підживлювати

піджи́влювати

піджи́влювати • (pidžývljuvaty) impf (perfective підживи́ти)

піджи́влювати (canonical)
pidžývljuvaty (romanization)
підживи́ти (perfective)
піджи́влювати (imperfective infinitive)
піджи́влювать (imperfective infinitive)
піджи́влюваний (imperfective passive past)
impersonal: піджи́влювано (imperfective passive past)
піджи́влюючи (adverbial imperfective present)
піджи́влювавши (adverbial imperfective past)
піджи́влюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду піджи́влювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду піджи́влювать (first-person future imperfective singular)
піджи́влюватиму (first-person future imperfective singular)
піджи́влюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш піджи́влювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш піджи́влювать (future imperfective second-person singular)
піджи́влюватимеш (future imperfective second-person singular)
піджи́влює (imperfective present singular third-person)
бу́де піджи́влювати (future imperfective singular third-person)
бу́де піджи́влювать (future imperfective singular third-person)
піджи́влюватиме (future imperfective singular third-person)
піджи́влюєм (first-person imperfective plural present)
піджи́влюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо піджи́влювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо піджи́влювать (first-person future imperfective plural)
піджи́влюватимемо (first-person future imperfective plural)
піджи́влюватимем (first-person future imperfective plural)
піджи́влюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете піджи́влювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете піджи́влювать (future imperfective plural second-person)
піджи́влюватимете (future imperfective plural second-person)
піджи́влюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть піджи́влювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть піджи́влювать (future imperfective plural third-person)
піджи́влюватимуть (future imperfective plural third-person)
піджи́влюймо (first-person imperative plural)
піджи́влюй (imperative second-person singular)
піджи́влюйте (imperative plural second-person)
піджи́влював (masculine past singular)
піджи́влювали (masculine past plural)
піджи́влювала (feminine past singular)
піджи́влювали (feminine past plural)
піджи́влювало (neuter past singular)
піджи́влювали (neuter past plural)

[pʲiˈd͡ʒɪu̯lʲʊʋɐte]

From підживи́ти (pidžyvýty) + -ювати (-juvaty).

af

Near-synonym: удо́брювати impf (udóbrjuvaty)


розтривожувати

uk-verb

розтриво́жувати

розтриво́жити

розтриво́жувати • (roztryvóžuvaty) impf (perfective розтриво́жити)

розтриво́жувати (canonical)
roztryvóžuvaty (romanization)
розтриво́жити (perfective)
розтриво́жувати (imperfective infinitive)
розтриво́жувать (imperfective infinitive)
розтриво́жуючи (adverbial imperfective present)
розтриво́жувавши (adverbial imperfective past)
розтриво́жую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розтриво́жувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розтриво́жувать (first-person future imperfective singular)
розтриво́жуватиму (first-person future imperfective singular)
розтриво́жуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розтриво́жувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розтриво́жувать (future imperfective second-person singular)
розтриво́жуватимеш (future imperfective second-person singular)
розтриво́жує (imperfective present singular third-person)
бу́де розтриво́жувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розтриво́жувать (future imperfective singular third-person)
розтриво́жуватиме (future imperfective singular third-person)
розтриво́жуєм (first-person imperfective plural present)
розтриво́жуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розтриво́жувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розтриво́жувать (first-person future imperfective plural)
розтриво́жуватимемо (first-person future imperfective plural)
розтриво́жуватимем (first-person future imperfective plural)
розтриво́жуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розтриво́жувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розтриво́жувать (future imperfective plural second-person)
розтриво́жуватимете (future imperfective plural second-person)
розтриво́жують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розтриво́жувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розтриво́жувать (future imperfective plural third-person)
розтриво́жуватимуть (future imperfective plural third-person)
розтриво́жуймо (first-person imperative plural)
розтриво́жуй (imperative second-person singular)
розтриво́жуйте (imperative plural second-person)
розтриво́жував (masculine past singular)
розтриво́жували (masculine past plural)
розтриво́жувала (feminine past singular)
розтриво́жували (feminine past plural)
розтриво́жувало (neuter past singular)
розтриво́жували (neuter past plural)

From розтриво́жити (roztryvóžyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian растрево́живать (rastrevóživatʹ), Belarusian растрыво́жваць (rastryvóžvacʹ).

af

розтриво́жити

cog

растрево́живать

растрыво́жваць

to alarm, to disquiet, to disturb (very much)

to stir up (to arouse or excite: passion, action, etc.)


висипати

uk-verb

висипа́ти • (vysypáty) impf (perfective ви́сипати)

висипа́ти (canonical)
vysypáty (romanization)
ви́сипати (perfective)
висипа́ти (imperfective infinitive)
висипа́ть (imperfective infinitive)
висипа́ючи (adverbial imperfective present)
висипа́вши (adverbial imperfective past)
висипа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду висипа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду висипа́ть (first-person future imperfective singular)
висипа́тиму (first-person future imperfective singular)
висипа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш висипа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш висипа́ть (future imperfective second-person singular)
висипа́тимеш (future imperfective second-person singular)
висипа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де висипа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де висипа́ть (future imperfective singular third-person)
висипа́тиме (future imperfective singular third-person)
висипа́єм (first-person imperfective plural present)
висипа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо висипа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо висипа́ть (first-person future imperfective plural)
висипа́тимемо (first-person future imperfective plural)
висипа́тимем (first-person future imperfective plural)
висипа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете висипа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете висипа́ть (future imperfective plural second-person)
висипа́тимете (future imperfective plural second-person)
висипа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть висипа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть висипа́ть (future imperfective plural third-person)
висипа́тимуть (future imperfective plural third-person)
висипа́ймо (first-person imperative plural)
висипа́й (imperative second-person singular)
висипа́йте (imperative plural second-person)
висипа́в (masculine past singular)
висипа́ли (masculine past plural)
висипа́ла (feminine past singular)
висипа́ли (feminine past plural)
висипа́ло (neuter past singular)
висипа́ли (neuter past plural)

Uk-висипати.ogg

From ви́сипати (výsypaty) + -а́ти (-áty). Compare Russian высыпа́ть (vysypátʹ), Belarusian высыпа́ць (vysypácʹ), Polish wysypywać.

(transitive) to pour out, to pour, to strew out (to distribute objects or pieces of something)

(intransitive, third person only, sometimes impersonal, of people) to pour out, to spill out (to leave a place quickly and in large numbers)

(transitive) to cover (:a surface with sprinkled material)


висипати

ви́сипати • (výsypaty) pf (imperfective висипа́ти)

ви́сипати (canonical)
výsypaty (romanization)
висипа́ти (imperfective)
ви́сипати (infinitive perfective)
ви́сипать (infinitive perfective)
ви́сипаний (passive past perfective)
impersonal: ви́сипано (passive past perfective)
ви́сипавши (adverbial past perfective)
ви́сиплю (first-person future perfective singular)
ви́сиплеш (future perfective second-person singular)
ви́сипле (future perfective singular third-person)
ви́сиплем (first-person future perfective plural)
ви́сиплемо (first-person future perfective plural)
ви́сиплете (future perfective plural second-person)
ви́сиплють (future perfective plural third-person)
ви́сипмо (first-person imperative plural)
ви́сип (imperative second-person singular)
ви́сипте (imperative plural second-person)
ви́сипав (masculine past singular)
ви́сипали (masculine past plural)
ви́сипала (feminine past singular)
ви́сипали (feminine past plural)
ви́сипало (neuter past singular)
ви́сипали (neuter past plural)

From ви́- (vý-) + си́пати (sýpaty). Compare Russian вы́сыпать (výsypatʹ), Belarusian вы́сыпаць (výsypacʹ), Polish wysypać.


виходячи

head

вихо́дячи • (vyxódjačy)

вихо́дячи (canonical)
vyxódjačy (romanization)

[ʋeˈxɔdʲɐt͡ʃe]

вихо́дити виходити#Ukrainian

present adverbial participle of вихо́дити impf (vyxódyty)


ґвалтувати

ґвалтува́ти (canonical)
gvaltuváty (romanization)
ґвалтува́ти (imperfective infinitive)
ґвалтува́ть (imperfective infinitive)
ґвалто́ваний (imperfective passive past)
impersonal: ґвалто́вано (imperfective passive past)
ґвалту́ючи (adverbial imperfective present)
ґвалтува́вши (adverbial imperfective past)
ґвалту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ґвалтува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду ґвалтува́ть (first-person future imperfective singular)
ґвалтува́тиму (first-person future imperfective singular)
ґвалту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ґвалтува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ґвалтува́ть (future imperfective second-person singular)
ґвалтува́тимеш (future imperfective second-person singular)
ґвалту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де ґвалтува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де ґвалтува́ть (future imperfective singular third-person)
ґвалтува́тиме (future imperfective singular third-person)
ґвалту́єм (first-person imperfective plural present)
ґвалту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ґвалтува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо ґвалтува́ть (first-person future imperfective plural)
ґвалтува́тимемо (first-person future imperfective plural)
ґвалтува́тимем (first-person future imperfective plural)
ґвалту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ґвалтува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете ґвалтува́ть (future imperfective plural second-person)
ґвалтува́тимете (future imperfective plural second-person)
ґвалту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ґвалтува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ґвалтува́ть (future imperfective plural third-person)
ґвалтува́тимуть (future imperfective plural third-person)
ґвалту́ймо (first-person imperative plural)
ґвалту́й (imperative second-person singular)
ґвалту́йте (imperative plural second-person)
ґвалтува́в (masculine past singular)
ґвалтува́ли (masculine past plural)
ґвалтува́ла (feminine past singular)
ґвалтува́ли (feminine past plural)
ґвалтува́ло (neuter past singular)
ґвалтува́ли (neuter past plural)

[ɡʋɐɫtʊˈʋate]

Uk-ґвалтувати.ogg

By surface analysis, ґвалт (gvalt) + -ува́ти (-uváty). Compare Belarusian гвалтава́ць (hvaltavácʹ), Polish gwałtować.

surf

Perfective: зґвалтува́ти (zgvaltuváty)

(transitive) to rape, to violate (to force penetrative sexual activity upon without consent)

(transitive) to subject to rapine, to rapine, to rape (to plunder, to destroy or despoil)

Чого ти прибігла в пасіку ґвалтувати? Що там трапилось?

1888 [1884], Ivan Nechuy-Levytsky, Старосвітські батюшки та матушки [Old-world fathers and mothers], archived from the original on 2019-12-29:

Why did you run bawling into the apiary? What happened there?

Čoho ty prybihla v pasiku gvaltuvaty? Ščo tam trapylosʹ?

(intransitive) to bawl (to wail; to give out a blaring cry)

А там бряжчать залізні цепи і люто ґвалтують собаки.

1908, Mykhailo Kotsiubynsky, Intermezzo^(https://uk.wikisource.org/wiki/Твори_(Коцюбинський,_1955)/2/Intermezzo):

And iron chains rattle there while dogs fiercely bark.

A tam brjažčatʹ zalizni cepy i ljuto gvaltujutʹ sobaky.

