вилити

ви́лити • (výlyty) pf (imperfective вилива́ти)

ви́лити (canonical)
výlyty (romanization)
вилива́ти (imperfective)
ви́лити (infinitive perfective)
ви́лить (infinitive perfective)
ви́литий (passive past perfective)
impersonal: ви́лито (passive past perfective)
ви́ливши (adverbial past perfective)
ви́ллю (first-person future perfective singular)
ви́ллєш (future perfective second-person singular)
ви́ллє (future perfective singular third-person)
ви́ллєм (first-person future perfective plural)
ви́ллємо (first-person future perfective plural)
ви́ллєте (future perfective plural second-person)
ви́ллють (future perfective plural third-person)
ви́лиймо (first-person imperative plural)
ви́лий (imperative second-person singular)
ви́лийте (imperative plural second-person)
ви́лив (masculine past singular)
ви́лили (masculine past plural)
ви́лила (feminine past singular)
ви́лили (feminine past plural)
ви́лило (neuter past singular)
ви́лили (neuter past plural)

ви́лити ду́шу

(figurative) to express (feelings, thoughts etc.)

to force an animal out of its nest using water


заболотити

uk-verb

заболо́чувати

заболоти́ти • (zabolotýty) pf (imperfective заболо́чувати)

заболоти́ти (canonical)
zabolotýty (romanization)
заболо́чувати (imperfective)
заболоти́ти (infinitive perfective)
заболоти́ть (infinitive perfective)
заболо́чений (passive past perfective)
impersonal: заболо́чено (passive past perfective)
заболоти́вши (adverbial past perfective)
заболочу́ (first-person future perfective singular)
заболо́тиш (future perfective second-person singular)
заболо́тить (future perfective singular third-person)
заболо́тим (first-person future perfective plural)
заболо́тимо (first-person future perfective plural)
заболо́тите (future perfective plural second-person)
заболо́тять (future perfective plural third-person)
заболоті́м (first-person imperative plural)
заболоті́мо (first-person imperative plural)
заболоти́ (imperative second-person singular)
заболоті́ть (imperative plural second-person)
заболоти́в (masculine past singular)
заболоти́ли (masculine past plural)
заболоти́ла (feminine past singular)
заболоти́ли (feminine past plural)
заболоти́ло (neuter past singular)
заболоти́ли (neuter past plural)

From за- (za-) + боло́то (bolóto) + -и́ти (-ýty). Compare Russian заболо́тить (zabolótitʹ), Belarusian забало́ціць (zabalócicʹ).

af

to swamp, to waterlog (drench or fill with water, turn into a swamp or make swampy: land, soil, etc.)


вирити

uk-verb

ви́рити • (výryty) pf (imperfective вирива́ти)

ви́рити (canonical)
výryty (romanization)
вирива́ти (imperfective)
ви́рити (infinitive perfective)
ви́рить (infinitive perfective)
ви́ритий (passive past perfective)
impersonal: ви́рито (passive past perfective)
ви́ривши (adverbial past perfective)
ви́рию (first-person future perfective singular)
ви́риєш (future perfective second-person singular)
ви́риє (future perfective singular third-person)
ви́риєм (first-person future perfective plural)
ви́риємо (first-person future perfective plural)
ви́риєте (future perfective plural second-person)
ви́риють (future perfective plural third-person)
ви́риймо (first-person imperative plural)
ви́рий (imperative second-person singular)
ви́рийте (imperative plural second-person)
ви́рив (masculine past singular)
ви́рили (masculine past plural)
ви́рила (feminine past singular)
ви́рили (feminine past plural)
ви́рило (neuter past singular)
ви́рили (neuter past plural)


заболочувати

заболо́чувати

заболо́чувати • (zabolóčuvaty) impf (perfective заболоти́ти)

заболо́чувати (canonical)
zabolóčuvaty (romanization)
заболоти́ти (perfective)
заболо́чувати (imperfective infinitive)
заболо́чувать (imperfective infinitive)
заболо́чуючи (adverbial imperfective present)
заболо́чувавши (adverbial imperfective past)
заболо́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду заболо́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заболо́чувать (first-person future imperfective singular)
заболо́чуватиму (first-person future imperfective singular)
заболо́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заболо́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заболо́чувать (future imperfective second-person singular)
заболо́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
заболо́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де заболо́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де заболо́чувать (future imperfective singular third-person)
заболо́чуватиме (future imperfective singular third-person)
заболо́чуєм (first-person imperfective plural present)
заболо́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заболо́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заболо́чувать (first-person future imperfective plural)
заболо́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
заболо́чуватимем (first-person future imperfective plural)
заболо́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заболо́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заболо́чувать (future imperfective plural second-person)
заболо́чуватимете (future imperfective plural second-person)
заболо́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заболо́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заболо́чувать (future imperfective plural third-person)
заболо́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
заболо́чуймо (first-person imperative plural)
заболо́чуй (imperative second-person singular)
заболо́чуйте (imperative plural second-person)
заболо́чував (masculine past singular)
заболо́чували (masculine past plural)
заболо́чувала (feminine past singular)
заболо́чували (feminine past plural)
заболо́чувало (neuter past singular)
заболо́чували (neuter past plural)

[zɐbɔˈɫɔt͡ʃʊʋɐte]

From the заболо́ч- (zabolóč-) stem of заболоти́ти (zabolotýty) + -увати (-uvaty). Compare Russian забола́чивать (zaboláčivatʹ), Belarusian забало́чваць (zabalóčvacʹ).

cog

забола́чивать

забало́чваць


заболочений

head

заболо́чений

заболо́чений • (zabolóčenyj)

заболо́чений (canonical)
zabolóčenyj (romanization)
заболо́чений (masculine nominative)
заболо́чене (neuter nominative)
заболо́чена (feminine nominative)
заболо́чені (nominative plural)
заболо́ченого (genitive masculine neuter)
заболо́ченої (feminine genitive)
заболо́чених (genitive plural)
заболо́ченому (dative masculine neuter)
заболо́ченій (dative feminine)
заболо́ченим (dative plural)
заболо́ченого (accusative animate masculine)
заболо́чене (accusative neuter)
заболо́чену (accusative feminine)
заболо́чених (accusative animate plural)
заболо́чений (accusative inanimate masculine)
заболо́чені (accusative inanimate plural)
заболо́ченим (instrumental masculine neuter)
заболо́ченою (feminine instrumental)
заболо́ченими (instrumental plural)
заболо́ченому (locative masculine neuter)
заболо́ченім (locative masculine neuter)
заболо́ченій (feminine locative)
заболо́чених (locative plural)

uk-adecl

заболо́чений

заболоти́ти заболотити#Ukrainian

passive adjectival past participle of заболоти́ти pf (zabolotýty)


вибити

uk-verb

ви́бити • (výbyty) pf (imperfective вибива́ти)

ви́бити (canonical)
výbyty (romanization)
вибива́ти (imperfective)
ви́бити (infinitive perfective)
ви́бить (infinitive perfective)
ви́битий (passive past perfective)
impersonal: ви́бито (passive past perfective)
ви́бивши (adverbial past perfective)
ви́б'ю (first-person future perfective singular)
ви́б'єш (future perfective second-person singular)
ви́б'є (future perfective singular third-person)
ви́б'єм (first-person future perfective plural)
ви́б'ємо (first-person future perfective plural)
ви́б'єте (future perfective plural second-person)
ви́б'ють (future perfective plural third-person)
ви́биймо (first-person imperative plural)
ви́бий (imperative second-person singular)
ви́бийте (imperative plural second-person)
ви́бив (masculine past singular)
ви́били (masculine past plural)
ви́била (feminine past singular)
ви́били (feminine past plural)
ви́било (neuter past singular)
ви́били (neuter past plural)

ви́бити тату́


матимеш

head

ма́тимеш • (mátymeš)

ма́тимеш (canonical)
mátymeš (romanization)

second-person singular synthetic future indicative of ма́ти impf (máty)


матиму

ма́тиму • (mátymu)

ма́тиму (canonical)
mátymu (romanization)

first-person singular synthetic future indicative of ма́ти impf (máty)


матимете

ма́тимете • (mátymete)

ма́тимете (canonical)
mátymete (romanization)

second-person plural synthetic future indicative of ма́ти impf (máty)


матимемо

ма́тимемо • (mátymemo)

ма́тимемо (canonical)
mátymemo (romanization)

Alternative form: ма́тимем (mátymem)

first-person plural synthetic future indicative of ма́ти impf (máty)


матимуть

ма́тимуть • (mátymutʹ)

ма́тимуть (canonical)
mátymutʹ (romanization)

third-person plural synthetic future indicative of ма́ти impf (máty)


матимем

ма́тимем • (mátymem)

ма́тимем (canonical)
mátymem (romanization)

Alternative form: ма́тимемо (mátymemo)


матиме

ма́тиме • (mátyme)

ма́тиме (canonical)
mátyme (romanization)

third-person singular synthetic future indicative of ма́ти impf (máty)


меморіалізувати

uk-verb

меморіалізува́ти

меморіалізува́ти • (memorializuváty) impf or pf

меморіалізува́ти (canonical)
memorializuváty (romanization)
меморіалізува́ти (infinitive)
меморіалізува́ть (infinitive)
меморіалізо́ваний (passive past)
impersonal: меморіалізо́вано (passive past)
меморіалізу́ючи (adverbial present)
меморіалізува́вши (adverbial past)
меморіалізу́ю (first-person future singular)
бу́ду меморіалізува́ти (first-person singular)
бу́ду меморіалізува́ть (first-person singular)
меморіалізува́тиму (first-person singular)
меморіалізу́єш (future second-person singular)
бу́деш меморіалізува́ти (second-person singular)
бу́деш меморіалізува́ть (second-person singular)
меморіалізува́тимеш (second-person singular)
меморіалізу́є (future singular third-person)
бу́де меморіалізува́ти (singular third-person)
бу́де меморіалізува́ть (singular third-person)
меморіалізува́тиме (singular third-person)
меморіалізу́єм (first-person future plural)
меморіалізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо меморіалізува́ти (first-person plural)
бу́демо меморіалізува́ть (first-person plural)
меморіалізува́тимемо (first-person plural)
меморіалізува́тимем (first-person plural)
меморіалізу́єте (future plural second-person)
бу́дете меморіалізува́ти (plural second-person)
бу́дете меморіалізува́ть (plural second-person)
меморіалізува́тимете (plural second-person)
меморіалізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть меморіалізува́ти (plural third-person)
бу́дуть меморіалізува́ть (plural third-person)
меморіалізува́тимуть (plural third-person)
меморіалізу́ймо (first-person imperative plural)
меморіалізу́й (imperative second-person singular)
меморіалізу́йте (imperative plural second-person)
меморіалізува́в (masculine past singular)
меморіалізува́ли (masculine past plural)
меморіалізува́ла (feminine past singular)
меморіалізува́ли (feminine past plural)
меморіалізува́ло (neuter past singular)
меморіалізува́ли (neuter past plural)

uk-conj

меморіалізува́ти<2a.both.tr.ppp>

From меморіаліз(а́ція) (memorializ(ácija)) + -ува́ти (-uváty).

af

меморіаліза́ція

меморіаліз(а́ція)


