розплачуватися

uk-verb

розпла́чуватися

розплати́тися

розпла́чуватися • (rozpláčuvatysja) impf (perfective розплати́тися)

розпла́чуватися (canonical)
rozpláčuvatysja (romanization)
розплати́тися (perfective)
розпла́чуватися (imperfective infinitive)
розпла́чуватись (imperfective infinitive)
розпла́чуваться (imperfective infinitive)
розпла́чуючись (adverbial imperfective present)
розпла́чувавшись (adverbial imperfective past)
розпла́чуюся (first-person imperfective present singular)
розпла́чуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розпла́чуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розпла́чуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розпла́чуваться (first-person future imperfective singular)
розпла́чуватимусь (first-person future imperfective singular)
розпла́чуватимуся (first-person future imperfective singular)
розпла́чуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розпла́чуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розпла́чуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розпла́чуваться (future imperfective second-person singular)
розпла́чуватимешся (future imperfective second-person singular)
розпла́чується (imperfective present singular third-person)
бу́де розпла́чуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де розпла́чуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де розпла́чуваться (future imperfective singular third-person)
розпла́чуватиметься (future imperfective singular third-person)
розпла́чуємся (first-person imperfective plural present)
розпла́чуємося (first-person imperfective plural present)
розпла́чуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розпла́чуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розпла́чуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розпла́чуваться (first-person future imperfective plural)
розпла́чуватимемось (first-person future imperfective plural)
розпла́чуватимемося (first-person future imperfective plural)
розпла́чуватимемся (first-person future imperfective plural)
розпла́чуєтеся (imperfective plural present second-person)
розпла́чуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розпла́чуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розпла́чуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розпла́чуваться (future imperfective plural second-person)
розпла́чуватиметесь (future imperfective plural second-person)
розпла́чуватиметеся (future imperfective plural second-person)
розпла́чуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розпла́чуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розпла́чуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розпла́чуваться (future imperfective plural third-person)
розпла́чуватимуться (future imperfective plural third-person)
розпла́чуймося (first-person imperative plural)
розпла́чуймось (first-person imperative plural)
розпла́чуйся (imperative second-person singular)
розпла́чуйсь (imperative second-person singular)
розпла́чуйтеся (imperative plural second-person)
розпла́чуйтесь (imperative plural second-person)
розпла́чувався (masculine past singular)
розпла́чувавсь (masculine past singular)
розпла́чувалися (masculine past plural)
розпла́чувались (masculine past plural)
розпла́чувалася (feminine past singular)
розпла́чувалась (feminine past singular)
розпла́чувалися (feminine past plural)
розпла́чувались (feminine past plural)
розпла́чувалося (neuter past singular)
розпла́чувалось (neuter past singular)
розпла́чувалися (neuter past plural)
розпла́чувались (neuter past plural)

uk-conj

розпла́чуватися<2a.impf>

[rɔzˈpɫat͡ʃʊʋɐtesʲɐ]

From розплати́тися (rozplatýtysja) + -увати (-uvaty). Compare Russian распла́чиваться (raspláčivatʹsja), Belarusian распла́чвацца (raspláčvacca).

af

розплати́тися

cog

распла́чиваться

распла́чвацца


спіти

спі́ти (canonical)
spíty (romanization)
спі́ти (imperfective infinitive)
спіть (imperfective infinitive)
спі́ючи (adverbial imperfective present)
спі́вши (adverbial imperfective past)
спі́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду спі́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду спі́ть (first-person future imperfective singular)
спі́тиму (first-person future imperfective singular)
спі́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш спі́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш спі́ть (future imperfective second-person singular)
спі́тимеш (future imperfective second-person singular)
спі́є (imperfective present singular third-person)
бу́де спі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де спі́ть (future imperfective singular third-person)
спі́тиме (future imperfective singular third-person)
спі́єм (first-person imperfective plural present)
спі́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо спі́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо спі́ть (first-person future imperfective plural)
спі́тимемо (first-person future imperfective plural)
спі́тимем (first-person future imperfective plural)
спі́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете спі́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете спі́ть (future imperfective plural second-person)
спі́тимете (future imperfective plural second-person)
спі́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спі́ть (future imperfective plural third-person)
спі́тимуть (future imperfective plural third-person)
спі́ймо (first-person imperative plural)
спій (imperative second-person singular)
спі́йте (imperative plural second-person)
спів (masculine past singular)
спі́ли (masculine past plural)
спі́ла (feminine past singular)
спі́ли (feminine past plural)
спі́ло (neuter past singular)
спі́ли (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic спѣти (spěti, “to succede, to hurry, to strive for, to facilitate”), from Proto-Slavic *spěti, from Proto-Indo-European *spewd- (“press, hurry”). Cognate with Bulgarian успе́я (uspéja), Old Church Slavonic спѣти (spěti), Slovene speti, Slovak spieť, Czech spět. Non-Slavic cognates include English speed, German sputen (“to hasten”) and Latin spērō.

inh

(rare) to mature, to come of age (of people, animals)

(colloquial, rare) to cook, to mature (of food, dishes)


спіти

uk-verb

спі́ти • (spíty) pf (imperfective співа́ти or пі́ти)

спі́ти (canonical)
spíty (romanization)
співа́ти (imperfective)
пі́ти (imperfective)
спі́ти (infinitive perfective)
спіть (infinitive perfective)
спі́тий (passive past perfective)
impersonal: спі́то (passive past perfective)
спі́вши (adverbial past perfective)
спі́ю (first-person future perfective singular)
спі́єш (future perfective second-person singular)
спі́є (future perfective singular third-person)
спі́єм (first-person future perfective plural)
спі́ємо (first-person future perfective plural)
спі́єте (future perfective plural second-person)
спі́ють (future perfective plural third-person)
спі́ймо (first-person imperative plural)
спій (imperative second-person singular)
спі́йте (imperative plural second-person)
спів (masculine past singular)
спі́ли (masculine past plural)
спі́ла (feminine past singular)
спі́ли (feminine past plural)
спі́ло (neuter past singular)
спі́ли (neuter past plural)

From с- (s-) + пі́ти (píty, “to sing”) (archaic).


воюють

head

вою́ють • (vojújutʹ)

вою́ють (canonical)
vojújutʹ (romanization)

воюва́ти воювати#Ukrainian

third-person plural present indicative of воюва́ти impf (vojuváty)


хвилююся

хвилю́юся (canonical)
xvyljújusja (romanization)

хвилюва́тися хвилюватися#Ukrainian

first-person singular present indicative of хвилюва́тися impf (xvyljuvátysja)


присоромити

uk-verb

присоро́мити

присоро́млювати

присоро́мити • (prysorómyty) pf (imperfective присоро́млювати)

присоро́мити (canonical)
prysorómyty (romanization)
присоро́млювати (imperfective)
присоро́мити (infinitive perfective)
присоро́мить (infinitive perfective)
присоро́млений (passive past perfective)
impersonal: присоро́млено (passive past perfective)
присоро́мивши (adverbial past perfective)
присоро́млю (first-person future perfective singular)
присоро́миш (future perfective second-person singular)
присоро́мить (future perfective singular third-person)
присоро́мим (first-person future perfective plural)
присоро́мимо (first-person future perfective plural)
присоро́мите (future perfective plural second-person)
присоро́млять (future perfective plural third-person)
присоро́ммо (first-person imperative plural)
присоро́м (imperative second-person singular)
присоро́мте (imperative plural second-person)
присоро́мив (masculine past singular)
присоро́мили (masculine past plural)
присоро́мила (feminine past singular)
присоро́мили (feminine past plural)
присоро́мило (neuter past singular)
присоро́мили (neuter past plural)

From при- (pry-) + соро́мити (sorómyty). Compare Belarusian прысаро́міць (prysarómicʹ).

cog

прысаро́міць

(transitive) to shame (to denounce as having done something shameful; to criticize with the intent or effect of causing a feeling of shame)


спокутувати

uk-verb

споку́тувати

споку́тати (rare)

споку́тувати • (spokútuvaty) impf or pf (perfective споку́тати (rare))

споку́тувати (canonical)
spokútuvaty (romanization)
споку́тати (perfective rare)
споку́тувати (infinitive)
споку́тувать (infinitive)
споку́туваний (passive past)
impersonal: споку́тувано (passive past)
споку́туючи (adverbial present)
споку́тувавши (adverbial past)
споку́тую (first-person future singular)
бу́ду споку́тувати (first-person singular)
бу́ду споку́тувать (first-person singular)
споку́туватиму (first-person singular)
споку́туєш (future second-person singular)
бу́деш споку́тувати (second-person singular)
бу́деш споку́тувать (second-person singular)
споку́туватимеш (second-person singular)
споку́тує (future singular third-person)
бу́де споку́тувати (singular third-person)
бу́де споку́тувать (singular third-person)
споку́туватиме (singular third-person)
споку́туєм (first-person future plural)
споку́туємо (first-person future plural)
бу́демо споку́тувати (first-person plural)
бу́демо споку́тувать (first-person plural)
споку́туватимемо (first-person plural)
споку́туватимем (first-person plural)
споку́туєте (future plural second-person)
бу́дете споку́тувати (plural second-person)
бу́дете споку́тувать (plural second-person)
споку́туватимете (plural second-person)
споку́тують (future plural third-person)
бу́дуть споку́тувати (plural third-person)
бу́дуть споку́тувать (plural third-person)
споку́туватимуть (plural third-person)
споку́туймо (first-person imperative plural)
споку́туй (imperative second-person singular)
споку́туйте (imperative plural second-person)
споку́тував (masculine past singular)
споку́тували (masculine past plural)
споку́тувала (feminine past singular)
споку́тували (feminine past plural)
споку́тувало (neuter past singular)
споку́тували (neuter past plural)

From с- (s-) + поку́тувати (pokútuvaty).

(transitive) to atone (for), to expiate, to redeem (:guilt, misdeed, sin, etc.)