(intransitive, of dogs) to bark like mad

Perfective: зґвалтува́ти (zgvaltuváty)

(transitive) to disturb (to bring out of a state of calm)


вибачатися

uk-verb

вибача́тися • (vybačátysja) impf (perfective ви́бачитися)

вибача́тися (canonical)
vybačátysja (romanization)
ви́бачитися (perfective)
вибача́тися (imperfective infinitive)
вибача́тись (imperfective infinitive)
вибача́ться (imperfective infinitive)
вибача́ючись (adverbial imperfective present)
вибача́вшись (adverbial imperfective past)
вибача́юся (first-person imperfective present singular)
вибача́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду вибача́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду вибача́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду вибача́ться (first-person future imperfective singular)
вибача́тимусь (first-person future imperfective singular)
вибача́тимуся (first-person future imperfective singular)
вибача́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш вибача́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш вибача́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш вибача́ться (future imperfective second-person singular)
вибача́тимешся (future imperfective second-person singular)
вибача́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де вибача́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де вибача́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де вибача́ться (future imperfective singular third-person)
вибача́тиметься (future imperfective singular third-person)
вибача́ємся (first-person imperfective plural present)
вибача́ємося (first-person imperfective plural present)
вибача́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо вибача́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо вибача́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо вибача́ться (first-person future imperfective plural)
вибача́тимемось (first-person future imperfective plural)
вибача́тимемося (first-person future imperfective plural)
вибача́тимемся (first-person future imperfective plural)
вибача́єтеся (imperfective plural present second-person)
вибача́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете вибача́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете вибача́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете вибача́ться (future imperfective plural second-person)
вибача́тиметесь (future imperfective plural second-person)
вибача́тиметеся (future imperfective plural second-person)
вибача́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вибача́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вибача́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вибача́ться (future imperfective plural third-person)
вибача́тимуться (future imperfective plural third-person)
вибача́ймося (first-person imperative plural)
вибача́ймось (first-person imperative plural)
вибача́йся (imperative second-person singular)
вибача́йсь (imperative second-person singular)
вибача́йтеся (imperative plural second-person)
вибача́йтесь (imperative plural second-person)
вибача́вся (masculine past singular)
вибача́всь (masculine past singular)
вибача́лися (masculine past plural)
вибача́лись (masculine past plural)
вибача́лася (feminine past singular)
вибача́лась (feminine past singular)
вибача́лися (feminine past plural)
вибача́лись (feminine past plural)
вибача́лося (neuter past singular)
вибача́лось (neuter past singular)
вибача́лися (neuter past plural)
вибача́лись (neuter past plural)

(somewhat proscribed) to apologize (to make an apology)

вибача́ти вибачати#Ukrainian


вибачитися

ви́бачитися • (výbačytysja) pf (imperfective вибача́тися)

ви́бачитися (canonical)
výbačytysja (romanization)
вибача́тися (imperfective)
ви́бачитися (infinitive perfective)
ви́бачитись (infinitive perfective)
ви́бачиться (infinitive perfective)
ви́бачившись (adverbial past perfective)
ви́бачуся (first-person future perfective singular)
ви́бачусь (first-person future perfective singular)
ви́бачишся (future perfective second-person singular)
ви́бачиться (future perfective singular third-person)
ви́бачимся (first-person future perfective plural)
ви́бачимося (first-person future perfective plural)
ви́бачимось (first-person future perfective plural)
ви́бачитеся (future perfective plural second-person)
ви́бачитесь (future perfective plural second-person)
ви́бачаться (future perfective plural third-person)
ви́бачмося (first-person imperative plural)
ви́бачмось (first-person imperative plural)
ви́бачся (imperative second-person singular)
ви́бачтеся (imperative plural second-person)
ви́бачтесь (imperative plural second-person)
ви́бачився (masculine past singular)
ви́бачивсь (masculine past singular)
ви́бачилися (masculine past plural)
ви́бачились (masculine past plural)
ви́бачилася (feminine past singular)
ви́бачилась (feminine past singular)
ви́бачилися (feminine past plural)
ви́бачились (feminine past plural)
ви́бачилося (neuter past singular)
ви́бачилось (neuter past singular)
ви́бачилися (neuter past plural)
ви́бачились (neuter past plural)

[ˈʋɪbɐt͡ʃetesʲɐ]

Uk-вибачитися.ogg

ви́бачити вибачити#Ukrainian


зрошувати

зро́шувати • (zróšuvaty) impf (perfective зроси́ти)

зро́шувати (canonical)
zróšuvaty (romanization)
зроси́ти (perfective)
зро́шувати (imperfective infinitive)
зро́шувать (imperfective infinitive)
зро́шуваний (imperfective passive past)
impersonal: зро́шувано (imperfective passive past)
зро́шуючи (adverbial imperfective present)
зро́шувавши (adverbial imperfective past)
зро́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду зро́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду зро́шувать (first-person future imperfective singular)
зро́шуватиму (first-person future imperfective singular)
зро́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зро́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш зро́шувать (future imperfective second-person singular)
зро́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
зро́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де зро́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де зро́шувать (future imperfective singular third-person)
зро́шуватиме (future imperfective singular third-person)
зро́шуєм (first-person imperfective plural present)
зро́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зро́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо зро́шувать (first-person future imperfective plural)
зро́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
зро́шуватимем (first-person future imperfective plural)
зро́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зро́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете зро́шувать (future imperfective plural second-person)
зро́шуватимете (future imperfective plural second-person)
зро́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зро́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зро́шувать (future imperfective plural third-person)
зро́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
зро́шуймо (first-person imperative plural)
зро́шуй (imperative second-person singular)
зро́шуйте (imperative plural second-person)
зро́шував (masculine past singular)
зро́шували (masculine past plural)
зро́шувала (feminine past singular)
зро́шували (feminine past plural)
зро́шувало (neuter past singular)
зро́шували (neuter past plural)

[ˈzrɔʃʊʋɐte]

Uk-зрошувати.ogg

From the зро́ш- (zróš-) stem of зроси́ти (zrosýty) + -увати (-uvaty). Compare Polish zraszać.


підлаштовуватися

підлашто́вуватися

підлаштува́тися

підлашто́вуватися • (pidlaštóvuvatysja) impf (perfective підлаштува́тися)

підлашто́вуватися (canonical)
pidlaštóvuvatysja (romanization)
підлаштува́тися (perfective)
підлашто́вуватися (imperfective infinitive)
підлашто́вуватись (imperfective infinitive)
підлашто́вуваться (imperfective infinitive)
підлашто́вуючись (adverbial imperfective present)
підлашто́вувавшись (adverbial imperfective past)
підлашто́вуюся (first-person imperfective present singular)
підлашто́вуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду підлашто́вуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду підлашто́вуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду підлашто́вуваться (first-person future imperfective singular)
підлашто́вуватимусь (first-person future imperfective singular)
підлашто́вуватимуся (first-person future imperfective singular)
підлашто́вуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш підлашто́вуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш підлашто́вуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш підлашто́вуваться (future imperfective second-person singular)
підлашто́вуватимешся (future imperfective second-person singular)
підлашто́вується (imperfective present singular third-person)
бу́де підлашто́вуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де підлашто́вуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де підлашто́вуваться (future imperfective singular third-person)
підлашто́вуватиметься (future imperfective singular third-person)
підлашто́вуємся (first-person imperfective plural present)
підлашто́вуємося (first-person imperfective plural present)
підлашто́вуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо підлашто́вуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо підлашто́вуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо підлашто́вуваться (first-person future imperfective plural)
підлашто́вуватимемось (first-person future imperfective plural)
підлашто́вуватимемося (first-person future imperfective plural)
підлашто́вуватимемся (first-person future imperfective plural)
підлашто́вуєтеся (imperfective plural present second-person)
підлашто́вуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете підлашто́вуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете підлашто́вуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете підлашто́вуваться (future imperfective plural second-person)
підлашто́вуватиметесь (future imperfective plural second-person)
підлашто́вуватиметеся (future imperfective plural second-person)
підлашто́вуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підлашто́вуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підлашто́вуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підлашто́вуваться (future imperfective plural third-person)
підлашто́вуватимуться (future imperfective plural third-person)
підлашто́вуймося (first-person imperative plural)
підлашто́вуймось (first-person imperative plural)
підлашто́вуйся (imperative second-person singular)
підлашто́вуйсь (imperative second-person singular)
підлашто́вуйтеся (imperative plural second-person)
підлашто́вуйтесь (imperative plural second-person)
підлашто́вувався (masculine past singular)
підлашто́вувавсь (masculine past singular)
підлашто́вувалися (masculine past plural)
підлашто́вувались (masculine past plural)
підлашто́вувалася (feminine past singular)
підлашто́вувалась (feminine past singular)
підлашто́вувалися (feminine past plural)
підлашто́вувались (feminine past plural)
підлашто́вувалося (neuter past singular)
підлашто́вувалось (neuter past singular)
підлашто́вувалися (neuter past plural)
підлашто́вувались (neuter past plural)

uk-conj

підлашто́вуватися<2a.impf.ppp>

[pʲidɫɐʃˈtɔwʊʋɐtesʲɐ]

підлашто́вувати (pidlaštóvuvaty) + -ся (-sja)

af

підлашто́вувати


підлаштуватися

uk-verb

підлаштува́тися

підлашто́вуватися

підлаштува́тися • (pidlaštuvátysja) impf (perfective підлашто́вуватися)

підлаштува́тися (canonical)
pidlaštuvátysja (romanization)
підлашто́вуватися (perfective)
підлаштува́тися (imperfective infinitive)
підлаштува́тись (imperfective infinitive)
підлаштува́ться (imperfective infinitive)
підлашту́ючись (adverbial imperfective present)
підлаштува́вшись (adverbial imperfective past)
підлашту́юся (first-person imperfective present singular)
підлашту́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду підлаштува́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду підлаштува́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду підлаштува́ться (first-person future imperfective singular)
підлаштува́тимусь (first-person future imperfective singular)
підлаштува́тимуся (first-person future imperfective singular)
підлашту́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш підлаштува́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш підлаштува́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш підлаштува́ться (future imperfective second-person singular)
підлаштува́тимешся (future imperfective second-person singular)
підлашту́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де підлаштува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де підлаштува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де підлаштува́ться (future imperfective singular third-person)
підлаштува́тиметься (future imperfective singular third-person)
підлашту́ємся (first-person imperfective plural present)
підлашту́ємося (first-person imperfective plural present)
підлашту́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо підлаштува́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо підлаштува́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо підлаштува́ться (first-person future imperfective plural)
підлаштува́тимемось (first-person future imperfective plural)
підлаштува́тимемося (first-person future imperfective plural)
підлаштува́тимемся (first-person future imperfective plural)
підлашту́єтеся (imperfective plural present second-person)
підлашту́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете підлаштува́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете підлаштува́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете підлаштува́ться (future imperfective plural second-person)
підлаштува́тиметесь (future imperfective plural second-person)
підлаштува́тиметеся (future imperfective plural second-person)
підлашту́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підлаштува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підлаштува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підлаштува́ться (future imperfective plural third-person)
підлаштува́тимуться (future imperfective plural third-person)
підлашту́ймося (first-person imperative plural)
підлашту́ймось (first-person imperative plural)
підлашту́йся (imperative second-person singular)
підлашту́йсь (imperative second-person singular)
підлашту́йтеся (imperative plural second-person)
підлашту́йтесь (imperative plural second-person)
підлаштува́вся (masculine past singular)
підлаштува́всь (masculine past singular)
підлаштува́лися (masculine past plural)
підлаштува́лись (masculine past plural)
підлаштува́лася (feminine past singular)
підлаштува́лась (feminine past singular)
підлаштува́лися (feminine past plural)
підлаштува́лись (feminine past plural)
підлаштува́лося (neuter past singular)
підлаштува́лось (neuter past singular)
підлаштува́лися (neuter past plural)
підлаштува́лись (neuter past plural)

uk-conj

підлаштува́тися<2a.impf.ppp>

підлаштува́ти (pidlaštuváty) + -ся (-sja)

af

підлаштува́ти


пожартувати

uk-verb

пожартува́ти

пожартува́ти • (požartuváty) pf

пожартува́ти (canonical)
požartuváty (romanization)
пожартува́ти (infinitive perfective)
пожартува́ть (infinitive perfective)
пожартува́вши (adverbial past perfective)
пожарту́ю (first-person future perfective singular)
пожарту́єш (future perfective second-person singular)
пожарту́є (future perfective singular third-person)
пожарту́єм (first-person future perfective plural)
пожарту́ємо (first-person future perfective plural)
пожарту́єте (future perfective plural second-person)
пожарту́ють (future perfective plural third-person)
пожарту́ймо (first-person imperative plural)
пожарту́й (imperative second-person singular)
пожарту́йте (imperative plural second-person)
пожартува́в (masculine past singular)
пожартува́ли (masculine past plural)
пожартува́ла (feminine past singular)
пожартува́ли (feminine past plural)
пожартува́ло (neuter past singular)
пожартува́ли (neuter past plural)

uk-conj

пожартува́ти<2a.pf.intr>

Uk-пожартувати.ogg

From по- (po-) + жартува́ти (žartuváty).

