опано́в- (opanóv-) stem of опанува́ти (opanuváty) + -увати (-uvaty). Compare Polish opanowywać.


запізнитися

uk-verb

запізни́тися

запі́знюватися

запізня́тися

запізни́тися • (zapiznýtysja) pf (imperfective запі́знюватися or запізня́тися)

запізни́тися (canonical)
zapiznýtysja (romanization)
запі́знюватися (imperfective)
запізня́тися (imperfective)
запізни́тися (infinitive perfective)
запізни́тись (infinitive perfective)
запізни́ться (infinitive perfective)
запізни́вшись (adverbial past perfective)
запізню́ся (first-person future perfective singular)
запізню́сь (first-person future perfective singular)
запізни́шся (future perfective second-person singular)
запізни́ться (future perfective singular third-person)
запізни́мся (first-person future perfective plural)
запізнимо́ся (first-person future perfective plural)
запізнимо́сь (first-person future perfective plural)
запізните́ся (future perfective plural second-person)
запізните́сь (future perfective plural second-person)
запізня́ться (future perfective plural third-person)
запізні́мся (first-person imperative plural)
запізні́мося (first-person imperative plural)
запізні́мось (first-person imperative plural)
запізни́ся (imperative second-person singular)
запізни́сь (imperative second-person singular)
запізні́ться (imperative plural second-person)
запізни́вся (masculine past singular)
запізни́всь (masculine past singular)
запізни́лися (masculine past plural)
запізни́лись (masculine past plural)
запізни́лася (feminine past singular)
запізни́лась (feminine past singular)
запізни́лися (feminine past plural)
запізни́лись (feminine past plural)
запізни́лося (neuter past singular)
запізни́лось (neuter past singular)
запізни́лися (neuter past plural)
запізни́лись (neuter past plural)

uk-conj

запізни́тися<4b.pf>

Uk-запізнитися.ogg

From за- (za-) + пі́зній (píznij, “late”) + -и́ти (-ýty) + -ся (-sja).

af

Я запізни́вся на п'ятна́дцять хвили́н. ― Ja zapiznývsja na pʺjatnádcjatʹ xvylýn. ― I was fifteen minutes late.

Вона запізни́лася на по́тяг на дві хвили́ни.

Vona zapiznýlasja na pótjah na dvi xvylýny.


запізнюватися

uk-verb

запі́знюватися

запізни́тися

запі́знюватися • (zapíznjuvatysja) impf (perfective запізни́тися)

запі́знюватися (canonical)
zapíznjuvatysja (romanization)
запізни́тися (perfective)
запі́знюватися (imperfective infinitive)
запі́знюватись (imperfective infinitive)
запі́знюваться (imperfective infinitive)
запі́знюючись (adverbial imperfective present)
запі́знювавшись (adverbial imperfective past)
запі́знююся (first-person imperfective present singular)
запі́знююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду запі́знюватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду запі́знюватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду запі́знюваться (first-person future imperfective singular)
запі́знюватимусь (first-person future imperfective singular)
запі́знюватимуся (first-person future imperfective singular)
запі́знюєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш запі́знюватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш запі́знюватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш запі́знюваться (future imperfective second-person singular)
запі́знюватимешся (future imperfective second-person singular)
запі́знюється (imperfective present singular third-person)
бу́де запі́знюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де запі́знюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де запі́знюваться (future imperfective singular third-person)
запі́знюватиметься (future imperfective singular third-person)
запі́знюємся (first-person imperfective plural present)
запі́знюємося (first-person imperfective plural present)
запі́знюємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо запі́знюватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо запі́знюватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо запі́знюваться (first-person future imperfective plural)
запі́знюватимемось (first-person future imperfective plural)
запі́знюватимемося (first-person future imperfective plural)
запі́знюватимемся (first-person future imperfective plural)
запі́знюєтеся (imperfective plural present second-person)
запі́знюєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете запі́знюватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете запі́знюватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете запі́знюваться (future imperfective plural second-person)
запі́знюватиметесь (future imperfective plural second-person)
запі́знюватиметеся (future imperfective plural second-person)
запі́знюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запі́знюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запі́знюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запі́знюваться (future imperfective plural third-person)
запі́знюватимуться (future imperfective plural third-person)
запі́знюймося (first-person imperative plural)
запі́знюймось (first-person imperative plural)
запі́знюйся (imperative second-person singular)
запі́знюйсь (imperative second-person singular)
запі́знюйтеся (imperative plural second-person)
запі́знюйтесь (imperative plural second-person)
запі́знювався (masculine past singular)
запі́знювавсь (masculine past singular)
запі́знювалися (masculine past plural)
запі́знювались (masculine past plural)
запі́знювалася (feminine past singular)
запі́знювалась (feminine past singular)
запі́знювалися (feminine past plural)
запі́знювались (feminine past plural)
запі́знювалося (neuter past singular)
запі́знювалось (neuter past singular)
запі́знювалися (neuter past plural)
запі́знювались (neuter past plural)

uk-conj

запі́знюватися<2a.impf>

[zɐˈpʲizʲnʲʊʋɐtesʲɐ]