роздратувати

uk-verb

роздратува́ти

роздрато́вувати

роздратува́ти • (rozdratuváty) pf (imperfective роздрато́вувати)

роздратува́ти (canonical)
rozdratuváty (romanization)
роздрато́вувати (imperfective)
роздратува́ти (infinitive perfective)
роздратува́ть (infinitive perfective)
роздрато́ваний (passive past perfective)
impersonal: роздрато́вано (passive past perfective)
роздратува́вши (adverbial past perfective)
роздрату́ю (first-person future perfective singular)
роздрату́єш (future perfective second-person singular)
роздрату́є (future perfective singular third-person)
роздрату́єм (first-person future perfective plural)
роздрату́ємо (first-person future perfective plural)
роздрату́єте (future perfective plural second-person)
роздрату́ють (future perfective plural third-person)
роздрату́ймо (first-person imperative plural)
роздрату́й (imperative second-person singular)
роздрату́йте (imperative plural second-person)
роздратува́в (masculine past singular)
роздратува́ли (masculine past plural)
роздратува́ла (feminine past singular)
роздратува́ли (feminine past plural)
роздратува́ло (neuter past singular)
роздратува́ли (neuter past plural)

Uk-роздратувати.ogg

From роз- (roz-) + дратува́ти (dratuváty).

get on the nerves of
get on someone's nerves

to annoy, to exasperate, to irritate, to irk, to get on the nerves of, to vex

(colloquial) to goad, to provoke (incite or stimulate)


роздратовувати

роздрато́вувати

роздратува́ти

роздрато́вувати • (rozdratóvuvaty) impf (perfective роздратува́ти)

роздрато́вувати (canonical)
rozdratóvuvaty (romanization)
роздратува́ти (perfective)
роздрато́вувати (imperfective infinitive)
роздрато́вувать (imperfective infinitive)
роздрато́вуючи (adverbial imperfective present)
роздрато́вувавши (adverbial imperfective past)
роздрато́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду роздрато́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду роздрато́вувать (first-person future imperfective singular)
роздрато́вуватиму (first-person future imperfective singular)
роздрато́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш роздрато́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш роздрато́вувать (future imperfective second-person singular)
роздрато́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
роздрато́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де роздрато́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де роздрато́вувать (future imperfective singular third-person)
роздрато́вуватиме (future imperfective singular third-person)
роздрато́вуєм (first-person imperfective plural present)
роздрато́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо роздрато́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо роздрато́вувать (first-person future imperfective plural)
роздрато́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
роздрато́вуватимем (first-person future imperfective plural)
роздрато́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете роздрато́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете роздрато́вувать (future imperfective plural second-person)
роздрато́вуватимете (future imperfective plural second-person)
роздрато́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть роздрато́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть роздрато́вувать (future imperfective plural third-person)
роздрато́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
роздрато́вуймо (first-person imperative plural)
роздрато́вуй (imperative second-person singular)
роздрато́вуйте (imperative plural second-person)
роздрато́вував (masculine past singular)
роздрато́вували (masculine past plural)
роздрато́вувала (feminine past singular)
роздрато́вували (feminine past plural)
роздрато́вувало (neuter past singular)
роздрато́вували (neuter past plural)

Uk-роздратовувати.ogg

From the роздрато́в- (rozdratóv-) stem of роздратува́ти (rozdratuváty) + -увати (-uvaty).

af

роздратува́ти


осягти

uk-verb

осягти́ • (osjahtý) pf (imperfective осяга́ти)

осягти́ (canonical)
osjahtý (romanization)
осяга́ти (imperfective)
осягти́ (infinitive perfective)
ося́гши (adverbial past perfective)
осягну́ (first-person future perfective singular)
ося́гнеш (future perfective second-person singular)
ося́гне (future perfective singular third-person)
ося́гнем (first-person future perfective plural)
ося́гнемо (first-person future perfective plural)
ося́гнете (future perfective plural second-person)
ося́гнуть (future perfective plural third-person)
осягні́м (first-person imperative plural)
осягні́мо (first-person imperative plural)
осягни́ (imperative second-person singular)
осягні́ть (imperative plural second-person)
ося́г (masculine past singular)
осягли́ (masculine past plural)
осягла́ (feminine past singular)
осягли́ (feminine past plural)
осягло́ (neuter past singular)
осягли́ (neuter past plural)

From осяг(ну́ти) (osjah(núty)) + -ти́ (-tý).

(rare) to comprehend (comprise, embrace, include)

(by extension) to comprehend, to fathom, to grasp (gain a full understanding of)

осягти́ свою́ мету́

осягти́ свою́ ціль


осягнути

осягну́ти • (osjahnúty) pf (imperfective осяга́ти)

осягну́ти (canonical)
osjahnúty (romanization)
осяга́ти (imperfective)
осягну́ти (infinitive perfective)
осягну́ть (infinitive perfective)
ося́гнений (passive past perfective)
ося́гнутий (passive past perfective)
osjáhnenyj (passive past perfective)
osjáhnutyj (passive past perfective)
impersonal: ося́гнено (passive past perfective)
ося́гнуто (passive past perfective)
osjáhneno (passive past perfective)
osjáhnuto (passive past perfective)
ося́гши (adverbial past perfective)
осягну́вши (adverbial past perfective)
осягну́ (first-person future perfective singular)
ося́гнеш (future perfective second-person singular)
ося́гне (future perfective singular third-person)
ося́гнем (first-person future perfective plural)
ося́гнемо (first-person future perfective plural)
ося́гнете (future perfective plural second-person)
ося́гнуть (future perfective plural third-person)
осягні́м (first-person imperative plural)
осягні́мо (first-person imperative plural)
осягни́ (imperative second-person singular)
осягні́ть (imperative plural second-person)
ося́г (masculine past singular)
осягну́в (masculine past singular)
осягли́ (masculine past plural)
осягну́ли (masculine past plural)
осягла́ (feminine past singular)
осягну́ла (feminine past singular)
осягли́ (feminine past plural)
осягну́ли (feminine past plural)
осягло́ (neuter past singular)
осягну́ло (neuter past singular)
осягли́ (neuter past plural)
осягну́ли (neuter past plural)

uk-conj

((осягну́ти<3°c/b.pf.tr.ppp>,осягну́ти<3c.pf.tr.ppp>))

Uk-осягнути.ogg

From о- (o-) + сягну́ти (sjahnúty). Compare Polish osiągnąć.

осягну́ти свою́ мету́

осягну́ти свою́ ціль


осягати

uk-verb

осяга́ти • (osjaháty) impf (perfective осягти́ or осягну́ти)

осяга́ти (canonical)
osjaháty (romanization)
осягти́ (perfective)
осягну́ти (perfective)
осяга́ти (imperfective infinitive)
осяга́ть (imperfective infinitive)
осяга́ючи (adverbial imperfective present)
осяга́вши (adverbial imperfective past)
осяга́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду осяга́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду осяга́ть (first-person future imperfective singular)
осяга́тиму (first-person future imperfective singular)
осяга́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш осяга́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш осяга́ть (future imperfective second-person singular)
осяга́тимеш (future imperfective second-person singular)
осяга́є (imperfective present singular third-person)
бу́де осяга́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де осяга́ть (future imperfective singular third-person)
осяга́тиме (future imperfective singular third-person)
осяга́єм (first-person imperfective plural present)
осяга́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо осяга́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо осяга́ть (first-person future imperfective plural)
осяга́тимемо (first-person future imperfective plural)
осяга́тимем (first-person future imperfective plural)
осяга́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете осяга́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете осяга́ть (future imperfective plural second-person)
осяга́тимете (future imperfective plural second-person)
осяга́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть осяга́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть осяга́ть (future imperfective plural third-person)
осяга́тимуть (future imperfective plural third-person)
осяга́ймо (first-person imperative plural)
осяга́й (imperative second-person singular)
осяга́йте (imperative plural second-person)
осяга́в (masculine past singular)
осяга́ли (masculine past plural)
осяга́ла (feminine past singular)
осяга́ли (feminine past plural)
осяга́ло (neuter past singular)
осяга́ли (neuter past plural)

Uk-осягати.ogg

From осягти́ (osjahtý) + -а́ти (-áty). Compare Polish osiągać.

осяга́ти свою́ мету́

осяга́ти свою́ ціль


спиратися

спира́тися • (spyrátysja) impf (perfective спе́ртися or зіпе́ртися)

спира́тися (canonical)
spyrátysja (romanization)
спе́ртися (perfective)
зіпе́ртися (perfective)
спира́тися (imperfective infinitive)
спира́тись (imperfective infinitive)
спира́ться (imperfective infinitive)
спира́ючись (adverbial imperfective present)
спира́вшись (adverbial imperfective past)
спира́юся (first-person imperfective present singular)
спира́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду спира́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду спира́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду спира́ться (first-person future imperfective singular)
спира́тимусь (first-person future imperfective singular)
спира́тимуся (first-person future imperfective singular)
спира́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш спира́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш спира́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш спира́ться (future imperfective second-person singular)
спира́тимешся (future imperfective second-person singular)
спира́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де спира́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де спира́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де спира́ться (future imperfective singular third-person)
спира́тиметься (future imperfective singular third-person)
спира́ємся (first-person imperfective plural present)
спира́ємося (first-person imperfective plural present)
спира́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо спира́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо спира́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо спира́ться (first-person future imperfective plural)
спира́тимемось (first-person future imperfective plural)
спира́тимемося (first-person future imperfective plural)
спира́тимемся (first-person future imperfective plural)
спира́єтеся (imperfective plural present second-person)
спира́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете спира́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете спира́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете спира́ться (future imperfective plural second-person)
спира́тиметесь (future imperfective plural second-person)
спира́тиметеся (future imperfective plural second-person)
спира́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спира́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спира́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спира́ться (future imperfective plural third-person)
спира́тимуться (future imperfective plural third-person)
спира́ймося (first-person imperative plural)
спира́ймось (first-person imperative plural)
спира́йся (imperative second-person singular)
спира́йсь (imperative second-person singular)
спира́йтеся (imperative plural second-person)
спира́йтесь (imperative plural second-person)
спира́вся (masculine past singular)
спира́всь (masculine past singular)
спира́лися (masculine past plural)
спира́лись (masculine past plural)
спира́лася (feminine past singular)
спира́лась (feminine past singular)
спира́лися (feminine past plural)
спира́лись (feminine past plural)
спира́лося (neuter past singular)
спира́лось (neuter past singular)
спира́лися (neuter past plural)
спира́лись (neuter past plural)

uk-conj

спира́тися<1a.impf>

to lean, to rest (on/against: на + accusative)

(figuratively) to base oneself, to rely, to rest (on: на + accusative) (have as its basis, be supported)


кажуть

head

ка́жуть • (kážutʹ)

ка́жуть (canonical)
kážutʹ (romanization)

каза́ти казати#Ukrainian

third-person plural present imperfective of каза́ти (kazáty)