Imperfective: жартува́ти (žartuváty)

+obj

над (nad + instrumental) ‘about/at the expense of’

to joke, to jest [with з (z, + genitive)] or (rarely) [with над (nad, + instrumental) ‘about/at the expense of’]

to joke around, to jest, to josh (for a while)


підсохнути

uk-verb

підсо́хнути • (pidsóxnuty) pf (imperfective підсиха́ти)

підсо́хнути (canonical)
pidsóxnuty (romanization)
підсиха́ти (imperfective)
підсо́хнути (infinitive perfective)
підсо́хнуть (infinitive perfective)
підсо́хлий (active past perfective)
підсо́хнувши (adverbial past perfective)
підсо́хши (adverbial past perfective)
підсо́хну (first-person future perfective singular)
підсо́хнеш (future perfective second-person singular)
підсо́хне (future perfective singular third-person)
підсо́хнем (first-person future perfective plural)
підсо́хнемо (first-person future perfective plural)
підсо́хнете (future perfective plural second-person)
підсо́хнуть (future perfective plural third-person)
підсо́хнім (first-person imperative plural)
підсо́хнімо (first-person imperative plural)
підсо́хни (imperative second-person singular)
підсо́хніть (imperative plural second-person)
підсо́х (masculine past singular)
підсо́хнув (masculine past singular)
підсо́хли (masculine past plural)
підсо́хнули (masculine past plural)
підсо́хла (feminine past singular)
підсо́хнула (feminine past singular)
підсо́хли (feminine past plural)
підсо́хнули (feminine past plural)
підсо́хло (neuter past singular)
підсо́хнуло (neuter past singular)
підсо́хли (neuter past plural)
підсо́хнули (neuter past plural)

uk-conj

підсо́х, підсо́хнув

Uk-підсохнути.ogg

From під- (pid-) + со́хнути (sóxnuty). Compare Russian подсо́хнуть (podsóxnutʹ), Belarusian падсо́хнуць (padsóxnucʹ), Polish podeschnąć.

(sometimes impersonal) to dry, to dry out (somewhat) (to lose moisture)

(figurative, of person, flesh) to wizen, to become wizened


підсихати

uk-verb

підсиха́ти • (pidsyxáty) impf (perfective підсо́хнути or підсо́хти)

підсиха́ти (canonical)
pidsyxáty (romanization)
підсо́хнути (perfective)
підсо́хти (perfective)
підсиха́ти (imperfective infinitive)
підсиха́ть (imperfective infinitive)
підсиха́ючи (adverbial imperfective present)
підсиха́вши (adverbial imperfective past)
підсиха́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду підсиха́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду підсиха́ть (first-person future imperfective singular)
підсиха́тиму (first-person future imperfective singular)
підсиха́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш підсиха́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш підсиха́ть (future imperfective second-person singular)
підсиха́тимеш (future imperfective second-person singular)
підсиха́є (imperfective present singular third-person)
бу́де підсиха́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де підсиха́ть (future imperfective singular third-person)
підсиха́тиме (future imperfective singular third-person)
підсиха́єм (first-person imperfective plural present)
підсиха́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо підсиха́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо підсиха́ть (first-person future imperfective plural)
підсиха́тимемо (first-person future imperfective plural)
підсиха́тимем (first-person future imperfective plural)
підсиха́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете підсиха́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете підсиха́ть (future imperfective plural second-person)
підсиха́тимете (future imperfective plural second-person)
підсиха́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підсиха́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підсиха́ть (future imperfective plural third-person)
підсиха́тимуть (future imperfective plural third-person)
підсиха́ймо (first-person imperative plural)
підсиха́й (imperative second-person singular)
підсиха́йте (imperative plural second-person)
підсиха́в (masculine past singular)
підсиха́ли (masculine past plural)
підсиха́ла (feminine past singular)
підсиха́ли (feminine past plural)
підсиха́ло (neuter past singular)
підсиха́ли (neuter past plural)

Uk-підсихати.ogg

під- (pid-) + -сиха́ти (-syxáty). Compare Russian подсыха́ть (podsyxátʹ), Belarusian падсыха́ць (padsyxácʹ), Polish podsychać.


зрубати

зруба́ти • (zrubáty) pf (imperfective зру́бувати)

зруба́ти (canonical)
zrubáty (romanization)
зру́бувати (imperfective)
зруба́ти (infinitive perfective)
зруба́ть (infinitive perfective)
зру́баний (passive past perfective)
impersonal: зру́бано (passive past perfective)
зруба́вши (adverbial past perfective)
зруба́ю (first-person future perfective singular)
зруба́єш (future perfective second-person singular)
зруба́є (future perfective singular third-person)
зруба́єм (first-person future perfective plural)
зруба́ємо (first-person future perfective plural)
зруба́єте (future perfective plural second-person)
зруба́ють (future perfective plural third-person)
зруба́ймо (first-person imperative plural)
зруба́й (imperative second-person singular)
зруба́йте (imperative plural second-person)
зруба́в (masculine past singular)
зруба́ли (masculine past plural)
зруба́ла (feminine past singular)
зруба́ли (feminine past plural)
зруба́ло (neuter past singular)
зруба́ли (neuter past plural)

to cut down, to chop down, to fell (a tree, etc.)

to cut off (to separate something from its base or main structure)


зрубаний

head

зру́баний • (zrúbanyj)

зру́баний (canonical)
zrúbanyj (romanization)
зру́баний (masculine nominative)
зру́бане (neuter nominative)
зру́бана (feminine nominative)
зру́бані (nominative plural)
зру́баного (genitive masculine neuter)
зру́баної (feminine genitive)
зру́баних (genitive plural)
зру́баному (dative masculine neuter)
зру́баній (dative feminine)
зру́баним (dative plural)
зру́баного (accusative animate masculine)
зру́бане (accusative neuter)
зру́бану (accusative feminine)
зру́баних (accusative animate plural)
зру́баний (accusative inanimate masculine)
зру́бані (accusative inanimate plural)
зру́баним (instrumental masculine neuter)
зру́баною (feminine instrumental)
зру́баними (instrumental plural)
зру́баному (locative masculine neuter)
зру́банім (locative masculine neuter)
зру́баній (feminine locative)
зру́баних (locative plural)

зруба́ти зрубати#Ukrainian

adjectival past passive participle of зруба́ти pf (zrubáty)


скосити

uk-verb

скоси́ти • (skosýty) pf (imperfective коси́ти or ско́шувати)

скоси́ти (canonical)
skosýty (romanization)
коси́ти (imperfective)
ско́шувати (imperfective)
скоси́ти (infinitive perfective)
скоси́ть (infinitive perfective)
ско́шений (passive past perfective)
impersonal: ско́шено (passive past perfective)
скоси́вши (adverbial past perfective)
скошу́ (first-person future perfective singular)
ско́сиш (future perfective second-person singular)
ско́сить (future perfective singular third-person)
ско́сим (first-person future perfective plural)
ско́симо (first-person future perfective plural)
ско́сите (future perfective plural second-person)
ско́сять (future perfective plural third-person)
скосі́м (first-person imperative plural)
скосі́мо (first-person imperative plural)
скоси́ (imperative second-person singular)
скосі́ть (imperative plural second-person)
скоси́в (masculine past singular)
скоси́ли (masculine past plural)
скоси́ла (feminine past singular)
скоси́ли (feminine past plural)
скоси́ло (neuter past singular)
скоси́ли (neuter past plural)

(transitive) to mow down, to wipe out, to decimate


скосити

(transitive) to squint; to direct obliquely

(intransitive) to squint; to look sideways


скошувати

ско́шувати • (skóšuvaty) impf (perfective скоси́ти)

ско́шувати (canonical)
skóšuvaty (romanization)
скоси́ти (perfective)
ско́шувати (imperfective infinitive)
ско́шувать (imperfective infinitive)
ско́шуваний (imperfective passive past)
impersonal: ско́шувано (imperfective passive past)
ско́шуючи (adverbial imperfective present)
ско́шувавши (adverbial imperfective past)
ско́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду ско́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ско́шувать (first-person future imperfective singular)
ско́шуватиму (first-person future imperfective singular)
ско́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ско́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ско́шувать (future imperfective second-person singular)
ско́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
ско́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де ско́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де ско́шувать (future imperfective singular third-person)
ско́шуватиме (future imperfective singular third-person)
ско́шуєм (first-person imperfective plural present)
ско́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ско́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ско́шувать (first-person future imperfective plural)
ско́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
ско́шуватимем (first-person future imperfective plural)
ско́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ско́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ско́шувать (future imperfective plural second-person)
ско́шуватимете (future imperfective plural second-person)
ско́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ско́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ско́шувать (future imperfective plural third-person)
ско́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
ско́шуймо (first-person imperative plural)
ско́шуй (imperative second-person singular)
ско́шуйте (imperative plural second-person)
ско́шував (masculine past singular)
ско́шували (masculine past plural)
ско́шувала (feminine past singular)
ско́шували (feminine past plural)
ско́шувало (neuter past singular)
ско́шували (neuter past plural)

[ˈskɔʃʊʋɐte]


скошувати

[ˈskɔʃʊʋɐte]