Uk-запізнюватися.ogg

запізни́тися (zapiznýtysja) + -ювати (-juvaty)

af

запізни́тися


імпровізувати

uk-verb

імпровізува́ти

імпровізува́ти • (improvizuváty) impf or pf

імпровізува́ти (canonical)
improvizuváty (romanization)
імпровізува́ти (infinitive)
імпровізува́ть (infinitive)
імпровізо́ваний (passive past)
impersonal: імпровізо́вано (passive past)
імпровізу́ючи (adverbial present)
імпровізува́вши (adverbial past)
імпровізу́ю (first-person future singular)
бу́ду ймпровізува́ти (first-person singular)
бу́ду ймпровізува́ть (first-person singular)
імпровізува́тиму (first-person singular)
імпровізу́єш (future second-person singular)
бу́деш імпровізува́ти (second-person singular)
бу́деш імпровізува́ть (second-person singular)
імпровізува́тимеш (second-person singular)
імпровізу́є (future singular third-person)
бу́де ймпровізува́ти (singular third-person)
бу́де ймпровізува́ть (singular third-person)
імпровізува́тиме (singular third-person)
імпровізу́єм (first-person future plural)
імпровізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо ймпровізува́ти (first-person plural)
бу́демо ймпровізува́ть (first-person plural)
імпровізува́тимемо (first-person plural)
імпровізува́тимем (first-person plural)
імпровізу́єте (future plural second-person)
бу́дете ймпровізува́ти (plural second-person)
бу́дете ймпровізува́ть (plural second-person)
імпровізува́тимете (plural second-person)
імпровізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть імпровізува́ти (plural third-person)
бу́дуть імпровізува́ть (plural third-person)
імпровізува́тимуть (plural third-person)
імпровізу́ймо (first-person imperative plural)
імпровізу́й (imperative second-person singular)
імпровізу́йте (imperative plural second-person)
імпровізува́в (masculine past singular)
імпровізува́ли (masculine past plural)
імпровізува́ла (feminine past singular)
імпровізува́ли (feminine past plural)
імпровізува́ло (neuter past singular)
імпровізува́ли (neuter past plural)

From імпровіз(а́ція) (improviz(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian импровизи́ровать (improvizírovatʹ), Belarusian імправізава́ць (impravizavácʹ), Polish improwizować.

af

імпровіза́ція

імпровіз(а́ція)

cog

импровизи́ровать

імправізава́ць


знімати

uk-verb

зніма́ти • (znimáty) impf (perfective зня́ти)

зніма́ти (canonical)
znimáty (romanization)
зня́ти (perfective)
зніма́ти (imperfective infinitive)
зніма́ть (imperfective infinitive)
зніма́ючи (adverbial imperfective present)
зніма́вши (adverbial imperfective past)
зніма́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зніма́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зніма́ть (first-person future imperfective singular)
зніма́тиму (first-person future imperfective singular)
зніма́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зніма́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зніма́ть (future imperfective second-person singular)
зніма́тимеш (future imperfective second-person singular)
зніма́є (imperfective present singular third-person)
бу́де зніма́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зніма́ть (future imperfective singular third-person)
зніма́тиме (future imperfective singular third-person)
зніма́єм (first-person imperfective plural present)
зніма́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зніма́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зніма́ть (first-person future imperfective plural)
зніма́тимемо (first-person future imperfective plural)
зніма́тимем (first-person future imperfective plural)
зніма́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зніма́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зніма́ть (future imperfective plural second-person)
зніма́тимете (future imperfective plural second-person)
зніма́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зніма́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зніма́ть (future imperfective plural third-person)
зніма́тимуть (future imperfective plural third-person)
зніма́ймо (first-person imperative plural)
зніма́й (imperative second-person singular)
зніма́йте (imperative plural second-person)
зніма́в (masculine past singular)
зніма́ли (masculine past plural)
зніма́ла (feminine past singular)
зніма́ли (feminine past plural)
зніма́ло (neuter past singular)
зніма́ли (neuter past plural)

Uk-знімати.ogg

From з- (z-) + -німа́ти (-nimáty). Compare Russian снима́ть (snimátʹ), Belarusian зніма́ць (znimácʹ).

to remove, to take away, to take off, to take down

Він зніма́є свою́ кандидату́ру.

