травмувавши

травмува́вши

травмува́вши • (travmuvávšy)

травмува́вши (canonical)
travmuvávšy (romanization)

трав‧му‧вав‧ши

травмува́ти травмувати#Ukrainian

past adverbial imperfective/perfective participle of травмува́ти (travmuváty)


травмували

травмува́ли (canonical)
travmuvály (romanization)

трав‧му‧ва‧ли

травмува́ти травмувати#Ukrainian

plural past indicative imperfective/perfective of травмува́ти (travmuváty)


травмуйте

травму́йте (canonical)
travmújte (romanization)

травмува́ти травмувати#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective/perfective of травмува́ти (travmuváty)


травмований

head

травмо́ваний

травмо́ваний • (travmóvanyj)

травмо́ваний (canonical)
travmóvanyj (romanization)
травмо́ваний (masculine nominative)
травмо́ване (neuter nominative)
травмо́вана (feminine nominative)
травмо́вані (nominative plural)
травмо́ваного (genitive masculine neuter)
травмо́ваної (feminine genitive)
травмо́ваних (genitive plural)
травмо́ваному (dative masculine neuter)
травмо́ваній (dative feminine)
травмо́ваним (dative plural)
травмо́ваного (accusative animate masculine)
травмо́ване (accusative neuter)
травмо́вану (accusative feminine)
травмо́ваних (accusative animate plural)
травмо́ваний (accusative inanimate masculine)
травмо́вані (accusative inanimate plural)
травмо́ваним (instrumental masculine neuter)
травмо́ваною (feminine instrumental)
травмо́ваними (instrumental plural)
травмо́ваному (locative masculine neuter)
травмо́ванім (locative masculine neuter)
травмо́ваній (feminine locative)
травмо́ваних (locative plural)

uk-adecl

травмо́ваний

трав‧мо‧ва‧ний

травмува́ти травмувати#Ukrainian

past passive adjectival imperfective/perfective participle of травмува́ти (travmuváty)


поважав

head

поважа́в • (považáv) impf

поважа́в (canonical)
považáv (romanization)

поважа́ти поважати#Ukrainian

masculine singular past indicative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважало

поважа́ло • (považálo) impf

поважа́ло (canonical)
považálo (romanization)

поважа́ти поважати#Ukrainian

neuter singular past indicative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважала

поважа́ла • (považála) impf

поважа́ла (canonical)
považála (romanization)

поважа́ти поважати#Ukrainian

feminine singular past indicative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважали

поважа́ли • (považály) impf

поважа́ли (canonical)
považály (romanization)

поважа́ти поважати#Ukrainian

plural past indicative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважатимеш

поважа́тимеш

поважа́тимеш • (považátymeš) impf

поважа́тимеш (canonical)
považátymeš (romanization)

по‧ва‧жа‧ти‧меш

поважа́ти поважати#Ukrainian

second-person singular synthetic future indicative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважай

поважа́й • (považáj) impf

поважа́й (canonical)
považáj (romanization)

поважа́ти поважати#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважатиму

поважа́тиму • (považátymu) impf

поважа́тиму (canonical)
považátymu (romanization)

по‧ва‧жа‧ти‧му

поважа́ти поважати#Ukrainian

first-person singular synthetic future indicative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважайте

поважа́йте • (považájte) impf

поважа́йте (canonical)
považájte (romanization)

по‧ва‧жай‧те

поважа́ти поважати#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважатимете

поважа́тимете

поважа́тимете • (považátymete) impf

поважа́тимете (canonical)
považátymete (romanization)

по‧ва‧жа‧ти‧ме‧те

поважа́ти поважати#Ukrainian

second-person plural synthetic future indicative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважаю

поважа́ю (canonical)
považáju (romanization)

поважа́ти поважати#Ukrainian

first-person singular present indicative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважаєш

поважа́єш • (považáješ) impf

поважа́єш (canonical)
považáješ (romanization)

[pɔʋɐˈʒajeʃ]

поважа́ти поважати#Ukrainian

second-person singular present indicative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважають

поважа́ють • (považájutʹ) impf

поважа́ють (canonical)
považájutʹ (romanization)

[pɔʋɐˈʒajʊtʲ]

по‧ва‧жа‧ють

поважа́ти поважати#Ukrainian

third-person plural present indicative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважаючи

поважа́ючи • (považájučy)

поважа́ючи (canonical)
považájučy (romanization)

[pɔʋɐˈʒajʊt͡ʃe]

по‧ва‧жа‧ю‧чи

поважа́ти поважати#Ukrainian

present adverbial imperfective participle of поважа́ти (považáty)


поважатимем

поважа́тимем

поважа́тимем • (považátymem) impf

поважа́тимем (canonical)
považátymem (romanization)

по‧ва‧жа‧ти‧мем

Alternative form: поважа́тимемо (považátymemo)

поважа́ти поважати#Ukrainian

first-person plural synthetic future indicative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважатимуть

поважа́тимуть

поважа́тимуть • (považátymutʹ) impf

поважа́тимуть (canonical)
považátymutʹ (romanization)

по‧ва‧жа‧ти‧муть

поважа́ти поважати#Ukrainian

third-person plural synthetic future indicative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважатимемо

поважа́тимемо

поважа́тимемо • (považátymemo) impf

поважа́тимемо (canonical)
považátymemo (romanization)

по‧ва‧жа‧ти‧ме‧мо

Alternative form: поважа́тимем (považátymem)

поважа́ти поважати#Ukrainian


поважаєм

поважа́єм (canonical)
považájem (romanization)

Alternative form: поважа́ємо (považájemo)

поважа́ти поважати#Ukrainian

first-person plural present indicative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважає

поважа́є (canonical)
považáje (romanization)

поважа́ти поважати#Ukrainian

third-person singular present indicative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважаємо

поважа́ємо (canonical)
považájemo (romanization)

по‧ва‧жа‧є‧мо

Alternative form: поважа́єм (považájem)

поважа́ти поважати#Ukrainian


поважаймо

поважа́ймо • (považájmo) impf

поважа́ймо (canonical)
považájmo (romanization)

[pɔʋɐˈʒai̯mɔ]

по‧ва‧жай‧мо

поважа́ти поважати#Ukrainian

first-person plural imperative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважавши

поважа́вши • (považávšy)

поважа́вши (canonical)
považávšy (romanization)

[pɔʋɐˈʒau̯ʃe]

по‧ва‧жав‧ши

поважа́ти поважати#Ukrainian

past adverbial imperfective participle of поважа́ти (považáty)


поважаєте

поважа́єте (canonical)
považájete (romanization)

по‧ва‧жа‧є‧те

поважа́ти поважати#Ukrainian

second-person plural present indicative imperfective of поважа́ти (považáty)


поважатиме

поважа́тиме • (považátyme) impf

поважа́тиме (canonical)
považátyme (romanization)

по‧ва‧жа‧ти‧ме

поважа́ти поважати#Ukrainian

third-person singular synthetic future indicative imperfective of поважа́ти (považáty)


знобити

зноби́ти (canonical)
znobýty (romanization)
зноби́ти (imperfective infinitive)
зноби́ть (imperfective infinitive)
зноблячи́ (adverbial imperfective present)
зноби́вши (adverbial imperfective past)
зноблю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду зноби́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зноби́ть (first-person future imperfective singular)
зноби́тиму (first-person future imperfective singular)
зноби́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зноби́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зноби́ть (future imperfective second-person singular)
зноби́тимеш (future imperfective second-person singular)
зноби́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де зноби́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зноби́ть (future imperfective singular third-person)
зноби́тиме (future imperfective singular third-person)
зноби́м (first-person imperfective plural present)
знобимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо зноби́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зноби́ть (first-person future imperfective plural)
зноби́тимемо (first-person future imperfective plural)
зноби́тимем (first-person future imperfective plural)
знобите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете зноби́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зноби́ть (future imperfective plural second-person)
зноби́тимете (future imperfective plural second-person)
знобля́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зноби́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зноби́ть (future imperfective plural third-person)
зноби́тимуть (future imperfective plural third-person)
знобі́м (first-person imperative plural)
знобі́мо (first-person imperative plural)
зноби́ (imperative second-person singular)
знобі́ть (imperative plural second-person)
зноби́в (masculine past singular)
зноби́ли (masculine past plural)
зноби́ла (feminine past singular)
зноби́ли (feminine past plural)
зноби́ло (neuter past singular)
зноби́ли (neuter past plural)

(impersonal) to be agitated/bothered/affected (by)


працевлаштуватись

працевлаштува́тись

працевлаштува́тись • (pracevlaštuvátysʹ)

працевлаштува́тись (canonical)
pracevlaštuvátysʹ (romanization)

працевлаштува́тися працевлаштуватися#Ukrainian

alternative infinitive form of працевлаштува́тися (pracevlaštuvátysja)


працевлаштуватися

uk-verb

працевлаштува́тися

працевлашто́вуватися

працевлаштува́тися • (pracevlaštuvátysja) pf (imperfective працевлашто́вуватися)

працевлаштува́тися (canonical)
pracevlaštuvátysja (romanization)
працевлашто́вуватися (imperfective)
працевлаштува́тися (infinitive perfective)
працевлаштува́тись (infinitive perfective)
працевлаштува́ться (infinitive perfective)
працевлаштува́вшись (adverbial past perfective)
працевлашту́юся (first-person future perfective singular)
працевлашту́юсь (first-person future perfective singular)
працевлашту́єшся (future perfective second-person singular)
працевлашту́ється (future perfective singular third-person)
працевлашту́ємся (first-person future perfective plural)
працевлашту́ємося (first-person future perfective plural)
працевлашту́ємось (first-person future perfective plural)
працевлашту́єтеся (future perfective plural second-person)
працевлашту́єтесь (future perfective plural second-person)
працевлашту́ються (future perfective plural third-person)
працевлашту́ймося (first-person imperative plural)
працевлашту́ймось (first-person imperative plural)
працевлашту́йся (imperative second-person singular)
працевлашту́йсь (imperative second-person singular)
працевлашту́йтеся (imperative plural second-person)
працевлашту́йтесь (imperative plural second-person)
працевлаштува́вся (masculine past singular)
працевлаштува́всь (masculine past singular)
працевлаштува́лися (masculine past plural)
працевлаштува́лись (masculine past plural)
працевлаштува́лася (feminine past singular)
працевлаштува́лась (feminine past singular)
працевлаштува́лися (feminine past plural)
працевлаштува́лись (feminine past plural)
працевлаштува́лося (neuter past singular)
працевлаштува́лось (neuter past singular)
працевлаштува́лися (neuter past plural)
працевлаштува́лись (neuter past plural)

uk-conj

працевлаштува́тися<2a.pf>

From працевлаштува́ти (pracevlaštuváty) + -ся (-sja).

af

працевлаштува́ти


виселитися

uk-verb

ви́селитися • (výselytysja) pf (imperfective виселя́тися)

ви́селитися (canonical)
výselytysja (romanization)
виселя́тися (imperfective)
ви́селитися (infinitive perfective)
ви́селитись (infinitive perfective)
ви́селиться (infinitive perfective)
ви́селившись (adverbial past perfective)
ви́селюся (first-person future perfective singular)
ви́селюсь (first-person future perfective singular)
ви́селишся (future perfective second-person singular)
ви́селиться (future perfective singular third-person)
ви́селимся (first-person future perfective plural)
ви́селимося (first-person future perfective plural)
ви́селимось (first-person future perfective plural)
ви́селитеся (future perfective plural second-person)
ви́селитесь (future perfective plural second-person)
ви́селяться (future perfective plural third-person)
ви́селімся (first-person imperative plural)
ви́селімося (first-person imperative plural)
ви́селімось (first-person imperative plural)
ви́селися (imperative second-person singular)
ви́селись (imperative second-person singular)
ви́селіться (imperative plural second-person)
ви́селився (masculine past singular)
ви́селивсь (masculine past singular)
ви́селилися (masculine past plural)
ви́селились (masculine past plural)
ви́селилася (feminine past singular)
ви́селилась (feminine past singular)
ви́селилися (feminine past plural)
ви́селились (feminine past plural)
ви́селилося (neuter past singular)
ви́селилось (neuter past singular)
ви́селилися (neuter past plural)
ви́селились (neuter past plural)

uk-conj

ви́селитися<4a.pf>

to move out (to leave a place of residence, settlement or area)

to check out from a hotel, bed and breakfast, etc.