гриміти

гримі́ти (canonical)
hrymíty (romanization)
гримі́ти (imperfective infinitive)
гримі́ть (imperfective infinitive)
гримлячи́ (adverbial imperfective present)
гримі́вши (adverbial imperfective past)
гримлю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду гримі́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду гримі́ть (first-person future imperfective singular)
гримі́тиму (first-person future imperfective singular)
грими́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш гримі́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш гримі́ть (future imperfective second-person singular)
гримі́тимеш (future imperfective second-person singular)
грими́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де гримі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де гримі́ть (future imperfective singular third-person)
гримі́тиме (future imperfective singular third-person)
грими́м (first-person imperfective plural present)
гримимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо гримі́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо гримі́ть (first-person future imperfective plural)
гримі́тимемо (first-person future imperfective plural)
гримі́тимем (first-person future imperfective plural)
гримите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете гримі́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете гримі́ть (future imperfective plural second-person)
гримі́тимете (future imperfective plural second-person)
гримля́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гримі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гримі́ть (future imperfective plural third-person)
гримі́тимуть (future imperfective plural third-person)
гримі́м (first-person imperative plural)
гримі́мо (first-person imperative plural)
грими́ (imperative second-person singular)
гримі́ть (imperative plural second-person)
гримі́в (masculine past singular)
гримі́ли (masculine past plural)
гримі́ла (feminine past singular)
гримі́ли (feminine past plural)
гримі́ло (neuter past singular)
гримі́ли (neuter past plural)

Uk-гриміти.ogg

uk:Мельничук Олександр Савич

Inherited from Old East Slavic грьмѣти (grĭměti), from Proto-Slavic *grьměti, ultimately from Proto-Indo-European *gʰrem-.

inh+

to thunder (to make a noise like thunder)

to clatter (to make a loud rattling sound)

to boom (to make a loud, hollow, resonant sound)

(figuratively, colloquial) to boom, to fulminate, to thunder (to speak loudly)

(figuratively) to resound (of a person, their reputation, etc.: to be much lauded or mentioned)


бряжчати

uk-verb

бряжча́ти • (brjažčáty) impf

бряжча́ти (canonical)
brjažčáty (romanization)
бряжча́ти (imperfective infinitive)
бряжча́ть (imperfective infinitive)
бряжчачи́ (adverbial imperfective present)
бряжча́вши (adverbial imperfective past)
бряжчу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду бряжча́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду бряжча́ть (first-person future imperfective singular)
бряжча́тиму (first-person future imperfective singular)
бряжчи́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш бряжча́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш бряжча́ть (future imperfective second-person singular)
бряжча́тимеш (future imperfective second-person singular)
бряжчи́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де бряжча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де бряжча́ть (future imperfective singular third-person)
бряжча́тиме (future imperfective singular third-person)
бряжчи́м (first-person imperfective plural present)
бряжчимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо бряжча́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо бряжча́ть (first-person future imperfective plural)
бряжча́тимемо (first-person future imperfective plural)
бряжча́тимем (first-person future imperfective plural)
бряжчите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете бряжча́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете бряжча́ть (future imperfective plural second-person)
бряжча́тимете (future imperfective plural second-person)
бряжча́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бряжча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бряжча́ть (future imperfective plural third-person)
бряжча́тимуть (future imperfective plural third-person)
бряжчі́м (first-person imperative plural)
бряжчі́мо (first-person imperative plural)
бряжчи́ (imperative second-person singular)
бряжчі́ть (imperative plural second-person)
бряжча́в (masculine past singular)
бряжча́ли (masculine past plural)
бряжча́ла (feminine past singular)
бряжча́ли (feminine past plural)
бряжча́ло (neuter past singular)
бряжча́ли (neuter past plural)

uk:Мельничук Олександр Савич

Related to брязь (brjazʹ) and possibly to Proto-Slavic *bręčati (whence бреньча́ти (brenʹčáty)). Compare Russian бряца́ть (brjacátʹ) and бря́кать (brjákatʹ), Belarusian бра́згаць (brázhacʹ).

Одвага наша – меч, политий кров’ю,
Бряжчить у піхвах, ржа його взяла.

1896 July 17, Lesya Ukrainka, “Товаришці на спомин”, in Думи і мрії, archived from the original on 2023-06-02, Невільничі пісні:

Our courage is a sword drenched in blood,
Rattling in its scabbard, rust has taken it.

Odvaha naša – meč, polytyj krovʺju,
Brjažčytʹ u pixvax, rža joho vzjala.

Та ось бряжчать ключі, скриплять завіси,
Стукочуть кроки – се сторожа входить.

1902, Ivan Franko, “«Як голова болить…»”, in Semper tiro (anthology), archived from the original on 2023-09-24, Із книги Кааф:

But now the keys clink, the curtains creak,
Footsteps clatter – in comes the guard.

Ta osʹ brjažčatʹ ključi, skrypljatʹ zavisy,
Stukočutʹ kroky – se storoža vxodytʹ.

Across the bedroom, the clanking pipes started up again, loud enough to rattle Zhulk’s picture in its frame.

2012, Jesse Kellerman, translated by Svitlana Orlova, Чтиво, Fabula, translation of Potboiler/I'll Catch You (in English), →ISBN:

Above the bed the pipes started to clank again, loud enough that the portrait of Zhulk again began rocking in its frame.

Nad ližkom znovu počaly brjažčaty truby, dosytʹ hučno, ščob portret Žulʹka v rami znovu zahojdavsja.

to rattle, to clank, to clink, to jangle (to make a metallic sound upon impact)

Серед гомону й викриків бряжчали струни то в одних, то в інших руках

Amid the hubbub and shouts, strings twanged in some hands and then in others

Sered homonu j vykrykiv brjažčaly struny to v odnyx, to v inšyx rukax

(of a stringed instrument) to twang (to produce a sharp vibrating sound)

+obj

на (na + locative) ‘on a musical instrument’

(music, ironic) to plink, to plunk, to twang [with на (na, + locative) ‘on a musical instrument’]


покинутий

head

поки́нутий • (pokýnutyj)

поки́нутий (canonical)
pokýnutyj (romanization)
поки́нутий (masculine nominative)
поки́нуте (neuter nominative)
поки́нута (feminine nominative)
поки́нуті (nominative plural)
поки́нутого (genitive masculine neuter)
поки́нутої (feminine genitive)
поки́нутих (genitive plural)
поки́нутому (dative masculine neuter)
поки́нутій (dative feminine)
поки́нутим (dative plural)
поки́нутого (accusative animate masculine)
поки́нуте (accusative neuter)
поки́нуту (accusative feminine)
поки́нутих (accusative animate plural)
поки́нутий (accusative inanimate masculine)
поки́нуті (accusative inanimate plural)
поки́нутим (instrumental masculine neuter)
поки́нутою (feminine instrumental)
поки́нутими (instrumental plural)
поки́нутому (locative masculine neuter)
поки́нутім (locative masculine neuter)
поки́нутій (feminine locative)
поки́нутих (locative plural)

поки́нути покинути#Ukrainian

adjectival past passive participle of поки́нути pf (pokýnuty)


шокати

uk-verb

шо́кати • (šókaty) impf

шо́кати (canonical)
šókaty (romanization)
шо́кати (imperfective infinitive)
шо́кать (imperfective infinitive)
шо́каючи (adverbial imperfective present)
шо́кавши (adverbial imperfective past)
шо́каю (first-person imperfective present singular)
бу́ду шо́кати (first-person future imperfective singular)
бу́ду шо́кать (first-person future imperfective singular)
шо́катиму (first-person future imperfective singular)
шо́каєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш шо́кати (future imperfective second-person singular)
бу́деш шо́кать (future imperfective second-person singular)
шо́катимеш (future imperfective second-person singular)
шо́кає (imperfective present singular third-person)
бу́де шо́кати (future imperfective singular third-person)
бу́де шо́кать (future imperfective singular third-person)
шо́катиме (future imperfective singular third-person)
шо́каєм (first-person imperfective plural present)
шо́каємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо шо́кати (first-person future imperfective plural)
бу́демо шо́кать (first-person future imperfective plural)
шо́катимемо (first-person future imperfective plural)
шо́катимем (first-person future imperfective plural)
шо́каєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете шо́кати (future imperfective plural second-person)
бу́дете шо́кать (future imperfective plural second-person)
шо́катимете (future imperfective plural second-person)
шо́кають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть шо́кати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть шо́кать (future imperfective plural third-person)
шо́катимуть (future imperfective plural third-person)
шо́каймо (first-person imperative plural)
шо́кай (imperative second-person singular)
шо́кайте (imperative plural second-person)
шо́кав (masculine past singular)
шо́кали (masculine past plural)
шо́кала (feminine past singular)
шо́кали (feminine past plural)
шо́кало (neuter past singular)
шо́кали (neuter past plural)

(colloquial, intransitive) to say or repeat шо (šo, “what”)


здійсняться

head

зді́йсняться

зді́йсняться • (zdíjsnjatʹsja)

зді́йсняться (canonical)
zdíjsnjatʹsja (romanization)

[ˈzʲdʲii̯sʲnʲɐt͡sʲːɐ]

здійсни́тися здійснитися#Ukrainian

third-person plural future indicative of здійсни́тися pf (zdijsnýtysja)


здійсниться

зді́йсниться

зді́йсниться • (zdíjsnytʹsja)

зді́йсниться (canonical)
zdíjsnytʹsja (romanization)

здійсни́тися здійснитися#Ukrainian

third-person singular future indicative of здійсни́тися pf (zdijsnýtysja)


здійснитись

здійсни́тись

здійсни́тись • (zdijsnýtysʹ)

здійсни́тись (canonical)
zdijsnýtysʹ (romanization)

здійсни́тися здійснитися#Ukrainian

alternative infinitive form of здійсни́тися pf (zdijsnýtysja)


здійснилося

здійсни́лося

здійсни́лося • (zdijsnýlosja)

здійсни́лося (canonical)
zdijsnýlosja (romanization)

[zʲdʲii̯sˈnɪɫɔsʲɐ]

Alternative form: здійсни́лось (zdijsnýlosʹ)

здійсни́тися здійснитися#Ukrainian

neuter singular past indicative of здійсни́тися pf (zdijsnýtysja)


здійснився

здійсни́вся • (zdijsnývsja)

здійсни́вся (canonical)
zdijsnývsja (romanization)

Alternative form: здійсни́всь (zdijsnývsʹ)

здійсни́тися здійснитися#Ukrainian

masculine singular past indicative of здійсни́тися pf (zdijsnýtysja)


здійснилися

здійсни́лися

здійсни́лися • (zdijsnýlysja)

здійсни́лися (canonical)
zdijsnýlysja (romanization)

Alternative form: здійсни́лись (zdijsnýlysʹ)

здійсни́тися здійснитися#Ukrainian

plural past indicative of здійсни́тися pf (zdijsnýtysja)


здійснилася

здійсни́лася

здійсни́лася • (zdijsnýlasja)

здійсни́лася (canonical)
zdijsnýlasja (romanization)

[zʲdʲii̯sˈnɪɫɐsʲɐ]

Alternative form: здійсни́лась (zdijsnýlasʹ)

здійсни́тися здійснитися#Ukrainian

feminine singular past indicative of здійсни́тися pf (zdijsnýtysja)


здійснитися

uk-verb

здійсни́тися

зді́йснюватися

здійсня́тися (rare)

здійсни́тися • (zdijsnýtysja) pf (imperfective зді́йснюватися or здійсня́тися (rare))

здійсни́тися (canonical)
zdijsnýtysja (romanization)
зді́йснюватися (imperfective)
здійсня́тися (imperfective rare)
здійсни́тися (infinitive perfective)
здійсни́тись (infinitive perfective)
здійсни́ться (infinitive perfective)
здійсни́вшись (adverbial past perfective)
зді́йсниться (future perfective singular third-person)
зді́йсняться (future perfective plural third-person)
здійсни́вся (masculine past singular)
здійсни́всь (masculine past singular)
здійсни́лися (masculine past plural)
здійсни́лись (masculine past plural)
здійсни́лася (feminine past singular)
здійсни́лась (feminine past singular)
здійсни́лися (feminine past plural)
здійсни́лись (feminine past plural)
здійсни́лося (neuter past singular)
здійсни́лось (neuter past singular)
здійсни́лися (neuter past plural)
здійсни́лись (neuter past plural)

Uk-здійснитися.ogg

From здійсни́ти (zdijsnýty) + -ся (-sja).

to be realized, to come true, to materialize

to take place (work, action, process, etc.)