Я зніма́ю гро́ші зі свого́ раху́нку.

to shoot, to film, to make (:video, film)


зняти

зня́ти • (znjáty) pf (imperfective зніма́ти)

зня́ти (canonical)
znjáty (romanization)
зніма́ти (imperfective)
зня́ти (infinitive perfective)
знять (infinitive perfective)
зня́тий (passive past perfective)
impersonal: зня́то (passive past perfective)
зня́вши (adverbial past perfective)
зніму́ (first-person future perfective singular)
зні́меш (future perfective second-person singular)
зні́ме (future perfective singular third-person)
зні́мем (first-person future perfective plural)
зні́мемо (first-person future perfective plural)
зні́мете (future perfective plural second-person)
зні́муть (future perfective plural third-person)
знімі́м (first-person imperative plural)
знімі́мо (first-person imperative plural)
зніми́ (imperative second-person singular)
знімі́ть (imperative plural second-person)
зняв (masculine past singular)
зняли́ (masculine past plural)
зняла́ (feminine past singular)
зняли́ (feminine past plural)
зняло́ (neuter past singular)
зняли́ (neuter past plural)

uk:Мельничук Олександр Савич

From Proto-Slavic *sъnęti, from *sъ(n)- + *ęti. Reanalyzed as з- (z-) + -(й)ня́ти (-(j)njáty). Compare Russian снять (snjatʹ), Belarusian зняць (znjacʹ).

Він зняв свою́ кандидату́ру.

Я зніму́ гро́ші зі свого́ раху́нку.


еякулювати

еякулюва́ти (canonical)
ejakuljuváty (romanization)
еякулюва́ти (infinitive)
еякулюва́ть (infinitive)
еякулю́ючи (adverbial present)
еякулюва́вши (adverbial past)
еякулю́ю (first-person future singular)
бу́ду еякулюва́ти (first-person singular)
бу́ду еякулюва́ть (first-person singular)
еякулюва́тиму (first-person singular)
еякулю́єш (future second-person singular)
бу́деш еякулюва́ти (second-person singular)
бу́деш еякулюва́ть (second-person singular)
еякулюва́тимеш (second-person singular)
еякулю́є (future singular third-person)
бу́де еякулюва́ти (singular third-person)
бу́де еякулюва́ть (singular third-person)
еякулюва́тиме (singular third-person)
еякулю́єм (first-person future plural)
еякулю́ємо (first-person future plural)
бу́демо еякулюва́ти (first-person plural)
бу́демо еякулюва́ть (first-person plural)
еякулюва́тимемо (first-person plural)
еякулюва́тимем (first-person plural)
еякулю́єте (future plural second-person)
бу́дете еякулюва́ти (plural second-person)
бу́дете еякулюва́ть (plural second-person)
еякулюва́тимете (plural second-person)
еякулю́ють (future plural third-person)
бу́дуть еякулюва́ти (plural third-person)
бу́дуть еякулюва́ть (plural third-person)
еякулюва́тимуть (plural third-person)
еякулю́ймо (first-person imperative plural)
еякулю́й (imperative second-person singular)
еякулю́йте (imperative plural second-person)
еякулюва́в (masculine past singular)
еякулюва́ли (masculine past plural)
еякулюва́ла (feminine past singular)
еякулюва́ли (feminine past plural)
еякулюва́ло (neuter past singular)
еякулюва́ли (neuter past plural)

Ultimately from Latin ēiaculor + -ювати (-juvaty). Compare Russian эякули́ровать (ejakulírovatʹ), Polish ejakulować.

cog

эякули́ровать

to ejaculate (forcibly eject fluid from the urethra in response to sexual stimulation)


народжувати

uk-verb

наро́джувати

наро́джувати • (naródžuvaty) impf (perfective народи́ти)

наро́джувати (canonical)
naródžuvaty (romanization)
народи́ти (perfective)
наро́джувати (imperfective infinitive)
наро́джувать (imperfective infinitive)
наро́джуваний (imperfective passive past)
impersonal: наро́джувано (imperfective passive past)
наро́джуючи (adverbial imperfective present)
наро́джувавши (adverbial imperfective past)
наро́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду наро́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду наро́джувать (first-person future imperfective singular)
наро́джуватиму (first-person future imperfective singular)
наро́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш наро́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш наро́джувать (future imperfective second-person singular)
наро́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
наро́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де наро́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де наро́джувать (future imperfective singular third-person)
наро́джуватиме (future imperfective singular third-person)
наро́джуєм (first-person imperfective plural present)
наро́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо наро́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо наро́джувать (first-person future imperfective plural)
наро́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
наро́джуватимем (first-person future imperfective plural)
наро́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете наро́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете наро́джувать (future imperfective plural second-person)
наро́джуватимете (future imperfective plural second-person)
наро́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть наро́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть наро́джувать (future imperfective plural third-person)
наро́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
наро́джуймо (first-person imperative plural)
наро́джуй (imperative second-person singular)
наро́джуйте (imperative plural second-person)
наро́джував (masculine past singular)
наро́джували (masculine past plural)
наро́джувала (feminine past singular)
наро́джували (feminine past plural)
наро́джувало (neuter past singular)
наро́джували (neuter past plural)

[nɐˈrɔd͡ʒʊʋɐte]

From the наро́дж- (naródž-) stem of народи́ти (narodýty) + -увати (-uvaty).