виселятися

uk-verb

виселя́тися • (vyseljátysja) impf (perfective ви́селитися)

виселя́тися (canonical)
vyseljátysja (romanization)
ви́селитися (perfective)
виселя́тися (imperfective infinitive)
виселя́тись (imperfective infinitive)
виселя́ться (imperfective infinitive)
виселя́ючись (adverbial imperfective present)
виселя́вшись (adverbial imperfective past)
виселя́юся (first-person imperfective present singular)
виселя́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду виселя́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду виселя́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду виселя́ться (first-person future imperfective singular)
виселя́тимусь (first-person future imperfective singular)
виселя́тимуся (first-person future imperfective singular)
виселя́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш виселя́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш виселя́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш виселя́ться (future imperfective second-person singular)
виселя́тимешся (future imperfective second-person singular)
виселя́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де виселя́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де виселя́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де виселя́ться (future imperfective singular third-person)
виселя́тиметься (future imperfective singular third-person)
виселя́ємся (first-person imperfective plural present)
виселя́ємося (first-person imperfective plural present)
виселя́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо виселя́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо виселя́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо виселя́ться (first-person future imperfective plural)
виселя́тимемось (first-person future imperfective plural)
виселя́тимемося (first-person future imperfective plural)
виселя́тимемся (first-person future imperfective plural)
виселя́єтеся (imperfective plural present second-person)
виселя́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете виселя́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете виселя́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете виселя́ться (future imperfective plural second-person)
виселя́тиметесь (future imperfective plural second-person)
виселя́тиметеся (future imperfective plural second-person)
виселя́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виселя́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виселя́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виселя́ться (future imperfective plural third-person)
виселя́тимуться (future imperfective plural third-person)
виселя́ймося (first-person imperative plural)
виселя́ймось (first-person imperative plural)
виселя́йся (imperative second-person singular)
виселя́йсь (imperative second-person singular)
виселя́йтеся (imperative plural second-person)
виселя́йтесь (imperative plural second-person)
виселя́вся (masculine past singular)
виселя́всь (masculine past singular)
виселя́лися (masculine past plural)
виселя́лись (masculine past plural)
виселя́лася (feminine past singular)
виселя́лась (feminine past singular)
виселя́лися (feminine past plural)
виселя́лись (feminine past plural)
виселя́лося (neuter past singular)
виселя́лось (neuter past singular)
виселя́лися (neuter past plural)
виселя́лись (neuter past plural)

uk-conj

виселя́тися<1a.impf>


залицятися

залиця́тися (canonical)
zalycjátysja (romanization)
залиця́тися (imperfective infinitive)
залиця́тись (imperfective infinitive)
залиця́ться (imperfective infinitive)
залиця́ючись (adverbial imperfective present)
залиця́вшись (adverbial imperfective past)
залиця́юся (first-person imperfective present singular)
залиця́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду залиця́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду залиця́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду залиця́ться (first-person future imperfective singular)
залиця́тимусь (first-person future imperfective singular)
залиця́тимуся (first-person future imperfective singular)
залиця́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш залиця́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш залиця́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш залиця́ться (future imperfective second-person singular)
залиця́тимешся (future imperfective second-person singular)
залиця́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де залиця́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де залиця́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де залиця́ться (future imperfective singular third-person)
залиця́тиметься (future imperfective singular third-person)
залиця́ємся (first-person imperfective plural present)
залиця́ємося (first-person imperfective plural present)
залиця́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо залиця́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо залиця́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо залиця́ться (first-person future imperfective plural)
залиця́тимемось (first-person future imperfective plural)
залиця́тимемося (first-person future imperfective plural)
залиця́тимемся (first-person future imperfective plural)
залиця́єтеся (imperfective plural present second-person)
залиця́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете залиця́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете залиця́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете залиця́ться (future imperfective plural second-person)
залиця́тиметесь (future imperfective plural second-person)
залиця́тиметеся (future imperfective plural second-person)
залиця́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть залиця́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть залиця́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть залиця́ться (future imperfective plural third-person)
залиця́тимуться (future imperfective plural third-person)
залиця́ймося (first-person imperative plural)
залиця́ймось (first-person imperative plural)
залиця́йся (imperative second-person singular)
залиця́йсь (imperative second-person singular)
залиця́йтеся (imperative plural second-person)
залиця́йтесь (imperative plural second-person)
залиця́вся (masculine past singular)
залиця́всь (masculine past singular)
залиця́лися (masculine past plural)
залиця́лись (masculine past plural)
залиця́лася (feminine past singular)
залиця́лась (feminine past singular)
залиця́лися (feminine past plural)
залиця́лись (feminine past plural)
залиця́лося (neuter past singular)
залиця́лось (neuter past singular)
залиця́лися (neuter past plural)
залиця́лись (neuter past plural)

залиця́тися<1a.impf>

Uk-залицятися.ogg

Audio

Borrowed from Polish zalecać się and influenced by лице́ (lycé, “face”).

to court, to woo (+ до +genitive or (rarely) на +accusative or ко́ло +genitive or з +instrumental) (to engage in activities intended to win someone's affections)

uk:Мельничук Олександр Савич


кристалізувати

uk-verb

кристалізува́ти

скристалізува́ти

кристалізува́ти • (krystalizuváty) impf or pf (perfective скристалізува́ти)

кристалізува́ти (canonical)
krystalizuváty (romanization)
скристалізува́ти (perfective)
кристалізува́ти (infinitive)
кристалізува́ть (infinitive)
кристалізо́ваний (passive past)
impersonal: кристалізо́вано (passive past)
кристалізу́ючи (adverbial present)
кристалізува́вши (adverbial past)
кристалізу́ю (first-person future singular)
бу́ду кристалізува́ти (first-person singular)
бу́ду кристалізува́ть (first-person singular)
кристалізува́тиму (first-person singular)
кристалізу́єш (future second-person singular)
бу́деш кристалізува́ти (second-person singular)
бу́деш кристалізува́ть (second-person singular)
кристалізува́тимеш (second-person singular)
кристалізу́є (future singular third-person)
бу́де кристалізува́ти (singular third-person)
бу́де кристалізува́ть (singular third-person)
кристалізува́тиме (singular third-person)
кристалізу́єм (first-person future plural)
кристалізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо кристалізува́ти (first-person plural)
бу́демо кристалізува́ть (first-person plural)
кристалізува́тимемо (first-person plural)
кристалізува́тимем (first-person plural)
кристалізу́єте (future plural second-person)
бу́дете кристалізува́ти (plural second-person)
бу́дете кристалізува́ть (plural second-person)
кристалізува́тимете (plural second-person)
кристалізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть кристалізува́ти (plural third-person)
бу́дуть кристалізува́ть (plural third-person)
кристалізува́тимуть (plural third-person)
кристалізу́ймо (first-person imperative plural)
кристалізу́й (imperative second-person singular)
кристалізу́йте (imperative plural second-person)
кристалізува́в (masculine past singular)
кристалізува́ли (masculine past plural)
кристалізува́ла (feminine past singular)
кристалізува́ли (feminine past plural)
кристалізува́ло (neuter past singular)
кристалізува́ли (neuter past plural)

Internationalism. Compare Russian кристаллизова́ть (kristallizovátʹ), Belarusian крышталізава́ць (kryštalizavácʹ), Polish krystalizować.

cog

кристаллизова́ть

крышталізава́ць

(literally) to crystallize (to make something form into crystals)

(figuratively) to crystallize (to give something a definite or precise form)


дзюрити

uk-verb

дзюри́ти • (dzjurýty) impf (perfective дзю́ркнути)

дзюри́ти (canonical)
dzjurýty (romanization)
дзю́ркнути (perfective)
дзюри́ти (imperfective infinitive)
дзюри́ть (imperfective infinitive)
дзю́рячи (adverbial imperfective present)
дзюри́вши (adverbial imperfective past)
дзю́рить (imperfective present singular third-person)
бу́де дзюри́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де дзюри́ть (future imperfective singular third-person)
дзюри́тиме (future imperfective singular third-person)
дзю́рять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дзюри́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дзюри́ть (future imperfective plural third-person)
дзюри́тимуть (future imperfective plural third-person)
дзюри́в (masculine past singular)
дзюри́ли (masculine past plural)
дзюри́ла (feminine past singular)
дзюри́ли (feminine past plural)
дзюри́ло (neuter past singular)
дзюри́ли (neuter past plural)

uk:Мельничук Олександр Савич

Onomatopoeic. Compare Russian журча́ть (žurčátʹ), Czech zurčet.

cog

Russian журча́ть (žurčátʹ)

to trickle (to flow in a very thin stream)


зітхають

зітха́ють (canonical)
zitxájutʹ (romanization)

зітха́ти зітхати#Ukrainian

third-person plural present indicative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


зітхаю

зітха́ю (canonical)
zitxáju (romanization)

зітха́ти зітхати#Ukrainian

first-person singular present indicative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


зітхай

зітха́й (canonical)
zitxáj (romanization)

зітха́ти зітхати#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


зітхаймо

зітха́ймо (canonical)
zitxájmo (romanization)

зітха́ти зітхати#Ukrainian

first-person plural imperative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


зітхайте

зітха́йте (canonical)
zitxájte (romanization)

зітха́ти зітхати#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


зітхав

зітха́в (canonical)
zitxáv (romanization)

зітха́ти зітхати#Ukrainian

masculine singular past indicative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


зітхавши

head

зітха́вши • (zitxávšy)

зітха́вши (canonical)
zitxávšy (romanization)

зітха́ти зітхати#Ukrainian

past adverbial imperfective participle of зітха́ти (zitxáty)


зітхаємо

зітха́ємо (canonical)
zitxájemo (romanization)

Alternative form: зітха́єм (zitxájem)

зітха́ти зітхати#Ukrainian

first-person plural present indicative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


зітхаючи

зітха́ючи • (zitxájučy)