здійсни́ти здійснити#Ukrainian

passive of здійсни́ти pf (zdijsnýty): to be carried out, to be done, to be effectuated, to be implemented, to be performed, to be put into effect


справдитися

спра́вдитися

справди́тися

спра́вджуватися

спра́вдитися or справди́тися • (správdytysja or spravdýtysja) pf (imperfective спра́вджуватися)

спра́вдитися (canonical)
справди́тися (canonical)
správdytysja (romanization)
spravdýtysja (romanization)
спра́вджуватися (imperfective)
спра́вдитися (infinitive perfective)
спра́вдитись (infinitive perfective)
спра́вдиться (infinitive perfective)
справди́тися (infinitive perfective)
справди́тись (infinitive perfective)
справди́ться (infinitive perfective)
спра́вдившись (adverbial past perfective)
справди́вшись (adverbial past perfective)
спра́вдиться (future perfective singular third-person)
справди́ться (future perfective singular third-person)
спра́вдяться (future perfective plural third-person)
справдя́ться (future perfective plural third-person)
спра́вдився (masculine past singular)
спра́вдивсь (masculine past singular)
справди́вся (masculine past singular)
справди́всь (masculine past singular)
спра́вдилися (masculine past plural)
спра́вдились (masculine past plural)
справди́лися (masculine past plural)
справди́лись (masculine past plural)
спра́вдилася (feminine past singular)
спра́вдилась (feminine past singular)
справди́лася (feminine past singular)
справди́лась (feminine past singular)
спра́вдилися (feminine past plural)
спра́вдились (feminine past plural)
справди́лися (feminine past plural)
справди́лись (feminine past plural)
спра́вдилося (neuter past singular)
спра́вдилось (neuter past singular)
справди́лося (neuter past singular)
справди́лось (neuter past singular)
спра́вдилися (neuter past plural)
спра́вдились (neuter past plural)
справди́лися (neuter past plural)
справди́лись (neuter past plural)

uk-conj

((спра́вдитися<4a.pf.3only>,справди́тися<4b.pf.3only>))

From спра́вди́ти (správdýty) + -ся (-sja). Compare Belarusian спра́ўдзіцца (spráŭdzicca), Polish sprawdzić się.

cog

спра́ўдзіцца

Жоден із цих прогнозів не справдився.

А якщо дуже сильно сподіватися, то, можливо, мої очікування справдяться, бо я ж хороша людина.

2024 January 2, Evgen Rudenko, quoting Oleh Pokalchuk, “"Після кожної ейфорії єднання настає період відчуження" – соціопсихолог Олег Покальчук про минулий та 2024 рік”, in Ukrainska Pravda, archived from the original on 2024-01-16:

And if I hope very strongly, then maybe my expectations will come true, because I am a good person.

A jakščo duže sylʹno spodivatysja, to, možlyvo, moji očikuvannja spravdjatʹsja, bo ja ž xoroša ljudyna.

to come true, to be fulfilled, to materialize, to be realized (of dream, expectation, prediction, wish, etc.)

спра́вди́ти справдити#Ukrainian


справджуватися

uk-verb

спра́вджуватися

спра́вдитися

справди́тися

спра́вджуватися • (správdžuvatysja) impf (perfective спра́вдитися or справди́тися)

спра́вджуватися (canonical)
správdžuvatysja (romanization)
спра́вдитися (perfective)
справди́тися (perfective)
спра́вджуватися (imperfective infinitive)
спра́вджуватись (imperfective infinitive)
спра́вджуваться (imperfective infinitive)
спра́вджуючись (adverbial imperfective present)
спра́вджувавшись (adverbial imperfective past)
спра́вджується (imperfective present singular third-person)
бу́де спра́вджуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де спра́вджуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де спра́вджуваться (future imperfective singular third-person)
спра́вджуватиметься (future imperfective singular third-person)
спра́вджуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спра́вджуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спра́вджуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спра́вджуваться (future imperfective plural third-person)
спра́вджуватимуться (future imperfective plural third-person)
спра́вджувався (masculine past singular)
спра́вджувавсь (masculine past singular)
спра́вджувалися (masculine past plural)
спра́вджувались (masculine past plural)
спра́вджувалася (feminine past singular)
спра́вджувалась (feminine past singular)
спра́вджувалися (feminine past plural)
спра́вджувались (feminine past plural)
спра́вджувалося (neuter past singular)
спра́вджувалось (neuter past singular)
спра́вджувалися (neuter past plural)
спра́вджувались (neuter past plural)

uk-conj

спра́вджуватися<2a.impf.3only>

From спра́вджувати (správdžuvaty) + -ся (-sja). Compare Belarusian спра́ўджвацца (spráŭdžvacca), Polish sprawdzać się.

af

спра́вджувати

cog

спра́ўджвацца

Committed to their conclusions, they were reluctant to change their minds even when their predictions clearly failed.

2019 [2018], Steven Pinker, quoting Philip E. Tetlock and Dan Gardner, chapter 21, in Olena Lyubenko, transl., Просвітництво сьогодні. Аргументи на користь розуму, науки та прогресу, Nash Format, translation of Enlightenment Now: The Case for Reason, Science, Humanism, and Progress (in English), →ISBN:

Committed to their conclusions, they did not want to change their minds even when their predictions did not come true.

Viddani svojim vysnovkam, vony ne xotily zminjuvaty dumku navitʹ todi, koly jixni prohnozy ne spravdžuvalysja.

Секретар РНБО Олексій Данілов каже, що очікування російської армії щодо здійснення великого наступу на війні в Україні не справджуються.

2023 February 2, “Секретар РНБО заявив, що у російської армії «з великим наступом вже великі проблеми»”, in Радіо Свобода, archived from the original on 2023-10-26:

NSDC Secretary Oleksiy Danilov says that the Russian army's expectations of conducting a major offensive in the war in Ukraine are not being fulfilled.

Sekretar RNBO Oleksij Danilov kaže, ščo očikuvannja rosijsʹkoji armiji ščodo zdijsnennja velykoho nastupu na vijni v Ukrajini ne spravdžujutʹsja.

спра́вджувати справджувати#Ukrainian

passive of спра́вджувати impf (správdžuvaty)


відбитися

uk-verb

відбива́тися

відби́тися • (vidbýtysja) pf (imperfective відбива́тися)

відби́тися (canonical)
vidbýtysja (romanization)
відбива́тися (imperfective)
відби́тися (infinitive perfective)
відби́тись (infinitive perfective)
відби́ться (infinitive perfective)
відби́вшись (adverbial past perfective)
відіб'ю́ся (first-person future perfective singular)
відіб'ю́сь (first-person future perfective singular)
відіб'є́шся (future perfective second-person singular)
відіб'є́ться (future perfective singular third-person)
відіб'є́мся (first-person future perfective plural)
відіб'ємо́ся (first-person future perfective plural)
відіб'ємо́сь (first-person future perfective plural)
відіб'єте́ся (future perfective plural second-person)
відіб'єте́сь (future perfective plural second-person)
відіб'ю́ться (future perfective plural third-person)
відби́ймося (first-person imperative plural)
відби́ймось (first-person imperative plural)
відби́йся (imperative second-person singular)
відби́йсь (imperative second-person singular)
відби́йтеся (imperative plural second-person)
відби́йтесь (imperative plural second-person)
відби́вся (masculine past singular)
відби́всь (masculine past singular)
відби́лися (masculine past plural)
відби́лись (masculine past plural)
відби́лася (feminine past singular)
відби́лась (feminine past singular)
відби́лися (feminine past plural)
відби́лись (feminine past plural)
відби́лося (neuter past singular)
відби́лось (neuter past singular)
відби́лися (neuter past plural)
відби́лись (neuter past plural)

uk-conj

відби́тися<11b.pf.pres:відіб'>

Uk-відбитися.ogg

From відби́ти (vidbýty) + -ся (-sja). Compare Russian отби́ться (otbítʹsja), Belarusian адбі́цца (adbícca), Polish odbić się.

to break off (to become detached by breaking or snapping) [with від (vid, + genitive) ‘from’]

to fight back, to defend oneself, to hit back

+obj

:від(gen)<from a flock, group, herd, etc.>

від (vid + genitive) ‘from a flock group herd etc.’

to break away [with від (vid, + genitive) ‘from a flock, group, herd, etc.’]

:від(gen)<from/with a flock, group, herd, etc.>

від (vid + genitive) ‘from/with a flock group herd etc.’

to become separated, to fall behind, to lose contact [with від (vid, + genitive) ‘from/with a flock, group, herd, etc.’]

від (vid + genitive) ‘from an activity topic’

(colloquial) to break off [with від (vid, + genitive) ‘from an activity, topic’]

to be imprinted, to leave an imprint [with на (na) or у (u) or в (v, + locative) ‘in/on’]

to be reflected (of light, waves: to be mirrored)

to be reflected (to be evident in something) [with на (na) or у (u) or в (v, + locative) ‘in/on’]

to affect, to have an impact [with на (na, + locative) ‘on’]

відби́ти відбити#Ukrainian


відбиватися

uk-verb

відбива́тися

відбива́тися • (vidbyvátysja) impf (perfective відби́тися)

відбива́тися (canonical)
vidbyvátysja (romanization)
відби́тися (perfective)
відбива́тися (imperfective infinitive)
відбива́тись (imperfective infinitive)
відбива́ться (imperfective infinitive)
відбива́ючись (adverbial imperfective present)
відбива́вшись (adverbial imperfective past)
відбива́юся (first-person imperfective present singular)
відбива́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду відбива́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду відбива́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду відбива́ться (first-person future imperfective singular)
відбива́тимусь (first-person future imperfective singular)
відбива́тимуся (first-person future imperfective singular)
відбива́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш відбива́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш відбива́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш відбива́ться (future imperfective second-person singular)
відбива́тимешся (future imperfective second-person singular)
відбива́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де відбива́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де відбива́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де відбива́ться (future imperfective singular third-person)
відбива́тиметься (future imperfective singular third-person)
відбива́ємся (first-person imperfective plural present)
відбива́ємося (first-person imperfective plural present)
відбива́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо відбива́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо відбива́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо відбива́ться (first-person future imperfective plural)
відбива́тимемось (first-person future imperfective plural)
відбива́тимемося (first-person future imperfective plural)
відбива́тимемся (first-person future imperfective plural)
відбива́єтеся (imperfective plural present second-person)
відбива́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете відбива́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете відбива́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете відбива́ться (future imperfective plural second-person)
відбива́тиметесь (future imperfective plural second-person)
відбива́тиметеся (future imperfective plural second-person)
відбива́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відбива́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відбива́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відбива́ться (future imperfective plural third-person)
відбива́тимуться (future imperfective plural third-person)
відбива́ймося (first-person imperative plural)
відбива́ймось (first-person imperative plural)
відбива́йся (imperative second-person singular)
відбива́йсь (imperative second-person singular)
відбива́йтеся (imperative plural second-person)
відбива́йтесь (imperative plural second-person)
відбива́вся (masculine past singular)
відбива́всь (masculine past singular)
відбива́лися (masculine past plural)
відбива́лись (masculine past plural)
відбива́лася (feminine past singular)
відбива́лась (feminine past singular)
відбива́лися (feminine past plural)
відбива́лись (feminine past plural)
відбива́лося (neuter past singular)
відбива́лось (neuter past singular)
відбива́лися (neuter past plural)
відбива́лись (neuter past plural)

uk-conj

відбива́тися<1a.impf>

Uk-відбиватися.ogg

From відбива́ти (vidbyváty) + -ся (-sja). Compare Russian отбива́ться (otbivátʹsja), Belarusian адбіва́цца (adbivácca), Polish odbijać się.