дощити

uk-verb

дощи́ти • (doščýty) impf

дощи́ти (canonical)
doščýty (romanization)
дощи́ти (imperfective infinitive)
дощи́ть (imperfective infinitive)
дощачи́ (adverbial imperfective present)
дощи́вши (adverbial imperfective past)
дощи́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де дощи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де дощи́ть (future imperfective singular third-person)
дощи́тиме (future imperfective singular third-person)
дощи́ло (neuter past singular)

[dɔʃˈt͡ʃɪte]

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-дощити.wav


казаний

ка́заний (canonical)
kázanyj (romanization)
ка́заний (masculine nominative)
ка́зане (neuter nominative)
ка́зана (feminine nominative)
ка́зані (nominative plural)
ка́заного (genitive masculine neuter)
ка́заної (feminine genitive)
ка́заних (genitive plural)
ка́заному (dative masculine neuter)
ка́заній (dative feminine)
ка́заним (dative plural)
ка́заного (accusative animate masculine)
ка́зане (accusative neuter)
ка́зану (accusative feminine)
ка́заних (accusative animate plural)
ка́заний (accusative inanimate masculine)
ка́зані (accusative inanimate plural)
ка́заним (instrumental masculine neuter)
ка́заною (feminine instrumental)
ка́заними (instrumental plural)
ка́заному (locative masculine neuter)
ка́занім (locative masculine neuter)
ка́заній (feminine locative)
ка́заних (locative plural)

каза́ти казати#Ukrainian

past passive participle of каза́ти (kazáty)


сніжити

сніжи́ти • (snižýty) impf

сніжи́ти (canonical)
snižýty (romanization)
сніжи́ти (imperfective infinitive)
сніжи́ть (imperfective infinitive)
сніжачи́ (adverbial imperfective present)
сніжи́вши (adverbial imperfective past)
сніжи́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де сніжи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де сніжи́ть (future imperfective singular third-person)
сніжи́тиме (future imperfective singular third-person)
сніжи́ло (neuter past singular)

сніг (snih) + -и́ти (-ýty). Cognate with Polish śnieżyć, Serbo-Croatian сније́жити, Russian снежи́ть (snežítʹ).


споріднений

head

спорі́днений

спорі́днений • (sporídnenyj)

спорі́днений (canonical)
sporídnenyj (romanization)
спорі́днений (masculine nominative)
спорі́днене (neuter nominative)
спорі́днена (feminine nominative)
спорі́днені (nominative plural)
спорі́дненого (genitive masculine neuter)
спорі́дненої (feminine genitive)
спорі́днених (genitive plural)
спорі́дненому (dative masculine neuter)
спорі́дненій (dative feminine)
спорі́дненим (dative plural)
спорі́дненого (accusative animate masculine)
спорі́днене (accusative neuter)
спорі́днену (accusative feminine)
спорі́днених (accusative animate plural)
спорі́днений (accusative inanimate masculine)
спорі́днені (accusative inanimate plural)
спорі́дненим (instrumental masculine neuter)
спорі́дненою (feminine instrumental)
спорі́дненими (instrumental plural)
спорі́дненому (locative masculine neuter)
спорі́дненім (locative masculine neuter)
спорі́дненій (feminine locative)
спорі́днених (locative plural)

uk-adecl

спорі́днений

Uk-споріднений.ogg

спорідни́ти споріднити#Ukrainian

past passive participle of спорідни́ти pf (sporidnýty)


модернізуватися

uk-verb

модернізува́тися

модернізува́тися • (modernizuvátysja) impf or pf

модернізува́тися (canonical)
modernizuvátysja (romanization)
модернізува́тися (infinitive)
модернізува́тись (infinitive)
модернізува́ться (infinitive)
модернізу́ючись (adverbial present)
модернізува́вшись (adverbial past)
модернізу́юся (first-person future singular)
модернізу́юсь (first-person future singular)
бу́ду модернізува́тися (first-person singular)
бу́ду модернізува́тись (first-person singular)
бу́ду модернізува́ться (first-person singular)
модернізува́тимусь (first-person singular)
модернізува́тимуся (first-person singular)
модернізу́єшся (future second-person singular)
бу́деш модернізува́тися (second-person singular)
бу́деш модернізува́тись (second-person singular)
бу́деш модернізува́ться (second-person singular)
модернізува́тимешся (second-person singular)
модернізу́ється (future singular third-person)
бу́де модернізува́тися (singular third-person)
бу́де модернізува́тись (singular third-person)
бу́де модернізува́ться (singular third-person)
модернізува́тиметься (singular third-person)
модернізу́ємся (first-person future plural)
модернізу́ємося (first-person future plural)
модернізу́ємось (first-person future plural)
бу́демо модернізува́тися (first-person plural)
бу́демо модернізува́тись (first-person plural)
бу́демо модернізува́ться (first-person plural)
модернізува́тимемось (first-person plural)
модернізува́тимемося (first-person plural)
модернізува́тимемся (first-person plural)
модернізу́єтеся (future plural second-person)
модернізу́єтесь (future plural second-person)
бу́дете модернізува́тися (plural second-person)
бу́дете модернізува́тись (plural second-person)
бу́дете модернізува́ться (plural second-person)
модернізува́тиметесь (plural second-person)
модернізува́тиметеся (plural second-person)
модернізу́ються (future plural third-person)
бу́дуть модернізува́тися (plural third-person)
бу́дуть модернізува́тись (plural third-person)
бу́дуть модернізува́ться (plural third-person)
модернізува́тимуться (plural third-person)
модернізу́ймося (first-person imperative plural)
модернізу́ймось (first-person imperative plural)
модернізу́йся (imperative second-person singular)
модернізу́йсь (imperative second-person singular)
модернізу́йтеся (imperative plural second-person)
модернізу́йтесь (imperative plural second-person)
модернізува́вся (masculine past singular)
модернізува́всь (masculine past singular)
модернізува́лися (masculine past plural)
модернізува́лись (masculine past plural)
модернізува́лася (feminine past singular)
модернізува́лась (feminine past singular)
модернізува́лися (feminine past plural)
модернізува́лись (feminine past plural)
модернізува́лося (neuter past singular)
модернізува́лось (neuter past singular)
модернізува́лися (neuter past plural)
модернізува́лись (neuter past plural)

uk-conj

модернізува́тися<2a.both>

From модернізува́ти (modernizuváty) + -ся (-sja). Compare Russian модернизи́роваться (modernizírovatʹsja), Belarusian мадэрнізава́цца (madernizavácca), Polish modernizować się.

af

модернізува́ти

cog

модернизи́роваться

мадэрнізава́цца

модернізува́ти модернізувати#Ukrainian

passive of модернізува́ти impf or pf (modernizuváty)


підпишіться

head

підпиші́ться

підпиші́ться • (pidpyšítʹsja)

підпиші́ться (canonical)
pidpyšítʹsja (romanization)

підписа́тися підписатися#Ukrainian

second-person plural imperative of підписа́тися pf (pidpysátysja)


представляти

uk-verb

представля́ти

предста́вити

представля́ти • (predstavljáty) impf (perfective предста́вити)

представля́ти (canonical)
predstavljáty (romanization)
предста́вити (perfective)
представля́ти (imperfective infinitive)
представля́ть (imperfective infinitive)
представля́ючи (adverbial imperfective present)
представля́вши (adverbial imperfective past)
представля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду представля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду представля́ть (first-person future imperfective singular)
представля́тиму (first-person future imperfective singular)
представля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш представля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш представля́ть (future imperfective second-person singular)
представля́тимеш (future imperfective second-person singular)
представля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де представля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де представля́ть (future imperfective singular third-person)
представля́тиме (future imperfective singular third-person)
представля́єм (first-person imperfective plural present)
представля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо представля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо представля́ть (first-person future imperfective plural)
представля́тимемо (first-person future imperfective plural)
представля́тимем (first-person future imperfective plural)
представля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете представля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете представля́ть (future imperfective plural second-person)
представля́тимете (future imperfective plural second-person)
представля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть представля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть представля́ть (future imperfective plural third-person)
представля́тимуть (future imperfective plural third-person)
представля́ймо (first-person imperative plural)
представля́й (imperative second-person singular)
представля́йте (imperative plural second-person)
представля́в (masculine past singular)
представля́ли (masculine past plural)
представля́ла (feminine past singular)
представля́ли (feminine past plural)
представля́ло (neuter past singular)
представля́ли (neuter past plural)

Uk-представляти.ogg

Borrowed from Old Church Slavonic прѣдъставлꙗти (prědŭstavljati). By surface analysis, представл- (predstavl-) + -я́ти (-játy). Compare Russian представля́ть (predstavljátʹ), Belarusian прадстаўля́ць (pradstaŭljácʹ), Polish przedstawiać.

bor+

прѣдъставлꙗти

surf

предста́вити

cog

представля́ть

прадстаўля́ць

to introduce, to present (cause (someone) to be acquainted; bring into the presence of others)

to present, to represent, to depict (render a representation of)

to recommend, to put forward (:somebody for an official award)


викласти

uk-verb

ви́класти • (výklasty) pf (imperfective виклада́ти)

ви́класти (canonical)
výklasty (romanization)
виклада́ти (imperfective)
ви́класти (infinitive perfective)
ви́кладений (passive past perfective)
impersonal: ви́кладено (passive past perfective)
ви́клавши (adverbial past perfective)
ви́кладу (first-person future perfective singular)
ви́кладеш (future perfective second-person singular)
ви́кладе (future perfective singular third-person)
ви́кладем (first-person future perfective plural)
ви́кладемо (first-person future perfective plural)
ви́кладете (future perfective plural second-person)
ви́кладуть (future perfective plural third-person)
ви́кладім (first-person imperative plural)
ви́кладімо (first-person imperative plural)
ви́клади (imperative second-person singular)
ви́кладіть (imperative plural second-person)
ви́клав (masculine past singular)
ви́клали (masculine past plural)
ви́клала (feminine past singular)
ви́клали (feminine past plural)
ви́клало (neuter past singular)
ви́клали (neuter past plural)

Uk-викласти.ogg

From ви́- (vý-) + кла́сти (klásty). Compare Belarusian вы́класці (výklasci).

to arrange, to set out (put in a certain position)

to expound, to explicate, to set forth, to set out, to unpack


кладучи

head

кладучи́ • (kladučý) impf

кладучи́ (canonical)
kladučý (romanization)

[kɫɐdʊˈt͡ʃɪ]

кла́сти класти#Ukrainian

present adverbial participle of кла́сти (klásty)


підписатися

uk-verb

підписа́тися

підпи́суватися

підписа́тися • (pidpysátysja) pf (imperfective підпи́суватися)

підписа́тися (canonical)
pidpysátysja (romanization)
підпи́суватися (imperfective)
підписа́тися (infinitive perfective)
підписа́тись (infinitive perfective)
підписа́ться (infinitive perfective)
підписа́вшись (adverbial past perfective)
підпишу́ся (first-person future perfective singular)
підпишу́сь (first-person future perfective singular)
підпи́шешся (future perfective second-person singular)
підпи́шеться (future perfective singular third-person)
підпи́шемся (first-person future perfective plural)
підпи́шемося (first-person future perfective plural)
підпи́шемось (first-person future perfective plural)
підпи́шетеся (future perfective plural second-person)
підпи́шетесь (future perfective plural second-person)
підпи́шуться (future perfective plural third-person)
підпиші́мся (first-person imperative plural)
підпиші́мося (first-person imperative plural)
підпиші́мось (first-person imperative plural)
підпиши́ся (imperative second-person singular)
підпиши́сь (imperative second-person singular)
підпиші́ться (imperative plural second-person)
підписа́вся (masculine past singular)
підписа́всь (masculine past singular)
підписа́лися (masculine past plural)
підписа́лись (masculine past plural)
підписа́лася (feminine past singular)
підписа́лась (feminine past singular)
підписа́лися (feminine past plural)
підписа́лись (feminine past plural)
підписа́лося (neuter past singular)
підписа́лось (neuter past singular)
підписа́лися (neuter past plural)
підписа́лись (neuter past plural)

uk-conj

підписа́тися<6c.pf>

Uk-підписатися.ogg

From підписа́ти (pidpysáty) + -ся (-sja). Compare Russian подписа́ться (podpisátʹsja), Belarusian падпіса́цца (padpisácca), Polish podpisać się.

cog

подписа́ться

Підпиші́ться на мій кана́л.