присоромлювати

присоро́млювати

присоро́мити

присоро́млювати • (prysorómljuvaty) impf (perfective присоро́мити)

присоро́млювати (canonical)
prysorómljuvaty (romanization)
присоро́мити (perfective)
присоро́млювати (imperfective infinitive)
присоро́млювать (imperfective infinitive)
присоро́млюваний (imperfective passive past)
impersonal: присоро́млювано (imperfective passive past)
присоро́млюючи (adverbial imperfective present)
присоро́млювавши (adverbial imperfective past)
присоро́млюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду присоро́млювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду присоро́млювать (first-person future imperfective singular)
присоро́млюватиму (first-person future imperfective singular)
присоро́млюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш присоро́млювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш присоро́млювать (future imperfective second-person singular)
присоро́млюватимеш (future imperfective second-person singular)
присоро́млює (imperfective present singular third-person)
бу́де присоро́млювати (future imperfective singular third-person)
бу́де присоро́млювать (future imperfective singular third-person)
присоро́млюватиме (future imperfective singular third-person)
присоро́млюєм (first-person imperfective plural present)
присоро́млюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо присоро́млювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо присоро́млювать (first-person future imperfective plural)
присоро́млюватимемо (first-person future imperfective plural)
присоро́млюватимем (first-person future imperfective plural)
присоро́млюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете присоро́млювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете присоро́млювать (future imperfective plural second-person)
присоро́млюватимете (future imperfective plural second-person)
присоро́млюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть присоро́млювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть присоро́млювать (future imperfective plural third-person)
присоро́млюватимуть (future imperfective plural third-person)
присоро́млюймо (first-person imperative plural)
присоро́млюй (imperative second-person singular)
присоро́млюйте (imperative plural second-person)
присоро́млював (masculine past singular)
присоро́млювали (masculine past plural)
присоро́млювала (feminine past singular)
присоро́млювали (feminine past plural)
присоро́млювало (neuter past singular)
присоро́млювали (neuter past plural)

From присоро́мити (prysorómyty) + -юва́ти (-juváty). Compare Belarusian прысаро́мліваць (prysarómlivacʹ).

af

присоро́мити

cog

прысаро́мліваць


покутувати

поку́тувати (canonical)
pokútuvaty (romanization)
поку́тувати (imperfective infinitive)
поку́тувать (imperfective infinitive)
поку́туваний (imperfective passive past)
impersonal: поку́тувано (imperfective passive past)
поку́туючи (adverbial imperfective present)
поку́тувавши (adverbial imperfective past)
поку́тую (first-person imperfective present singular)
бу́ду поку́тувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду поку́тувать (first-person future imperfective singular)
поку́туватиму (first-person future imperfective singular)
поку́туєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш поку́тувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш поку́тувать (future imperfective second-person singular)
поку́туватимеш (future imperfective second-person singular)
поку́тує (imperfective present singular third-person)
бу́де поку́тувати (future imperfective singular third-person)
бу́де поку́тувать (future imperfective singular third-person)
поку́туватиме (future imperfective singular third-person)
поку́туєм (first-person imperfective plural present)
поку́туємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо поку́тувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо поку́тувать (first-person future imperfective plural)
поку́туватимемо (first-person future imperfective plural)
поку́туватимем (first-person future imperfective plural)
поку́туєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете поку́тувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете поку́тувать (future imperfective plural second-person)
поку́туватимете (future imperfective plural second-person)
поку́тують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поку́тувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поку́тувать (future imperfective plural third-person)
поку́туватимуть (future imperfective plural third-person)
поку́туймо (first-person imperative plural)
поку́туй (imperative second-person singular)
поку́туйте (imperative plural second-person)
поку́тував (masculine past singular)
поку́тували (masculine past plural)
поку́тувала (feminine past singular)
поку́тували (feminine past plural)
поку́тувало (neuter past singular)
поку́тували (neuter past plural)

Possibly borrowed from Polish pokutować (like поку́та (pokúta) from pokuta). By surface analysis, поку́та (pokúta) + -увати (-uvaty).

surf

(transitive) to atone, to do penance (for), to expiate (:guilt, misdeed, sin, etc.)


обурений

head

обу́рений • (obúrenyj)

обу́рений (canonical)
obúrenyj (romanization)
обу́рений (masculine nominative)
обу́рене (neuter nominative)
обу́рена (feminine nominative)
обу́рені (nominative plural)
обу́реного (genitive masculine neuter)
обу́реної (feminine genitive)
обу́рених (genitive plural)
обу́реному (dative masculine neuter)
обу́реній (dative feminine)
обу́реним (dative plural)
обу́реного (accusative animate masculine)
обу́рене (accusative neuter)
обу́рену (accusative feminine)
обу́рених (accusative animate plural)
обу́рений (accusative inanimate masculine)
обу́рені (accusative inanimate plural)
обу́реним (instrumental masculine neuter)
обу́реною (feminine instrumental)
обу́реними (instrumental plural)
обу́реному (locative masculine neuter)
обу́ренім (locative masculine neuter)
обу́реній (feminine locative)
обу́рених (locative plural)

обу́рити обурити#Ukrainian

adjectival passive past participle of обу́рити pf (obúryty)


звернулися

зверну́лися • (zvernúlysja)

зверну́лися (canonical)
zvernúlysja (romanization)

Alternative form: зверну́лись (zvernúlysʹ)

зверну́тися звернутися#Ukrainian

plural past indicative of зверну́тися pf (zvernútysja)


катма

The result of merging the expression кат ма́є (kat máje, “the devil has”).

(colloquial) there is no, there are no (+ genitive)


орієнтуватися

uk-verb

орієнтува́тися

зорієнтува́тися

орієнтува́тися • (orijentuvátysja) impf (perfective зорієнтува́тися)

орієнтува́тися (canonical)
orijentuvátysja (romanization)
зорієнтува́тися (perfective)
орієнтува́тися (imperfective infinitive)
орієнтува́тись (imperfective infinitive)
орієнтува́ться (imperfective infinitive)
орієнту́ючись (adverbial imperfective present)
орієнтува́вшись (adverbial imperfective past)
орієнту́юся (first-person imperfective present singular)
орієнту́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду орієнтува́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду орієнтува́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду орієнтува́ться (first-person future imperfective singular)
орієнтува́тимусь (first-person future imperfective singular)
орієнтува́тимуся (first-person future imperfective singular)
орієнту́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш орієнтува́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш орієнтува́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш орієнтува́ться (future imperfective second-person singular)
орієнтува́тимешся (future imperfective second-person singular)
орієнту́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де орієнтува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де орієнтува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де орієнтува́ться (future imperfective singular third-person)
орієнтува́тиметься (future imperfective singular third-person)
орієнту́ємся (first-person imperfective plural present)
орієнту́ємося (first-person imperfective plural present)
орієнту́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо орієнтува́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо орієнтува́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо орієнтува́ться (first-person future imperfective plural)
орієнтува́тимемось (first-person future imperfective plural)
орієнтува́тимемося (first-person future imperfective plural)
орієнтува́тимемся (first-person future imperfective plural)
орієнту́єтеся (imperfective plural present second-person)
орієнту́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете орієнтува́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете орієнтува́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете орієнтува́ться (future imperfective plural second-person)
орієнтува́тиметесь (future imperfective plural second-person)
орієнтува́тиметеся (future imperfective plural second-person)
орієнту́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть орієнтува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть орієнтува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть орієнтува́ться (future imperfective plural third-person)
орієнтува́тимуться (future imperfective plural third-person)
орієнту́ймося (first-person imperative plural)
орієнту́ймось (first-person imperative plural)
орієнту́йся (imperative second-person singular)
орієнту́йсь (imperative second-person singular)
орієнту́йтеся (imperative plural second-person)
орієнту́йтесь (imperative plural second-person)
орієнтува́вся (masculine past singular)
орієнтува́всь (masculine past singular)
орієнтува́лися (masculine past plural)
орієнтува́лись (masculine past plural)
орієнтува́лася (feminine past singular)
орієнтува́лась (feminine past singular)
орієнтува́лися (feminine past plural)
орієнтува́лись (feminine past plural)
орієнтува́лося (neuter past singular)
орієнтува́лось (neuter past singular)
орієнтува́лися (neuter past plural)
орієнтува́лись (neuter past plural)

uk-conj

орієнтува́тися<2a.impf>

From орієнтува́ти (orijentuváty) + -ся (-sja). Compare Belarusian арыентава́цца (aryjentavácca), Polish orientować się, Russian ориенти́роваться (orijentírovatʹsja).

af

орієнтува́ти

cog

арыентава́цца

ориенти́роваться

to orient oneself, to orientate oneself, to get one's bearings (to determine one's position relative to the surroundings)

to orient oneself, to orientate oneself (towards: на + accusative) (determine in which direction one is facing)

орієнтува́ти орієнтувати#Ukrainian

passive of орієнтува́ти impf (orijentuváty)


каятися

uk-verb

ка́ятися • (kájatysja) impf (perfective пока́ятися)

ка́ятися (canonical)
kájatysja (romanization)
пока́ятися (perfective)
ка́ятися (imperfective infinitive)
ка́ятись (imperfective infinitive)
ка́яться (imperfective infinitive)
ка́ючись (adverbial imperfective present)
ка́явшись (adverbial imperfective past)
ка́юся (first-person imperfective present singular)
ка́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду ка́ятися (first-person future imperfective singular)
бу́ду ка́ятись (first-person future imperfective singular)
бу́ду ка́яться (first-person future imperfective singular)
ка́ятимусь (first-person future imperfective singular)
ка́ятимуся (first-person future imperfective singular)
ка́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш ка́ятися (future imperfective second-person singular)
бу́деш ка́ятись (future imperfective second-person singular)
бу́деш ка́яться (future imperfective second-person singular)
ка́ятимешся (future imperfective second-person singular)
ка́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де ка́ятися (future imperfective singular third-person)
бу́де ка́ятись (future imperfective singular third-person)
бу́де ка́яться (future imperfective singular third-person)
ка́ятиметься (future imperfective singular third-person)
ка́ємся (first-person imperfective plural present)
ка́ємося (first-person imperfective plural present)
ка́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо ка́ятися (first-person future imperfective plural)
бу́демо ка́ятись (first-person future imperfective plural)
бу́демо ка́яться (first-person future imperfective plural)
ка́ятимемось (first-person future imperfective plural)
ка́ятимемося (first-person future imperfective plural)
ка́ятимемся (first-person future imperfective plural)
ка́єтеся (imperfective plural present second-person)
ка́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете ка́ятися (future imperfective plural second-person)
бу́дете ка́ятись (future imperfective plural second-person)
бу́дете ка́яться (future imperfective plural second-person)
ка́ятиметесь (future imperfective plural second-person)
ка́ятиметеся (future imperfective plural second-person)
ка́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ка́ятися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ка́ятись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ка́яться (future imperfective plural third-person)
ка́ятимуться (future imperfective plural third-person)
ка́ймося (first-person imperative plural)
ка́ймось (first-person imperative plural)
ка́йся (imperative second-person singular)
кайсь (imperative second-person singular)
ка́йтеся (imperative plural second-person)
ка́йтесь (imperative plural second-person)
ка́явся (masculine past singular)
ка́явсь (masculine past singular)
ка́ялися (masculine past plural)
ка́ялись (masculine past plural)
ка́ялася (feminine past singular)
ка́ялась (feminine past singular)
ка́ялися (feminine past plural)
ка́ялись (feminine past plural)
ка́ялося (neuter past singular)
ка́ялось (neuter past singular)
ка́ялися (neuter past plural)
ка́ялись (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic каꙗтисѧ, from Proto-Slavic *kàjati, with reflexive -ся (-sja) suffix. Compare Russian ка́яться (kájatʹsja), Belarusian ка́яцца (kájacca).

to repent, to regret (to feel sorrow or regret for what one has done or omitted to do)

to repent (to be sorry for sin as morally evil, and to seek forgiveness)


стулити

стули́ти • (stulýty) pf (imperfective стуля́ти)

стули́ти (canonical)
stulýty (romanization)
стуля́ти (imperfective)
стули́ти (infinitive perfective)
стули́ть (infinitive perfective)
сту́лений (passive past perfective)
impersonal: сту́лено (passive past perfective)
стули́вши (adverbial past perfective)
стулю́ (first-person future perfective singular)
сту́лиш (future perfective second-person singular)
сту́лить (future perfective singular third-person)
сту́лим (first-person future perfective plural)
сту́лимо (first-person future perfective plural)
сту́лите (future perfective plural second-person)
сту́лять (future perfective plural third-person)
стулі́м (first-person imperative plural)
стулі́мо (first-person imperative plural)
стули́ (imperative second-person singular)
стулі́ть (imperative plural second-person)
стули́в (masculine past singular)
стули́ли (masculine past plural)
стули́ла (feminine past singular)
стули́ли (feminine past plural)
стули́ло (neuter past singular)
стули́ли (neuter past plural)

Стули́ пе́льку!