відбива́ти відбивати#Ukrainian


клацнути

uk-verb

кла́цнути • (klácnuty) pf (imperfective кла́цати)

кла́цнути (canonical)
klácnuty (romanization)
кла́цати (imperfective)
кла́цнути (infinitive perfective)
кла́цнуть (infinitive perfective)
кла́цнувши (adverbial past perfective)
кла́цну (first-person future perfective singular)
кла́цнеш (future perfective second-person singular)
кла́цне (future perfective singular third-person)
кла́цнем (first-person future perfective plural)
кла́цнемо (first-person future perfective plural)
кла́цнете (future perfective plural second-person)
кла́цнуть (future perfective plural third-person)
кла́цнім (first-person imperative plural)
кла́цнімо (first-person imperative plural)
кла́цни (imperative second-person singular)
кла́цніть (imperative plural second-person)
кла́цнув (masculine past singular)
кла́цнули (masculine past plural)
кла́цнула (feminine past singular)
кла́цнули (feminine past plural)
кла́цнуло (neuter past singular)
кла́цнули (neuter past plural)

From кла́ц(ати) (klác(aty)) + -нути (-nuty). Compare Russian кла́цнуть (klácnutʹ).

af

клацати<alt:кла́ц(ати)>

кла́цнути па́льцями

(intransitive, semelfactive) to click [with instrumental ‘something’] (to make a clicking sound)


клацати

uk-verb

кла́цати • (klácaty) impf (perfective кла́цнути)

кла́цати (canonical)
klácaty (romanization)
кла́цнути (perfective)
кла́цати (imperfective infinitive)
кла́цать (imperfective infinitive)
кла́цаючи (adverbial imperfective present)
кла́цавши (adverbial imperfective past)
кла́цаю (first-person imperfective present singular)
бу́ду кла́цати (first-person future imperfective singular)
бу́ду кла́цать (first-person future imperfective singular)
кла́цатиму (first-person future imperfective singular)
кла́цаєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш кла́цати (future imperfective second-person singular)
бу́деш кла́цать (future imperfective second-person singular)
кла́цатимеш (future imperfective second-person singular)
кла́цає (imperfective present singular third-person)
бу́де кла́цати (future imperfective singular third-person)
бу́де кла́цать (future imperfective singular third-person)
кла́цатиме (future imperfective singular third-person)
кла́цаєм (first-person imperfective plural present)
кла́цаємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо кла́цати (first-person future imperfective plural)
бу́демо кла́цать (first-person future imperfective plural)
кла́цатимемо (first-person future imperfective plural)
кла́цатимем (first-person future imperfective plural)
кла́цаєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете кла́цати (future imperfective plural second-person)
бу́дете кла́цать (future imperfective plural second-person)
кла́цатимете (future imperfective plural second-person)
кла́цають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть кла́цати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кла́цать (future imperfective plural third-person)
кла́цатимуть (future imperfective plural third-person)
кла́цаймо (first-person imperative plural)
кла́цай (imperative second-person singular)
кла́цайте (imperative plural second-person)
кла́цав (masculine past singular)
кла́цали (masculine past plural)
кла́цала (feminine past singular)
кла́цали (feminine past plural)
кла́цало (neuter past singular)
кла́цали (neuter past plural)

From клац (klac) + -ати (-aty). Compare Russian кла́цать (klácatʹ).

кла́цати па́льцями

(intransitive) to click [with instrumental ‘something’] (to make a clicking sound)


буксувати

буксува́ти (canonical)
buksuváty (romanization)
буксува́ти (imperfective infinitive)
буксува́ть (imperfective infinitive)
буксу́ючи (adverbial imperfective present)
буксува́вши (adverbial imperfective past)
буксу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду буксува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду буксува́ть (first-person future imperfective singular)
буксува́тиму (first-person future imperfective singular)
буксу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш буксува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш буксува́ть (future imperfective second-person singular)
буксува́тимеш (future imperfective second-person singular)
буксу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де буксува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де буксува́ть (future imperfective singular third-person)
буксува́тиме (future imperfective singular third-person)
буксу́єм (first-person imperfective plural present)
буксу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо буксува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо буксува́ть (first-person future imperfective plural)
буксува́тимемо (first-person future imperfective plural)
буксува́тимем (first-person future imperfective plural)
буксу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете буксува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете буксува́ть (future imperfective plural second-person)
буксува́тимете (future imperfective plural second-person)
буксу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть буксува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть буксува́ть (future imperfective plural third-person)
буксува́тимуть (future imperfective plural third-person)
буксу́ймо (first-person imperative plural)
буксу́й (imperative second-person singular)
буксу́йте (imperative plural second-person)
буксува́в (masculine past singular)
буксува́ли (masculine past plural)
буксува́ла (feminine past singular)
буксува́ли (feminine past plural)
буксува́ло (neuter past singular)
буксува́ли (neuter past plural)

uk:Мельничук Олександр Савич

Probably related to букси́р (buksýr, “tug; tow”) rather than бу́кса (búksa, “axlebox”). With -ува́ти (-uváty) suffix. Compare Russian буксова́ть (buksovátʹ), Belarusian буксава́ць (buksavácʹ), Polish buksować.

to skid, to slip, to spin around without traction (of a vehicle or its wheels)


європеїзувати

європеїзува́ти

європеїзува́ти • (jevropejizuváty) impf or pf

європеїзува́ти (canonical)
jevropejizuváty (romanization)
європеїзува́ти (infinitive)
європеїзува́ть (infinitive)
європеїзо́ваний (passive past)
impersonal: європеїзо́вано (passive past)
європеїзу́ючи (adverbial present)
європеїзува́вши (adverbial past)
європеїзу́ю (first-person future singular)
бу́ду європеїзува́ти (first-person singular)
бу́ду європеїзува́ть (first-person singular)
європеїзува́тиму (first-person singular)
європеїзу́єш (future second-person singular)
бу́деш європеїзува́ти (second-person singular)
бу́деш європеїзува́ть (second-person singular)
європеїзува́тимеш (second-person singular)
європеїзу́є (future singular third-person)
бу́де європеїзува́ти (singular third-person)
бу́де європеїзува́ть (singular third-person)
європеїзува́тиме (singular third-person)
європеїзу́єм (first-person future plural)
європеїзу́ємо (first-person future plural)
бу́демо європеїзува́ти (first-person plural)
бу́демо європеїзува́ть (first-person plural)
європеїзува́тимемо (first-person plural)
європеїзува́тимем (first-person plural)
європеїзу́єте (future plural second-person)
бу́дете європеїзува́ти (plural second-person)
бу́дете європеїзува́ть (plural second-person)
європеїзува́тимете (plural second-person)
європеїзу́ють (future plural third-person)
бу́дуть європеїзува́ти (plural third-person)
бу́дуть європеїзува́ть (plural third-person)
європеїзува́тимуть (plural third-person)
європеїзу́ймо (first-person imperative plural)
європеїзу́й (imperative second-person singular)
європеїзу́йте (imperative plural second-person)
європеїзува́в (masculine past singular)
європеїзува́ли (masculine past plural)
європеїзува́ла (feminine past singular)
європеїзува́ли (feminine past plural)
європеїзува́ло (neuter past singular)
європеїзува́ли (neuter past plural)

From європеїз(а́ція) (jevropejiz(ácija)) + -ува́ти (-uváty).

af

європеїза́ція

європеїз(а́ція)


репатріювати

uk-verb

репатріюва́ти

репатріюва́ти • (repatrijuváty) impf or pf

репатріюва́ти (canonical)
repatrijuváty (romanization)
репатріюва́ти (infinitive)
репатріюва́ть (infinitive)
репатрійо́ваний (passive past)
impersonal: репатрійо́вано (passive past)
репатрію́ючи (adverbial present)
репатріюва́вши (adverbial past)
репатрію́ю (first-person future singular)
бу́ду репатріюва́ти (first-person singular)
бу́ду репатріюва́ть (first-person singular)
репатріюва́тиму (first-person singular)
репатрію́єш (future second-person singular)
бу́деш репатріюва́ти (second-person singular)
бу́деш репатріюва́ть (second-person singular)
репатріюва́тимеш (second-person singular)
репатрію́є (future singular third-person)
бу́де репатріюва́ти (singular third-person)
бу́де репатріюва́ть (singular third-person)
репатріюва́тиме (singular third-person)
репатрію́єм (first-person future plural)
репатрію́ємо (first-person future plural)
бу́демо репатріюва́ти (first-person plural)
бу́демо репатріюва́ть (first-person plural)
репатріюва́тимемо (first-person plural)
репатріюва́тимем (first-person plural)
репатрію́єте (future plural second-person)
бу́дете репатріюва́ти (plural second-person)
бу́дете репатріюва́ть (plural second-person)
репатріюва́тимете (plural second-person)
репатрію́ють (future plural third-person)
бу́дуть репатріюва́ти (plural third-person)
бу́дуть репатріюва́ть (plural third-person)
репатріюва́тимуть (plural third-person)
репатрію́ймо (first-person imperative plural)
репатрію́й (imperative second-person singular)
репатрію́йте (imperative plural second-person)
репатріюва́в (masculine past singular)
репатріюва́ли (masculine past plural)
репатріюва́ла (feminine past singular)
репатріюва́ли (feminine past plural)
репатріюва́ло (neuter past singular)
репатріюва́ли (neuter past plural)

Ultimately from Latin repatriō + -юва́ти (-juváty). Compare Polish repatriować, Russian репатрии́ровать (repatriírovatʹ), Belarusian рэпатрыі́раваць (repatryíravacʹ).

cog

репатрии́ровать

рэпатрыі́раваць


стелити

стели́ти (canonical)
stelýty (romanization)
стели́ти (imperfective infinitive)
стели́ть (imperfective infinitive)
сте́лений (imperfective passive past)
impersonal: сте́лено (imperfective passive past)
сте́лячи (adverbial imperfective present)
стели́вши (adverbial imperfective past)
стелю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду стели́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду стели́ть (first-person future imperfective singular)
стели́тиму (first-person future imperfective singular)
сте́лиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш стели́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш стели́ть (future imperfective second-person singular)
стели́тимеш (future imperfective second-person singular)
сте́лить (imperfective present singular third-person)
бу́де стели́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де стели́ть (future imperfective singular third-person)
стели́тиме (future imperfective singular third-person)
сте́лим (first-person imperfective plural present)
сте́лимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо стели́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо стели́ть (first-person future imperfective plural)
стели́тимемо (first-person future imperfective plural)
стели́тимем (first-person future imperfective plural)
сте́лите (imperfective plural present second-person)
бу́дете стели́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете стели́ть (future imperfective plural second-person)
стели́тимете (future imperfective plural second-person)
сте́лять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть стели́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стели́ть (future imperfective plural third-person)
стели́тимуть (future imperfective plural third-person)
стелі́м (first-person imperative plural)
стелі́мо (first-person imperative plural)
стели́ (imperative second-person singular)
стелі́ть (imperative plural second-person)
стели́в (masculine past singular)
стели́ли (masculine past plural)
стели́ла (feminine past singular)
стели́ли (feminine past plural)
стели́ло (neuter past singular)
стели́ли (neuter past plural)