(figurative) to engender, to bring forth


адаптувати

адаптува́ти (canonical)
adaptuváty (romanization)
адаптува́ти (infinitive)
адаптува́ть (infinitive)
адапто́ваний (passive past)
impersonal: адапто́вано (passive past)
адапту́ючи (adverbial present)
адаптува́вши (adverbial past)
адапту́ю (first-person future singular)
бу́ду адаптува́ти (first-person singular)
бу́ду адаптува́ть (first-person singular)
адаптува́тиму (first-person singular)
адапту́єш (future second-person singular)
бу́деш адаптува́ти (second-person singular)
бу́деш адаптува́ть (second-person singular)
адаптува́тимеш (second-person singular)
адапту́є (future singular third-person)
бу́де адаптува́ти (singular third-person)
бу́де адаптува́ть (singular third-person)
адаптува́тиме (singular third-person)
адапту́єм (first-person future plural)
адапту́ємо (first-person future plural)
бу́демо адаптува́ти (first-person plural)
бу́демо адаптува́ть (first-person plural)
адаптува́тимемо (first-person plural)
адаптува́тимем (first-person plural)
адапту́єте (future plural second-person)
бу́дете адаптува́ти (plural second-person)
бу́дете адаптува́ть (plural second-person)
адаптува́тимете (plural second-person)
адапту́ють (future plural third-person)
бу́дуть адаптува́ти (plural third-person)
бу́дуть адаптува́ть (plural third-person)
адаптува́тимуть (plural third-person)
адапту́ймо (first-person imperative plural)
адапту́й (imperative second-person singular)
адапту́йте (imperative plural second-person)
адаптува́в (masculine past singular)
адаптува́ли (masculine past plural)
адаптува́ла (feminine past singular)
адаптува́ли (feminine past plural)
адаптува́ло (neuter past singular)
адаптува́ли (neuter past plural)

Uk-адаптувати.ogg

Ultimately from Latin adaptō + -ува́ти (-uváty). Compare Russian адапти́ровать (adaptírovatʹ), Belarusian адаптава́ць (adaptavácʹ), Polish adaptować.

cog

адапти́ровать


дебютувати

дебютува́ти (canonical)
debjutuváty (romanization)
дебютува́ти (infinitive)
дебютува́ть (infinitive)
дебюту́ючи (adverbial present)
дебютува́вши (adverbial past)
дебюту́ю (first-person future singular)
бу́ду дебютува́ти (first-person singular)
бу́ду дебютува́ть (first-person singular)
дебютува́тиму (first-person singular)
дебюту́єш (future second-person singular)
бу́деш дебютува́ти (second-person singular)
бу́деш дебютува́ть (second-person singular)
дебютува́тимеш (second-person singular)
дебюту́є (future singular third-person)
бу́де дебютува́ти (singular third-person)
бу́де дебютува́ть (singular third-person)
дебютува́тиме (singular third-person)
дебюту́єм (first-person future plural)
дебюту́ємо (first-person future plural)
бу́демо дебютува́ти (first-person plural)
бу́демо дебютува́ть (first-person plural)
дебютува́тимемо (first-person plural)
дебютува́тимем (first-person plural)
дебюту́єте (future plural second-person)
бу́дете дебютува́ти (plural second-person)
бу́дете дебютува́ть (plural second-person)
дебютува́тимете (plural second-person)
дебюту́ють (future plural third-person)
бу́дуть дебютува́ти (plural third-person)
бу́дуть дебютува́ть (plural third-person)
дебютува́тимуть (plural third-person)
дебюту́ймо (first-person imperative plural)
дебюту́й (imperative second-person singular)
дебюту́йте (imperative plural second-person)
дебютува́в (masculine past singular)
дебютува́ли (masculine past plural)
дебютува́ла (feminine past singular)
дебютува́ли (feminine past plural)
дебютува́ло (neuter past singular)
дебютува́ли (neuter past plural)

From дебю́т (debjút) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian дебюти́ровать (debjutírovatʹ), Belarusian дэбютава́ць (debjutavácʹ), Polish debiutować.