Стули́ти очі.

to put together, to pull together, to join, to link

(colloquial, figuratively) to do/make in a hasty/sloppy manner


стуляти

стуля́ти • (stuljáty) impf (perfective стули́ти)

стуля́ти (canonical)
stuljáty (romanization)
стули́ти (perfective)
стуля́ти (imperfective infinitive)
стуля́ть (imperfective infinitive)
стуля́ючи (adverbial imperfective present)
стуля́вши (adverbial imperfective past)
стуля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду стуля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду стуля́ть (first-person future imperfective singular)
стуля́тиму (first-person future imperfective singular)
стуля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш стуля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш стуля́ть (future imperfective second-person singular)
стуля́тимеш (future imperfective second-person singular)
стуля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де стуля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де стуля́ть (future imperfective singular third-person)
стуля́тиме (future imperfective singular third-person)
стуля́єм (first-person imperfective plural present)
стуля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо стуля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо стуля́ть (first-person future imperfective plural)
стуля́тимемо (first-person future imperfective plural)
стуля́тимем (first-person future imperfective plural)
стуля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете стуля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете стуля́ть (future imperfective plural second-person)
стуля́тимете (future imperfective plural second-person)
стуля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть стуля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть стуля́ть (future imperfective plural third-person)
стуля́тимуть (future imperfective plural third-person)
стуля́ймо (first-person imperative plural)
стуля́й (imperative second-person singular)
стуля́йте (imperative plural second-person)
стуля́в (masculine past singular)
стуля́ли (masculine past plural)
стуля́ла (feminine past singular)
стуля́ли (feminine past plural)
стуля́ло (neuter past singular)
стуля́ли (neuter past plural)

Uk-стуляти.ogg


представиш

head

предста́виш • (predstávyš)

предста́виш (canonical)
predstávyš (romanization)

предста́вити представити#Ukrainian

second-person singular future indicative of предста́вити (predstávyty)


сміти

uk-verb

смі́ти • (smíty) impf (perfective посмі́ти)

смі́ти (canonical)
smíty (romanization)
посмі́ти (perfective)
смі́ти (imperfective infinitive)
сміть (imperfective infinitive)
смі́ючи (adverbial imperfective present)
смі́вши (adverbial imperfective past)
смі́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду смі́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду смі́ть (first-person future imperfective singular)
смі́тиму (first-person future imperfective singular)
смі́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш смі́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш смі́ть (future imperfective second-person singular)
смі́тимеш (future imperfective second-person singular)
смі́є (imperfective present singular third-person)
бу́де смі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де смі́ть (future imperfective singular third-person)
смі́тиме (future imperfective singular third-person)
смі́єм (first-person imperfective plural present)
смі́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо смі́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо смі́ть (first-person future imperfective plural)
смі́тимемо (first-person future imperfective plural)
смі́тимем (first-person future imperfective plural)
смі́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете смі́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете смі́ть (future imperfective plural second-person)
смі́тимете (future imperfective plural second-person)
смі́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть смі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть смі́ть (future imperfective plural third-person)
смі́тимуть (future imperfective plural third-person)
смі́ймо (first-person imperative plural)
смій (imperative second-person singular)
смі́йте (imperative plural second-person)
смів (masculine past singular)
смі́ли (masculine past plural)
смі́ла (feminine past singular)
смі́ли (feminine past plural)
смі́ло (neuter past singular)
смі́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian смѣти (směti, “to dare, to be allowed”), from Old East Slavic съмѣти (sŭměti, “to dare, to be allowed”), from Proto-Slavic *sъměti. Cognate with Bulgarian сме́я (sméja), Old Church Slavonic съмѣти (sŭměti), Slovene smeti, Slovak smieť, Czech smět.


перечити

uk-verb

пере́чити • (peréčyty) impf

пере́чити (canonical)
peréčyty (romanization)
пере́чити (imperfective infinitive)
пере́чить (imperfective infinitive)
пере́чачи (adverbial imperfective present)
пере́чивши (adverbial imperfective past)
пере́чу (first-person imperfective present singular)
бу́ду пере́чити (first-person future imperfective singular)
бу́ду пере́чить (first-person future imperfective singular)
пере́читиму (first-person future imperfective singular)
пере́чиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пере́чити (future imperfective second-person singular)
бу́деш пере́чить (future imperfective second-person singular)
пере́читимеш (future imperfective second-person singular)
пере́чить (imperfective present singular third-person)
бу́де пере́чити (future imperfective singular third-person)
бу́де пере́чить (future imperfective singular third-person)
пере́читиме (future imperfective singular third-person)
пере́чим (first-person imperfective plural present)
пере́чимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пере́чити (first-person future imperfective plural)
бу́демо пере́чить (first-person future imperfective plural)
пере́читимемо (first-person future imperfective plural)
пере́читимем (first-person future imperfective plural)
пере́чите (imperfective plural present second-person)
бу́дете пере́чити (future imperfective plural second-person)
бу́дете пере́чить (future imperfective plural second-person)
пере́читимете (future imperfective plural second-person)
пере́чать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пере́чити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пере́чить (future imperfective plural third-person)
пере́читимуть (future imperfective plural third-person)
пере́чмо (first-person imperative plural)
пере́ч (imperative second-person singular)
пере́чте (imperative plural second-person)
пере́чив (masculine past singular)
пере́чили (masculine past plural)
пере́чила (feminine past singular)
пере́чили (feminine past plural)
пере́чило (neuter past singular)
пере́чили (neuter past plural)

Uk-перечити.ogg

Inherited from Old Ruthenian перечити (perečiti), from Proto-Slavic *perčiti.

inh+

to interfere with, to hinder, to obstruct


стулитися

uk-verb

стули́тися • (stulýtysja) pf (imperfective стуля́тися)

стули́тися (canonical)
stulýtysja (romanization)
стуля́тися (imperfective)
стули́тися (infinitive perfective)
стули́тись (infinitive perfective)
стули́ться (infinitive perfective)
стули́вшись (adverbial past perfective)
стулю́ся (first-person future perfective singular)
стулю́сь (first-person future perfective singular)
сту́лишся (future perfective second-person singular)
сту́литься (future perfective singular third-person)
сту́лимся (first-person future perfective plural)
сту́лимося (first-person future perfective plural)
сту́лимось (first-person future perfective plural)
сту́литеся (future perfective plural second-person)
сту́литесь (future perfective plural second-person)
сту́ляться (future perfective plural third-person)
стулі́мся (first-person imperative plural)
стулі́мося (first-person imperative plural)
стулі́мось (first-person imperative plural)
стули́ся (imperative second-person singular)
стули́сь (imperative second-person singular)
стулі́ться (imperative plural second-person)
стули́вся (masculine past singular)
стули́всь (masculine past singular)
стули́лися (masculine past plural)
стули́лись (masculine past plural)
стули́лася (feminine past singular)
стули́лась (feminine past singular)
стули́лися (feminine past plural)
стули́лись (feminine past plural)
стули́лося (neuter past singular)
стули́лось (neuter past singular)
стули́лися (neuter past plural)
стули́лись (neuter past plural)

uk-conj

стули́тися<4c.pf>

(colloquial) to shut up (to stop talking)

стули́ти стулити#Ukrainian

passive of стули́ти (stulýty, “to shut, to pull together”)


повнити

по́внити (canonical)
póvnyty (romanization)
по́внити (imperfective infinitive)
по́внить (imperfective infinitive)
по́внений (imperfective passive past)
impersonal: по́внено (imperfective passive past)
по́внячи (adverbial imperfective present)
по́внивши (adverbial imperfective past)
по́вню (first-person imperfective present singular)
бу́ду по́внити (first-person future imperfective singular)
бу́ду по́внить (first-person future imperfective singular)
по́внитиму (first-person future imperfective singular)
по́вниш (imperfective present second-person singular)
бу́деш по́внити (future imperfective second-person singular)
бу́деш по́внить (future imperfective second-person singular)
по́внитимеш (future imperfective second-person singular)
по́внить (imperfective present singular third-person)
бу́де по́внити (future imperfective singular third-person)
бу́де по́внить (future imperfective singular third-person)
по́внитиме (future imperfective singular third-person)
по́вним (first-person imperfective plural present)
по́внимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо по́внити (first-person future imperfective plural)
бу́демо по́внить (first-person future imperfective plural)
по́внитимемо (first-person future imperfective plural)
по́внитимем (first-person future imperfective plural)
по́вните (imperfective plural present second-person)
бу́дете по́внити (future imperfective plural second-person)
бу́дете по́внить (future imperfective plural second-person)
по́внитимете (future imperfective plural second-person)
по́внять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть по́внити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть по́внить (future imperfective plural third-person)
по́внитимуть (future imperfective plural third-person)
по́внім (first-person imperative plural)
по́внімо (first-person imperative plural)
по́вни (imperative second-person singular)
по́вніть (imperative plural second-person)
по́внив (masculine past singular)
по́внили (masculine past plural)
по́внила (feminine past singular)
по́внили (feminine past plural)
по́внило (neuter past singular)
по́внили (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *pьlniti. By surface analysis, по́вн- (póvn-, “full, filled”) + -ити (-yty).