Uk-стелити.ogg

Inherited from Old Ruthenian стели́ти (stelíti), from earlier сла́ти (sláti) with the infinitive leveled based on the present tense stem (стел-), from Old East Slavic стьлати (stĭlati), from Proto-Slavic *stьlati. Doublet of сла́ти (sláty).

inh+

to spread (to stretch out, open out (a material etc.) so that it more fully covers a given area of space)

(figuratively) to spread (to distribute over a given area)


встигла

head

всти́гла • (vstýhla)

всти́гла (canonical)
vstýhla (romanization)

всти́гнути встигнути#Ukrainian

всти́гти встигти#Ukrainian

feminine singular past indicative of всти́гнути pf (vstýhnuty) and всти́гти pf (vstýhty)


встигло

всти́гло • (vstýhlo)

всти́гло (canonical)
vstýhlo (romanization)

всти́гнути встигнути#Ukrainian

всти́гти встигти#Ukrainian

neuter singular past indicative of всти́гнути pf (vstýhnuty) and всти́гти pf (vstýhty)


встигли

всти́гли • (vstýhly)

всти́гли (canonical)
vstýhly (romanization)

всти́гнути встигнути#Ukrainian

всти́гти встигти#Ukrainian

plural past indicative of всти́гнути pf (vstýhnuty) and всти́гти pf (vstýhty)


встиг

всти́гнути встигнути#Ukrainian

всти́гти встигти#Ukrainian

masculine singular past indicative of всти́гнути pf (vstýhnuty) and всти́гти pf (vstýhty)


завидувати

зави́дувати (canonical)
zavýduvaty (romanization)
зави́дувати (imperfective infinitive)
зави́дувать (imperfective infinitive)
зави́дуючи (adverbial imperfective present)
зави́дувавши (adverbial imperfective past)
зави́дую (first-person imperfective present singular)
бу́ду зави́дувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду зави́дувать (first-person future imperfective singular)
зави́дуватиму (first-person future imperfective singular)
зави́дуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зави́дувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш зави́дувать (future imperfective second-person singular)
зави́дуватимеш (future imperfective second-person singular)
зави́дує (imperfective present singular third-person)
бу́де зави́дувати (future imperfective singular third-person)
бу́де зави́дувать (future imperfective singular third-person)
зави́дуватиме (future imperfective singular third-person)
зави́дуєм (first-person imperfective plural present)
зави́дуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зави́дувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо зави́дувать (first-person future imperfective plural)
зави́дуватимемо (first-person future imperfective plural)
зави́дуватимем (first-person future imperfective plural)
зави́дуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зави́дувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете зави́дувать (future imperfective plural second-person)
зави́дуватимете (future imperfective plural second-person)
зави́дують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зави́дувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зави́дувать (future imperfective plural third-person)
зави́дуватимуть (future imperfective plural third-person)
зави́дуймо (first-person imperative plural)
зави́дуй (imperative second-person singular)
зави́дуйте (imperative plural second-person)
зави́дував (masculine past singular)
зави́дували (masculine past plural)
зави́дувала (feminine past singular)
зави́дували (feminine past plural)
зави́дувало (neuter past singular)
зави́дували (neuter past plural)

[zɐˈʋɪdʊʋɐte]

From за- (za-) + ви́діти (výdity) + -увати (-uvaty). Compare Russian зави́довать (zavídovatʹ).


застигнути

uk-verb

засти́гнути • (zastýhnuty) pf (imperfective застига́ти)

засти́гнути (canonical)
zastýhnuty (romanization)
застига́ти (imperfective)
засти́гнути (infinitive perfective)
засти́гнуть (infinitive perfective)
засти́глий (active past perfective)
засти́гнувши (adverbial past perfective)
засти́гши (adverbial past perfective)
засти́гну (first-person future perfective singular)
засти́гнеш (future perfective second-person singular)
засти́гне (future perfective singular third-person)
засти́гнем (first-person future perfective plural)
засти́гнемо (first-person future perfective plural)
засти́гнете (future perfective plural second-person)
засти́гнуть (future perfective plural third-person)
засти́гнім (first-person imperative plural)
засти́гнімо (first-person imperative plural)
засти́гни (imperative second-person singular)
засти́гніть (imperative plural second-person)
засти́г (masculine past singular)
засти́гнув (masculine past singular)
засти́гли (masculine past plural)
засти́гнули (masculine past plural)
засти́гла (feminine past singular)
засти́гнула (feminine past singular)
засти́гли (feminine past plural)
засти́гнули (feminine past plural)
засти́гло (neuter past singular)
засти́гнуло (neuter past singular)
засти́гли (neuter past plural)
засти́гнули (neuter past plural)

uk-conj

засти́г, засти́гнув

Uk-застигнути.ogg

From за- (za-) + сти́гнути (stýhnuty). Compare Polish zastygnąć, Russian засты́нуть (zastýnutʹ).

(third person only) to congeal, to harden, to set, to solidify, to stiffen (to change from liquid to solid due to cold)

(third person only) to freeze, to freeze solid

заме́рзнути

freeze solid, freeze (be affected by extreme cold)

to freeze (to be affected by extreme cold)

(of animates, body parts) to go stiff/to stiffen up with cold

(figuratively) to freeze (to become motionless)


нервувати

нервува́ти (canonical)
nervuváty (romanization)
нервува́ти (imperfective infinitive)
нервува́ть (imperfective infinitive)
нерву́ючи (adverbial imperfective present)
нервува́вши (adverbial imperfective past)
нерву́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду нервува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду нервува́ть (first-person future imperfective singular)
нервува́тиму (first-person future imperfective singular)
нерву́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш нервува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш нервува́ть (future imperfective second-person singular)
нервува́тимеш (future imperfective second-person singular)
нерву́є (imperfective present singular third-person)
бу́де нервува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де нервува́ть (future imperfective singular third-person)
нервува́тиме (future imperfective singular third-person)
нерву́єм (first-person imperfective plural present)
нерву́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо нервува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо нервува́ть (first-person future imperfective plural)
нервува́тимемо (first-person future imperfective plural)
нервува́тимем (first-person future imperfective plural)
нерву́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете нервува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете нервува́ть (future imperfective plural second-person)
нервува́тимете (future imperfective plural second-person)
нерву́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть нервува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть нервува́ть (future imperfective plural third-person)
нервува́тимуть (future imperfective plural third-person)
нерву́ймо (first-person imperative plural)
нерву́й (imperative second-person singular)
нерву́йте (imperative plural second-person)
нервува́в (masculine past singular)
нервува́ли (masculine past plural)
нервува́ла (feminine past singular)
нервува́ли (feminine past plural)
нервува́ло (neuter past singular)
нервува́ли (neuter past plural)

Ти́ша мене́ нервува́ла.

(transitive) to make nervous, to unnerve

Я нервува́в пе́ред польо́том. ― Ja nervuváv péred polʹótom. ― I was nervous before the flight.

(intransitive) to be nervous, to feel nervous


рознести

uk-verb

рознести́ • (roznestý) pf (imperfective розно́сити)

рознести́ (canonical)
roznestý (romanization)
розно́сити (imperfective)
рознести́ (infinitive perfective)
розне́сений (passive past perfective)
impersonal: розне́сено (passive past perfective)
розні́сши (adverbial past perfective)
рознесу́ (first-person future perfective singular)
рознесе́ш (future perfective second-person singular)
рознесе́ (future perfective singular third-person)
рознесе́м (first-person future perfective plural)
рознесемо́ (first-person future perfective plural)
рознесете́ (future perfective plural second-person)
рознесу́ть (future perfective plural third-person)
рознесі́м (first-person imperative plural)
рознесі́мо (first-person imperative plural)
рознеси́ (imperative second-person singular)
рознесі́ть (imperative plural second-person)
розні́с (masculine past singular)
рознесли́ (masculine past plural)
рознесла́ (feminine past singular)
рознесли́ (feminine past plural)
рознесло́ (neuter past singular)
рознесли́ (neuter past plural)

From роз- (roz-) + нести́ (nestý). Compare Russian разнести́ (raznestí), Belarusian разне́сці (raznjésci), Polish roznieść.

to carry, to deliver, to distribute (to many places)

(colloquial) to spread (:news, rumour, etc.)

(of wind) to disperse, to scatter, to blow away

рознести́ на шматки́ / на дру́зки

to smash to bits / to pieces / to smithereens

(by extension, colloquial) to destroy, to smash apart

рознести́ в пух і прах

to rip to shreds, to tear to pieces / shreds / smithereens

(figuratively, colloquial) to take apart, to tear apart, to lay into, to rip into (to criticize severely)

(chiefly perfective, impersonal, colloquial) to swell


міняти

міня́ти (canonical)
minjáty (romanization)
міня́ти (imperfective infinitive)
міня́ть (imperfective infinitive)
мі́няний (imperfective passive past)
impersonal: мі́няно (imperfective passive past)
міня́ючи (adverbial imperfective present)
міня́вши (adverbial imperfective past)
міня́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду міня́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду міня́ть (first-person future imperfective singular)
міня́тиму (first-person future imperfective singular)
міня́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш міня́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш міня́ть (future imperfective second-person singular)
міня́тимеш (future imperfective second-person singular)
міня́є (imperfective present singular third-person)
бу́де міня́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де міня́ть (future imperfective singular third-person)
міня́тиме (future imperfective singular third-person)
міня́єм (first-person imperfective plural present)
міня́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо міня́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо міня́ть (first-person future imperfective plural)
міня́тимемо (first-person future imperfective plural)
міня́тимем (first-person future imperfective plural)
міня́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете міня́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете міня́ть (future imperfective plural second-person)
міня́тимете (future imperfective plural second-person)
міня́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть міня́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть міня́ть (future imperfective plural third-person)
міня́тимуть (future imperfective plural third-person)
міня́ймо (first-person imperative plural)
міня́й (imperative second-person singular)
міня́йте (imperative plural second-person)
міня́в (masculine past singular)
міня́ли (masculine past plural)
міня́ла (feminine past singular)
міня́ли (feminine past plural)
міня́ло (neuter past singular)
міня́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian мѣнѧти, мѣнꙗти (měnjati, měnjati), from Old East Slavic мѣнѧти, from Proto-Slavic *měňati. By surface analysis, мі́на (mína) + -яти (-jaty).

inh

мѣнѧти, мѣнꙗти

inh+

мѣнѧти, мѣнꙗти

surf

to exchange, to trade, to barter (something or someone for something or someone)


застигати

uk-verb

застига́ти • (zastyháty) impf (perfective засти́гнути or засти́гти)