зітха́ючи (canonical)
zitxájučy (romanization)

зітха́ти зітхати#Ukrainian

present adverbial imperfective participle of зітха́ти (zitxáty)


зітхаєш

зітха́єш (canonical)
zitxáješ (romanization)

зітха́ти зітхати#Ukrainian

second-person singular present indicative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


зітхало

зітха́ло (canonical)
zitxálo (romanization)

зітха́ти зітхати#Ukrainian

neuter singular past indicative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


зітхаєм

зітха́єм (canonical)
zitxájem (romanization)

Alternative form: зітха́ємо (zitxájemo)

зітха́ти зітхати#Ukrainian


бурмотіти

бурмоті́ти (canonical)
burmotíty (romanization)
бурмоті́ти (imperfective infinitive)
бурмоті́ть (imperfective infinitive)
бурмо́чений (imperfective passive past)
impersonal: бурмо́чено (imperfective passive past)
бурмотячи́ (adverbial imperfective present)
бурмоті́вши (adverbial imperfective past)
бурмочу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду бурмоті́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду бурмоті́ть (first-person future imperfective singular)
бурмоті́тиму (first-person future imperfective singular)
бурмоти́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш бурмоті́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш бурмоті́ть (future imperfective second-person singular)
бурмоті́тимеш (future imperfective second-person singular)
бурмоти́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де бурмоті́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де бурмоті́ть (future imperfective singular third-person)
бурмоті́тиме (future imperfective singular third-person)
бурмоти́м (first-person imperfective plural present)
бурмотимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо бурмоті́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо бурмоті́ть (first-person future imperfective plural)
бурмоті́тимемо (first-person future imperfective plural)
бурмоті́тимем (first-person future imperfective plural)
бурмотите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете бурмоті́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете бурмоті́ть (future imperfective plural second-person)
бурмоті́тимете (future imperfective plural second-person)
бурмотя́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бурмоті́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бурмоті́ть (future imperfective plural third-person)
бурмоті́тимуть (future imperfective plural third-person)
бурмоті́м (first-person imperative plural)
бурмоті́мо (first-person imperative plural)
бурмоти́ (imperative second-person singular)
бурмоті́ть (imperative plural second-person)
бурмоті́в (masculine past singular)
бурмоті́ли (masculine past plural)
бурмоті́ла (feminine past singular)
бурмоті́ли (feminine past plural)
бурмоті́ло (neuter past singular)
бурмоті́ли (neuter past plural)

Uk-бурмотіти.ogg

From бурмотати (burmotaty) + -і́ти (-íty)


зітхаєте

зітха́єте (canonical)
zitxájete (romanization)

зітха́ти зітхати#Ukrainian

second-person plural present indicative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


зітхала

зітха́ла (canonical)
zitxála (romanization)

зітха́ти зітхати#Ukrainian

feminine singular past indicative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


бльокувати

uk-verb

бльокува́ти • (blʹokuváty) impf

бльокува́ти (canonical)
blʹokuváty (romanization)
бльокува́ти (imperfective infinitive)
бльокува́ть (imperfective infinitive)
бльоко́ваний (imperfective passive past)
impersonal: бльоко́вано (imperfective passive past)
бльоку́ючи (adverbial imperfective present)
бльокува́вши (adverbial imperfective past)
бльоку́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду бльокува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду бльокува́ть (first-person future imperfective singular)
бльокува́тиму (first-person future imperfective singular)
бльоку́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш бльокува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш бльокува́ть (future imperfective second-person singular)
бльокува́тимеш (future imperfective second-person singular)
бльоку́є (imperfective present singular third-person)
бу́де бльокува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де бльокува́ть (future imperfective singular third-person)
бльокува́тиме (future imperfective singular third-person)
бльоку́єм (first-person imperfective plural present)
бльоку́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо бльокува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо бльокува́ть (first-person future imperfective plural)
бльокува́тимемо (first-person future imperfective plural)
бльокува́тимем (first-person future imperfective plural)
бльоку́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете бльокува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете бльокува́ть (future imperfective plural second-person)
бльокува́тимете (future imperfective plural second-person)
бльоку́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бльокува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бльокува́ть (future imperfective plural third-person)
бльокува́тимуть (future imperfective plural third-person)
бльоку́ймо (first-person imperative plural)
бльоку́й (imperative second-person singular)
бльоку́йте (imperative plural second-person)
бльокува́в (masculine past singular)
бльокува́ли (masculine past plural)
бльокува́ла (feminine past singular)
бльокува́ли (feminine past plural)
бльокува́ло (neuter past singular)
бльокува́ли (neuter past plural)

бльо‧ку‧ва‧ти

блокува́ти блокувати#Ukrainian

1928–1933 spelling of блокува́ти (blokuváty, “to block”), which was deprecated in the orthography reform of 1933


зітхає

зітха́є (canonical)
zitxáje (romanization)

зітха́ти зітхати#Ukrainian

third-person singular present indicative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


зітхали

зітха́ли (canonical)
zitxály (romanization)

зітха́ти зітхати#Ukrainian

plural past indicative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


відійти

відійти́ • (vidijtý) pf (imperfective відходи́ти)

відійти́ (canonical)
vidijtý (romanization)
відходи́ти (imperfective)
відійти́ (infinitive perfective)
відійшо́вши (adverbial past perfective)
відійду́ (first-person future perfective singular)
віді́йдеш (future perfective second-person singular)
віді́йде (future perfective singular third-person)
віді́йдем (first-person future perfective plural)
віді́йдемо (first-person future perfective plural)
віді́йдете (future perfective plural second-person)
віді́йдуть (future perfective plural third-person)
відійді́м (first-person imperative plural)
відійді́мо (first-person imperative plural)
відійди́ (imperative second-person singular)
відійді́ть (imperative plural second-person)
відійшо́в (masculine past singular)
віді́йшли (masculine past plural)
віді́йшла (feminine past singular)
віді́йшли (feminine past plural)
віді́йшло (neuter past singular)
віді́йшли (neuter past plural)

Uk-відійти.ogg

to go away, to go aside, to move away, to move aside


від'їхати

від'їжджа́ти

від'ї́хати • (vidʺjíxaty) pf (imperfective від'їжджа́ти)

від'ї́хати (canonical)
vidʺjíxaty (romanization)
від'їжджа́ти (imperfective)
від'ї́хати (infinitive perfective)
від'ї́хать (infinitive perfective)
від'ї́хавши (adverbial past perfective)
від'ї́ду (first-person future perfective singular)
від'ї́деш (future perfective second-person singular)
від'ї́де (future perfective singular third-person)
від'ї́дем (first-person future perfective plural)
від'ї́демо (first-person future perfective plural)
від'ї́дете (future perfective plural second-person)
від'ї́дуть (future perfective plural third-person)
від'ї́дьмо (first-person imperative plural)
від'ї́дь (imperative second-person singular)
від'ї́дьте (imperative plural second-person)
від'ї́хав (masculine past singular)
від'ї́хали (masculine past plural)
від'ї́хала (feminine past singular)
від'ї́хали (feminine past plural)
від'ї́хало (neuter past singular)
від'ї́хали (neuter past plural)

Uk-від'їхати.ogg

to drive away, to ride off, to depart (from vehicle)


бурчати

бурча́ти • (burčáty) impf

бурча́ти (canonical)
burčáty (romanization)
бурча́ти (imperfective infinitive)
бурча́ть (imperfective infinitive)
бурчачи́ (adverbial imperfective present)
бурча́вши (adverbial imperfective past)
бурчу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду бурча́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду бурча́ть (first-person future imperfective singular)
бурча́тиму (first-person future imperfective singular)
бурчи́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш бурча́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш бурча́ть (future imperfective second-person singular)
бурча́тимеш (future imperfective second-person singular)
бурчи́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де бурча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де бурча́ть (future imperfective singular third-person)
бурча́тиме (future imperfective singular third-person)
бурчи́м (first-person imperfective plural present)
бурчимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо бурча́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо бурча́ть (first-person future imperfective plural)
бурча́тимемо (first-person future imperfective plural)
бурча́тимем (first-person future imperfective plural)
бурчите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете бурча́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете бурча́ть (future imperfective plural second-person)
бурча́тимете (future imperfective plural second-person)
бурча́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бурча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бурча́ть (future imperfective plural third-person)
бурча́тимуть (future imperfective plural third-person)
бурчі́м (first-person imperative plural)
бурчі́мо (first-person imperative plural)
бурчи́ (imperative second-person singular)
бурчі́ть (imperative plural second-person)
бурча́в (masculine past singular)
бурча́ли (masculine past plural)
бурча́ла (feminine past singular)
бурча́ли (feminine past plural)
бурча́ло (neuter past singular)
бурча́ли (neuter past plural)

Uk-бурчати.ogg


вібрувати

вібрува́ти (canonical)
vibruváty (romanization)
вібрува́ти (imperfective infinitive)
вібрува́ть (imperfective infinitive)
вібру́ваний (imperfective passive past)
impersonal: вібру́вано (imperfective passive past)
вібрува́ючи (adverbial imperfective present)
вібрува́вши (adverbial imperfective past)
вібрува́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вібрува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вібрува́ть (first-person future imperfective singular)
вібрува́тиму (first-person future imperfective singular)
вібрува́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вібрува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вібрува́ть (future imperfective second-person singular)
вібрува́тимеш (future imperfective second-person singular)
вібрува́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вібрува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вібрува́ть (future imperfective singular third-person)
вібрува́тиме (future imperfective singular third-person)
вібрува́єм (first-person imperfective plural present)
вібрува́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вібрува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вібрува́ть (first-person future imperfective plural)
вібрува́тимемо (first-person future imperfective plural)
вібрува́тимем (first-person future imperfective plural)
вібрува́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вібрува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вібрува́ть (future imperfective plural second-person)
вібрува́тимете (future imperfective plural second-person)
вібрува́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вібрува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вібрува́ть (future imperfective plural third-person)
вібрува́тимуть (future imperfective plural third-person)
вібрува́ймо (first-person imperative plural)
вібрува́й (imperative second-person singular)
вібрува́йте (imperative plural second-person)
вібрува́в (masculine past singular)
вібрува́ли (masculine past plural)
вібрува́ла (feminine past singular)
вібрува́ли (feminine past plural)
вібрува́ло (neuter past singular)
вібрува́ли (neuter past plural)

Uk-вібрувати.ogg

Borrowed from German vibrieren + -увати (-uvaty).