відповзає

head

відповза́є • (vidpovzáje)

відповза́є (canonical)
vidpovzáje (romanization)

відповза́ти відповзати#Ukrainian

third-person singular present indicative of відповза́ти impf (vidpovzáty)


відповзти

uk-verb

відповзти́ • (vidpovztý) pf (imperfective відповза́ти)

відповзти́ (canonical)
vidpovztý (romanization)
відповза́ти (imperfective)
відповзти́ (infinitive perfective)
відпо́взши (adverbial past perfective)
відповзу́ (first-person future perfective singular)
відповзе́ш (future perfective second-person singular)
відповзе́ (future perfective singular third-person)
відповзе́м (first-person future perfective plural)
відповземо́ (first-person future perfective plural)
відповзете́ (future perfective plural second-person)
відповзу́ть (future perfective plural third-person)
відповзі́м (first-person imperative plural)
відповзі́мо (first-person imperative plural)
відповзи́ (imperative second-person singular)
відповзі́ть (imperative plural second-person)
відпо́вз (masculine past singular)
відповзли́ (masculine past plural)
відповзла́ (feminine past singular)
відповзли́ (feminine past plural)
відповзло́ (neuter past singular)
відповзли́ (neuter past plural)

From від- (vid-) + повзти́ (povztý). Compare Russian отползти́ (otpolztí), Belarusian адпаўзці́ (adpaŭzcí).

(intransitive) to crawl away, to creep away


повеселішало

head

повеселі́шало

повеселі́шало • (poveselíšalo)

повеселі́шало (canonical)
poveselíšalo (romanization)

[pɔʋeseˈlʲiʃɐɫɔ]

повеселі́шати повеселішати#Ukrainian

neuter singular past indicative of повеселі́шати pf (poveselíšaty)


повеселішав

повеселі́шав

повеселі́шав • (poveselíšav)

повеселі́шав (canonical)
poveselíšav (romanization)

повеселі́шати повеселішати#Ukrainian

masculine singular past indicative of повеселі́шати pf (poveselíšaty)


повеселішала

повеселі́шала

повеселі́шала • (poveselíšala)

повеселі́шала (canonical)
poveselíšala (romanization)

[pɔʋeseˈlʲiʃɐɫɐ]

повеселі́шати повеселішати#Ukrainian

feminine singular past indicative of повеселі́шати pf (poveselíšaty)


повеселішали

повеселі́шали

повеселі́шали • (poveselíšaly)

повеселі́шали (canonical)
poveselíšaly (romanization)

повеселі́шати повеселішати#Ukrainian

plural past indicative of повеселі́шати pf (poveselíšaty)


просочити

uk-verb

просо́чувати

просочи́ти • (prosočýty) pf (imperfective просо́чувати)

просочи́ти (canonical)
prosočýty (romanization)
просо́чувати (imperfective)
просочи́ти (infinitive perfective)
просочи́ть (infinitive perfective)
просо́чений (passive past perfective)
impersonal: просо́чено (passive past perfective)
просочи́вши (adverbial past perfective)
просочу́ (first-person future perfective singular)
просо́чиш (future perfective second-person singular)
просо́чить (future perfective singular third-person)
просо́чим (first-person future perfective plural)
просо́чимо (first-person future perfective plural)
просо́чите (future perfective plural second-person)
просо́чать (future perfective plural third-person)
просочі́м (first-person imperative plural)
просочі́мо (first-person imperative plural)
просочи́ (imperative second-person singular)
просочі́ть (imperative plural second-person)
просочи́в (masculine past singular)
просочи́ли (masculine past plural)
просочи́ла (feminine past singular)
просочи́ли (feminine past plural)
просочи́ло (neuter past singular)
просочи́ли (neuter past plural)

Uk-просочити.ogg

(literally) to saturate, to imbue, to permeate, to drench, to impregnate, to soak, to steep (with liquid, scent, etc.)

(figuratively) to saturate, to imbue, to permeate, to pervade


відповзати

відповза́ти • (vidpovzáty) impf (perfective відповзти́)

відповза́ти (canonical)
vidpovzáty (romanization)
відповзти́ (perfective)
відповза́ти (imperfective infinitive)
відповза́ть (imperfective infinitive)
відповза́ючи (adverbial imperfective present)
відповза́вши (adverbial imperfective past)
відповза́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відповза́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відповза́ть (first-person future imperfective singular)
відповза́тиму (first-person future imperfective singular)
відповза́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відповза́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відповза́ть (future imperfective second-person singular)
відповза́тимеш (future imperfective second-person singular)
відповза́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відповза́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відповза́ть (future imperfective singular third-person)
відповза́тиме (future imperfective singular third-person)
відповза́єм (first-person imperfective plural present)
відповза́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відповза́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відповза́ть (first-person future imperfective plural)
відповза́тимемо (first-person future imperfective plural)
відповза́тимем (first-person future imperfective plural)
відповза́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відповза́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відповза́ть (future imperfective plural second-person)
відповза́тимете (future imperfective plural second-person)
відповза́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відповза́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відповза́ть (future imperfective plural third-person)
відповза́тимуть (future imperfective plural third-person)
відповза́ймо (first-person imperative plural)
відповза́й (imperative second-person singular)
відповза́йте (imperative plural second-person)
відповза́в (masculine past singular)
відповза́ли (masculine past plural)
відповза́ла (feminine past singular)
відповза́ли (feminine past plural)
відповза́ло (neuter past singular)
відповза́ли (neuter past plural)

From відповзти́ (vidpovztý) + -а́ти (-áty). Compare Russian отполза́ть (otpolzátʹ), Belarusian адпаўза́ць (adpaŭzácʹ).


промочити

промо́чувати

промочи́ти • (promočýty) pf (imperfective промо́чувати)

промочи́ти (canonical)
promočýty (romanization)
промо́чувати (imperfective)
промочи́ти (infinitive perfective)
промочи́ть (infinitive perfective)
промо́чений (passive past perfective)
impersonal: промо́чено (passive past perfective)
промочи́вши (adverbial past perfective)
промочу́ (first-person future perfective singular)
промо́чиш (future perfective second-person singular)
промо́чить (future perfective singular third-person)
промо́чим (first-person future perfective plural)
промо́чимо (first-person future perfective plural)
промо́чите (future perfective plural second-person)
промо́чать (future perfective plural third-person)
промочі́м (first-person imperative plural)
промочі́мо (first-person imperative plural)
промочи́ (imperative second-person singular)
промочі́ть (imperative plural second-person)
промочи́в (masculine past singular)
промочи́ли (masculine past plural)
промочи́ла (feminine past singular)
промочи́ли (feminine past plural)
промочи́ло (neuter past singular)
промочи́ли (neuter past plural)

From про- (pro-) + мочи́ти (močýty). Compare Russian промочи́ть (promočítʹ), Belarusian прамачы́ць (pramačýcʹ), Polish przemoczyć.

(transitive) to drench, to soak through, to wet


повеселішати

повеселі́шати

повеселі́шати • (poveselíšaty) pf (imperfective веселі́шати)

повеселі́шати (canonical)
poveselíšaty (romanization)
веселі́шати (imperfective)
повеселі́шати (infinitive perfective)
повеселі́шать (infinitive perfective)
повеселі́шавши (adverbial past perfective)
повеселі́шаю (first-person future perfective singular)
повеселі́шаєш (future perfective second-person singular)
повеселі́шає (future perfective singular third-person)
повеселі́шаєм (first-person future perfective plural)
повеселі́шаємо (first-person future perfective plural)
повеселі́шаєте (future perfective plural second-person)
повеселі́шають (future perfective plural third-person)
повеселі́шаймо (first-person imperative plural)
повеселі́шай (imperative second-person singular)
повеселі́шайте (imperative plural second-person)
повеселі́шав (masculine past singular)
повеселі́шали (masculine past plural)
повеселі́шала (feminine past singular)
повеселі́шали (feminine past plural)
повеселі́шало (neuter past singular)
повеселі́шали (neuter past plural)

uk-conj

повеселі́шати<1a.pf.intr>

From по- (po-) + веселі́шати (veselíšaty).

(intransitive) to become more cheerful, to become merrier, to cheer up


просочувати

uk-verb

просо́чувати

просо́чувати • (prosóčuvaty) impf (perfective просочи́ти)

просо́чувати (canonical)
prosóčuvaty (romanization)
просочи́ти (perfective)
просо́чувати (imperfective infinitive)
просо́чувать (imperfective infinitive)
просо́чуючи (adverbial imperfective present)
просо́чувавши (adverbial imperfective past)
просо́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду просо́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду просо́чувать (first-person future imperfective singular)
просо́чуватиму (first-person future imperfective singular)
просо́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш просо́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш просо́чувать (future imperfective second-person singular)
просо́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
просо́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де просо́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де просо́чувать (future imperfective singular third-person)
просо́чуватиме (future imperfective singular third-person)
просо́чуєм (first-person imperfective plural present)
просо́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо просо́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо просо́чувать (first-person future imperfective plural)
просо́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
просо́чуватимем (first-person future imperfective plural)
просо́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете просо́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете просо́чувать (future imperfective plural second-person)
просо́чуватимете (future imperfective plural second-person)
просо́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть просо́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть просо́чувать (future imperfective plural third-person)
просо́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
просо́чуймо (first-person imperative plural)
просо́чуй (imperative second-person singular)
просо́чуйте (imperative plural second-person)
просо́чував (masculine past singular)
просо́чували (masculine past plural)
просо́чувала (feminine past singular)
просо́чували (feminine past plural)
просо́чувало (neuter past singular)
просо́чували (neuter past plural)

[prɔˈsɔt͡ʃʊʋɐte]

From просочи́ти (prosočýty) + -увати (-uvaty).

af

(literally) to saturate, to imbue, to impregnate, to permeate, to soak, to steep (with liquid, scent, etc.)