застига́ти (canonical)
zastyháty (romanization)
засти́гнути (perfective)
засти́гти (perfective)
застига́ти (imperfective infinitive)
застига́ть (imperfective infinitive)
застига́ючи (adverbial imperfective present)
застига́вши (adverbial imperfective past)
застига́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду застига́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду застига́ть (first-person future imperfective singular)
застига́тиму (first-person future imperfective singular)
застига́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш застига́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш застига́ть (future imperfective second-person singular)
застига́тимеш (future imperfective second-person singular)
застига́є (imperfective present singular third-person)
бу́де застига́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де застига́ть (future imperfective singular third-person)
застига́тиме (future imperfective singular third-person)
застига́єм (first-person imperfective plural present)
застига́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо застига́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо застига́ть (first-person future imperfective plural)
застига́тимемо (first-person future imperfective plural)
застига́тимем (first-person future imperfective plural)
застига́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете застига́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете застига́ть (future imperfective plural second-person)
застига́тимете (future imperfective plural second-person)
застига́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть застига́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть застига́ть (future imperfective plural third-person)
застига́тимуть (future imperfective plural third-person)
застига́ймо (first-person imperative plural)
застига́й (imperative second-person singular)
застига́йте (imperative plural second-person)
застига́в (masculine past singular)
застига́ли (masculine past plural)
застига́ла (feminine past singular)
застига́ли (feminine past plural)
застига́ло (neuter past singular)
застига́ли (neuter past plural)

From засти́г(нути) (zastýh(nuty)) + -а́ти (-áty). Compare Polish zastygać (but Belarusian застыва́ць (zastyvácʹ), Russian застыва́ть (zastyvátʹ)).

af

засти́гнути<alt:засти́г(нути)>

Uk-застигати.ogg


застигати

uk-verb

застига́ти • (zastyháty) impf (perfective засти́гти)

застига́ти (canonical)
zastyháty (romanization)
засти́гти (perfective)
застига́ти (imperfective infinitive)
застига́ть (imperfective infinitive)
застига́ючи (adverbial imperfective present)
застига́вши (adverbial imperfective past)
застига́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду застига́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду застига́ть (first-person future imperfective singular)
застига́тиму (first-person future imperfective singular)
застига́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш застига́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш застига́ть (future imperfective second-person singular)
застига́тимеш (future imperfective second-person singular)
застига́є (imperfective present singular third-person)
бу́де застига́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де застига́ть (future imperfective singular third-person)
застига́тиме (future imperfective singular third-person)
застига́єм (first-person imperfective plural present)
застига́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо застига́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо застига́ть (first-person future imperfective plural)
застига́тимемо (first-person future imperfective plural)
застига́тимем (first-person future imperfective plural)
застига́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете застига́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете застига́ть (future imperfective plural second-person)
застига́тимете (future imperfective plural second-person)
застига́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть застига́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть застига́ть (future imperfective plural third-person)
застига́тимуть (future imperfective plural third-person)
застига́ймо (first-person imperative plural)
застига́й (imperative second-person singular)
застига́йте (imperative plural second-person)
застига́в (masculine past singular)
застига́ли (masculine past plural)
застига́ла (feminine past singular)
застига́ли (feminine past plural)
застига́ло (neuter past singular)
застига́ли (neuter past plural)

From засти́г(ти) (zastýh(ty)) + -а́ти (-áty). Compare Russian застига́ть (zastigátʹ), Polish zaścigać.

af

засти́гти<alt:засти́г(ти)>

Uk-застигати.ogg

(transitive, rare) to catch out (to take by surprise)


прихований

head

прихо́ваний • (pryxóvanyj)

прихо́ваний (canonical)
pryxóvanyj (romanization)
прихо́ваний (masculine nominative)
прихо́ване (neuter nominative)
прихо́вана (feminine nominative)
прихо́вані (nominative plural)
прихо́ваного (genitive masculine neuter)
прихо́ваної (feminine genitive)
прихо́ваних (genitive plural)
прихо́ваному (dative masculine neuter)
прихо́ваній (dative feminine)
прихо́ваним (dative plural)
прихо́ваного (accusative animate masculine)
прихо́ване (accusative neuter)
прихо́вану (accusative feminine)
прихо́ваних (accusative animate plural)
прихо́ваний (accusative inanimate masculine)
прихо́вані (accusative inanimate plural)
прихо́ваним (instrumental masculine neuter)
прихо́ваною (feminine instrumental)
прихо́ваними (instrumental plural)
прихо́ваному (locative masculine neuter)
прихо́ванім (locative masculine neuter)
прихо́ваній (feminine locative)
прихо́ваних (locative plural)

прихова́ти приховати#Ukrainian

adjectival past passive participle of прихова́ти pf (pryxováty)


розносити

uk-verb

розно́сити • (roznósyty) impf (perfective рознести́)

розно́сити (canonical)
roznósyty (romanization)
рознести́ (perfective)
розно́сити (imperfective infinitive)
розно́сить (imperfective infinitive)
розно́сячи (adverbial imperfective present)
розно́сивши (adverbial imperfective past)
розно́шу (first-person imperfective present singular)
бу́ду розно́сити (first-person future imperfective singular)
бу́ду розно́сить (first-person future imperfective singular)
розно́ситиму (first-person future imperfective singular)
розно́сиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розно́сити (future imperfective second-person singular)
бу́деш розно́сить (future imperfective second-person singular)
розно́ситимеш (future imperfective second-person singular)
розно́сить (imperfective present singular third-person)
бу́де розно́сити (future imperfective singular third-person)
бу́де розно́сить (future imperfective singular third-person)
розно́ситиме (future imperfective singular third-person)
розно́сим (first-person imperfective plural present)
розно́симо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розно́сити (first-person future imperfective plural)
бу́демо розно́сить (first-person future imperfective plural)
розно́ситимемо (first-person future imperfective plural)
розно́ситимем (first-person future imperfective plural)
розно́сите (imperfective plural present second-person)
бу́дете розно́сити (future imperfective plural second-person)
бу́дете розно́сить (future imperfective plural second-person)
розно́ситимете (future imperfective plural second-person)
розно́сять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розно́сити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розно́сить (future imperfective plural third-person)
розно́ситимуть (future imperfective plural third-person)
розно́сьмо (first-person imperative plural)
розно́сь (imperative second-person singular)
розно́сьте (imperative plural second-person)
розно́сив (masculine past singular)
розно́сили (masculine past plural)
розно́сила (feminine past singular)
розно́сили (feminine past plural)
розно́сило (neuter past singular)
розно́сили (neuter past plural)

From роз- (roz-) + носи́ти (nosýty). Compare Russian разноси́ть (raznosítʹ), Belarusian разно́сіць (raznósicʹ) and разнасі́ць (raznasícʹ), Polish roznosić.

розно́сити на шматки́ / на дру́зки

розно́сити в пух і прах


розносити

розно́шувати

розноси́ти • (roznosýty) pf (imperfective розно́шувати)

розноси́ти (canonical)
roznosýty (romanization)
розно́шувати (imperfective)
розноси́ти (infinitive perfective)
розноси́ть (infinitive perfective)
розно́шений (passive past perfective)
impersonal: розно́шено (passive past perfective)
розноси́вши (adverbial past perfective)
розношу́ (first-person future perfective singular)
розно́сиш (future perfective second-person singular)
розно́сить (future perfective singular third-person)
розно́сим (first-person future perfective plural)
розно́симо (first-person future perfective plural)
розно́сите (future perfective plural second-person)
розно́сять (future perfective plural third-person)
розносі́м (first-person imperative plural)
розносі́мо (first-person imperative plural)
розноси́ (imperative second-person singular)
розносі́ть (imperative plural second-person)
розноси́в (masculine past singular)
розноси́ли (masculine past plural)
розноси́ла (feminine past singular)
розноси́ли (feminine past plural)
розноси́ло (neuter past singular)
розноси́ли (neuter past plural)

(transitive) to wear in, to break in (to use or wear something until it becomes comfortable or fits properly: garment, footwear)


скасую

head

скасу́ю • (skasúju)

скасу́ю (canonical)
skasúju (romanization)

скасува́ти скасувати#Ukrainian

first-person singular future indicative of скасува́ти (skasuváty)


змінитись

зміни́тись • (zminýtysʹ)

зміни́тись (canonical)
zminýtysʹ (romanization)

зміни́тися змінитися#Ukrainian

alternative infinitive form of зміни́тися pf (zminýtysja)


зміняться

зміня́ться • (zminjátʹsja)

зміня́ться (canonical)
zminjátʹsja (romanization)

зміни́тися змінитися#Ukrainian

third-person plural future indicative of зміни́тися pf (zminýtysja)


зміниться

зміни́ться • (zminýtʹsja)

зміни́ться (canonical)
zminýtʹsja (romanization)

[zʲmʲiˈnɪt͡sʲːɐ]

зміни́тися змінитися#Ukrainian

third-person singular future indicative of зміни́тися pf (zminýtysja)


помстимося

помстимо́ся • (pomstymósja)

помстимо́ся (canonical)
pomstymósja (romanization)

Alternative forms: помсти́мся (pomstýmsja), помстимо́сь (pomstymósʹ)

помсти́тися помститися#Ukrainian

first-person plural future indicative of помсти́тися pf (pomstýtysja)


вгадати

uk-verb

вгада́ти • (vhadáty) pf (imperfective вга́дувати)

вгада́ти (canonical)
vhadáty (romanization)
вга́дувати (imperfective)
вгада́ти (infinitive perfective)
вгада́ть (infinitive perfective)
вга́даний (passive past perfective)
impersonal: вга́дано (passive past perfective)
вгада́вши (adverbial past perfective)
вгада́ю (first-person future perfective singular)
вгада́єш (future perfective second-person singular)
вгада́є (future perfective singular third-person)
вгада́єм (first-person future perfective plural)
вгада́ємо (first-person future perfective plural)
вгада́єте (future perfective plural second-person)
вгада́ють (future perfective plural third-person)
вгада́ймо (first-person imperative plural)
вгада́й (imperative second-person singular)
вгада́йте (imperative plural second-person)
вгада́в (masculine past singular)
вгада́ли (masculine past plural)
вгада́ла (feminine past singular)
вгада́ли (feminine past plural)
вгада́ло (neuter past singular)
вгада́ли (neuter past plural)

to guess (to solve by a correct conjecture; to conjecture rightly)


угадати

угада́ти • (uhadáty) pf (imperfective уга́дувати)

угада́ти (canonical)
uhadáty (romanization)
уга́дувати (imperfective)
угада́ти (infinitive perfective)
угада́ть (infinitive perfective)
уга́даний (passive past perfective)
impersonal: уга́дано (passive past perfective)
угада́вши (adverbial past perfective)
угада́ю (first-person future perfective singular)
угада́єш (future perfective second-person singular)
угада́є (future perfective singular third-person)
угада́єм (first-person future perfective plural)
угада́ємо (first-person future perfective plural)
угада́єте (future perfective plural second-person)
угада́ють (future perfective plural third-person)
угада́ймо (first-person imperative plural)
угада́й (imperative second-person singular)
угада́йте (imperative plural second-person)
угада́в (masculine past singular)
угада́ли (masculine past plural)
угада́ла (feminine past singular)
угада́ли (feminine past plural)
угада́ло (neuter past singular)
угада́ли (neuter past plural)

Uk-угадати.ogg

From у- (u-) + гада́ти (hadáty). Compare Russian угада́ть (ugadátʹ), Belarusian угада́ць (uhadácʹ).