дебюти́ровать

(intransitive) to debut, to make one's debut


спеціалізувати

uk-verb

спеціалізува́ти

спеціалізува́ти • (specializuváty) impf or pf

спеціалізува́ти (canonical)
specializuváty (romanization)
спеціалізува́ти (infinitive)
спеціалізува́ть (infinitive)
спеціалізо́ваний (passive past)
impersonal: спеціалізо́вано (passive past)
спеціалізу́ючи (adverbial present)
спеціалізува́вши (adverbial past)
спеціалізу́ю (first-person future singular)
бу́ду спеціалізува́ти (first-person singular)
бу́ду спеціалізува́ть (first-person singular)
спеціалізува́тиму (first-person singular)
спеціалізу́єш (future second-person singular)
бу́деш спеціалізува́ти (second-person singular)
бу́деш спеціалізува́ть (second-person singular)
спеціалізува́тимеш (second-person singular)
спеціалізу́є (future singular third-person)
бу́де спеціалізува́ти (singular third-person)
бу́де спеціалізува́ть (singular third-person)
спеціалізува́тиме (singular third-person)
спеціалізу́єм (first-person future plural)
спеціалізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо спеціалізува́ти (first-person plural)
бу́демо спеціалізува́ть (first-person plural)
спеціалізува́тимемо (first-person plural)
спеціалізува́тимем (first-person plural)
спеціалізу́єте (future plural second-person)
бу́дете спеціалізува́ти (plural second-person)
бу́дете спеціалізува́ть (plural second-person)
спеціалізува́тимете (plural second-person)
спеціалізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть спеціалізува́ти (plural third-person)
бу́дуть спеціалізува́ть (plural third-person)
спеціалізува́тимуть (plural third-person)
спеціалізу́ймо (first-person imperative plural)
спеціалізу́й (imperative second-person singular)
спеціалізу́йте (imperative plural second-person)
спеціалізува́в (masculine past singular)
спеціалізува́ли (masculine past plural)
спеціалізува́ла (feminine past singular)
спеціалізува́ли (feminine past plural)
спеціалізува́ло (neuter past singular)
спеціалізува́ли (neuter past plural)

From спеціаліз(а́ція) (specializ(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian специализи́ровать (specializírovatʹ), Belarusian спецыялізава́ць (spjecyjalizavácʹ), Polish specjalizować.

af

спеціаліза́ція

спеціаліз(а́ція)

cog

специализи́ровать

спецыялізава́ць


зацікавлений

head

заціка́влений

заціка́влений • (zacikávlenyj)

заціка́влений (canonical)
zacikávlenyj (romanization)
заціка́влений (masculine nominative)
заціка́влене (neuter nominative)
заціка́влена (feminine nominative)
заціка́влені (nominative plural)
заціка́вленого (genitive masculine neuter)
заціка́вленої (feminine genitive)
заціка́влених (genitive plural)
заціка́вленому (dative masculine neuter)
заціка́вленій (dative feminine)
заціка́вленим (dative plural)
заціка́вленого (accusative animate masculine)
заціка́влене (accusative neuter)
заціка́влену (accusative feminine)
заціка́влених (accusative animate plural)
заціка́влений (accusative inanimate masculine)
заціка́влені (accusative inanimate plural)
заціка́вленим (instrumental masculine neuter)
заціка́вленою (feminine instrumental)
заціка́вленими (instrumental plural)
заціка́вленому (locative masculine neuter)
заціка́вленім (locative masculine neuter)
заціка́вленій (feminine locative)
заціка́влених (locative plural)

uk-adecl

заціка́влений

Uk-зацікавлений.ogg

заціка́вити зацікавити#Ukrainian

passive adjectival past participle of заціка́вити pf (zacikávyty)


зацікавлювати

uk-verb

заціка́влювати

заціка́влювати • (zacikávljuvaty) impf (perfective заціка́вити)

заціка́влювати (canonical)
zacikávljuvaty (romanization)
заціка́вити (perfective)
заціка́влювати (imperfective infinitive)
заціка́влювать (imperfective infinitive)
заціка́влюваний (imperfective passive past)
impersonal: заціка́влювано (imperfective passive past)
заціка́влюючи (adverbial imperfective present)
заціка́влювавши (adverbial imperfective past)
заціка́влюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду заціка́влювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заціка́влювать (first-person future imperfective singular)
заціка́влюватиму (first-person future imperfective singular)
заціка́влюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заціка́влювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заціка́влювать (future imperfective second-person singular)
заціка́влюватимеш (future imperfective second-person singular)
заціка́влює (imperfective present singular third-person)
бу́де заціка́влювати (future imperfective singular third-person)
бу́де заціка́влювать (future imperfective singular third-person)
заціка́влюватиме (future imperfective singular third-person)
заціка́влюєм (first-person imperfective plural present)
заціка́влюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заціка́влювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заціка́влювать (first-person future imperfective plural)
заціка́влюватимемо (first-person future imperfective plural)
заціка́влюватимем (first-person future imperfective plural)
заціка́влюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заціка́влювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заціка́влювать (future imperfective plural second-person)
заціка́влюватимете (future imperfective plural second-person)
заціка́влюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заціка́влювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заціка́влювать (future imperfective plural third-person)
заціка́влюватимуть (future imperfective plural third-person)
заціка́влюймо (first-person imperative plural)
заціка́влюй (imperative second-person singular)
заціка́влюйте (imperative plural second-person)
заціка́влював (masculine past singular)
заціка́влювали (masculine past plural)
заціка́влювала (feminine past singular)
заціка́влювали (feminine past plural)
заціка́влювало (neuter past singular)
заціка́влювали (neuter past plural)