підписа́ти підписати#Ukrainian


відмовлятися

uk-verb

відмовля́тися

відмо́витися

відмовля́тися • (vidmovljátysja) impf (perfective відмо́витися)

відмовля́тися (canonical)
vidmovljátysja (romanization)
відмо́витися (perfective)
or від + genitive (with-infinitive)
відмовля́тися (imperfective infinitive)
відмовля́тись (imperfective infinitive)
відмовля́ться (imperfective infinitive)
відмовля́ючись (adverbial imperfective present)
відмовля́вшись (adverbial imperfective past)
відмовля́юся (first-person imperfective present singular)
відмовля́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду відмовля́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду відмовля́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду відмовля́ться (first-person future imperfective singular)
відмовля́тимусь (first-person future imperfective singular)
відмовля́тимуся (first-person future imperfective singular)
відмовля́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш відмовля́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш відмовля́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш відмовля́ться (future imperfective second-person singular)
відмовля́тимешся (future imperfective second-person singular)
відмовля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де відмовля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де відмовля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де відмовля́ться (future imperfective singular third-person)
відмовля́тиметься (future imperfective singular third-person)
відмовля́ємся (first-person imperfective plural present)
відмовля́ємося (first-person imperfective plural present)
відмовля́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо відмовля́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо відмовля́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо відмовля́ться (first-person future imperfective plural)
відмовля́тимемось (first-person future imperfective plural)
відмовля́тимемося (first-person future imperfective plural)
відмовля́тимемся (first-person future imperfective plural)
відмовля́єтеся (imperfective plural present second-person)
відмовля́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете відмовля́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете відмовля́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете відмовля́ться (future imperfective plural second-person)
відмовля́тиметесь (future imperfective plural second-person)
відмовля́тиметеся (future imperfective plural second-person)
відмовля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відмовля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відмовля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відмовля́ться (future imperfective plural third-person)
відмовля́тимуться (future imperfective plural third-person)
відмовля́ймося (first-person imperative plural)
відмовля́ймось (first-person imperative plural)
відмовля́йся (imperative second-person singular)
відмовля́йсь (imperative second-person singular)
відмовля́йтеся (imperative plural second-person)
відмовля́йтесь (imperative plural second-person)
відмовля́вся (masculine past singular)
відмовля́всь (masculine past singular)
відмовля́лися (masculine past plural)
відмовля́лись (masculine past plural)
відмовля́лася (feminine past singular)
відмовля́лась (feminine past singular)
відмовля́лися (feminine past plural)
відмовля́лись (feminine past plural)
відмовля́лося (neuter past singular)
відмовля́лось (neuter past singular)
відмовля́лися (neuter past plural)
відмовля́лись (neuter past plural)

uk-conj

відмовля́тися<1a.impf>

Uk-відмовлятися.ogg

From відмовля́ти (vidmovljáty) + -ся (-sja). Compare Belarusian адмаўля́цца (admaŭljácca).

to abandon, to abdicate, to disclaim, to disown, to give up, to forgo, to forswear, to renounce, to repudiate, to waive

to back out, to excuse oneself, to withdraw (explain that one is not going to do something)


об'єднуватися

uk-verb

об'є́днуватися

об'єдна́тися

об'є́днуватися • (obʺjédnuvatysja) impf (perfective об'єдна́тися)

об'є́днуватися (canonical)
obʺjédnuvatysja (romanization)
об'єдна́тися (perfective)
об'є́днуватися (imperfective infinitive)
об'є́днуватись (imperfective infinitive)
об'є́днуваться (imperfective infinitive)
об'є́днуючись (adverbial imperfective present)
об'є́днувавшись (adverbial imperfective past)
об'є́днуюся (first-person imperfective present singular)
об'є́днуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду об'є́днуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду об'є́днуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду об'є́днуваться (first-person future imperfective singular)
об'є́днуватимусь (first-person future imperfective singular)
об'є́днуватимуся (first-person future imperfective singular)
об'є́днуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш об'є́днуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш об'є́днуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш об'є́днуваться (future imperfective second-person singular)
об'є́днуватимешся (future imperfective second-person singular)
об'є́днується (imperfective present singular third-person)
бу́де об'є́днуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де об'є́днуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де об'є́днуваться (future imperfective singular third-person)
об'є́днуватиметься (future imperfective singular third-person)
об'є́днуємся (first-person imperfective plural present)
об'є́днуємося (first-person imperfective plural present)
об'є́днуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо об'є́днуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо об'є́днуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо об'є́днуваться (first-person future imperfective plural)
об'є́днуватимемось (first-person future imperfective plural)
об'є́днуватимемося (first-person future imperfective plural)
об'є́днуватимемся (first-person future imperfective plural)
об'є́днуєтеся (imperfective plural present second-person)
об'є́днуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете об'є́днуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете об'є́днуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете об'є́днуваться (future imperfective plural second-person)
об'є́днуватиметесь (future imperfective plural second-person)
об'є́днуватиметеся (future imperfective plural second-person)
об'є́днуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть об'є́днуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть об'є́днуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть об'є́днуваться (future imperfective plural third-person)
об'є́днуватимуться (future imperfective plural third-person)
об'є́днуймося (first-person imperative plural)
об'є́днуймось (first-person imperative plural)
об'є́днуйся (imperative second-person singular)
об'є́днуйсь (imperative second-person singular)
об'є́днуйтеся (imperative plural second-person)
об'є́днуйтесь (imperative plural second-person)
об'є́днувався (masculine past singular)
об'є́днувавсь (masculine past singular)
об'є́днувалися (masculine past plural)
об'є́днувались (masculine past plural)
об'є́днувалася (feminine past singular)
об'є́днувалась (feminine past singular)
об'є́днувалися (feminine past plural)
об'є́днувались (feminine past plural)
об'є́днувалося (neuter past singular)
об'є́днувалось (neuter past singular)
об'є́днувалися (neuter past plural)
об'є́днувались (neuter past plural)

Uk-об'єднуватися.ogg

From об'є́днувати (obʺjédnuvaty) + -ся (-sja). Compare Russian объединя́ться (obʺjedinjátʹsja), Belarusian аб'ядно́ўвацца (abʺjadnóŭvacca).

af

об'є́днувати

cog

объединя́ться

аб'ядно́ўвацца

(reflexive) to unite, to combine, to join, to amalgamate, to consolidate

об'є́днувати об'єднувати#Ukrainian

passive of об'є́днувати impf (obʺjédnuvaty)


господарювати

uk-verb

господарюва́ти

господарюва́ти (canonical)
hospodarjuváty (romanization)
господарюва́ти (imperfective infinitive)
господарюва́ть (imperfective infinitive)
господарю́ючи (adverbial imperfective present)
господарюва́вши (adverbial imperfective past)
господарю́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду господарюва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду господарюва́ть (first-person future imperfective singular)
господарюва́тиму (first-person future imperfective singular)
господарю́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш господарюва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш господарюва́ть (future imperfective second-person singular)
господарюва́тимеш (future imperfective second-person singular)
господарю́є (imperfective present singular third-person)
бу́де господарюва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де господарюва́ть (future imperfective singular third-person)
господарюва́тиме (future imperfective singular third-person)
господарю́єм (first-person imperfective plural present)
господарю́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо господарюва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо господарюва́ть (first-person future imperfective plural)
господарюва́тимемо (first-person future imperfective plural)
господарюва́тимем (first-person future imperfective plural)
господарю́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете господарюва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете господарюва́ть (future imperfective plural second-person)
господарюва́тимете (future imperfective plural second-person)
господарю́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть господарюва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть господарюва́ть (future imperfective plural third-person)
господарюва́тимуть (future imperfective plural third-person)
господарю́ймо (first-person imperative plural)
господарю́й (imperative second-person singular)
господарю́йте (imperative plural second-person)
господарюва́в (masculine past singular)
господарюва́ли (masculine past plural)
господарюва́ла (feminine past singular)
господарюва́ли (feminine past plural)
господарюва́ло (neuter past singular)
господарюва́ли (neuter past plural)

uk-conj

господарюва́ти<2a.impf.intr>

Uk-господарювати.ogg

From госпо́дар (hospódar) + -юва́ти (-juváty). Compare Polish gospodarować.

af

to farm, to manage a farm, to run a farm

to attend to household tasks, to do household chores, to homemake, to keep house, to manage a household


відновитися

uk-verb

віднови́тися

відно́влюватися

відновля́тися^(􂀿rare􂁀)

віднови́тися • (vidnovýtysja) pf (imperfective відно́влюватися or відновля́тися^([rare]))

віднови́тися (canonical)
vidnovýtysja (romanization)
відно́влюватися (imperfective)
відновля́тися^ (imperfective)
віднови́тися (infinitive perfective)
віднови́тись (infinitive perfective)
віднови́ться (infinitive perfective)
віднови́вшись (adverbial past perfective)
відновлю́ся (first-person future perfective singular)
відновлю́сь (first-person future perfective singular)
відно́вишся (future perfective second-person singular)
відно́виться (future perfective singular third-person)
відно́вимся (first-person future perfective plural)
відно́вимося (first-person future perfective plural)
відно́вимось (first-person future perfective plural)
відно́витеся (future perfective plural second-person)
відно́витесь (future perfective plural second-person)
відно́вляться (future perfective plural third-person)
віднові́мся (first-person imperative plural)
віднові́мося (first-person imperative plural)
віднові́мось (first-person imperative plural)
віднови́ся (imperative second-person singular)
віднови́сь (imperative second-person singular)
віднові́ться (imperative plural second-person)
віднови́вся (masculine past singular)
віднови́всь (masculine past singular)
віднови́лися (masculine past plural)
віднови́лись (masculine past plural)
віднови́лася (feminine past singular)
віднови́лась (feminine past singular)
віднови́лися (feminine past plural)
віднови́лись (feminine past plural)
віднови́лося (neuter past singular)
віднови́лось (neuter past singular)
віднови́лися (neuter past plural)
віднови́лись (neuter past plural)

uk-conj

віднови́тися<4c.pf>

[ʋʲidnɔˈʋɪtesʲɐ]

From віднови́ти (vidnovýty) + -ся (-sja).