від'їжджати

від'їжджа́ти

від'їжджа́ти • (vidʺjiždžáty) impf (perfective від'ї́хати)

від'їжджа́ти (canonical)
vidʺjiždžáty (romanization)
від'ї́хати (perfective)
від'їжджа́ти (imperfective infinitive)
від'їжджа́ть (imperfective infinitive)
від'їжджа́ючи (adverbial imperfective present)
від'їжджа́вши (adverbial imperfective past)
від'їжджа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду від'їжджа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду від'їжджа́ть (first-person future imperfective singular)
від'їжджа́тиму (first-person future imperfective singular)
від'їжджа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш від'їжджа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш від'їжджа́ть (future imperfective second-person singular)
від'їжджа́тимеш (future imperfective second-person singular)
від'їжджа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де від'їжджа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де від'їжджа́ть (future imperfective singular third-person)
від'їжджа́тиме (future imperfective singular third-person)
від'їжджа́єм (first-person imperfective plural present)
від'їжджа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо від'їжджа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо від'їжджа́ть (first-person future imperfective plural)
від'їжджа́тимемо (first-person future imperfective plural)
від'їжджа́тимем (first-person future imperfective plural)
від'їжджа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете від'їжджа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете від'їжджа́ть (future imperfective plural second-person)
від'їжджа́тимете (future imperfective plural second-person)
від'їжджа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть від'їжджа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть від'їжджа́ть (future imperfective plural third-person)
від'їжджа́тимуть (future imperfective plural third-person)
від'їжджа́ймо (first-person imperative plural)
від'їжджа́й (imperative second-person singular)
від'їжджа́йте (imperative plural second-person)
від'їжджа́в (masculine past singular)
від'їжджа́ли (masculine past plural)
від'їжджа́ла (feminine past singular)
від'їжджа́ли (feminine past plural)
від'їжджа́ло (neuter past singular)
від'їжджа́ли (neuter past plural)

Uk-від'їжджати.ogg


відігнути

відігну́ти • (vidihnúty) pf (imperfective відгина́ти)

відігну́ти (canonical)
vidihnúty (romanization)
відгина́ти (imperfective)
відігну́ти (infinitive perfective)
відігну́ть (infinitive perfective)
віді́гнутий (passive past perfective)
impersonal: віді́гнуто (passive past perfective)
відігну́вши (adverbial past perfective)
відігну́ (first-person future perfective singular)
відігне́ш (future perfective second-person singular)
відігне́ (future perfective singular third-person)
відігне́м (first-person future perfective plural)
відігнемо́ (first-person future perfective plural)
відігнете́ (future perfective plural second-person)
відігну́ть (future perfective plural third-person)
відігні́м (first-person imperative plural)
відігні́мо (first-person imperative plural)
відігни́ (imperative second-person singular)
відігні́ть (imperative plural second-person)
відігну́в (masculine past singular)
відігну́ли (masculine past plural)
відігну́ла (feminine past singular)
відігну́ли (feminine past plural)
відігну́ло (neuter past singular)
відігну́ли (neuter past plural)

Uk-відігнути.ogg

From віді- (vidi-) + гну́ти (hnúty). Compare Russian отогну́ть (otognútʹ), Belarusian адагну́ць (adahnúcʹ), Polish odgiąć.


відіпхнути

відіпхну́ти • (vidipxnúty) pf (imperfective відпиха́ти)

відіпхну́ти (canonical)
vidipxnúty (romanization)
відпиха́ти (imperfective)
відіпхну́ти (infinitive perfective)
відіпхну́ть (infinitive perfective)
віді́пхнений (passive past perfective)
віді́пхнутий (passive past perfective)
vidípxnenyj (passive past perfective)
vidípxnutyj (passive past perfective)
impersonal: віді́пхнено (passive past perfective)
віді́пхнуто (passive past perfective)
vidípxneno (passive past perfective)
vidípxnuto (passive past perfective)
відіпхну́вши (adverbial past perfective)
відіпхну́ (first-person future perfective singular)
відіпхне́ш (future perfective second-person singular)
відіпхне́ (future perfective singular third-person)
відіпхне́м (first-person future perfective plural)
відіпхнемо́ (first-person future perfective plural)
відіпхнете́ (future perfective plural second-person)
відіпхну́ть (future perfective plural third-person)
відіпхні́м (first-person imperative plural)
відіпхні́мо (first-person imperative plural)
відіпхни́ (imperative second-person singular)
відіпхні́ть (imperative plural second-person)
відіпхну́в (masculine past singular)
відіпхну́ли (masculine past plural)
відіпхну́ла (feminine past singular)
відіпхну́ли (feminine past plural)
відіпхну́ло (neuter past singular)
відіпхну́ли (neuter past plural)

Uk-відіпхнути.ogg


відіслати

відісла́ти • (vidisláty) pf

відісла́ти (canonical)
vidisláty (romanization)
відісла́ти (imperfective infinitive)
відісла́ть (imperfective infinitive)
відішлючи́ (adverbial imperfective present)
відісла́вши (adverbial imperfective past)
відішлю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду відісла́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відісла́ть (first-person future imperfective singular)
відісла́тиму (first-person future imperfective singular)
відішле́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відісла́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відісла́ть (future imperfective second-person singular)
відісла́тимеш (future imperfective second-person singular)
відішле́ (imperfective present singular third-person)
бу́де відісла́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відісла́ть (future imperfective singular third-person)
відісла́тиме (future imperfective singular third-person)
відішле́м (first-person imperfective plural present)
відішлемо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо відісла́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відісла́ть (first-person future imperfective plural)
відісла́тимемо (first-person future imperfective plural)
відісла́тимем (first-person future imperfective plural)
відішлете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете відісла́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відісла́ть (future imperfective plural second-person)
відісла́тимете (future imperfective plural second-person)
відішлю́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відісла́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відісла́ть (future imperfective plural third-person)
відісла́тимуть (future imperfective plural third-person)
відішлі́м (first-person imperative plural)
відішлі́мо (first-person imperative plural)
відішли́ (imperative second-person singular)
відішлі́ть (imperative plural second-person)
відісла́в (masculine past singular)
відісла́ли (masculine past plural)
відісла́ла (feminine past singular)
відісла́ли (feminine past plural)
відісла́ло (neuter past singular)
відісла́ли (neuter past plural)

Uk-відіслати.ogg


дзьобати

дзьо́бати or дзьоба́ти • (dzʹóbaty or dzʹobáty) impf

дзьо́бати (canonical)
дзьоба́ти (canonical)
dzʹóbaty (romanization)
dzʹobáty (romanization)
дзьо́бати (imperfective infinitive)
дзьо́бать (imperfective infinitive)
дзьо́баний (imperfective passive past)
impersonal: дзьо́бано (imperfective passive past)
дзьо́баючи (adverbial imperfective present)
дзьо́бавши (adverbial imperfective past)
дзьо́баю (first-person imperfective present singular)
бу́ду дзьо́бати (first-person future imperfective singular)
бу́ду дзьо́бать (first-person future imperfective singular)
дзьо́батиму (first-person future imperfective singular)
дзьо́баєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дзьо́бати (future imperfective second-person singular)
бу́деш дзьо́бать (future imperfective second-person singular)
дзьо́батимеш (future imperfective second-person singular)
дзьо́бає (imperfective present singular third-person)
бу́де дзьо́бати (future imperfective singular third-person)
бу́де дзьо́бать (future imperfective singular third-person)
дзьо́батиме (future imperfective singular third-person)
дзьо́баєм (first-person imperfective plural present)
дзьо́баємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дзьо́бати (first-person future imperfective plural)
бу́демо дзьо́бать (first-person future imperfective plural)
дзьо́батимемо (first-person future imperfective plural)
дзьо́батимем (first-person future imperfective plural)
дзьо́баєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете дзьо́бати (future imperfective plural second-person)
бу́дете дзьо́бать (future imperfective plural second-person)
дзьо́батимете (future imperfective plural second-person)
дзьо́бають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дзьо́бати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дзьо́бать (future imperfective plural third-person)
дзьо́батимуть (future imperfective plural third-person)
дзьо́баймо (first-person imperative plural)
дзьо́бай (imperative second-person singular)
дзьо́байте (imperative plural second-person)
дзьо́бав (masculine past singular)
дзьо́бали (masculine past plural)
дзьо́бала (feminine past singular)
дзьо́бали (feminine past plural)
дзьо́бало (neuter past singular)
дзьо́бали (neuter past plural)
дзьоба́ти (imperfective infinitive)
дзьоба́ть (imperfective infinitive)
дзьо́баний (imperfective passive past)
impersonal: дзьо́бано (imperfective passive past)
дзьоба́ючи (adverbial imperfective present)
дзьоба́вши (adverbial imperfective past)
дзьоба́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду дзьоба́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду дзьоба́ть (first-person future imperfective singular)
дзьоба́тиму (first-person future imperfective singular)
дзьоба́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дзьоба́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш дзьоба́ть (future imperfective second-person singular)
дзьоба́тимеш (future imperfective second-person singular)
дзьоба́є (imperfective present singular third-person)
бу́де дзьоба́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де дзьоба́ть (future imperfective singular third-person)
дзьоба́тиме (future imperfective singular third-person)
дзьоба́єм (first-person imperfective plural present)
дзьоба́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дзьоба́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо дзьоба́ть (first-person future imperfective plural)
дзьоба́тимемо (first-person future imperfective plural)
дзьоба́тимем (first-person future imperfective plural)
дзьоба́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете дзьоба́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете дзьоба́ть (future imperfective plural second-person)
дзьоба́тимете (future imperfective plural second-person)
дзьоба́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дзьоба́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дзьоба́ть (future imperfective plural third-person)
дзьоба́тимуть (future imperfective plural third-person)
дзьоба́ймо (first-person imperative plural)
дзьоба́й (imperative second-person singular)
дзьоба́йте (imperative plural second-person)
дзьоба́в (masculine past singular)
дзьоба́ли (masculine past plural)
дзьоба́ла (feminine past singular)
дзьоба́ли (feminine past plural)
дзьоба́ло (neuter past singular)
дзьоба́ли (neuter past plural)

Uk-дзьобати.ogg

Borrowed from Polish dziobać, from Middle Polish dziubać by contamination with Middle Polish zobać, from Proto-Slavic *ďubati.