Uk-зацікавлювати.ogg

From заціка́вити (zacikávyty) + -ювати (-juvaty). Compare Belarusian заціка́ўліваць (zacikáŭlivacʹ), Polish zaciekawiać.

cog

заціка́ўліваць


зацікавити

uk-verb

заціка́влювати

заціка́вити • (zacikávyty) pf (imperfective заціка́влювати)

заціка́вити (canonical)
zacikávyty (romanization)
заціка́влювати (imperfective)
заціка́вити (infinitive perfective)
заціка́вить (infinitive perfective)
заціка́влений (passive past perfective)
impersonal: заціка́влено (passive past perfective)
заціка́вивши (adverbial past perfective)
заціка́влю (first-person future perfective singular)
заціка́виш (future perfective second-person singular)
заціка́вить (future perfective singular third-person)
заціка́вим (first-person future perfective plural)
заціка́вимо (first-person future perfective plural)
заціка́вите (future perfective plural second-person)
заціка́влять (future perfective plural third-person)
заціка́вмо (first-person imperative plural)
заціка́в (imperative second-person singular)
заціка́вте (imperative plural second-person)
заціка́вив (masculine past singular)
заціка́вили (masculine past plural)
заціка́вила (feminine past singular)
заціка́вили (feminine past plural)
заціка́вило (neuter past singular)
заціка́вили (neuter past plural)

Uk-зацікавити.ogg

From за- (za-) + ціка́вити (cikávyty). Compare Belarusian заціка́віць (zacikávicʹ), Polish zaciekawić.


зізнаватися

зізнава́тися

зізнава́тися • (ziznavátysja) impf (perfective зізна́тися)

зізнава́тися (canonical)
ziznavátysja (romanization)
зізна́тися (perfective)
зізнава́тися (imperfective infinitive)
зізнава́тись (imperfective infinitive)
зізнава́ться (imperfective infinitive)
зізнаючи́сь (adverbial imperfective present)
зізнава́вшись (adverbial imperfective past)
зізнаю́ся (first-person imperfective present singular)
зізнаю́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду зізнава́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду зізнава́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду зізнава́ться (first-person future imperfective singular)
зізнава́тимусь (first-person future imperfective singular)
зізнава́тимуся (first-person future imperfective singular)
зізнає́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш зізнава́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш зізнава́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш зізнава́ться (future imperfective second-person singular)
зізнава́тимешся (future imperfective second-person singular)
зізнає́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де зізнава́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де зізнава́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де зізнава́ться (future imperfective singular third-person)
зізнава́тиметься (future imperfective singular third-person)
зізнає́мся (first-person imperfective plural present)
зізнаємо́ся (first-person imperfective plural present)
зізнаємо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо зізнава́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо зізнава́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо зізнава́ться (first-person future imperfective plural)
зізнава́тимемось (first-person future imperfective plural)
зізнава́тимемося (first-person future imperfective plural)
зізнава́тимемся (first-person future imperfective plural)
зізнаєте́ся (imperfective plural present second-person)
зізнаєте́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете зізнава́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете зізнава́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете зізнава́ться (future imperfective plural second-person)
зізнава́тиметесь (future imperfective plural second-person)
зізнава́тиметеся (future imperfective plural second-person)
зізнаю́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зізнава́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зізнава́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зізнава́ться (future imperfective plural third-person)
зізнава́тимуться (future imperfective plural third-person)
зізнава́ймося (first-person imperative plural)
зізнава́ймось (first-person imperative plural)
зізнава́йся (imperative second-person singular)
зізнава́йтеся (imperative plural second-person)
зізнава́йтесь (imperative plural second-person)
зізнава́вся (masculine past singular)
зізнава́всь (masculine past singular)
зізнава́лися (masculine past plural)
зізнава́лись (masculine past plural)
зізнава́лася (feminine past singular)
зізнава́лась (feminine past singular)
зізнава́лися (feminine past plural)
зізнава́лись (feminine past plural)
зізнава́лося (neuter past singular)
зізнава́лось (neuter past singular)
зізнава́лися (neuter past plural)
зізнава́лись (neuter past plural)

uk-conj

зізнава́тися<13b.impf>

Uk-зізнаватися.ogg

зізна́тися (ziznátysja) + -ава́ти (-aváty)


зізнатися

uk-verb

зізнава́тися

зізна́тися • (ziznátysja) pf (imperfective зізнава́тися)