to recover, to renew itself, to regenerate, to revive (regain a previous condition)

to resume (start again after an interruption or pause)

віднови́ти відновити#Ukrainian


кладений

кла́дений (canonical)
kládenyj (romanization)
кла́дений (masculine nominative)
кла́дене (neuter nominative)
кла́дена (feminine nominative)
кла́дені (nominative plural)
кла́деного (genitive masculine neuter)
кла́деної (feminine genitive)
кла́дених (genitive plural)
кла́деному (dative masculine neuter)
кла́деній (dative feminine)
кла́деним (dative plural)
кла́деного (accusative animate masculine)
кла́дене (accusative neuter)
кла́дену (accusative feminine)
кла́дених (accusative animate plural)
кла́дений (accusative inanimate masculine)
кла́дені (accusative inanimate plural)
кла́деним (instrumental masculine neuter)
кла́деною (feminine instrumental)
кла́деними (instrumental plural)
кла́деному (locative masculine neuter)
кла́денім (locative masculine neuter)
кла́деній (feminine locative)
кла́дених (locative plural)

кла́сти класти#Ukrainian

past passive participle of кла́сти (klásty)


викладати

uk-verb

виклада́ти • (vykladáty) impf (perfective ви́класти)

виклада́ти (canonical)
vykladáty (romanization)
ви́класти (perfective)
виклада́ти (imperfective infinitive)
виклада́ть (imperfective infinitive)
виклада́ючи (adverbial imperfective present)
виклада́вши (adverbial imperfective past)
виклада́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду виклада́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду виклада́ть (first-person future imperfective singular)
виклада́тиму (first-person future imperfective singular)
виклада́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш виклада́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш виклада́ть (future imperfective second-person singular)
виклада́тимеш (future imperfective second-person singular)
виклада́є (imperfective present singular third-person)
бу́де виклада́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де виклада́ть (future imperfective singular third-person)
виклада́тиме (future imperfective singular third-person)
виклада́єм (first-person imperfective plural present)
виклада́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо виклада́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо виклада́ть (first-person future imperfective plural)
виклада́тимемо (first-person future imperfective plural)
виклада́тимем (first-person future imperfective plural)
виклада́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете виклада́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете виклада́ть (future imperfective plural second-person)
виклада́тимете (future imperfective plural second-person)
виклада́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виклада́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виклада́ть (future imperfective plural third-person)
виклада́тимуть (future imperfective plural third-person)
виклада́ймо (first-person imperative plural)
виклада́й (imperative second-person singular)
виклада́йте (imperative plural second-person)
виклада́в (masculine past singular)
виклада́ли (masculine past plural)
виклада́ла (feminine past singular)
виклада́ли (feminine past plural)
виклада́ло (neuter past singular)
виклада́ли (neuter past plural)

Uk-викладати.ogg

From the ви́клад- (výklad-) stem of ви́класти (výklasty) + -а́ти (-áty). Compare Belarusian выклада́ць (vykladácʹ), Polish wykładać.

to teach (:course, lesson or subject as a lecturer)


підписуватися

підпи́суватися

підписа́тися

підпи́суватися • (pidpýsuvatysja) impf (perfective підписа́тися)

підпи́суватися (canonical)
pidpýsuvatysja (romanization)
підписа́тися (perfective)
підпи́суватися (imperfective infinitive)
підпи́суватись (imperfective infinitive)
підпи́суваться (imperfective infinitive)
підпи́суючись (adverbial imperfective present)
підпи́сувавшись (adverbial imperfective past)
підпи́суюся (first-person imperfective present singular)
підпи́суюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду підпи́суватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду підпи́суватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду підпи́суваться (first-person future imperfective singular)
підпи́суватимусь (first-person future imperfective singular)
підпи́суватимуся (first-person future imperfective singular)
підпи́суєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш підпи́суватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш підпи́суватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш підпи́суваться (future imperfective second-person singular)
підпи́суватимешся (future imperfective second-person singular)
підпи́сується (imperfective present singular third-person)
бу́де підпи́суватися (future imperfective singular third-person)
бу́де підпи́суватись (future imperfective singular third-person)
бу́де підпи́суваться (future imperfective singular third-person)
підпи́суватиметься (future imperfective singular third-person)
підпи́суємся (first-person imperfective plural present)
підпи́суємося (first-person imperfective plural present)
підпи́суємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо підпи́суватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо підпи́суватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо підпи́суваться (first-person future imperfective plural)
підпи́суватимемось (first-person future imperfective plural)
підпи́суватимемося (first-person future imperfective plural)
підпи́суватимемся (first-person future imperfective plural)
підпи́суєтеся (imperfective plural present second-person)
підпи́суєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете підпи́суватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете підпи́суватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете підпи́суваться (future imperfective plural second-person)
підпи́суватиметесь (future imperfective plural second-person)
підпи́суватиметеся (future imperfective plural second-person)
підпи́суються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підпи́суватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підпи́суватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підпи́суваться (future imperfective plural third-person)
підпи́суватимуться (future imperfective plural third-person)
підпи́суймося (first-person imperative plural)
підпи́суймось (first-person imperative plural)
підпи́суйся (imperative second-person singular)
підпи́суйсь (imperative second-person singular)
підпи́суйтеся (imperative plural second-person)
підпи́суйтесь (imperative plural second-person)
підпи́сувався (masculine past singular)
підпи́сувавсь (masculine past singular)
підпи́сувалися (masculine past plural)
підпи́сувались (masculine past plural)
підпи́сувалася (feminine past singular)
підпи́сувалась (feminine past singular)
підпи́сувалися (feminine past plural)
підпи́сувались (feminine past plural)
підпи́сувалося (neuter past singular)
підпи́сувалось (neuter past singular)
підпи́сувалися (neuter past plural)
підпи́сувались (neuter past plural)

uk-conj

підпи́суватися<2a.impf>

Uk-підписуватися.ogg

From підпи́сувати (pidpýsuvaty) + -ся (-sja). Compare Russian подпи́сываться (podpísyvatʹsja), Belarusian падпі́свацца (padpísvacca), Polish podpisywać się.

af

підпи́сувати

cog

подпи́сываться

падпі́свацца

підпи́сувати підписувати#Ukrainian

passive of підпи́сувати impf (pidpýsuvaty)


обплювати

uk-verb

обпльо́вувати

обплюва́ти • (obpljuváty) pf (imperfective обпльо́вувати)

обплюва́ти (canonical)
obpljuváty (romanization)
обпльо́вувати (imperfective)
обплюва́ти (infinitive perfective)
обплюва́ть (infinitive perfective)
обпльо́ваний (passive past perfective)
impersonal: обпльо́вано (passive past perfective)
обплюва́вши (adverbial past perfective)
обплюю́ (first-person future perfective singular)
обплює́ш (future perfective second-person singular)
обплює́ (future perfective singular third-person)
обплює́м (first-person future perfective plural)
обплюємо́ (first-person future perfective plural)
обплюєте́ (future perfective plural second-person)
обплюю́ть (future perfective plural third-person)
обплю́ймо (first-person imperative plural)
обплю́й (imperative second-person singular)
обплю́йте (imperative plural second-person)
обплюва́в (masculine past singular)
обплюва́ли (masculine past plural)
обплюва́ла (feminine past singular)
обплюва́ли (feminine past plural)
обплюва́ло (neuter past singular)
обплюва́ли (neuter past plural)

From об- (ob-) + плюва́ти (pljuváty). Compare Russian оплева́ть (oplevátʹ), Belarusian аплява́ць (apljavácʹ).

(literally) to bespit, to cover with spittle, to spit all over


обпльовувати

обпльо́вувати

обпльо́вувати • (obplʹóvuvaty) impf (perfective обплюва́ти)

обпльо́вувати (canonical)
obplʹóvuvaty (romanization)
обплюва́ти (perfective)
обпльо́вувати (imperfective infinitive)
обпльо́вувать (imperfective infinitive)
обпльо́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: обпльо́вувано (imperfective passive past)
обпльо́вуючи (adverbial imperfective present)
обпльо́вувавши (adverbial imperfective past)
обпльо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду обпльо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду обпльо́вувать (first-person future imperfective singular)
обпльо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
обпльо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обпльо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш обпльо́вувать (future imperfective second-person singular)
обпльо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
обпльо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де обпльо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де обпльо́вувать (future imperfective singular third-person)
обпльо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
обпльо́вуєм (first-person imperfective plural present)
обпльо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обпльо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо обпльо́вувать (first-person future imperfective plural)
обпльо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
обпльо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
обпльо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обпльо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете обпльо́вувать (future imperfective plural second-person)
обпльо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
обпльо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обпльо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обпльо́вувать (future imperfective plural third-person)
обпльо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
обпльо́вуймо (first-person imperative plural)
обпльо́вуй (imperative second-person singular)
обпльо́вуйте (imperative plural second-person)
обпльо́вував (masculine past singular)
обпльо́вували (masculine past plural)
обпльо́вувала (feminine past singular)
обпльо́вували (feminine past plural)
обпльо́вувало (neuter past singular)
обпльо́вували (neuter past plural)

From the обпльо́в- (obplʹóv-) stem of обплюва́ти (obpljuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian оплёвывать (opljóvyvatʹ), Belarusian аплёўваць (apljóŭvacʹ).


перетворюватися

uk-verb

перетво́рюватися

перетвори́тися

перетво́рюватися • (peretvórjuvatysja) impf (perfective перетвори́тися)

перетво́рюватися (canonical)
peretvórjuvatysja (romanization)
перетвори́тися (perfective)
перетво́рюватися (imperfective infinitive)
перетво́рюватись (imperfective infinitive)
перетво́рюваться (imperfective infinitive)
перетво́рюючись (adverbial imperfective present)
перетво́рювавшись (adverbial imperfective past)
перетво́рююся (first-person imperfective present singular)
перетво́рююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду перетво́рюватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду перетво́рюватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду перетво́рюваться (first-person future imperfective singular)
перетво́рюватимусь (first-person future imperfective singular)
перетво́рюватимуся (first-person future imperfective singular)
перетво́рюєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш перетво́рюватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш перетво́рюватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш перетво́рюваться (future imperfective second-person singular)
перетво́рюватимешся (future imperfective second-person singular)
перетво́рюється (imperfective present singular third-person)
бу́де перетво́рюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де перетво́рюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де перетво́рюваться (future imperfective singular third-person)
перетво́рюватиметься (future imperfective singular third-person)
перетво́рюємся (first-person imperfective plural present)
перетво́рюємося (first-person imperfective plural present)
перетво́рюємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо перетво́рюватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо перетво́рюватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо перетво́рюваться (first-person future imperfective plural)
перетво́рюватимемось (first-person future imperfective plural)
перетво́рюватимемося (first-person future imperfective plural)
перетво́рюватимемся (first-person future imperfective plural)
перетво́рюєтеся (imperfective plural present second-person)
перетво́рюєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете перетво́рюватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете перетво́рюватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете перетво́рюваться (future imperfective plural second-person)
перетво́рюватиметесь (future imperfective plural second-person)
перетво́рюватиметеся (future imperfective plural second-person)
перетво́рюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перетво́рюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перетво́рюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перетво́рюваться (future imperfective plural third-person)
перетво́рюватимуться (future imperfective plural third-person)
перетво́рюймося (first-person imperative plural)
перетво́рюймось (first-person imperative plural)
перетво́рюйся (imperative second-person singular)
перетво́рюйсь (imperative second-person singular)
перетво́рюйтеся (imperative plural second-person)
перетво́рюйтесь (imperative plural second-person)
перетво́рювався (masculine past singular)
перетво́рювавсь (masculine past singular)
перетво́рювалися (masculine past plural)
перетво́рювались (masculine past plural)
перетво́рювалася (feminine past singular)
перетво́рювалась (feminine past singular)
перетво́рювалися (feminine past plural)
перетво́рювались (feminine past plural)
перетво́рювалося (neuter past singular)
перетво́рювалось (neuter past singular)
перетво́рювалися (neuter past plural)
перетво́рювались (neuter past plural)

uk-conj

перетво́рюватися<2a.impf>

Uk-перетворюватися.ogg

From перетво́рювати (peretvórjuvaty) + -ся (-sja). Compare Belarusian ператвара́цца (pjeratvarácca), Polish przetwarzać się.