промочувати

uk-verb

промо́чувати

промо́чувати • (promóčuvaty) impf (perfective промочи́ти)

промо́чувати (canonical)
promóčuvaty (romanization)
промочи́ти (perfective)
промо́чувати (imperfective infinitive)
промо́чувать (imperfective infinitive)
промо́чуваний (imperfective passive past)
impersonal: промо́чувано (imperfective passive past)
промо́чуючи (adverbial imperfective present)
промо́чувавши (adverbial imperfective past)
промо́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду промо́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду промо́чувать (first-person future imperfective singular)
промо́чуватиму (first-person future imperfective singular)
промо́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш промо́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш промо́чувать (future imperfective second-person singular)
промо́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
промо́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де промо́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де промо́чувать (future imperfective singular third-person)
промо́чуватиме (future imperfective singular third-person)
промо́чуєм (first-person imperfective plural present)
промо́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо промо́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо промо́чувать (first-person future imperfective plural)
промо́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
промо́чуватимем (first-person future imperfective plural)
промо́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете промо́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете промо́чувать (future imperfective plural second-person)
промо́чуватимете (future imperfective plural second-person)
промо́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть промо́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть промо́чувать (future imperfective plural third-person)
промо́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
промо́чуймо (first-person imperative plural)
промо́чуй (imperative second-person singular)
промо́чуйте (imperative plural second-person)
промо́чував (masculine past singular)
промо́чували (masculine past plural)
промо́чувала (feminine past singular)
промо́чували (feminine past plural)
промо́чувало (neuter past singular)
промо́чували (neuter past plural)

[prɔˈmɔt͡ʃʊʋɐte]

From промочи́ти (promočýty) + -увати (-uvaty). Compare Russian прома́чивать (promáčivatʹ), Belarusian прамо́чваць (pramóčvacʹ).

cog

прома́чивать


насичувати

uk-verb

наси́чувати • (nasýčuvaty) impf (perfective наси́тити or насити́ти)

наси́чувати (canonical)
nasýčuvaty (romanization)
наси́тити (perfective)
насити́ти (perfective)
наси́чувати (imperfective infinitive)
наси́чувать (imperfective infinitive)
наси́чуючи (adverbial imperfective present)
наси́чувавши (adverbial imperfective past)
наси́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду наси́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду наси́чувать (first-person future imperfective singular)
наси́чуватиму (first-person future imperfective singular)
наси́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш наси́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш наси́чувать (future imperfective second-person singular)
наси́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
наси́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де наси́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де наси́чувать (future imperfective singular third-person)
наси́чуватиме (future imperfective singular third-person)
наси́чуєм (first-person imperfective plural present)
наси́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо наси́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо наси́чувать (first-person future imperfective plural)
наси́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
наси́чуватимем (first-person future imperfective plural)
наси́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете наси́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете наси́чувать (future imperfective plural second-person)
наси́чуватимете (future imperfective plural second-person)
наси́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть наси́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть наси́чувать (future imperfective plural third-person)
наси́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
наси́чуймо (first-person imperative plural)
наси́чуй (imperative second-person singular)
наси́чуйте (imperative plural second-person)
наси́чував (masculine past singular)
наси́чували (masculine past plural)
наси́чувала (feminine past singular)
наси́чували (feminine past plural)
наси́чувало (neuter past singular)
наси́чували (neuter past plural)

[nɐˈsɪt͡ʃʊʋɐte]

From the наси́ч- (nasýč-) stem of наси́тити (nasýtyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian насыща́ть (nasyščátʹ), Belarusian насыча́ць (nasyčácʹ), Polish nasycać.

(literally or figuratively) to sate, to satiate

(literally) to saturate (with liquid, scent, vapour, etc.)

(figuratively) to saturate (fill thoroughly)


оснастити

оснасти́ти • (osnastýty) pf (imperfective осна́щувати or оснаща́ти)

оснасти́ти (canonical)
osnastýty (romanization)
осна́щувати (imperfective)
оснаща́ти (imperfective)
оснасти́ти (infinitive perfective)
оснасти́ть (infinitive perfective)
оснаще́ний (passive past perfective)
impersonal: оснаще́но (passive past perfective)
оснасти́вши (adverbial past perfective)
оснащу́ (first-person future perfective singular)
оснасти́ш (future perfective second-person singular)
оснасти́ть (future perfective singular third-person)
оснасти́м (first-person future perfective plural)
оснастимо́ (first-person future perfective plural)
оснастите́ (future perfective plural second-person)
оснастя́ть (future perfective plural third-person)
оснасті́м (first-person imperative plural)
оснасті́мо (first-person imperative plural)
оснасти́ (imperative second-person singular)
оснасті́ть (imperative plural second-person)
оснасти́в (masculine past singular)
оснасти́ли (masculine past plural)
оснасти́ла (feminine past singular)
оснасти́ли (feminine past plural)
оснасти́ло (neuter past singular)
оснасти́ли (neuter past plural)

From о- (o-) + снасти́ти (snastýty). Compare Russian оснасти́ть (osnastítʹ), Belarusian аснасці́ць (asnascícʹ).


відповзають

head

відповза́ють

відповза́ють • (vidpovzájutʹ)

відповза́ють (canonical)
vidpovzájutʹ (romanization)

відповза́ти відповзати#Ukrainian

third-person plural present indicative of відповза́ти impf (vidpovzáty)


оснащувати

uk-verb

осна́щувати • (osnáščuvaty) impf (perfective оснасти́ти)

осна́щувати (canonical)
osnáščuvaty (romanization)
оснасти́ти (perfective)
осна́щувати (imperfective infinitive)
осна́щувать (imperfective infinitive)
осна́щуваний (imperfective passive past)
impersonal: осна́щувано (imperfective passive past)
осна́щуючи (adverbial imperfective present)
осна́щувавши (adverbial imperfective past)
осна́щую (first-person imperfective present singular)
бу́ду осна́щувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду осна́щувать (first-person future imperfective singular)
осна́щуватиму (first-person future imperfective singular)
осна́щуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш осна́щувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш осна́щувать (future imperfective second-person singular)
осна́щуватимеш (future imperfective second-person singular)
осна́щує (imperfective present singular third-person)
бу́де осна́щувати (future imperfective singular third-person)
бу́де осна́щувать (future imperfective singular third-person)
осна́щуватиме (future imperfective singular third-person)
осна́щуєм (first-person imperfective plural present)
осна́щуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо осна́щувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо осна́щувать (first-person future imperfective plural)
осна́щуватимемо (first-person future imperfective plural)
осна́щуватимем (first-person future imperfective plural)
осна́щуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете осна́щувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете осна́щувать (future imperfective plural second-person)
осна́щуватимете (future imperfective plural second-person)
осна́щують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть осна́щувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть осна́щувать (future imperfective plural third-person)
осна́щуватимуть (future imperfective plural third-person)
осна́щуймо (first-person imperative plural)
осна́щуй (imperative second-person singular)
осна́щуйте (imperative plural second-person)
осна́щував (masculine past singular)
осна́щували (masculine past plural)
осна́щувала (feminine past singular)
осна́щували (feminine past plural)
осна́щувало (neuter past singular)
осна́щували (neuter past plural)

[ɔsˈnaʃt͡ʃʊʋɐte]

From the осна́щ- (osnášč-) stem of оснасти́ти (osnastýty) + -увати (-uvaty). Compare Russian осна́щивать (osnáščivatʹ).


веселішати

uk-verb

повеселі́шати

веселі́шати • (veselíšaty) impf (perfective повеселі́шати)

веселі́шати (canonical)
veselíšaty (romanization)
повеселі́шати (perfective)
веселі́шати (imperfective infinitive)
веселі́шать (imperfective infinitive)
веселі́шаючи (adverbial imperfective present)
веселі́шавши (adverbial imperfective past)
веселі́шаю (first-person imperfective present singular)
бу́ду веселі́шати (first-person future imperfective singular)
бу́ду веселі́шать (first-person future imperfective singular)
веселі́шатиму (first-person future imperfective singular)
веселі́шаєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш веселі́шати (future imperfective second-person singular)
бу́деш веселі́шать (future imperfective second-person singular)
веселі́шатимеш (future imperfective second-person singular)
веселі́шає (imperfective present singular third-person)
бу́де веселі́шати (future imperfective singular third-person)
бу́де веселі́шать (future imperfective singular third-person)
веселі́шатиме (future imperfective singular third-person)
веселі́шаєм (first-person imperfective plural present)
веселі́шаємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо веселі́шати (first-person future imperfective plural)
бу́демо веселі́шать (first-person future imperfective plural)
веселі́шатимемо (first-person future imperfective plural)
веселі́шатимем (first-person future imperfective plural)
веселі́шаєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете веселі́шати (future imperfective plural second-person)
бу́дете веселі́шать (future imperfective plural second-person)
веселі́шатимете (future imperfective plural second-person)
веселі́шають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть веселі́шати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть веселі́шать (future imperfective plural third-person)
веселі́шатимуть (future imperfective plural third-person)
веселі́шаймо (first-person imperative plural)
веселі́шай (imperative second-person singular)
веселі́шайте (imperative plural second-person)
веселі́шав (masculine past singular)
веселі́шали (masculine past plural)
веселі́шала (feminine past singular)
веселі́шали (feminine past plural)
веселі́шало (neuter past singular)
веселі́шали (neuter past plural)

From веселі́ший (veselíšyj) + -а́ти (-áty).

af

веселі́ший (veselíšyj) + -а́ти (-áty)

(intransitive) to become more cheerful, to become merrier


згадуєш

head

зга́дуєш • (zháduješ)

зга́дуєш (canonical)
zháduješ (romanization)

зга́дувати згадувати#Ukrainian

second-person singular present indicative of зга́дувати impf (zháduvaty)


згадуєте

зга́дуєте • (zhádujete)

зга́дуєте (canonical)
zhádujete (romanization)

зга́дувати згадувати#Ukrainian

second-person plural present indicative of зга́дувати impf (zháduvaty)


згадувала

зга́дувала • (zháduvala)

зга́дувала (canonical)
zháduvala (romanization)

[ˈzɦadʊʋɐɫɐ]

зга́дувати згадувати#Ukrainian

feminine singular past indicative of зга́дувати impf (zháduvaty)


згадує

зга́дує • (zháduje)

зга́дує (canonical)
zháduje (romanization)

зга́дувати згадувати#Ukrainian

third-person singular present indicative of зга́дувати impf (zháduvaty)


згадував

зга́дував • (zháduvav)

зга́дував (canonical)
zháduvav (romanization)

[ˈzɦadʊʋɐu̯]

зга́дувати згадувати#Ukrainian

masculine singular past indicative of зга́дувати impf (zháduvaty)


згадують

зга́дують • (zhádujutʹ)

зга́дують (canonical)
zhádujutʹ (romanization)

зга́дувати згадувати#Ukrainian

third-person plural present indicative of зга́дувати impf (zháduvaty)


згадували

зга́дували • (zháduvaly)

зга́дували (canonical)
zháduvaly (romanization)

[ˈzɦadʊʋɐɫe]

зга́дувати згадувати#Ukrainian

plural past indicative of зга́дувати impf (zháduvaty)


згадуємо

зга́дуємо • (zhádujemo)

зга́дуємо (canonical)
zhádujemo (romanization)

зга́дувати згадувати#Ukrainian

first-person plural present indicative of зга́дувати impf (zháduvaty)


згадувало

зга́дувало • (zháduvalo)

зга́дувало (canonical)
zháduvalo (romanization)

[ˈzɦadʊʋɐɫɔ]

зга́дувати згадувати#Ukrainian

neuter singular past indicative of зга́дувати impf (zháduvaty)


згадуватиму

зга́дуватиму

зга́дуватиму • (zháduvatymu)

зга́дуватиму (canonical)
zháduvatymu (romanization)

зга́дувати згадувати#Ukrainian

first-person singular synthetic future indicative of зга́дувати impf (zháduvaty)


згадуватимуть

зга́дуватимуть

зга́дуватимуть • (zháduvatymutʹ)