відбувати

відбува́ти • (vidbuváty) impf (perfective відбу́ти)

відбува́ти (canonical)
vidbuváty (romanization)
відбу́ти (perfective)
відбува́ти (imperfective infinitive)
відбува́ть (imperfective infinitive)
відбува́ючи (adverbial imperfective present)
відбува́вши (adverbial imperfective past)
відбува́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відбува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відбува́ть (first-person future imperfective singular)
відбува́тиму (first-person future imperfective singular)
відбува́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відбува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відбува́ть (future imperfective second-person singular)
відбува́тимеш (future imperfective second-person singular)
відбува́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відбува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відбува́ть (future imperfective singular third-person)
відбува́тиме (future imperfective singular third-person)
відбува́єм (first-person imperfective plural present)
відбува́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відбува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відбува́ть (first-person future imperfective plural)
відбува́тимемо (first-person future imperfective plural)
відбува́тимем (first-person future imperfective plural)
відбува́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відбува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відбува́ть (future imperfective plural second-person)
відбува́тимете (future imperfective plural second-person)
відбува́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відбува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відбува́ть (future imperfective plural third-person)
відбува́тимуть (future imperfective plural third-person)
відбува́ймо (first-person imperative plural)
відбува́й (imperative second-person singular)
відбува́йте (imperative plural second-person)
відбува́в (masculine past singular)
відбува́ли (masculine past plural)
відбува́ла (feminine past singular)
відбува́ли (feminine past plural)
відбува́ло (neuter past singular)
відбува́ли (neuter past plural)

Uk-відбувати.ogg


відбути

відбу́ти • (vidbúty) pf (imperfective відбува́ти)

відбу́ти (canonical)
vidbúty (romanization)
відбува́ти (imperfective)
відбу́ти (infinitive perfective)
відбу́ть (infinitive perfective)
відбу́вши (adverbial past perfective)
відбу́ду (first-person future perfective singular)
відбу́деш (future perfective second-person singular)
відбу́де (future perfective singular third-person)
відбу́дем (first-person future perfective plural)
відбу́демо (first-person future perfective plural)
відбу́дете (future perfective plural second-person)
відбу́дуть (future perfective plural third-person)
відбу́дьмо (first-person imperative plural)
відбу́дь (imperative second-person singular)
відбу́дьте (imperative plural second-person)
відбу́в (masculine past singular)
відбу́ли (masculine past plural)
відбу́ла (feminine past singular)
відбу́ли (feminine past plural)
відбу́ло (neuter past singular)
відбу́ли (neuter past plural)

Uk-відбути.ogg


відв'язати

відв'яза́ти (canonical)
vidvʺjazáty (romanization)
відв'яза́ти (infinitive perfective)
відв'яза́ть (infinitive perfective)
відв'яза́вши (adverbial past perfective)
відв'яжу́ (first-person future perfective singular)
відв'я́жеш (future perfective second-person singular)
відв'я́же (future perfective singular third-person)
відв'я́жем (first-person future perfective plural)
відв'я́жемо (first-person future perfective plural)
відв'я́жете (future perfective plural second-person)
відв'я́жуть (future perfective plural third-person)
відв'яжі́м (first-person imperative plural)
відв'яжі́мо (first-person imperative plural)
відв'яжи́ (imperative second-person singular)
відв'яжі́ть (imperative plural second-person)
відв'яза́в (masculine past singular)
відв'яза́ли (masculine past plural)
відв'яза́ла (feminine past singular)
відв'яза́ли (feminine past plural)
відв'яза́ло (neuter past singular)
відв'яза́ли (neuter past plural)

Uk-відв'язати.ogg


відволожитися

відволожи́тися

відволожи́тися • (vidvoložýtysja) pf

відволожи́тися (canonical)
vidvoložýtysja (romanization)
відволожи́тися (infinitive perfective)
відволожи́тись (infinitive perfective)
відволожи́ться (infinitive perfective)
відволожи́вшись (adverbial past perfective)
відволожу́ся (first-person future perfective singular)
відволожу́сь (first-person future perfective singular)
відволо́жишся (future perfective second-person singular)
відволо́житься (future perfective singular third-person)
відволо́жимся (first-person future perfective plural)
відволо́жимося (first-person future perfective plural)
відволо́жимось (first-person future perfective plural)
відволо́житеся (future perfective plural second-person)
відволо́житесь (future perfective plural second-person)
відволо́жаться (future perfective plural third-person)
відволожі́мся (first-person imperative plural)
відволожі́мося (first-person imperative plural)
відволожі́мось (first-person imperative plural)
відволожи́ся (imperative second-person singular)
відволожи́сь (imperative second-person singular)
відволожі́ться (imperative plural second-person)
відволожи́вся (masculine past singular)
відволожи́всь (masculine past singular)
відволожи́лися (masculine past plural)
відволожи́лись (masculine past plural)
відволожи́лася (feminine past singular)
відволожи́лась (feminine past singular)
відволожи́лися (feminine past plural)
відволожи́лись (feminine past plural)
відволожи́лося (neuter past singular)
відволожи́лось (neuter past singular)
відволожи́лися (neuter past plural)
відволожи́лись (neuter past plural)

uk-conj

відволожи́тися<4c.pf>

[ʋʲidwɔɫɔˈʒɪtesʲɐ]

Uk-відволожитися.ogg

From відволожи́ти (vidvoložýty) + -ся (-sja)

affix

відволожи́ти


відгодований

head

відгодо́ваний

відгодо́ваний • (vidhodóvanyj)

відгодо́ваний (canonical)
vidhodóvanyj (romanization)
відгодо́ваний (masculine nominative)
відгодо́ване (neuter nominative)
відгодо́вана (feminine nominative)
відгодо́вані (nominative plural)
відгодо́ваного (genitive masculine neuter)
відгодо́ваної (feminine genitive)
відгодо́ваних (genitive plural)
відгодо́ваному (dative masculine neuter)
відгодо́ваній (dative feminine)
відгодо́ваним (dative plural)
відгодо́ваного (accusative animate masculine)
відгодо́ване (accusative neuter)
відгодо́вану (accusative feminine)
відгодо́ваних (accusative animate plural)
відгодо́ваний (accusative inanimate masculine)
відгодо́вані (accusative inanimate plural)
відгодо́ваним (instrumental masculine neuter)
відгодо́ваною (feminine instrumental)
відгодо́ваними (instrumental plural)
відгодо́ваному (locative masculine neuter)
відгодо́ванім (locative masculine neuter)
відгодо́ваній (feminine locative)
відгодо́ваних (locative plural)

uk-adecl

відгодо́ваний<>

[ʋʲidɦɔˈdɔʋɐnei̯]

Uk-відгодований.ogg

відгодува́ти відгодувати#Ukrainian

past adjectival passive participle of відгодува́ти impf (vidhoduváty): fatted, well-fed


відгладити

uk-verb

відгла́дити • (vidhládyty) pf

відгла́дити (canonical)
vidhládyty (romanization)
відгла́дити (infinitive perfective)
відгла́дить (infinitive perfective)
відгла́джений (passive past perfective)
impersonal: відгла́джено (passive past perfective)
відгла́дивши (adverbial past perfective)
відгла́джу (first-person future perfective singular)
відгла́диш (future perfective second-person singular)
відгла́дить (future perfective singular third-person)
відгла́дим (first-person future perfective plural)
відгла́димо (first-person future perfective plural)
відгла́дите (future perfective plural second-person)
відгла́дять (future perfective plural third-person)
відгла́дьмо (first-person imperative plural)
відгла́дь (imperative second-person singular)
відгла́дьте (imperative plural second-person)
відгла́див (masculine past singular)
відгла́дили (masculine past plural)
відгла́дила (feminine past singular)
відгла́дили (feminine past plural)
відгла́дило (neuter past singular)
відгла́дили (neuter past plural)

Uk-відгладити.ogg


відгвинтити

відгвинти́ти

відгвинти́ти • (vidhvyntýty) pf

відгвинти́ти (canonical)
vidhvyntýty (romanization)
відгвинти́ти (infinitive perfective)
відгвинти́ть (infinitive perfective)
відгвинче́ний (passive past perfective)
impersonal: відгвинче́но (passive past perfective)
відгвинти́вши (adverbial past perfective)
відгвинчу́ (first-person future perfective singular)
відгвинти́ш (future perfective second-person singular)
відгвинти́ть (future perfective singular third-person)
відгвинти́м (first-person future perfective plural)
відгвинтимо́ (first-person future perfective plural)
відгвинтите́ (future perfective plural second-person)
відгвинтя́ть (future perfective plural third-person)
відгвинті́м (first-person imperative plural)
відгвинті́мо (first-person imperative plural)
відгвинти́ (imperative second-person singular)
відгвинті́ть (imperative plural second-person)
відгвинти́в (masculine past singular)
відгвинти́ли (masculine past plural)
відгвинти́ла (feminine past singular)
відгвинти́ли (feminine past plural)
відгвинти́ло (neuter past singular)
відгвинти́ли (neuter past plural)

Uk-відгвинтити.ogg


відговорити

відговори́ти

відговори́ти • (vidhovorýty) pf

відговори́ти (canonical)
vidhovorýty (romanization)
відговори́ти (infinitive perfective)
відговори́ть (infinitive perfective)
відгово́рений (passive past perfective)
impersonal: відгово́рено (passive past perfective)
відговори́вши (adverbial past perfective)
відговорю́ (first-person future perfective singular)
відгово́риш (future perfective second-person singular)
відгово́рить (future perfective singular third-person)
відгово́рим (first-person future perfective plural)
відгово́римо (first-person future perfective plural)
відгово́рите (future perfective plural second-person)
відгово́рять (future perfective plural third-person)
відговорі́м (first-person imperative plural)
відговорі́мо (first-person imperative plural)
відговори́ (imperative second-person singular)
відговорі́ть (imperative plural second-person)
відговори́в (masculine past singular)
відговори́ли (masculine past plural)
відговори́ла (feminine past singular)
відговори́ли (feminine past plural)
відговори́ло (neuter past singular)
відговори́ли (neuter past plural)

Uk-відговорити.ogg

(transitive) to dissuade, to talk out of


відгребти

відгребти́ • (vidhrebtý) pf (imperfective відгріба́ти)

відгребти́ (canonical)
vidhrebtý (romanization)
відгріба́ти (imperfective)
відгребти́ (infinitive perfective)
відгре́бений (passive past perfective)
impersonal: відгре́бено (passive past perfective)
відгрі́бши (adverbial past perfective)
відгребу́ (first-person future perfective singular)
відгребе́ш (future perfective second-person singular)
відгребе́ (future perfective singular third-person)
відгребе́м (first-person future perfective plural)
відгребемо́ (first-person future perfective plural)
відгребете́ (future perfective plural second-person)
відгребу́ть (future perfective plural third-person)
відгребі́м (first-person imperative plural)
відгребі́мо (first-person imperative plural)
відгреби́ (imperative second-person singular)
відгребі́ть (imperative plural second-person)
відгрі́б (masculine past singular)
відгребли́ (masculine past plural)
відгребла́ (feminine past singular)
відгребли́ (feminine past plural)
відгребло́ (neuter past singular)
відгребли́ (neuter past plural)

Uk-відгребти.ogg


відгодовувати

відгодо́вувати

відгодува́ти

відгодо́вувати • (vidhodóvuvaty) impf (perfective відгодува́ти)

відгодо́вувати (canonical)
vidhodóvuvaty (romanization)
відгодува́ти (perfective)
відгодо́вувати (imperfective infinitive)
відгодо́вувать (imperfective infinitive)
відгодо́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: відгодо́вувано (imperfective passive past)
відгодо́вуючи (adverbial imperfective present)
відгодо́вувавши (adverbial imperfective past)
відгодо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відгодо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відгодо́вувать (first-person future imperfective singular)
відгодо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
відгодо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відгодо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відгодо́вувать (future imperfective second-person singular)
відгодо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
відгодо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де відгодо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відгодо́вувать (future imperfective singular third-person)
відгодо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
відгодо́вуєм (first-person imperfective plural present)
відгодо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відгодо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відгодо́вувать (first-person future imperfective plural)
відгодо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
відгодо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
відгодо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відгодо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відгодо́вувать (future imperfective plural second-person)
відгодо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
відгодо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відгодо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відгодо́вувать (future imperfective plural third-person)
відгодо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
відгодо́вуймо (first-person imperative plural)
відгодо́вуй (imperative second-person singular)
відгодо́вуйте (imperative plural second-person)
відгодо́вував (masculine past singular)
відгодо́вували (masculine past plural)
відгодо́вувала (feminine past singular)
відгодо́вували (feminine past plural)
відгодо́вувало (neuter past singular)
відгодо́вували (neuter past plural)