af

перетво́рювати

cog

ператвара́цца

to turn into, to become, to change (into), to transform (into)

перетво́рювати перетворювати#Ukrainian

passive of перетво́рювати impf (peretvórjuvaty)


тішити

uk-verb

ті́шити • (tíšyty) impf

ті́шити (canonical)
tíšyty (romanization)
ті́шити (imperfective infinitive)
ті́шить (imperfective infinitive)
ті́шачи (adverbial imperfective present)
ті́шивши (adverbial imperfective past)
ті́шу (first-person imperfective present singular)
бу́ду ті́шити (first-person future imperfective singular)
бу́ду ті́шить (first-person future imperfective singular)
ті́шитиму (first-person future imperfective singular)
ті́шиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ті́шити (future imperfective second-person singular)
бу́деш ті́шить (future imperfective second-person singular)
ті́шитимеш (future imperfective second-person singular)
ті́шить (imperfective present singular third-person)
бу́де ті́шити (future imperfective singular third-person)
бу́де ті́шить (future imperfective singular third-person)
ті́шитиме (future imperfective singular third-person)
ті́шим (first-person imperfective plural present)
ті́шимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ті́шити (first-person future imperfective plural)
бу́демо ті́шить (first-person future imperfective plural)
ті́шитимемо (first-person future imperfective plural)
ті́шитимем (first-person future imperfective plural)
ті́шите (imperfective plural present second-person)
бу́дете ті́шити (future imperfective plural second-person)
бу́дете ті́шить (future imperfective plural second-person)
ті́шитимете (future imperfective plural second-person)
ті́шать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ті́шити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ті́шить (future imperfective plural third-person)
ті́шитимуть (future imperfective plural third-person)
ті́шмо (first-person imperative plural)
тіш (imperative second-person singular)
ті́ште (imperative plural second-person)
ті́шив (masculine past singular)
ті́шили (masculine past plural)
ті́шила (feminine past singular)
ті́шили (feminine past plural)
ті́шило (neuter past singular)
ті́шили (neuter past plural)

to cheer, to delight, to gladden, to please


відновлюватися

відно́влюватися

віднови́тися

відно́влюватися • (vidnóvljuvatysja) impf (perfective віднови́тися)

відно́влюватися (canonical)
vidnóvljuvatysja (romanization)
віднови́тися (perfective)
відно́влюватися (imperfective infinitive)
відно́влюватись (imperfective infinitive)
відно́влюваться (imperfective infinitive)
відно́влюючись (adverbial imperfective present)
відно́влювавшись (adverbial imperfective past)
відно́влююся (first-person imperfective present singular)
відно́влююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду відно́влюватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду відно́влюватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду відно́влюваться (first-person future imperfective singular)
відно́влюватимусь (first-person future imperfective singular)
відно́влюватимуся (first-person future imperfective singular)
відно́влюєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш відно́влюватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш відно́влюватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш відно́влюваться (future imperfective second-person singular)
відно́влюватимешся (future imperfective second-person singular)
відно́влюється (imperfective present singular third-person)
бу́де відно́влюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де відно́влюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де відно́влюваться (future imperfective singular third-person)
відно́влюватиметься (future imperfective singular third-person)
відно́влюємся (first-person imperfective plural present)
відно́влюємося (first-person imperfective plural present)
відно́влюємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо відно́влюватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо відно́влюватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо відно́влюваться (first-person future imperfective plural)
відно́влюватимемось (first-person future imperfective plural)
відно́влюватимемося (first-person future imperfective plural)
відно́влюватимемся (first-person future imperfective plural)
відно́влюєтеся (imperfective plural present second-person)
відно́влюєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете відно́влюватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете відно́влюватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете відно́влюваться (future imperfective plural second-person)
відно́влюватиметесь (future imperfective plural second-person)
відно́влюватиметеся (future imperfective plural second-person)
відно́влюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відно́влюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відно́влюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відно́влюваться (future imperfective plural third-person)
відно́влюватимуться (future imperfective plural third-person)
відно́влюймося (first-person imperative plural)
відно́влюймось (first-person imperative plural)
відно́влюйся (imperative second-person singular)
відно́влюйсь (imperative second-person singular)
відно́влюйтеся (imperative plural second-person)
відно́влюйтесь (imperative plural second-person)
відно́влювався (masculine past singular)
відно́влювавсь (masculine past singular)
відно́влювалися (masculine past plural)
відно́влювались (masculine past plural)
відно́влювалася (feminine past singular)
відно́влювалась (feminine past singular)
відно́влювалися (feminine past plural)
відно́влювались (feminine past plural)
відно́влювалося (neuter past singular)
відно́влювалось (neuter past singular)
відно́влювалися (neuter past plural)
відно́влювались (neuter past plural)

uk-conj

відно́влюватися<2a.impf>

[ʋʲidˈnɔu̯lʲʊʋɐtesʲɐ]

From відно́влювати (vidnóvljuvaty) + -ся (-sja).

af

відно́влювати

відно́влювати відновлювати#Ukrainian

passive of відно́влювати impf (vidnóvljuvaty)


трансформуватися

uk-verb

трансформува́тися

трансформува́тися • (transformuvátysja) impf or pf

трансформува́тися (canonical)
transformuvátysja (romanization)
трансформува́тися (infinitive)
трансформува́тись (infinitive)
трансформува́ться (infinitive)
трансформу́ючись (adverbial present)
трансформува́вшись (adverbial past)
трансформу́юся (first-person future singular)
трансформу́юсь (first-person future singular)
бу́ду трансформува́тися (first-person singular)
бу́ду трансформува́тись (first-person singular)
бу́ду трансформува́ться (first-person singular)
трансформува́тимусь (first-person singular)
трансформува́тимуся (first-person singular)
трансформу́єшся (future second-person singular)
бу́деш трансформува́тися (second-person singular)
бу́деш трансформува́тись (second-person singular)
бу́деш трансформува́ться (second-person singular)
трансформува́тимешся (second-person singular)
трансформу́ється (future singular third-person)
бу́де трансформува́тися (singular third-person)
бу́де трансформува́тись (singular third-person)
бу́де трансформува́ться (singular third-person)
трансформува́тиметься (singular third-person)
трансформу́ємся (first-person future plural)
трансформу́ємося (first-person future plural)
трансформу́ємось (first-person future plural)
бу́демо трансформува́тися (first-person plural)
бу́демо трансформува́тись (first-person plural)
бу́демо трансформува́ться (first-person plural)
трансформува́тимемось (first-person plural)
трансформува́тимемося (first-person plural)
трансформува́тимемся (first-person plural)
трансформу́єтеся (future plural second-person)
трансформу́єтесь (future plural second-person)
бу́дете трансформува́тися (plural second-person)
бу́дете трансформува́тись (plural second-person)
бу́дете трансформува́ться (plural second-person)
трансформува́тиметесь (plural second-person)
трансформува́тиметеся (plural second-person)
трансформу́ються (future plural third-person)
бу́дуть трансформува́тися (plural third-person)
бу́дуть трансформува́тись (plural third-person)
бу́дуть трансформува́ться (plural third-person)
трансформува́тимуться (plural third-person)
трансформу́ймося (first-person imperative plural)
трансформу́ймось (first-person imperative plural)
трансформу́йся (imperative second-person singular)
трансформу́йсь (imperative second-person singular)
трансформу́йтеся (imperative plural second-person)
трансформу́йтесь (imperative plural second-person)
трансформува́вся (masculine past singular)
трансформува́всь (masculine past singular)
трансформува́лися (masculine past plural)
трансформува́лись (masculine past plural)
трансформува́лася (feminine past singular)
трансформува́лась (feminine past singular)
трансформува́лися (feminine past plural)
трансформува́лись (feminine past plural)
трансформува́лося (neuter past singular)
трансформува́лось (neuter past singular)
трансформува́лися (neuter past plural)
трансформува́лись (neuter past plural)

uk-conj

трансформува́тися<2a.both>

From трансформува́ти (transformuváty) + -ся (-sja). Compare Russian трансформи́роваться (transformírovatʹsja), Belarusian трансфармава́цца (transfarmavácca).

af

трансформува́ти

cog

трансформи́роваться

трансфармава́цца

to transform, to transform oneself (undergo a transformation)

трансформува́ти трансформувати#Ukrainian

passive of трансформува́ти impf or pf (transformuváty)


відмовитися

uk-verb

відмо́витися

відмовля́тися

відмо́витися • (vidmóvytysja) pf (imperfective відмовля́тися)

відмо́витися (canonical)
vidmóvytysja (romanization)
відмовля́тися (imperfective)
or від + genitive (with-infinitive)
відмо́витися (infinitive perfective)
відмо́витись (infinitive perfective)
відмо́виться (infinitive perfective)
відмо́вившись (adverbial past perfective)
відмо́влюся (first-person future perfective singular)
відмо́влюсь (first-person future perfective singular)
відмо́вишся (future perfective second-person singular)
відмо́виться (future perfective singular third-person)
відмо́вимся (first-person future perfective plural)
відмо́вимося (first-person future perfective plural)
відмо́вимось (first-person future perfective plural)
відмо́витеся (future perfective plural second-person)
відмо́витесь (future perfective plural second-person)
відмо́вляться (future perfective plural third-person)
відмо́вмося (first-person imperative plural)
відмо́вмось (first-person imperative plural)
відмо́вся (imperative second-person singular)
відмо́всь (imperative second-person singular)
відмо́втеся (imperative plural second-person)
відмо́втесь (imperative plural second-person)
відмо́вився (masculine past singular)
відмо́вивсь (masculine past singular)
відмо́вилися (masculine past plural)
відмо́вились (masculine past plural)
відмо́вилася (feminine past singular)
відмо́вилась (feminine past singular)
відмо́вилися (feminine past plural)
відмо́вились (feminine past plural)
відмо́вилося (neuter past singular)
відмо́вилось (neuter past singular)
відмо́вилися (neuter past plural)
відмо́вились (neuter past plural)

uk-conj

відмо́витися<4a.pf>

Uk-відмовитися.ogg

From відмо́вити (vidmóvyty) + -ся (-sja). Compare Belarusian адмо́віцца (admóvicca).