зга́дуватимуть (canonical)
zháduvatymutʹ (romanization)

зга́дувати згадувати#Ukrainian

third-person plural synthetic future indicative of зга́дувати impf (zháduvaty)


згадуватимеш

зга́дуватимеш

зга́дуватимеш • (zháduvatymeš)

зга́дуватимеш (canonical)
zháduvatymeš (romanization)

зга́дувати згадувати#Ukrainian

second-person singular synthetic future indicative of зга́дувати impf (zháduvaty)


згадуватимемо

зга́дуватимемо

зга́дуватимемо • (zháduvatymemo)

зга́дуватимемо (canonical)
zháduvatymemo (romanization)

зга́дувати згадувати#Ukrainian

first-person plural synthetic future indicative of зга́дувати impf (zháduvaty)


згадую

зга́дую • (zháduju)

зга́дую (canonical)
zháduju (romanization)

зга́дувати згадувати#Ukrainian

first-person singular present indicative of зга́дувати impf (zháduvaty)


згадуватимете

зга́дуватимете

зга́дуватимете • (zháduvatymete)

зга́дуватимете (canonical)
zháduvatymete (romanization)

зга́дувати згадувати#Ukrainian

second-person plural synthetic future indicative of зга́дувати impf (zháduvaty)


барило

бари́ло • (barýlo)

бари́ло (canonical)
barýlo (romanization)

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

бари́ти барити#Ukrainian

neuter singular past imperfective of бари́ти (barýty)


згадуватиме

head

зга́дуватиме

зга́дуватиме • (zháduvatyme)

зга́дуватиме (canonical)
zháduvatyme (romanization)

зга́дувати згадувати#Ukrainian

third-person singular synthetic future indicative of зга́дувати impf (zháduvaty)


прорахуватися

uk-verb

прорахува́тися

прорахо́вуватися

прорахува́тися • (proraxuvátysja) pf (imperfective прорахо́вуватися)

прорахува́тися (canonical)
proraxuvátysja (romanization)
прорахо́вуватися (imperfective)
прорахува́тися (infinitive perfective)
прорахува́тись (infinitive perfective)
прорахува́ться (infinitive perfective)
прорахува́вшись (adverbial past perfective)
прораху́юся (first-person future perfective singular)
прораху́юсь (first-person future perfective singular)
прораху́єшся (future perfective second-person singular)
прораху́ється (future perfective singular third-person)
прораху́ємся (first-person future perfective plural)
прораху́ємося (first-person future perfective plural)
прораху́ємось (first-person future perfective plural)
прораху́єтеся (future perfective plural second-person)
прораху́єтесь (future perfective plural second-person)
прораху́ються (future perfective plural third-person)
прораху́ймося (first-person imperative plural)
прораху́ймось (first-person imperative plural)
прораху́йся (imperative second-person singular)
прораху́йсь (imperative second-person singular)
прораху́йтеся (imperative plural second-person)
прораху́йтесь (imperative plural second-person)
прорахува́вся (masculine past singular)
прорахува́всь (masculine past singular)
прорахува́лися (masculine past plural)
прорахува́лись (masculine past plural)
прорахува́лася (feminine past singular)
прорахува́лась (feminine past singular)
прорахува́лися (feminine past plural)
прорахува́лись (feminine past plural)
прорахува́лося (neuter past singular)
прорахува́лось (neuter past singular)
прорахува́лися (neuter past plural)
прорахува́лись (neuter past plural)

uk-conj

прорахува́тися<2a.pf>

From прорахува́ти (proraxuváty) + -ся (-sja).

af

прорахува́ти

to miscalculate (to make an error in judgement)


прораховуватися

uk-verb

прорахо́вуватися

прорахува́тися

прорахо́вуватися • (proraxóvuvatysja) impf (perfective прорахува́тися)

прорахо́вуватися (canonical)
proraxóvuvatysja (romanization)
прорахува́тися (perfective)
прорахо́вуватися (imperfective infinitive)
прорахо́вуватись (imperfective infinitive)
прорахо́вуваться (imperfective infinitive)
прорахо́вуючись (adverbial imperfective present)
прорахо́вувавшись (adverbial imperfective past)
прорахо́вуюся (first-person imperfective present singular)
прорахо́вуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду прорахо́вуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду прорахо́вуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду прорахо́вуваться (first-person future imperfective singular)
прорахо́вуватимусь (first-person future imperfective singular)
прорахо́вуватимуся (first-person future imperfective singular)
прорахо́вуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш прорахо́вуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш прорахо́вуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш прорахо́вуваться (future imperfective second-person singular)
прорахо́вуватимешся (future imperfective second-person singular)
прорахо́вується (imperfective present singular third-person)
бу́де прорахо́вуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де прорахо́вуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де прорахо́вуваться (future imperfective singular third-person)
прорахо́вуватиметься (future imperfective singular third-person)
прорахо́вуємся (first-person imperfective plural present)
прорахо́вуємося (first-person imperfective plural present)
прорахо́вуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо прорахо́вуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо прорахо́вуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо прорахо́вуваться (first-person future imperfective plural)
прорахо́вуватимемось (first-person future imperfective plural)
прорахо́вуватимемося (first-person future imperfective plural)
прорахо́вуватимемся (first-person future imperfective plural)
прорахо́вуєтеся (imperfective plural present second-person)
прорахо́вуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете прорахо́вуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете прорахо́вуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете прорахо́вуваться (future imperfective plural second-person)
прорахо́вуватиметесь (future imperfective plural second-person)
прорахо́вуватиметеся (future imperfective plural second-person)
прорахо́вуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прорахо́вуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прорахо́вуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прорахо́вуваться (future imperfective plural third-person)
прорахо́вуватимуться (future imperfective plural third-person)
прорахо́вуймося (first-person imperative plural)
прорахо́вуймось (first-person imperative plural)
прорахо́вуйся (imperative second-person singular)
прорахо́вуйсь (imperative second-person singular)
прорахо́вуйтеся (imperative plural second-person)
прорахо́вуйтесь (imperative plural second-person)
прорахо́вувався (masculine past singular)
прорахо́вувавсь (masculine past singular)
прорахо́вувалися (masculine past plural)
прорахо́вувались (masculine past plural)
прорахо́вувалася (feminine past singular)
прорахо́вувалась (feminine past singular)
прорахо́вувалися (feminine past plural)
прорахо́вувались (feminine past plural)
прорахо́вувалося (neuter past singular)
прорахо́вувалось (neuter past singular)
прорахо́вувалися (neuter past plural)
прорахо́вувались (neuter past plural)

uk-conj

прорахо́вуватися<2a.impf>

From прорахо́вувати (proraxóvuvaty) + -ся (-sja).

af

прорахо́вувати


густити

густи́ти (canonical)
hustýty (romanization)
густи́ти (imperfective infinitive)
густи́ть (imperfective infinitive)
густячи́ (adverbial imperfective present)
густи́вши (adverbial imperfective past)
гущу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду густи́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду густи́ть (first-person future imperfective singular)
густи́тиму (first-person future imperfective singular)
густи́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш густи́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш густи́ть (future imperfective second-person singular)
густи́тимеш (future imperfective second-person singular)
густи́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де густи́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де густи́ть (future imperfective singular third-person)
густи́тиме (future imperfective singular third-person)
густи́м (first-person imperfective plural present)
густимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо густи́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо густи́ть (first-person future imperfective plural)
густи́тимемо (first-person future imperfective plural)
густи́тимем (first-person future imperfective plural)
густите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете густи́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете густи́ть (future imperfective plural second-person)
густи́тимете (future imperfective plural second-person)
густя́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть густи́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть густи́ть (future imperfective plural third-person)
густи́тимуть (future imperfective plural third-person)
густі́м (first-person imperative plural)
густі́мо (first-person imperative plural)
густи́ (imperative second-person singular)
густі́ть (imperative plural second-person)
густи́в (masculine past singular)
густи́ли (masculine past plural)
густи́ла (feminine past singular)
густи́ли (feminine past plural)
густи́ло (neuter past singular)
густи́ли (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *gǫstiti, from *gǫ̑stъ + *-iti. By surface analysis, густи́й (hustýj) + -и́ти (-ýty). Compare Russian густи́ть (gustítʹ), Polish gęścić.


обмовитися

uk-verb

обмовля́тися

обмо́витися • (obmóvytysja) pf (imperfective обмовля́тися)

обмо́витися (canonical)
obmóvytysja (romanization)
обмовля́тися (imperfective)
обмо́витися (infinitive perfective)
обмо́витись (infinitive perfective)
обмо́виться (infinitive perfective)
обмо́вившись (adverbial past perfective)
обмо́влюся (first-person future perfective singular)
обмо́влюсь (first-person future perfective singular)
обмо́вишся (future perfective second-person singular)
обмо́виться (future perfective singular third-person)
обмо́вимся (first-person future perfective plural)
обмо́вимося (first-person future perfective plural)
обмо́вимось (first-person future perfective plural)
обмо́витеся (future perfective plural second-person)
обмо́витесь (future perfective plural second-person)
обмо́вляться (future perfective plural third-person)
обмо́вмося (first-person imperative plural)
обмо́вмось (first-person imperative plural)
обмо́вся (imperative second-person singular)
обмо́всь (imperative second-person singular)
обмо́втеся (imperative plural second-person)
обмо́втесь (imperative plural second-person)
обмо́вився (masculine past singular)
обмо́вивсь (masculine past singular)
обмо́вилися (masculine past plural)
обмо́вились (masculine past plural)
обмо́вилася (feminine past singular)
обмо́вилась (feminine past singular)
обмо́вилися (feminine past plural)
обмо́вились (feminine past plural)
обмо́вилося (neuter past singular)
обмо́вилось (neuter past singular)
обмо́вилися (neuter past plural)
обмо́вились (neuter past plural)

uk-conj

обмо́витися<4a.pf>

From обмо́вити (obmóvyty) + -ся (-sja). Compare Belarusian абмо́віцца (abmóvicca), Polish obmówić się.