зізна́тися (canonical)
ziznátysja (romanization)
зізнава́тися (imperfective)
зізна́тися (infinitive perfective)
зізна́тись (infinitive perfective)
зізна́ться (infinitive perfective)
зізна́вшись (adverbial past perfective)
зізна́юся (first-person future perfective singular)
зізна́юсь (first-person future perfective singular)
зізна́єшся (future perfective second-person singular)
зізна́ється (future perfective singular third-person)
зізна́ємся (first-person future perfective plural)
зізна́ємося (first-person future perfective plural)
зізна́ємось (first-person future perfective plural)
зізна́єтеся (future perfective plural second-person)
зізна́єтесь (future perfective plural second-person)
зізна́ються (future perfective plural third-person)
зізна́ймося (first-person imperative plural)
зізна́ймось (first-person imperative plural)
зізна́йся (imperative second-person singular)
зізна́йсь (imperative second-person singular)
зізна́йтеся (imperative plural second-person)
зізна́йтесь (imperative plural second-person)
зізна́вся (masculine past singular)
зізна́всь (masculine past singular)
зізна́лися (masculine past plural)
зізна́лись (masculine past plural)
зізна́лася (feminine past singular)
зізна́лась (feminine past singular)
зізна́лися (feminine past plural)
зізна́лись (feminine past plural)
зізна́лося (neuter past singular)
зізна́лось (neuter past singular)
зізна́лися (neuter past plural)
зізна́лись (neuter past plural)

uk-conj

зізна́тися<1a.pf>

Uk-зізнатися.ogg

From зі- (zi-) + зна́ти (znáty) + -ся (-sja).


проконтролювати

uk-verb

проконтролюва́ти

контролюва́ти

проконтролюва́ти • (prokontroljuváty) pf (imperfective контролюва́ти)

проконтролюва́ти (canonical)
prokontroljuváty (romanization)
контролюва́ти (imperfective)
проконтролюва́ти (infinitive perfective)
проконтролюва́ть (infinitive perfective)
проконтрольо́ваний (passive past perfective)
impersonal: проконтрольо́вано (passive past perfective)
проконтролюва́вши (adverbial past perfective)
проконтролю́ю (first-person future perfective singular)
проконтролю́єш (future perfective second-person singular)
проконтролю́є (future perfective singular third-person)
проконтролю́єм (first-person future perfective plural)
проконтролю́ємо (first-person future perfective plural)
проконтролю́єте (future perfective plural second-person)
проконтролю́ють (future perfective plural third-person)
проконтролю́ймо (first-person imperative plural)
проконтролю́й (imperative second-person singular)
проконтролю́йте (imperative plural second-person)
проконтролюва́в (masculine past singular)
проконтролюва́ли (masculine past plural)
проконтролюва́ла (feminine past singular)
проконтролюва́ли (feminine past plural)
проконтролюва́ло (neuter past singular)
проконтролюва́ли (neuter past plural)

uk-conj

проконтролюва́ти<2a.pf.tr.ppp>

From про- (pro-) + контролюва́ти (kontroljuváty). Compare Russian проконтроли́ровать (prokontrolírovatʹ), Belarusian пракантралява́ць (prakantraljavácʹ).

af

контролюва́ти

cog

проконтроли́ровать

пракантралява́ць


обмежений

head

обме́жений • (obméženyj)

обме́жений (canonical)
obméženyj (romanization)
обме́жений (masculine nominative)
обме́жене (neuter nominative)
обме́жена (feminine nominative)
обме́жені (nominative plural)
обме́женого (genitive masculine neuter)
обме́женої (feminine genitive)
обме́жених (genitive plural)
обме́женому (dative masculine neuter)
обме́женій (dative feminine)
обме́женим (dative plural)
обме́женого (accusative animate masculine)
обме́жене (accusative neuter)
обме́жену (accusative feminine)
обме́жених (accusative animate plural)
обме́жений (accusative inanimate masculine)
обме́жені (accusative inanimate plural)
обме́женим (instrumental masculine neuter)
обме́женою (feminine instrumental)
обме́женими (instrumental plural)
обме́женому (locative masculine neuter)
обме́женім (locative masculine neuter)
обме́женій (feminine locative)
обме́жених (locative plural)

Uk-обмежений.ogg

обме́жити обмежити#Ukrainian

passive adjectival past participle of обме́жити pf (obméžyty)


контролювати

uk-verb

контролюва́ти

проконтролюва́ти

контролюва́ти • (kontroljuváty) impf (perfective проконтролюва́ти)

контролюва́ти (canonical)
kontroljuváty (romanization)
проконтролюва́ти (perfective)
контролюва́ти (imperfective infinitive)
контролюва́ть (imperfective infinitive)
контрольо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: контрольо́вано (imperfective passive past)
контролю́ючи (adverbial imperfective present)
контролюва́вши (adverbial imperfective past)
контролю́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду контролюва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду контролюва́ть (first-person future imperfective singular)
контролюва́тиму (first-person future imperfective singular)
контролю́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш контролюва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш контролюва́ть (future imperfective second-person singular)
контролюва́тимеш (future imperfective second-person singular)
контролю́є (imperfective present singular third-person)
бу́де контролюва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де контролюва́ть (future imperfective singular third-person)
контролюва́тиме (future imperfective singular third-person)
контролю́єм (first-person imperfective plural present)
контролю́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо контролюва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо контролюва́ть (first-person future imperfective plural)
контролюва́тимемо (first-person future imperfective plural)
контролюва́тимем (first-person future imperfective plural)
контролю́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете контролюва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете контролюва́ть (future imperfective plural second-person)
контролюва́тимете (future imperfective plural second-person)
контролю́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть контролюва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть контролюва́ть (future imperfective plural third-person)
контролюва́тимуть (future imperfective plural third-person)
контролю́ймо (first-person imperative plural)
контролю́й (imperative second-person singular)
контролю́йте (imperative plural second-person)
контролюва́в (masculine past singular)
контролюва́ли (masculine past plural)
контролюва́ла (feminine past singular)
контролюва́ли (feminine past plural)
контролюва́ло (neuter past singular)
контролюва́ли (neuter past plural)