[ʋʲidɦɔˈdɔwʊʋɐte]

Uk-відгодовувати.ogg

From від- (vid-) + годо́вувати (hodóvuvaty)


відділитися

відділи́тися

відділи́тися (canonical)
viddilýtysja (romanization)
відділи́тися (infinitive perfective)
відділи́тись (infinitive perfective)
відділи́ться (infinitive perfective)
відділи́вшись (adverbial past perfective)
відділю́ся (first-person future perfective singular)
відділю́сь (first-person future perfective singular)
відді́лишся (future perfective second-person singular)
відді́литься (future perfective singular third-person)
відді́лимся (first-person future perfective plural)
відді́лимося (first-person future perfective plural)
відді́лимось (first-person future perfective plural)
відді́литеся (future perfective plural second-person)
відді́литесь (future perfective plural second-person)
відді́ляться (future perfective plural third-person)
відділі́мся (first-person imperative plural)
відділі́мося (first-person imperative plural)
відділі́мось (first-person imperative plural)
відділи́ся (imperative second-person singular)
відділи́сь (imperative second-person singular)
відділі́ться (imperative plural second-person)
відділи́вся (masculine past singular)
відділи́всь (masculine past singular)
відділи́лися (masculine past plural)
відділи́лись (masculine past plural)
відділи́лася (feminine past singular)
відділи́лась (feminine past singular)
відділи́лися (feminine past plural)
відділи́лись (feminine past plural)
відділи́лося (neuter past singular)
відділи́лось (neuter past singular)
відділи́лися (neuter past plural)
відділи́лись (neuter past plural)

uk-conj

відділи́тися<4c.pf>

[ʋʲidʲːiˈɫɪtesʲɐ]

Uk-відділитися.ogg

From відділи́ти (viddilýty) + -ся (-sja)


відділятися

uk-verb

відділя́тися

відділи́тися

відділя́тися • (viddiljátysja) impf (perfective відділи́тися)

відділя́тися (canonical)
viddiljátysja (romanization)
відділи́тися (perfective)
відділя́тися (imperfective infinitive)
відділя́тись (imperfective infinitive)
відділя́ться (imperfective infinitive)
відділя́ючись (adverbial imperfective present)
відділя́вшись (adverbial imperfective past)
відділя́юся (first-person imperfective present singular)
відділя́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду відділя́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду відділя́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду відділя́ться (first-person future imperfective singular)
відділя́тимусь (first-person future imperfective singular)
відділя́тимуся (first-person future imperfective singular)
відділя́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш відділя́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш відділя́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш відділя́ться (future imperfective second-person singular)
відділя́тимешся (future imperfective second-person singular)
відділя́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де відділя́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де відділя́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де відділя́ться (future imperfective singular third-person)
відділя́тиметься (future imperfective singular third-person)
відділя́ємся (first-person imperfective plural present)
відділя́ємося (first-person imperfective plural present)
відділя́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо відділя́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо відділя́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо відділя́ться (first-person future imperfective plural)
відділя́тимемось (first-person future imperfective plural)
відділя́тимемося (first-person future imperfective plural)
відділя́тимемся (first-person future imperfective plural)
відділя́єтеся (imperfective plural present second-person)
відділя́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете відділя́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете відділя́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете відділя́ться (future imperfective plural second-person)
відділя́тиметесь (future imperfective plural second-person)
відділя́тиметеся (future imperfective plural second-person)
відділя́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відділя́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відділя́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відділя́ться (future imperfective plural third-person)
відділя́тимуться (future imperfective plural third-person)
відділя́ймося (first-person imperative plural)
відділя́ймось (first-person imperative plural)
відділя́йся (imperative second-person singular)
відділя́йсь (imperative second-person singular)
відділя́йтеся (imperative plural second-person)
відділя́йтесь (imperative plural second-person)
відділя́вся (masculine past singular)
відділя́всь (masculine past singular)
відділя́лися (masculine past plural)
відділя́лись (masculine past plural)
відділя́лася (feminine past singular)
відділя́лась (feminine past singular)
відділя́лися (feminine past plural)
відділя́лись (feminine past plural)
відділя́лося (neuter past singular)
відділя́лось (neuter past singular)
відділя́лися (neuter past plural)
відділя́лись (neuter past plural)

uk-conj

відділя́тися<1a.impf>

Uk-відділятися.ogg

From відділя́ти (viddiljáty) + -ся (-sja)


віддрукувати

uk-verb

віддрукува́ти

віддрукува́ти • (viddrukuváty) pf

віддрукува́ти (canonical)
viddrukuváty (romanization)
віддрукува́ти (infinitive perfective)
віддрукува́ть (infinitive perfective)
віддруко́ваний (passive past perfective)
impersonal: віддруко́вано (passive past perfective)
віддрукува́вши (adverbial past perfective)
віддруку́ю (first-person future perfective singular)
віддруку́єш (future perfective second-person singular)
віддруку́є (future perfective singular third-person)
віддруку́єм (first-person future perfective plural)
віддруку́ємо (first-person future perfective plural)
віддруку́єте (future perfective plural second-person)
віддруку́ють (future perfective plural third-person)
віддруку́ймо (first-person imperative plural)
віддруку́й (imperative second-person singular)
віддруку́йте (imperative plural second-person)
віддрукува́в (masculine past singular)
віддрукува́ли (masculine past plural)
віддрукува́ла (feminine past singular)
віддрукува́ли (feminine past plural)
віддрукува́ло (neuter past singular)
віддрукува́ли (neuter past plural)

Uk-віддрукувати.ogg

From від- (vid-) + друкува́ти (drukuváty)


жолопати

жоло́пати • (žolópaty) impf

жоло́пати (canonical)
žolópaty (romanization)
жоло́пати (imperfective infinitive)
жоло́пать (imperfective infinitive)
жоло́паючи (adverbial imperfective present)
жоло́павши (adverbial imperfective past)
жоло́паю (first-person imperfective present singular)
бу́ду жоло́пати (first-person future imperfective singular)
бу́ду жоло́пать (first-person future imperfective singular)
жоло́патиму (first-person future imperfective singular)
жоло́паєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш жоло́пати (future imperfective second-person singular)
бу́деш жоло́пать (future imperfective second-person singular)
жоло́патимеш (future imperfective second-person singular)
жоло́пає (imperfective present singular third-person)
бу́де жоло́пати (future imperfective singular third-person)
бу́де жоло́пать (future imperfective singular third-person)
жоло́патиме (future imperfective singular third-person)
жоло́паєм (first-person imperfective plural present)
жоло́паємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо жоло́пати (first-person future imperfective plural)
бу́демо жоло́пать (first-person future imperfective plural)
жоло́патимемо (first-person future imperfective plural)
жоло́патимем (first-person future imperfective plural)
жоло́паєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете жоло́пати (future imperfective plural second-person)
бу́дете жоло́пать (future imperfective plural second-person)
жоло́патимете (future imperfective plural second-person)
жоло́пають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть жоло́пати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть жоло́пать (future imperfective plural third-person)
жоло́патимуть (future imperfective plural third-person)
жоло́паймо (first-person imperative plural)
жоло́пай (imperative second-person singular)
жоло́пайте (imperative plural second-person)
жоло́пав (masculine past singular)
жоло́пали (masculine past plural)
жоло́пала (feminine past singular)
жоло́пали (feminine past plural)
жоло́пало (neuter past singular)
жоло́пали (neuter past plural)

(intransitive) to chow down, to eat up, to devour, to gorge on


накласти

накла́сти • (naklásty) pf (imperfective наклада́ти)

накла́сти (canonical)
naklásty (romanization)
наклада́ти (imperfective)
накла́сти (infinitive perfective)
накла́дений (passive past perfective)
impersonal: накла́дено (passive past perfective)
накла́вши (adverbial past perfective)
накладу́ (first-person future perfective singular)
накладе́ш (future perfective second-person singular)
накладе́ (future perfective singular third-person)
накладе́м (first-person future perfective plural)
накладемо́ (first-person future perfective plural)
накладете́ (future perfective plural second-person)
накладу́ть (future perfective plural third-person)
накладі́м (first-person imperative plural)
накладі́мо (first-person imperative plural)
наклади́ (imperative second-person singular)
накладі́ть (imperative plural second-person)
накла́в (masculine past singular)
накла́ли (masculine past plural)
накла́ла (feminine past singular)
накла́ли (feminine past plural)
накла́ло (neuter past singular)
накла́ли (neuter past plural)

Uk-накласти.ogg

From на- (na-) + кла́сти (klásty). Compare Belarusian накла́сці (naklásci).

В такому разі треба накласти другий джгут над першим, щоб зменшити ушкодження м’язів і нервів.

2023 September 5, Iryna Labyak, “Як правильно накласти турнікет і скласти його: інструкція з відео”, in TSN, archived from the original on 2023-11-19:

In this case, one should apply a second tourniquet over the first one to reduce damage to muscles and nerves.

V takomu razi treba naklasty druhyj džhut nad peršym, ščob zmenšyty uškodžennja mʺjaziv i nerviv.

to apply (to lay or place; to put (one thing to another))

to overlay, to superimpose, to superpose


відкликати

відкли́кати • (vidklýkaty) pf

відкли́кати (canonical)
vidklýkaty (romanization)
відкли́кати (infinitive perfective)
відкли́кать (infinitive perfective)
відкли́каний (passive past perfective)
impersonal: відкли́кано (passive past perfective)
відкли́кавши (adverbial past perfective)
відкли́чу (first-person future perfective singular)
відкли́чеш (future perfective second-person singular)
відкли́че (future perfective singular third-person)
відкли́чем (first-person future perfective plural)
відкли́чемо (first-person future perfective plural)
відкли́чете (future perfective plural second-person)
відкли́чуть (future perfective plural third-person)
відкли́чмо (first-person imperative plural)
відкли́ч (imperative second-person singular)
відкли́чте (imperative plural second-person)
відкли́кав (masculine past singular)
відкли́кали (masculine past plural)
відкли́кала (feminine past singular)
відкли́кали (feminine past plural)
відкли́кало (neuter past singular)
відкли́кали (neuter past plural)

Uk-відкликати.ogg


відкоркувати

відкоркува́ти

відкорко́вувати

відкоркува́ти • (vidkorkuváty) pf (imperfective відкорко́вувати)

відкоркува́ти (canonical)
vidkorkuváty (romanization)
відкорко́вувати (imperfective)
відкоркува́ти (infinitive perfective)
відкоркува́ть (infinitive perfective)
відкорко́ваний (passive past perfective)
impersonal: відкорко́вано (passive past perfective)
відкоркува́вши (adverbial past perfective)
відкорку́ю (first-person future perfective singular)
відкорку́єш (future perfective second-person singular)
відкорку́є (future perfective singular third-person)
відкорку́єм (first-person future perfective plural)
відкорку́ємо (first-person future perfective plural)
відкорку́єте (future perfective plural second-person)
відкорку́ють (future perfective plural third-person)
відкорку́ймо (first-person imperative plural)
відкорку́й (imperative second-person singular)
відкорку́йте (imperative plural second-person)
відкоркува́в (masculine past singular)
відкоркува́ли (masculine past plural)
відкоркува́ла (feminine past singular)
відкоркува́ли (feminine past plural)
відкоркува́ло (neuter past singular)
відкоркува́ли (neuter past plural)