не обмо́витися (і/ні/жо́дним) сло́вом ― ne obmóvytysja (i/ni/žódnym) slóvom ― not to say a word

let the cat out of the bag
let the cat out of the bag

to let slip (that), to let the cat out of the bag, to make a slip of the tongue

обмо́вити обмовити#Ukrainian


обмовлятися

uk-verb

обмовля́тися

обмовля́тися • (obmovljátysja) impf (perfective обмо́витися)

обмовля́тися (canonical)
obmovljátysja (romanization)
обмо́витися (perfective)
обмовля́тися (imperfective infinitive)
обмовля́тись (imperfective infinitive)
обмовля́ться (imperfective infinitive)
обмовля́ючись (adverbial imperfective present)
обмовля́вшись (adverbial imperfective past)
обмовля́юся (first-person imperfective present singular)
обмовля́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду обмовля́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду обмовля́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду обмовля́ться (first-person future imperfective singular)
обмовля́тимусь (first-person future imperfective singular)
обмовля́тимуся (first-person future imperfective singular)
обмовля́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш обмовля́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш обмовля́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш обмовля́ться (future imperfective second-person singular)
обмовля́тимешся (future imperfective second-person singular)
обмовля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де обмовля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де обмовля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де обмовля́ться (future imperfective singular third-person)
обмовля́тиметься (future imperfective singular third-person)
обмовля́ємся (first-person imperfective plural present)
обмовля́ємося (first-person imperfective plural present)
обмовля́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо обмовля́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо обмовля́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо обмовля́ться (first-person future imperfective plural)
обмовля́тимемось (first-person future imperfective plural)
обмовля́тимемося (first-person future imperfective plural)
обмовля́тимемся (first-person future imperfective plural)
обмовля́єтеся (imperfective plural present second-person)
обмовля́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете обмовля́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете обмовля́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете обмовля́ться (future imperfective plural second-person)
обмовля́тиметесь (future imperfective plural second-person)
обмовля́тиметеся (future imperfective plural second-person)
обмовля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обмовля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обмовля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обмовля́ться (future imperfective plural third-person)
обмовля́тимуться (future imperfective plural third-person)
обмовля́ймося (first-person imperative plural)
обмовля́ймось (first-person imperative plural)
обмовля́йся (imperative second-person singular)
обмовля́йсь (imperative second-person singular)
обмовля́йтеся (imperative plural second-person)
обмовля́йтесь (imperative plural second-person)
обмовля́вся (masculine past singular)
обмовля́всь (masculine past singular)
обмовля́лися (masculine past plural)
обмовля́лись (masculine past plural)
обмовля́лася (feminine past singular)
обмовля́лась (feminine past singular)
обмовля́лися (feminine past plural)
обмовля́лись (feminine past plural)
обмовля́лося (neuter past singular)
обмовля́лось (neuter past singular)
обмовля́лися (neuter past plural)
обмовля́лись (neuter past plural)

uk-conj

обмовля́тися<1a.impf>

From обмовля́ти (obmovljáty) + -ся (-sja). Compare Belarusian абмаўля́цца (abmaŭljácca), Polish obmawiać się.

обмовля́ти обмовляти#Ukrainian


оздобити

uk-verb

оздо́блювати

оздобля́ти (rare)

оздо́бити • (ozdóbyty) pf (imperfective оздо́блювати or оздобля́ти (rare))

оздо́бити (canonical)
ozdóbyty (romanization)
оздо́блювати (imperfective)
оздобля́ти (imperfective rare)
оздо́бити (infinitive perfective)
оздо́бить (infinitive perfective)
оздо́блений (passive past perfective)
impersonal: оздо́блено (passive past perfective)
оздо́бивши (adverbial past perfective)
оздо́блю (first-person future perfective singular)
оздо́биш (future perfective second-person singular)
оздо́бить (future perfective singular third-person)
оздо́бим (first-person future perfective plural)
оздо́бимо (first-person future perfective plural)
оздо́бите (future perfective plural second-person)
оздо́блять (future perfective plural third-person)
оздо́бмо (first-person imperative plural)
оздо́б (imperative second-person singular)
оздо́бте (imperative plural second-person)
оздо́бив (masculine past singular)
оздо́били (masculine past plural)
оздо́била (feminine past singular)
оздо́били (feminine past plural)
оздо́било (neuter past singular)
оздо́били (neuter past plural)

From о- (o-) + здо́бити (zdóbyty). Compare Belarusian аздо́біць (azdóbicʹ), Polish ozdobić.

(transitive) to adorn, to beautify, to decorate, to embellish, to ornament


оздоблювати

оздо́блювати

оздо́блювати • (ozdóbljuvaty) impf (perfective оздо́бити)

оздо́блювати (canonical)
ozdóbljuvaty (romanization)
оздо́бити (perfective)
оздо́блювати (imperfective infinitive)
оздо́блювать (imperfective infinitive)
оздо́блюваний (imperfective passive past)
impersonal: оздо́блювано (imperfective passive past)
оздо́блюючи (adverbial imperfective present)
оздо́блювавши (adverbial imperfective past)
оздо́блюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду оздо́блювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду оздо́блювать (first-person future imperfective singular)
оздо́блюватиму (first-person future imperfective singular)
оздо́блюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш оздо́блювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш оздо́блювать (future imperfective second-person singular)
оздо́блюватимеш (future imperfective second-person singular)
оздо́блює (imperfective present singular third-person)
бу́де оздо́блювати (future imperfective singular third-person)
бу́де оздо́блювать (future imperfective singular third-person)
оздо́блюватиме (future imperfective singular third-person)
оздо́блюєм (first-person imperfective plural present)
оздо́блюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо оздо́блювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо оздо́блювать (first-person future imperfective plural)
оздо́блюватимемо (first-person future imperfective plural)
оздо́блюватимем (first-person future imperfective plural)
оздо́блюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете оздо́блювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете оздо́блювать (future imperfective plural second-person)
оздо́блюватимете (future imperfective plural second-person)
оздо́блюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть оздо́блювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть оздо́блювать (future imperfective plural third-person)
оздо́блюватимуть (future imperfective plural third-person)
оздо́блюймо (first-person imperative plural)
оздо́блюй (imperative second-person singular)
оздо́блюйте (imperative plural second-person)
оздо́блював (masculine past singular)
оздо́блювали (masculine past plural)
оздо́блювала (feminine past singular)
оздо́блювали (feminine past plural)
оздо́блювало (neuter past singular)
оздо́блювали (neuter past plural)

From оздо́бити (ozdóbyty) + -ювати (-juvaty). Compare Belarusian аздо́бліваць (azdóblivacʹ), Polish ozdabiać.

cog

аздо́бліваць


розбурхати

uk-verb

розбу́рхувати

розбу́рхати • (rozbúrxaty) pf (imperfective розбу́рхувати)

розбу́рхати (canonical)
rozbúrxaty (romanization)
розбу́рхувати (imperfective)
розбу́рхати (infinitive perfective)
розбу́рхать (infinitive perfective)
розбу́рханий (passive past perfective)
impersonal: розбу́рхано (passive past perfective)
розбу́рхавши (adverbial past perfective)
розбу́рхаю (first-person future perfective singular)
розбу́рхаєш (future perfective second-person singular)
розбу́рхає (future perfective singular third-person)
розбу́рхаєм (first-person future perfective plural)
розбу́рхаємо (first-person future perfective plural)
розбу́рхаєте (future perfective plural second-person)
розбу́рхають (future perfective plural third-person)
розбу́рхаймо (first-person imperative plural)
розбу́рхай (imperative second-person singular)
розбу́рхайте (imperative plural second-person)
розбу́рхав (masculine past singular)
розбу́рхали (masculine past plural)
розбу́рхала (feminine past singular)
розбу́рхали (feminine past plural)
розбу́рхало (neuter past singular)
розбу́рхали (neuter past plural)

Uk-розбурхати.ogg

to stir up (:person, feelings, thoughts, etc.)

to stir up, to churn up (make turbid or turbulent: river, sea, etc.)


розбурхувати

розбу́рхувати

розбу́рхувати • (rozbúrxuvaty) impf (perfective розбу́рхати)

розбу́рхувати (canonical)
rozbúrxuvaty (romanization)
розбу́рхати (perfective)
розбу́рхувати (imperfective infinitive)
розбу́рхувать (imperfective infinitive)
розбу́рхуючи (adverbial imperfective present)
розбу́рхувавши (adverbial imperfective past)
розбу́рхую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розбу́рхувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розбу́рхувать (first-person future imperfective singular)
розбу́рхуватиму (first-person future imperfective singular)
розбу́рхуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розбу́рхувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розбу́рхувать (future imperfective second-person singular)
розбу́рхуватимеш (future imperfective second-person singular)
розбу́рхує (imperfective present singular third-person)
бу́де розбу́рхувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розбу́рхувать (future imperfective singular third-person)
розбу́рхуватиме (future imperfective singular third-person)
розбу́рхуєм (first-person imperfective plural present)
розбу́рхуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розбу́рхувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розбу́рхувать (first-person future imperfective plural)
розбу́рхуватимемо (first-person future imperfective plural)
розбу́рхуватимем (first-person future imperfective plural)
розбу́рхуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розбу́рхувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розбу́рхувать (future imperfective plural second-person)
розбу́рхуватимете (future imperfective plural second-person)
розбу́рхують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розбу́рхувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розбу́рхувать (future imperfective plural third-person)
розбу́рхуватимуть (future imperfective plural third-person)
розбу́рхуймо (first-person imperative plural)
розбу́рхуй (imperative second-person singular)
розбу́рхуйте (imperative plural second-person)
розбу́рхував (masculine past singular)
розбу́рхували (masculine past plural)
розбу́рхувала (feminine past singular)
розбу́рхували (feminine past plural)
розбу́рхувало (neuter past singular)
розбу́рхували (neuter past plural)

From розбу́рхати (rozbúrxaty) + -увати (-uvaty).


розбудити

uk-verb

розбу́джувати

розбуджа́ти (rare)

розбуди́ти • (rozbudýty) pf (imperfective розбу́джувати or розбуджа́ти (rare))

розбуди́ти (canonical)
rozbudýty (romanization)
розбу́джувати (imperfective)
розбуджа́ти (imperfective rare)
розбуди́ти (infinitive perfective)
розбуди́ть (infinitive perfective)
розбу́джений (passive past perfective)
impersonal: розбу́джено (passive past perfective)
розбуди́вши (adverbial past perfective)
розбуджу́ (first-person future perfective singular)
розбу́диш (future perfective second-person singular)
розбу́дить (future perfective singular third-person)
розбу́дим (first-person future perfective plural)
розбу́димо (first-person future perfective plural)
розбу́дите (future perfective plural second-person)
розбу́дять (future perfective plural third-person)
розбуді́м (first-person imperative plural)
розбуді́мо (first-person imperative plural)
розбуди́ (imperative second-person singular)
розбуді́ть (imperative plural second-person)
розбуди́в (masculine past singular)
розбуди́ли (masculine past plural)
розбуди́ла (feminine past singular)
розбуди́ли (feminine past plural)
розбуди́ло (neuter past singular)
розбуди́ли (neuter past plural)

Uk-розбудити.ogg

From роз- (roz-) + буди́ти (budýty). Compare Russian разбуди́ть (razbudítʹ), Belarusian разбудзі́ць (razbudzícʹ), Polish rozbudzić.

(literal) to awaken, to wake, to wake up (cause to stop sleeping)

(figurative) to awaken, to rouse (excite someone into action)

(figurative) to awaken, to rouse, to arouse (give rise to: feelings, thoughts, etc.)