to abandon, to abdicate, to disclaim, to disown, to give up, to forgo, to forswear, to renounce, to repudiate, to waive

to back out, to excuse oneself, to withdraw (explain that one is not going to do something)


перетворитися

uk-verb

перетвори́тися

перетво́рюватися

перетвори́тися • (peretvorýtysja) pf (imperfective перетво́рюватися)

перетвори́тися (canonical)
peretvorýtysja (romanization)
перетво́рюватися (imperfective)
перетвори́тися (infinitive perfective)
перетвори́тись (infinitive perfective)
перетвори́ться (infinitive perfective)
перетвори́вшись (adverbial past perfective)
перетворю́ся (first-person future perfective singular)
перетворю́сь (first-person future perfective singular)
перетво́ришся (future perfective second-person singular)
перетво́риться (future perfective singular third-person)
перетво́римся (first-person future perfective plural)
перетво́римося (first-person future perfective plural)
перетво́римось (first-person future perfective plural)
перетво́ритеся (future perfective plural second-person)
перетво́ритесь (future perfective plural second-person)
перетво́ряться (future perfective plural third-person)
перетворі́мся (first-person imperative plural)
перетворі́мося (first-person imperative plural)
перетворі́мось (first-person imperative plural)
перетвори́ся (imperative second-person singular)
перетвори́сь (imperative second-person singular)
перетворі́ться (imperative plural second-person)
перетвори́вся (masculine past singular)
перетвори́всь (masculine past singular)
перетвори́лися (masculine past plural)
перетвори́лись (masculine past plural)
перетвори́лася (feminine past singular)
перетвори́лась (feminine past singular)
перетвори́лися (feminine past plural)
перетвори́лись (feminine past plural)
перетвори́лося (neuter past singular)
перетвори́лось (neuter past singular)
перетвори́лися (neuter past plural)
перетвори́лись (neuter past plural)

uk-conj

перетвори́тися<4c.pf>

Uk-перетворитися.ogg

From перетвори́ти (peretvorýty) + -ся (-sja). Compare Belarusian ператвары́цца (pjeratvarýcca), Polish przetworzyć się.

af

перетвори́ти

cog

ператвары́цца

to turn into, to become, to change (into), transform (into)

перетвори́ти перетворити#Ukrainian

passive of перетвори́ти pf (peretvorýty)


витирати

uk-verb

витира́ти • (vytyráty) impf (perfective ви́терти)

витира́ти (canonical)
vytyráty (romanization)
ви́терти (perfective)
витира́ти (imperfective infinitive)
витира́ть (imperfective infinitive)
витира́ючи (adverbial imperfective present)
витира́вши (adverbial imperfective past)
витира́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду витира́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду витира́ть (first-person future imperfective singular)
витира́тиму (first-person future imperfective singular)
витира́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш витира́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш витира́ть (future imperfective second-person singular)
витира́тимеш (future imperfective second-person singular)
витира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де витира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де витира́ть (future imperfective singular third-person)
витира́тиме (future imperfective singular third-person)
витира́єм (first-person imperfective plural present)
витира́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо витира́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо витира́ть (first-person future imperfective plural)
витира́тимемо (first-person future imperfective plural)
витира́тимем (first-person future imperfective plural)
витира́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете витира́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете витира́ть (future imperfective plural second-person)
витира́тимете (future imperfective plural second-person)
витира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть витира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть витира́ть (future imperfective plural third-person)
витира́тимуть (future imperfective plural third-person)
витира́ймо (first-person imperative plural)
витира́й (imperative second-person singular)
витира́йте (imperative plural second-person)
витира́в (masculine past singular)
витира́ли (masculine past plural)
витира́ла (feminine past singular)
витира́ли (feminine past plural)
витира́ло (neuter past singular)
витира́ли (neuter past plural)

Uk-витирати.ogg

From ви- (vy-) + -тира́ти (-tyráty). Compare Russian вытира́ть (vytirátʹ), Belarusian выціра́ць (vycirácʹ), Polish wycierać.

to wipe away, to wipe off (remove by wiping)

to separate out, to thresh out (:seed from husk)


мерзнути

ме́рзнути (canonical)
mérznuty (romanization)
ме́рзнути (imperfective infinitive)
ме́рзнуть (imperfective infinitive)
ме́рзнучи (adverbial imperfective present)
ме́рзнувши (adverbial imperfective past)
ме́рзши (adverbial imperfective past)
ме́рзну (first-person imperfective present singular)
бу́ду ме́рзнути (first-person future imperfective singular)
бу́ду ме́рзнуть (first-person future imperfective singular)
ме́рзнутиму (first-person future imperfective singular)
ме́рзнеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ме́рзнути (future imperfective second-person singular)
бу́деш ме́рзнуть (future imperfective second-person singular)
ме́рзнутимеш (future imperfective second-person singular)
ме́рзне (imperfective present singular third-person)
бу́де ме́рзнути (future imperfective singular third-person)
бу́де ме́рзнуть (future imperfective singular third-person)
ме́рзнутиме (future imperfective singular third-person)
ме́рзнем (first-person imperfective plural present)
ме́рзнемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ме́рзнути (first-person future imperfective plural)
бу́демо ме́рзнуть (first-person future imperfective plural)
ме́рзнутимемо (first-person future imperfective plural)
ме́рзнутимем (first-person future imperfective plural)
ме́рзнете (imperfective plural present second-person)
бу́дете ме́рзнути (future imperfective plural second-person)
бу́дете ме́рзнуть (future imperfective plural second-person)
ме́рзнутимете (future imperfective plural second-person)
ме́рзнуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ме́рзнути (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ме́рзнуть (future imperfective plural third-person)
ме́рзнутимуть (future imperfective plural third-person)
ме́рзнім (first-person imperative plural)
ме́рзнімо (first-person imperative plural)
ме́рзни (imperative second-person singular)
ме́рзніть (imperative plural second-person)
ме́рзнув (masculine past singular)
мерз (masculine past singular)
ме́рзли (masculine past plural)
ме́рзнули (masculine past plural)
ме́рзла (feminine past singular)
ме́рзнула (feminine past singular)
ме́рзли (feminine past plural)
ме́рзнули (feminine past plural)
ме́рзло (neuter past singular)
ме́рзнуло (neuter past singular)
ме́рзли (neuter past plural)
ме́рзнули (neuter past plural)

Uk-мерзнути.ogg


зніяковілий

head

зніякові́лий

зніякові́лий • (znijakovílyj)

зніякові́лий (canonical)
znijakovílyj (romanization)
зніякові́лий (masculine nominative)
зніякові́ле (neuter nominative)
зніякові́ла (feminine nominative)
зніякові́лі (nominative plural)
зніякові́лого (genitive masculine neuter)
зніякові́лої (feminine genitive)
зніякові́лих (genitive plural)
зніякові́лому (dative masculine neuter)
зніякові́лій (dative feminine)
зніякові́лим (dative plural)
зніякові́лого (accusative animate masculine)
зніякові́ле (accusative neuter)
зніякові́лу (accusative feminine)
зніякові́лих (accusative animate plural)
зніякові́лий (accusative inanimate masculine)
зніякові́лі (accusative inanimate plural)
зніякові́лим (instrumental masculine neuter)
зніякові́лою (feminine instrumental)
зніякові́лими (instrumental plural)
зніякові́лому (locative masculine neuter)
зніякові́лім (locative masculine neuter)
зніякові́лій (feminine locative)
зніякові́лих (locative plural)

uk-adecl

зніякові́лий

зніякові́ти зніяковіти#Ukrainian

past active participle of зніякові́ти pf (znijakovíty)


розгублений

head

розгу́блений

розгу́блений • (rozhúblenyj)

розгу́блений (canonical)
rozhúblenyj (romanization)
розгу́блений (masculine nominative)
розгу́блене (neuter nominative)
розгу́блена (feminine nominative)
розгу́блені (nominative plural)
розгу́бленого (genitive masculine neuter)
розгу́бленої (feminine genitive)
розгу́блених (genitive plural)
розгу́бленому (dative masculine neuter)
розгу́бленій (dative feminine)
розгу́бленим (dative plural)
розгу́бленого (accusative animate masculine)
розгу́блене (accusative neuter)
розгу́блену (accusative feminine)
розгу́блених (accusative animate plural)
розгу́блений (accusative inanimate masculine)
розгу́блені (accusative inanimate plural)
розгу́бленим (instrumental masculine neuter)
розгу́бленою (feminine instrumental)
розгу́бленими (instrumental plural)
розгу́бленому (locative masculine neuter)
розгу́бленім (locative masculine neuter)
розгу́бленій (feminine locative)
розгу́блених (locative plural)

uk-adecl

розгу́блений

Uk-розгублений.ogg

розгуби́ти розгубити#Ukrainian

passive adjectival past participle of розгуби́ти pf (rozhubýty)


збентежений

head

збенте́жений

збенте́жений • (zbentéženyj)

збенте́жений (canonical)
zbentéženyj (romanization)
збенте́жений (masculine nominative)
збенте́жене (neuter nominative)
збенте́жена (feminine nominative)
збенте́жені (nominative plural)
збенте́женого (genitive masculine neuter)
збенте́женої (feminine genitive)
збенте́жених (genitive plural)
збенте́женому (dative masculine neuter)
збенте́женій (dative feminine)
збенте́женим (dative plural)
збенте́женого (accusative animate masculine)
збенте́жене (accusative neuter)
збенте́жену (accusative feminine)
збенте́жених (accusative animate plural)
збенте́жений (accusative inanimate masculine)
збенте́жені (accusative inanimate plural)
збенте́женим (instrumental masculine neuter)
збенте́женою (feminine instrumental)
збенте́женими (instrumental plural)
збенте́женому (locative masculine neuter)
збенте́женім (locative masculine neuter)
збенте́женій (feminine locative)
збенте́жених (locative plural)

uk-adecl

збенте́жений

Uk-збентежений.ogg

збенте́жити збентежити#Ukrainian

passive adjectival past participle of збенте́жити pf (zbentéžyty)


спантеличений

head

спантели́чений

спантели́чений • (spantelýčenyj)

спантели́чений (canonical)
spantelýčenyj (romanization)
спантели́чений (masculine nominative)
спантели́чене (neuter nominative)
спантели́чена (feminine nominative)
спантели́чені (nominative plural)
спантели́ченого (genitive masculine neuter)
спантели́ченої (feminine genitive)
спантели́чених (genitive plural)
спантели́ченому (dative masculine neuter)
спантели́ченій (dative feminine)
спантели́ченим (dative plural)
спантели́ченого (accusative animate masculine)
спантели́чене (accusative neuter)
спантели́чену (accusative feminine)
спантели́чених (accusative animate plural)
спантели́чений (accusative inanimate masculine)
спантели́чені (accusative inanimate plural)
спантели́ченим (instrumental masculine neuter)
спантели́ченою (feminine instrumental)
спантели́ченими (instrumental plural)
спантели́ченому (locative masculine neuter)
спантели́ченім (locative masculine neuter)
спантели́ченій (feminine locative)
спантели́чених (locative plural)

uk-adecl

спантели́чений

спантели́чити спантеличити#Ukrainian

passive adjectival past participle of спантели́чити pf (spantelýčyty)