Uk-відкоркувати.ogg

From від- (vid-) + корок (korok) + -ува́ти (-uváty)


накладати

uk-verb

наклада́ти • (nakladáty) impf (perfective накла́сти)

наклада́ти (canonical)
nakladáty (romanization)
накла́сти (perfective)
наклада́ти (imperfective infinitive)
наклада́ть (imperfective infinitive)
наклада́ючи (adverbial imperfective present)
наклада́вши (adverbial imperfective past)
наклада́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду наклада́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду наклада́ть (first-person future imperfective singular)
наклада́тиму (first-person future imperfective singular)
наклада́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш наклада́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш наклада́ть (future imperfective second-person singular)
наклада́тимеш (future imperfective second-person singular)
наклада́є (imperfective present singular third-person)
бу́де наклада́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де наклада́ть (future imperfective singular third-person)
наклада́тиме (future imperfective singular third-person)
наклада́єм (first-person imperfective plural present)
наклада́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо наклада́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо наклада́ть (first-person future imperfective plural)
наклада́тимемо (first-person future imperfective plural)
наклада́тимем (first-person future imperfective plural)
наклада́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете наклада́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете наклада́ть (future imperfective plural second-person)
наклада́тимете (future imperfective plural second-person)
наклада́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть наклада́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть наклада́ть (future imperfective plural third-person)
наклада́тимуть (future imperfective plural third-person)
наклада́ймо (first-person imperative plural)
наклада́й (imperative second-person singular)
наклада́йте (imperative plural second-person)
наклада́в (masculine past singular)
наклада́ли (masculine past plural)
наклада́ла (feminine past singular)
наклада́ли (feminine past plural)
наклада́ло (neuter past singular)
наклада́ли (neuter past plural)

Uk-накладати.ogg

From наклад- (naklad-) + -а́ти (-áty). Compare Belarusian наклада́ць (nakladácʹ), Polish nakładać, Russian накла́дывать (nakládyvatʹ).

af

накласти<alt:наклад->

cog

накла́дывать

(transitive) to apply (to lay or place; to put (one thing to another))

(transitive) to overlay, to superimpose, to superpose

(intransitive, imperfective only, dated) to be in league [with з (z, + instrumental) ‘with’]

(transitive) to build and light, to make (:fire)


відкріпити

uk-verb

відкрі́плювати

відкріпи́ти • (vidkripýty) pf (imperfective відкрі́плювати)

відкріпи́ти (canonical)
vidkripýty (romanization)
відкрі́плювати (imperfective)
відкріпи́ти (infinitive perfective)
відкріпи́ть (infinitive perfective)
відкрі́плений (passive past perfective)
impersonal: відкрі́плено (passive past perfective)
відкріпи́вши (adverbial past perfective)
відкріплю́ (first-person future perfective singular)
відкрі́пиш (future perfective second-person singular)
відкрі́пить (future perfective singular third-person)
відкрі́пим (first-person future perfective plural)
відкрі́пимо (first-person future perfective plural)
відкрі́пите (future perfective plural second-person)
відкрі́плять (future perfective plural third-person)
відкріпі́м (first-person imperative plural)
відкріпі́мо (first-person imperative plural)
відкріпи́ (imperative second-person singular)
відкріпі́ть (imperative plural second-person)
відкріпи́в (masculine past singular)
відкріпи́ли (masculine past plural)
відкріпи́ла (feminine past singular)
відкріпи́ли (feminine past plural)
відкріпи́ло (neuter past singular)
відкріпи́ли (neuter past plural)

Uk-відкріпити.ogg


відмовся

head

відмо́вся • (vidmóvsja)

відмо́вся (canonical)
vidmóvsja (romanization)

[ʋʲidˈmɔu̯sʲɐ]

Uk-відмовся!.ogg

відмо́витися відмовитися#Ukrainian

second-person singular imperative perfective of відмо́витися (vidmóvytysja)


забуто

забу́то • (zabúto)

забу́то (canonical)
zabúto (romanization)

забу́ти забути#Ukrainian

past passive impersonal perfective participle of забу́ти (zabúty)


відмітити

uk-verb

відмі́тити • (vidmítyty) pf (imperfective відміча́ти)

відмі́тити (canonical)
vidmítyty (romanization)
відміча́ти (imperfective)
відмі́тити (infinitive perfective)
відмі́тить (infinitive perfective)
відмі́чений (passive past perfective)
impersonal: відмі́чено (passive past perfective)
відмі́тивши (adverbial past perfective)
відмі́чу (first-person future perfective singular)
відмі́тиш (future perfective second-person singular)
відмі́тить (future perfective singular third-person)
відмі́тим (first-person future perfective plural)
відмі́тимо (first-person future perfective plural)
відмі́тите (future perfective plural second-person)
відмі́тять (future perfective plural third-person)
відмі́тьмо (first-person imperative plural)
відмі́ть (imperative second-person singular)
відмі́тьте (imperative plural second-person)
відмі́тив (masculine past singular)
відмі́тили (masculine past plural)
відмі́тила (feminine past singular)
відмі́тили (feminine past plural)
відмі́тило (neuter past singular)
відмі́тили (neuter past plural)

Uk-відмітити.ogg


знеструмити

знестру́мити

знестру́млювати

знестру́мити • (znestrúmyty) pf (imperfective знестру́млювати)

знестру́мити (canonical)
znestrúmyty (romanization)
знестру́млювати (imperfective)
знестру́мити (infinitive perfective)
знестру́мить (infinitive perfective)
знестру́млений (passive past perfective)
impersonal: знестру́млено (passive past perfective)
знестру́мивши (adverbial past perfective)
знестру́млю (first-person future perfective singular)
знестру́миш (future perfective second-person singular)
знестру́мить (future perfective singular third-person)
знестру́мим (first-person future perfective plural)
знестру́мимо (first-person future perfective plural)
знестру́мите (future perfective plural second-person)
знестру́млять (future perfective plural third-person)
знестру́ммо (first-person imperative plural)
знестру́м (imperative second-person singular)
знестру́мте (imperative plural second-person)
знестру́мив (masculine past singular)
знестру́мили (masculine past plural)
знестру́мила (feminine past singular)
знестру́мили (feminine past plural)
знестру́мило (neuter past singular)
знестру́мили (neuter past plural)

знестру́мите (znestrúmyte)

зне‧стр‧уми‧ти

From з- (z-, prefix) + не (ne, “not”, particle) + струм (strum, “current”, noun) + -ити (-yty, verb-forming suffix).

af

(transitive) de-energize, power down (to remove the energy)


відмотати

uk-verb

відмо́тувати

відмота́ти • (vidmotáty) pf (imperfective відмо́тувати)

відмота́ти (canonical)
vidmotáty (romanization)
відмо́тувати (imperfective)
відмота́ти (infinitive perfective)
відмота́ть (infinitive perfective)
відмо́таний (passive past perfective)
impersonal: відмо́тано (passive past perfective)
відмота́вши (adverbial past perfective)
відмота́ю (first-person future perfective singular)
відмота́єш (future perfective second-person singular)
відмота́є (future perfective singular third-person)
відмота́єм (first-person future perfective plural)
відмота́ємо (first-person future perfective plural)
відмота́єте (future perfective plural second-person)
відмота́ють (future perfective plural third-person)
відмота́ймо (first-person imperative plural)
відмота́й (imperative second-person singular)
відмота́йте (imperative plural second-person)
відмота́в (masculine past singular)
відмота́ли (masculine past plural)
відмота́ла (feminine past singular)
відмота́ли (feminine past plural)
відмота́ло (neuter past singular)
відмота́ли (neuter past plural)

Uk-відмотати.ogg


відмічати

відміча́ти • (vidmičáty) impf (perfective відмі́тити)

відміча́ти (canonical)
vidmičáty (romanization)
відмі́тити (perfective)
відміча́ти (imperfective infinitive)
відміча́ть (imperfective infinitive)
відмі́чаний (imperfective passive past)
impersonal: відмі́чано (imperfective passive past)
відміча́ючи (adverbial imperfective present)
відміча́вши (adverbial imperfective past)
відміча́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відміча́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відміча́ть (first-person future imperfective singular)
відміча́тиму (first-person future imperfective singular)
відміча́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відміча́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відміча́ть (future imperfective second-person singular)
відміча́тимеш (future imperfective second-person singular)
відміча́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відміча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відміча́ть (future imperfective singular third-person)
відміча́тиме (future imperfective singular third-person)
відміча́єм (first-person imperfective plural present)
відміча́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відміча́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відміча́ть (first-person future imperfective plural)
відміча́тимемо (first-person future imperfective plural)
відміча́тимем (first-person future imperfective plural)
відміча́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відміча́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відміча́ть (future imperfective plural second-person)
відміча́тимете (future imperfective plural second-person)
відміча́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відміча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відміча́ть (future imperfective plural third-person)
відміча́тимуть (future imperfective plural third-person)
відміча́ймо (first-person imperative plural)
відміча́й (imperative second-person singular)
відміча́йте (imperative plural second-person)
відміча́в (masculine past singular)
відміча́ли (masculine past plural)
відміча́ла (feminine past singular)
відміча́ли (feminine past plural)
відміча́ло (neuter past singular)
відміча́ли (neuter past plural)

Uk-відмічати.ogg

From відмітити (vidmityty) + -а́ти (-áty)

to annotate, commemorate, distinguish, hold, indicate, mark, signalize, specify


хиріти

хи́ріти or хирі́ти • (xýrity or xyríty) impf (perfective захи́ріти or похи́ріти)