From контро́ль (kontrólʹ) + -ювати (-juvaty). Compare Russian контроли́ровать (kontrolírovatʹ), Belarusian кантралява́ць (kantraljavácʹ), Polish kontrolować.

cog

контроли́ровать

кантралява́ць


автоматизувати

uk-verb

автоматизува́ти

автоматизува́ти • (avtomatyzuváty) impf or pf

автоматизува́ти (canonical)
avtomatyzuváty (romanization)
автоматизува́ти (infinitive)
автоматизува́ть (infinitive)
автоматизо́ваний (passive past)
impersonal: автоматизо́вано (passive past)
автоматизу́ючи (adverbial present)
автоматизува́вши (adverbial past)
автоматизу́ю (first-person future singular)
бу́ду автоматизува́ти (first-person singular)
бу́ду автоматизува́ть (first-person singular)
автоматизува́тиму (first-person singular)
автоматизу́єш (future second-person singular)
бу́деш автоматизува́ти (second-person singular)
бу́деш автоматизува́ть (second-person singular)
автоматизува́тимеш (second-person singular)
автоматизу́є (future singular third-person)
бу́де автоматизува́ти (singular third-person)
бу́де автоматизува́ть (singular third-person)
автоматизува́тиме (singular third-person)
автоматизу́єм (first-person future plural)
автоматизу́ємо (first-person future plural)
бу́демо автоматизува́ти (first-person plural)
бу́демо автоматизува́ть (first-person plural)
автоматизува́тимемо (first-person plural)
автоматизува́тимем (first-person plural)
автоматизу́єте (future plural second-person)
бу́дете автоматизува́ти (plural second-person)
бу́дете автоматизува́ть (plural second-person)
автоматизува́тимете (plural second-person)
автоматизу́ють (future plural third-person)
бу́дуть автоматизува́ти (plural third-person)
бу́дуть автоматизува́ть (plural third-person)
автоматизува́тимуть (plural third-person)
автоматизу́ймо (first-person imperative plural)
автоматизу́й (imperative second-person singular)
автоматизу́йте (imperative plural second-person)
автоматизува́в (masculine past singular)
автоматизува́ли (masculine past plural)
автоматизува́ла (feminine past singular)
автоматизува́ли (feminine past plural)
автоматизува́ло (neuter past singular)
автоматизува́ли (neuter past plural)

From автоматиз(а́ція) (avtomatyz(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian автоматизи́ровать (avtomatizírovatʹ), Belarusian аўтаматызава́ць (aŭtamatyzavácʹ), Polish automatyzować.

af

автоматиза́ція

автоматиз(а́ція)

cog

автоматизи́ровать

аўтаматызава́ць


читано

head

чи́тано • (čýtano) impf

чи́тано (canonical)
čýtano (romanization)

чита́ти читати#Ukrainian

past passive impersonal participle of чита́ти (čytáty)


вижити

uk-verb

ви́жити • (výžyty) pf (imperfective вижива́ти)

ви́жити (canonical)
výžyty (romanization)
вижива́ти (imperfective)
ви́жити (infinitive perfective)
ви́жить (infinitive perfective)
ви́живши (adverbial past perfective)
ви́живу (first-person future perfective singular)
ви́живеш (future perfective second-person singular)
ви́живе (future perfective singular third-person)
ви́живем (first-person future perfective plural)
ви́живемо (first-person future perfective plural)
ви́живете (future perfective plural second-person)
ви́живуть (future perfective plural third-person)
ви́живім (first-person imperative plural)
ви́живімо (first-person imperative plural)
ви́живи (imperative second-person singular)
ви́живіть (imperative plural second-person)
ви́жив (masculine past singular)
ви́жили (masculine past plural)
ви́жила (feminine past singular)
ви́жили (feminine past plural)
ви́жило (neuter past singular)
ви́жили (neuter past plural)

From ви́- (vý-) + жи́ти (žýty). Compare Russian вы́жить (výžitʹ), Belarusian вы́жыць (výžycʹ).

af

ви́- (vý-) + жи́ти (žýty)

(transitive) to drive out (induce someone's departure from a place by making their stay miserable or inconvenient)