мобілізований

head

мобілізо́ваний

мобілізо́ваний • (mobilizóvanyj)

мобілізо́ваний (canonical)
mobilizóvanyj (romanization)
мобілізо́ваний (masculine nominative)
мобілізо́ване (neuter nominative)
мобілізо́вана (feminine nominative)
мобілізо́вані (nominative plural)
мобілізо́ваного (genitive masculine neuter)
мобілізо́ваної (feminine genitive)
мобілізо́ваних (genitive plural)
мобілізо́ваному (dative masculine neuter)
мобілізо́ваній (dative feminine)
мобілізо́ваним (dative plural)
мобілізо́ваного (accusative animate masculine)
мобілізо́ване (accusative neuter)
мобілізо́вану (accusative feminine)
мобілізо́ваних (accusative animate plural)
мобілізо́ваний (accusative inanimate masculine)
мобілізо́вані (accusative inanimate plural)
мобілізо́ваним (instrumental masculine neuter)
мобілізо́ваною (feminine instrumental)
мобілізо́ваними (instrumental plural)
мобілізо́ваному (locative masculine neuter)
мобілізо́ванім (locative masculine neuter)
мобілізо́ваній (feminine locative)
мобілізо́ваних (locative plural)

uk-adecl

мобілізо́ваний

мобілізува́ти мобілізувати#Ukrainian

passive adjectival past participle of мобілізува́ти impf or pf (mobilizuváty)


розмоклий

head

розмо́клий • (rozmóklyj)

розмо́клий (canonical)
rozmóklyj (romanization)
розмо́клий (masculine nominative)
розмо́кле (neuter nominative)
розмо́кла (feminine nominative)
розмо́клі (nominative plural)
розмо́клого (genitive masculine neuter)
розмо́клої (feminine genitive)
розмо́клих (genitive plural)
розмо́клому (dative masculine neuter)
розмо́клій (dative feminine)
розмо́клим (dative plural)
розмо́клого (accusative animate masculine)
розмо́кле (accusative neuter)
розмо́клу (accusative feminine)
розмо́клих (accusative animate plural)
розмо́клий (accusative inanimate masculine)
розмо́клі (accusative inanimate plural)
розмо́клим (instrumental masculine neuter)
розмо́клою (feminine instrumental)
розмо́клими (instrumental plural)
розмо́клому (locative masculine neuter)
розмо́клім (locative masculine neuter)
розмо́клій (feminine locative)
розмо́клих (locative plural)

розмо́кнути розмокнути#Ukrainian

розмо́кти розмокти#Ukrainian

past active participle of розмо́кнути pf (rozmóknuty) and розмо́кти pf (rozmókty): (having become) saturated, soaked, sodden, soggy


наколядувати

uk-verb

наколядува́ти

наколядува́ти (canonical)
nakoljaduváty (romanization)
наколядува́ти (infinitive perfective)
наколядува́ть (infinitive perfective)
наколядо́ваний (passive past perfective)
impersonal: наколядо́вано (passive past perfective)
наколядува́вши (adverbial past perfective)
наколяду́ю (first-person future perfective singular)
наколяду́єш (future perfective second-person singular)
наколяду́є (future perfective singular third-person)
наколяду́єм (first-person future perfective plural)
наколяду́ємо (first-person future perfective plural)
наколяду́єте (future perfective plural second-person)
наколяду́ють (future perfective plural third-person)
наколяду́ймо (first-person imperative plural)
наколяду́й (imperative second-person singular)
наколяду́йте (imperative plural second-person)
наколядува́в (masculine past singular)
наколядува́ли (masculine past plural)
наколядува́ла (feminine past singular)
наколядува́ли (feminine past plural)
наколядува́ло (neuter past singular)
наколядува́ли (neuter past plural)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-наколядувати.wav


протестувати

протестува́ти

протестува́ти (canonical)
protestuváty (romanization)
протестува́ти (imperfective infinitive)
протестува́ть (imperfective infinitive)
протесту́ючи (adverbial imperfective present)
протестува́вши (adverbial imperfective past)
протесту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду протестува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду протестува́ть (first-person future imperfective singular)
протестува́тиму (first-person future imperfective singular)
протесту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш протестува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш протестува́ть (future imperfective second-person singular)
протестува́тимеш (future imperfective second-person singular)
протесту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де протестува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де протестува́ть (future imperfective singular third-person)
протестува́тиме (future imperfective singular third-person)
протесту́єм (first-person imperfective plural present)
протесту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо протестува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо протестува́ть (first-person future imperfective plural)
протестува́тимемо (first-person future imperfective plural)
протестува́тимем (first-person future imperfective plural)
протесту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете протестува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете протестува́ть (future imperfective plural second-person)
протестува́тимете (future imperfective plural second-person)
протесту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть протестува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть протестува́ть (future imperfective plural third-person)
протестува́тимуть (future imperfective plural third-person)
протесту́ймо (first-person imperative plural)
протесту́й (imperative second-person singular)
протесту́йте (imperative plural second-person)
протестува́в (masculine past singular)
протестува́ли (masculine past plural)
протестува́ла (feminine past singular)
протестува́ли (feminine past plural)
протестува́ло (neuter past singular)
протестува́ли (neuter past plural)

Uk-протестувати.ogg


протестувати

протестува́ти

протестува́ти • (protestuváty) pf (imperfective тестува́ти)

протестува́ти (canonical)
protestuváty (romanization)
тестува́ти (imperfective)
протестува́ти (infinitive perfective)
протестува́ть (infinitive perfective)
протесто́ваний (passive past perfective)
impersonal: протесто́вано (passive past perfective)
протестува́вши (adverbial past perfective)
протесту́ю (first-person future perfective singular)
протесту́єш (future perfective second-person singular)
протесту́є (future perfective singular third-person)
протесту́єм (first-person future perfective plural)
протесту́ємо (first-person future perfective plural)
протесту́єте (future perfective plural second-person)
протесту́ють (future perfective plural third-person)
протесту́ймо (first-person imperative plural)
протесту́й (imperative second-person singular)
протесту́йте (imperative plural second-person)
протестува́в (masculine past singular)
протестува́ли (masculine past plural)
протестува́ла (feminine past singular)
протестува́ли (feminine past plural)
протестува́ло (neuter past singular)
протестува́ли (neuter past plural)

Uk-протестувати.ogg


колядувати

поколядува́ти

колядува́ти • (koljaduváty) impf (perfective поколядува́ти)

колядува́ти (canonical)
koljaduváty (romanization)
поколядува́ти (perfective)
колядува́ти (imperfective infinitive)
колядува́ть (imperfective infinitive)
коляду́ючи (adverbial imperfective present)
колядува́вши (adverbial imperfective past)
коляду́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду колядува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду колядува́ть (first-person future imperfective singular)
колядува́тиму (first-person future imperfective singular)
коляду́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш колядува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш колядува́ть (future imperfective second-person singular)
колядува́тимеш (future imperfective second-person singular)
коляду́є (imperfective present singular third-person)
бу́де колядува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де колядува́ть (future imperfective singular third-person)
колядува́тиме (future imperfective singular third-person)
коляду́єм (first-person imperfective plural present)
коляду́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо колядува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо колядува́ть (first-person future imperfective plural)
колядува́тимемо (first-person future imperfective plural)
колядува́тимем (first-person future imperfective plural)
коляду́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете колядува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете колядува́ть (future imperfective plural second-person)
колядува́тимете (future imperfective plural second-person)
коляду́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть колядува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть колядува́ть (future imperfective plural third-person)
колядува́тимуть (future imperfective plural third-person)
коляду́ймо (first-person imperative plural)
коляду́й (imperative second-person singular)
коляду́йте (imperative plural second-person)
колядува́в (masculine past singular)
колядува́ли (masculine past plural)
колядува́ла (feminine past singular)
колядува́ли (feminine past plural)
колядува́ло (neuter past singular)
колядува́ли (neuter past plural)

коляда́ (koljadá) + -ува́ти (-uváty). Compare Macedonian коледува (koleduva), Polish kolędować.


відключити

відключи́ти • (vidključýty) pf (imperfective відключа́ти)

відключи́ти (canonical)
vidključýty (romanization)
відключа́ти (imperfective)
відключи́ти (infinitive perfective)
відключи́ть (infinitive perfective)
відклю́чений (passive past perfective)
impersonal: відклю́чено (passive past perfective)
відключи́вши (adverbial past perfective)
відключу́ (first-person future perfective singular)
відклю́чиш (future perfective second-person singular)
відклю́чить (future perfective singular third-person)
відклю́чим (first-person future perfective plural)
відклю́чимо (first-person future perfective plural)
відклю́чите (future perfective plural second-person)
відклю́чать (future perfective plural third-person)
відключі́м (first-person imperative plural)
відключі́мо (first-person imperative plural)
відключи́ (imperative second-person singular)
відключі́ть (imperative plural second-person)
відключи́в (masculine past singular)
відключи́ли (masculine past plural)
відключи́ла (feminine past singular)
відключи́ли (feminine past plural)
відключи́ло (neuter past singular)
відключи́ли (neuter past plural)

From від- (vid-) + -ключи́ти (-ključýty). Compare Russian отключи́ть (otključítʹ), Belarusian адключы́ць (adključýcʹ).

to cut off, to disconnect, to disengage (remove connection with a network or system)

(figuratively, slang) to knock out, to spark out (render unconscious)


відключати

відключа́ти • (vidključáty) impf (perfective відключи́ти)

відключа́ти (canonical)
vidključáty (romanization)
відключи́ти (perfective)
відключа́ти (imperfective infinitive)
відключа́ть (imperfective infinitive)
відключа́ючи (adverbial imperfective present)
відключа́вши (adverbial imperfective past)
відключа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відключа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відключа́ть (first-person future imperfective singular)
відключа́тиму (first-person future imperfective singular)
відключа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відключа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відключа́ть (future imperfective second-person singular)
відключа́тимеш (future imperfective second-person singular)
відключа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відключа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відключа́ть (future imperfective singular third-person)
відключа́тиме (future imperfective singular third-person)
відключа́єм (first-person imperfective plural present)
відключа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відключа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відключа́ть (first-person future imperfective plural)
відключа́тимемо (first-person future imperfective plural)
відключа́тимем (first-person future imperfective plural)
відключа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відключа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відключа́ть (future imperfective plural second-person)
відключа́тимете (future imperfective plural second-person)
відключа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відключа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відключа́ть (future imperfective plural third-person)
відключа́тимуть (future imperfective plural third-person)
відключа́ймо (first-person imperative plural)
відключа́й (imperative second-person singular)
відключа́йте (imperative plural second-person)
відключа́в (masculine past singular)
відключа́ли (masculine past plural)
відключа́ла (feminine past singular)
відключа́ли (feminine past plural)
відключа́ло (neuter past singular)
відключа́ли (neuter past plural)

From відключи́ти (vidključýty) + -а́ти (-áty). Compare Russian отключа́ть (otključátʹ), Belarusian адключа́ць (adključácʹ).