хи́ріти (canonical)
хирі́ти (canonical)
xýrity (romanization)
xyríty (romanization)
захи́ріти (perfective)
похи́ріти (perfective)
хи́ріти (imperfective infinitive)
хи́ріть (imperfective infinitive)
хи́ріючи (adverbial imperfective present)
хи́рівши (adverbial imperfective past)
хи́рію (first-person imperfective present singular)
бу́ду хи́ріти (first-person future imperfective singular)
бу́ду хи́ріть (first-person future imperfective singular)
хи́рітиму (first-person future imperfective singular)
хи́рієш (imperfective present second-person singular)
бу́деш хи́ріти (future imperfective second-person singular)
бу́деш хи́ріть (future imperfective second-person singular)
хи́рітимеш (future imperfective second-person singular)
хи́ріє (imperfective present singular third-person)
бу́де хи́ріти (future imperfective singular third-person)
бу́де хи́ріть (future imperfective singular third-person)
хи́рітиме (future imperfective singular third-person)
хи́рієм (first-person imperfective plural present)
хи́ріємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо хи́ріти (first-person future imperfective plural)
бу́демо хи́ріть (first-person future imperfective plural)
хи́рітимемо (first-person future imperfective plural)
хи́рітимем (first-person future imperfective plural)
хи́рієте (imperfective plural present second-person)
бу́дете хи́ріти (future imperfective plural second-person)
бу́дете хи́ріть (future imperfective plural second-person)
хи́рітимете (future imperfective plural second-person)
хи́ріють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть хи́ріти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть хи́ріть (future imperfective plural third-person)
хи́рітимуть (future imperfective plural third-person)
хи́ріймо (first-person imperative plural)
хи́рій (imperative second-person singular)
хи́рійте (imperative plural second-person)
хи́рів (masculine past singular)
хи́ріли (masculine past plural)
хи́ріла (feminine past singular)
хи́ріли (feminine past plural)
хи́ріло (neuter past singular)
хи́ріли (neuter past plural)
хирі́ти (imperfective infinitive)
хирі́ть (imperfective infinitive)
хирі́ючи (adverbial imperfective present)
хирі́вши (adverbial imperfective past)
хирі́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду хирі́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду хирі́ть (first-person future imperfective singular)
хирі́тиму (first-person future imperfective singular)
хирі́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш хирі́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш хирі́ть (future imperfective second-person singular)
хирі́тимеш (future imperfective second-person singular)
хирі́є (imperfective present singular third-person)
бу́де хирі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де хирі́ть (future imperfective singular third-person)
хирі́тиме (future imperfective singular third-person)
хирі́єм (first-person imperfective plural present)
хирі́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо хирі́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо хирі́ть (first-person future imperfective plural)
хирі́тимемо (first-person future imperfective plural)
хирі́тимем (first-person future imperfective plural)
хирі́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете хирі́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете хирі́ть (future imperfective plural second-person)
хирі́тимете (future imperfective plural second-person)
хирі́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть хирі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть хирі́ть (future imperfective plural third-person)
хирі́тимуть (future imperfective plural third-person)
хирі́ймо (first-person imperative plural)
хирі́й (imperative second-person singular)
хирі́йте (imperative plural second-person)
хирі́в (masculine past singular)
хирі́ли (masculine past plural)
хирі́ла (feminine past singular)
хирі́ли (feminine past plural)
хирі́ло (neuter past singular)
хирі́ли (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *xyrěti. By surface analysis, хи́рий (xýryj) + -іти (-ity).

surf

to ail, to be sickly, to grow weak, to waste away, to languish

to degrade, to degenerate, to rot, to wither away


хитрити

хитри́ти (canonical)
xytrýty (romanization)
хитри́ти (imperfective infinitive)
хитри́ть (imperfective infinitive)
хитре́ний (imperfective passive past)
impersonal: хитре́но (imperfective passive past)
хитрячи́ (adverbial imperfective present)
хитри́вши (adverbial imperfective past)
хитрю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду хитри́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду хитри́ть (first-person future imperfective singular)
хитри́тиму (first-person future imperfective singular)
хитри́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш хитри́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш хитри́ть (future imperfective second-person singular)
хитри́тимеш (future imperfective second-person singular)
хитри́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де хитри́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де хитри́ть (future imperfective singular third-person)
хитри́тиме (future imperfective singular third-person)
хитри́м (first-person imperfective plural present)
хитримо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо хитри́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо хитри́ть (first-person future imperfective plural)
хитри́тимемо (first-person future imperfective plural)
хитри́тимем (first-person future imperfective plural)
хитрите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете хитри́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете хитри́ть (future imperfective plural second-person)
хитри́тимете (future imperfective plural second-person)
хитря́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть хитри́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть хитри́ть (future imperfective plural third-person)
хитри́тимуть (future imperfective plural third-person)
хитрі́м (first-person imperative plural)
хитрі́мо (first-person imperative plural)
хитри́ (imperative second-person singular)
хитрі́ть (imperative plural second-person)
хитри́в (masculine past singular)
хитри́ли (masculine past plural)
хитри́ла (feminine past singular)
хитри́ли (feminine past plural)
хитри́ло (neuter past singular)
хитри́ли (neuter past plural)

Uk-хитрити.ogg

Inherited from Old Ruthenian *хытрити (*xytriti), from Old East Slavic хꙑтрити (xytriti), from Proto-Slavic *xytriti. By surface analysis, хи́трий (xýtryj) + -ити (-yty)

surf

to be cunning/devious, to act slyly, to fox

to come up with, to elaborate, to work out


проєктувала

head

проєктува́ла

проєктува́ла (canonical)
projektuvála (romanization)

про‧є‧кту‧ва‧ла

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

feminine singular past indicative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктуй

проєкту́й (canonical)
projektúj (romanization)

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктували

проєктува́ли

проєктува́ли (canonical)
projektuvály (romanization)

про‧є‧кту‧ва‧ли

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

plural past indicative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктуйте

проєкту́йте (canonical)
projektújte (romanization)

про‧є‧ктуй‧те

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктувало

проєктува́ло

проєктува́ло (canonical)
projektuválo (romanization)

про‧є‧кту‧ва‧ло

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

neuter singular past indicative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктуймо

проєкту́ймо (canonical)
projektújmo (romanization)

про‧є‧ктуй‧мо

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

first-person plural imperative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктував

проєктува́в (canonical)
projektuváv (romanization)

про‧є‧кту‧вав

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

masculine singular past indicative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктуватиме

проєктува́тиме

проєктува́тиме (canonical)
projektuvátyme (romanization)

про‧є‧кту‧ва‧ти‧ме

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

third-person singular synthetic future indicative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктую

проєкту́ю (canonical)
projektúju (romanization)

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

first-person singular present indicative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктуєте

проєкту́єте (canonical)
projektújete (romanization)

про‧є‧кту‧є‧те

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

second-person plural present indicative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктувавши

проєктува́вши

проєктува́вши • (projektuvávšy)

проєктува́вши (canonical)
projektuvávšy (romanization)

про‧є‧кту‧вав‧ши

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

past adverbial imperfective participle of проєктува́ти (projektuváty)


проєктуючи

проєкту́ючи • (projektújučy)

проєкту́ючи (canonical)
projektújučy (romanization)

про‧є‧кту‧ю‧чи

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

present adverbial imperfective participle of проєктува́ти (projektuváty)


проєктуватимеш

проєктува́тимеш

проєктува́тимеш • (projektuvátymeš) impf

проєктува́тимеш (canonical)
projektuvátymeš (romanization)

про‧є‧кту‧ва‧ти‧меш

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

second-person singular synthetic future indicative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктуватимуть

проєктува́тимуть

проєктува́тимуть • (projektuvátymutʹ) impf

проєктува́тимуть (canonical)
projektuvátymutʹ (romanization)

про‧є‧кту‧ва‧ти‧муть

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

third-person plural synthetic future indicative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктуєш

проєкту́єш (canonical)
projektúješ (romanization)

про‧є‧кту‧єш

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

second-person singular present indicative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктовано

проєкто́вано

проєкто́вано • (projektóvano)

проєкто́вано (canonical)
projektóvano (romanization)

про‧є‧кто‧ва‧но

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

past passive impersonal imperfective participle of проєктува́ти (projektuváty)


проєктуватимемо

проєктува́тимемо

проєктува́тимемо • (projektuvátymemo) impf

проєктува́тимемо (canonical)
projektuvátymemo (romanization)

про‧є‧кту‧ва‧ти‧ме‧мо

Alternative form: проєктува́тимем (projektuvátymem)

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

first-person plural synthetic future indicative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктує

проєкту́є (canonical)
projektúje (romanization)

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

third-person singular present indicative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктуєм

проєкту́єм (canonical)
projektújem (romanization)

про‧є‧кту‧єм

Alternative form: проєкту́ємо (projektújemo)

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

first-person plural present indicative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктуємо

проєкту́ємо (canonical)
projektújemo (romanization)

про‧є‧кту‧є‧мо

Alternative form: проєкту́єм (projektújem)

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian


проєктують

проєкту́ють (canonical)
projektújutʹ (romanization)

про‧є‧кту‧ють

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

third-person plural present indicative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктуватимем

проєктува́тимем

проєктува́тимем • (projektuvátymem) impf

проєктува́тимем (canonical)
projektuvátymem (romanization)

про‧є‧кту‧ва‧ти‧мем

Alternative form: проєктува́тимемо (projektuvátymemo)

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian


скривлений

скри́влений • (skrývlenyj)

скри́влений (canonical)
skrývlenyj (romanization)
скри́влений (masculine nominative)
скри́влене (neuter nominative)
скри́влена (feminine nominative)
скри́влені (nominative plural)
скри́вленого (genitive masculine neuter)
скри́вленої (feminine genitive)
скри́влених (genitive plural)
скри́вленому (dative masculine neuter)
скри́вленій (dative feminine)
скри́вленим (dative plural)
скри́вленого (accusative animate masculine)
скри́влене (accusative neuter)
скри́влену (accusative feminine)
скри́влених (accusative animate plural)
скри́влений (accusative inanimate masculine)
скри́влені (accusative inanimate plural)
скри́вленим (instrumental masculine neuter)
скри́вленою (feminine instrumental)
скри́вленими (instrumental plural)
скри́вленому (locative masculine neuter)
скри́вленім (locative masculine neuter)
скри́вленій (feminine locative)
скри́влених (locative plural)

скриви́ти скривити#Ukrainian

passive adjectival past participle of скриви́ти pf (skryvýty)


проєктуватимете

проєктува́тимете

проєктува́тимете • (projektuvátymete) impf

проєктува́тимете (canonical)
projektuvátymete (romanization)

про‧є‧кту‧ва‧ти‧ме‧те

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

second-person plural synthetic future indicative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


проєктований

проєкто́ваний

проєкто́ваний • (projektóvanyj)

проєкто́ваний (canonical)
projektóvanyj (romanization)
проєкто́ваний (masculine nominative)
проєкто́ване (neuter nominative)
проєкто́вана (feminine nominative)
проєкто́вані (nominative plural)
проєкто́ваного (genitive masculine neuter)
проєкто́ваної (feminine genitive)
проєкто́ваних (genitive plural)
проєкто́ваному (dative masculine neuter)
проєкто́ваній (dative feminine)
проєкто́ваним (dative plural)
проєкто́ваного (accusative animate masculine)
проєкто́ване (accusative neuter)
проєкто́вану (accusative feminine)
проєкто́ваних (accusative animate plural)
проєкто́ваний (accusative inanimate masculine)
проєкто́вані (accusative inanimate plural)
проєкто́ваним (instrumental masculine neuter)
проєкто́ваною (feminine instrumental)
проєкто́ваними (instrumental plural)
проєкто́ваному (locative masculine neuter)
проєкто́ванім (locative masculine neuter)
проєкто́ваній (feminine locative)
проєкто́ваних (locative plural)

uk-adecl

проєкто́ваний

про‧є‧кто‧ва‧ний

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

past passive adjectival imperfective participle of проєктува́ти (projektuváty)


проєктуватиму

head

проєктува́тиму

проєктува́тиму (canonical)
projektuvátymu (romanization)

про‧є‧кту‧ва‧ти‧му

проєктува́ти проєктувати#Ukrainian

first-person singular synthetic future indicative imperfective of проєктува́ти (projektuváty)


мішу

мішу́ • (mišú) impf

міси́ти місити#Ukrainian

first-person singular present indicative imperfective of міси́ти (misýty)