розбуджувати

розбу́джувати

розбу́джувати • (rozbúdžuvaty) impf (perfective розбуди́ти)

розбу́джувати (canonical)
rozbúdžuvaty (romanization)
розбуди́ти (perfective)
розбу́джувати (imperfective infinitive)
розбу́джувать (imperfective infinitive)
розбу́джуючи (adverbial imperfective present)
розбу́джувавши (adverbial imperfective past)
розбу́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розбу́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розбу́джувать (first-person future imperfective singular)
розбу́джуватиму (first-person future imperfective singular)
розбу́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розбу́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розбу́джувать (future imperfective second-person singular)
розбу́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
розбу́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де розбу́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розбу́джувать (future imperfective singular third-person)
розбу́джуватиме (future imperfective singular third-person)
розбу́джуєм (first-person imperfective plural present)
розбу́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розбу́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розбу́джувать (first-person future imperfective plural)
розбу́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
розбу́джуватимем (first-person future imperfective plural)
розбу́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розбу́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розбу́джувать (future imperfective plural second-person)
розбу́джуватимете (future imperfective plural second-person)
розбу́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розбу́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розбу́джувать (future imperfective plural third-person)
розбу́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
розбу́джуймо (first-person imperative plural)
розбу́джуй (imperative second-person singular)
розбу́джуйте (imperative plural second-person)
розбу́джував (masculine past singular)
розбу́джували (masculine past plural)
розбу́джувала (feminine past singular)
розбу́джували (feminine past plural)
розбу́джувало (neuter past singular)
розбу́джували (neuter past plural)

Uk-розбуджувати.ogg

From the розбу́дж- (rozbúdž-) stem of розбуди́ти (rozbudýty) + -увати (-uvaty).

af

буди́ти

cause to stop sleeping, excite into action

(figurative) to awaken, to rouse, to arouse (give rise to: feelings, thoughts etc.)


накликати

uk-verb

наклика́ти • (naklykáty) impf (perfective накли́кати)

наклика́ти (canonical)
naklykáty (romanization)
накли́кати (perfective)
наклика́ти (imperfective infinitive)
наклика́ть (imperfective infinitive)
наклика́ючи (adverbial imperfective present)
наклика́вши (adverbial imperfective past)
наклика́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду наклика́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду наклика́ть (first-person future imperfective singular)
наклика́тиму (first-person future imperfective singular)
наклика́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш наклика́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш наклика́ть (future imperfective second-person singular)
наклика́тимеш (future imperfective second-person singular)
наклика́є (imperfective present singular third-person)
бу́де наклика́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де наклика́ть (future imperfective singular third-person)
наклика́тиме (future imperfective singular third-person)
наклика́єм (first-person imperfective plural present)
наклика́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо наклика́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо наклика́ть (first-person future imperfective plural)
наклика́тимемо (first-person future imperfective plural)
наклика́тимем (first-person future imperfective plural)
наклика́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете наклика́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете наклика́ть (future imperfective plural second-person)
наклика́тимете (future imperfective plural second-person)
наклика́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть наклика́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть наклика́ть (future imperfective plural third-person)
наклика́тимуть (future imperfective plural third-person)
наклика́ймо (first-person imperative plural)
наклика́й (imperative second-person singular)
наклика́йте (imperative plural second-person)
наклика́в (masculine past singular)
наклика́ли (masculine past plural)
наклика́ла (feminine past singular)
наклика́ли (feminine past plural)
наклика́ло (neuter past singular)
наклика́ли (neuter past plural)

From накли́кати (naklýkaty) + -а́ти (-áty).

to call, to summon (:somebody to a place)

наклика́ти на се́бе

to bring, to bring on (:disaster, misfortune, wrath, etc.)

to evoke, to summon (:feelings, memories, thoughts, etc.)


накликати

накли́кати • (naklýkaty) pf (imperfective наклика́ти)

накли́кати (canonical)
naklýkaty (romanization)
наклика́ти (imperfective)
накли́кати (infinitive perfective)
накли́кать (infinitive perfective)
накли́каний (passive past perfective)
impersonal: накли́кано (passive past perfective)
накли́кавши (adverbial past perfective)
накли́чу (first-person future perfective singular)
накли́чеш (future perfective second-person singular)
накли́че (future perfective singular third-person)
накли́чем (first-person future perfective plural)
накли́чемо (first-person future perfective plural)
накли́чете (future perfective plural second-person)
накли́чуть (future perfective plural third-person)
накли́чмо (first-person imperative plural)
накли́ч (imperative second-person singular)
накли́чте (imperative plural second-person)
накли́кав (masculine past singular)
накли́кали (masculine past plural)
накли́кала (feminine past singular)
накли́кали (feminine past plural)
накли́кало (neuter past singular)
накли́кали (neuter past plural)

накли́кати на се́бе

Питомо російська модель буття, згідно з якою краще не знати чогось, що може накликати біду.

2022 September 9, Olesya Kotubey, “Поганий мир краще хорошої війни: переосмислюємо "мудрість" радянських часів та позбуваємось непотрібних фраз-звичок”, in Суспільне Культура [Suspilne Kultura], archived from the original on 2022-10-05:

It is a typically Russian model of being, according to which it is better not to know something that can bring trouble.

Pytomo rosijsʹka modelʹ buttja, zhidno z jakoju krašče ne znaty čohosʹ, ščo može naklykaty bidu.


сни

nonlemma

See the etymology of the corresponding lemma form.

сни́ти снити#Ukrainian

second-person singular imperative of сни́ти impf (snýty)


нав'язати

uk-verb

нав'я́зувати

нав'яза́ти • (navʺjazáty) pf (imperfective нав'я́зувати)

нав'яза́ти (canonical)
navʺjazáty (romanization)
нав'я́зувати (imperfective)
нав'яза́ти (infinitive perfective)
нав'яза́ть (infinitive perfective)
нав'я́заний (passive past perfective)
impersonal: нав'я́зано (passive past perfective)
нав'яза́вши (adverbial past perfective)
нав'яжу́ (first-person future perfective singular)
нав'я́жеш (future perfective second-person singular)
нав'я́же (future perfective singular third-person)
нав'я́жем (first-person future perfective plural)
нав'я́жемо (first-person future perfective plural)
нав'я́жете (future perfective plural second-person)
нав'я́жуть (future perfective plural third-person)
нав'яжі́м (first-person imperative plural)
нав'яжі́мо (first-person imperative plural)
нав'яжи́ (imperative second-person singular)
нав'яжі́ть (imperative plural second-person)
нав'яза́в (masculine past singular)
нав'яза́ли (masculine past plural)
нав'яза́ла (feminine past singular)
нав'яза́ли (feminine past plural)
нав'яза́ло (neuter past singular)
нав'яза́ли (neuter past plural)

Uk-нав'язати.ogg

From на- (na-) + в'яза́ти (vʺjazáty). Compare Russian навяза́ть (navjazátʹ), Belarusian навяза́ць (navjazácʹ), Polish nawiązać.

to impose, to foist, to obtrude, to thrust (on/upon: + dative case)


нав'язувати

нав'я́зувати

нав'я́зувати • (navʺjázuvaty) impf (perfective нав'яза́ти)

нав'я́зувати (canonical)
navʺjázuvaty (romanization)
нав'яза́ти (perfective)
нав'я́зувати (imperfective infinitive)
нав'я́зувать (imperfective infinitive)
нав'я́зуваний (imperfective passive past)
impersonal: нав'я́зувано (imperfective passive past)
нав'я́зуючи (adverbial imperfective present)
нав'я́зувавши (adverbial imperfective past)
нав'я́зую (first-person imperfective present singular)
бу́ду нав'я́зувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду нав'я́зувать (first-person future imperfective singular)
нав'я́зуватиму (first-person future imperfective singular)
нав'я́зуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш нав'я́зувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш нав'я́зувать (future imperfective second-person singular)
нав'я́зуватимеш (future imperfective second-person singular)
нав'я́зує (imperfective present singular third-person)
бу́де нав'я́зувати (future imperfective singular third-person)
бу́де нав'я́зувать (future imperfective singular third-person)
нав'я́зуватиме (future imperfective singular third-person)
нав'я́зуєм (first-person imperfective plural present)
нав'я́зуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо нав'я́зувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо нав'я́зувать (first-person future imperfective plural)
нав'я́зуватимемо (first-person future imperfective plural)
нав'я́зуватимем (first-person future imperfective plural)
нав'я́зуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете нав'я́зувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете нав'я́зувать (future imperfective plural second-person)
нав'я́зуватимете (future imperfective plural second-person)
нав'я́зують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть нав'я́зувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть нав'я́зувать (future imperfective plural third-person)
нав'я́зуватимуть (future imperfective plural third-person)
нав'я́зуймо (first-person imperative plural)
нав'я́зуй (imperative second-person singular)
нав'я́зуйте (imperative plural second-person)
нав'я́зував (masculine past singular)
нав'я́зували (masculine past plural)
нав'я́зувала (feminine past singular)
нав'я́зували (feminine past plural)
нав'я́зувало (neuter past singular)
нав'я́зували (neuter past plural)

Uk-нав'язувати.ogg

From нав'яза́ти (navʺjazáty) + -увати (-uvaty). Compare Russian навя́зывать (navjázyvatʹ), Belarusian навя́зваць (navjázvacʹ), Polish nawiązywać.

af

Я ніко́му не нав'я́зую свою́ ду́мку.


споживає

head

спожива́є • (spožyváje)

спожива́є (canonical)
spožyváje (romanization)

спожива́ти споживати#Ukrainian

third-person singular present indicative of спожива́ти impf (spožyváty)


споживають

спожива́ють • (spožyvájutʹ)

спожива́ють (canonical)
spožyvájutʹ (romanization)

спожива́ти споживати#Ukrainian

third-person plural present indicative of спожива́ти impf (spožyváty)


споживала

спожива́ла • (spožyvála)

спожива́ла (canonical)
spožyvála (romanization)

[spɔʒeˈʋaɫɐ]

спожива́ти споживати#Ukrainian

feminine singular past indicative of спожива́ти impf (spožyváty)


споживаєте

спожива́єте • (spožyvájete)

спожива́єте (canonical)
spožyvájete (romanization)

спожива́ти споживати#Ukrainian

second-person plural present indicative of спожива́ти impf (spožyváty)


споживаю

спожива́ю • (spožyváju)

спожива́ю (canonical)
spožyváju (romanization)

спожива́ти споживати#Ukrainian

first-person singular present indicative of спожива́ти impf (spožyváty)


споживаємо

спожива́ємо • (spožyvájemo)

спожива́ємо (canonical)
spožyvájemo (romanization)

Alternative form: спожива́єм (spožyvájem)

спожива́ти споживати#Ukrainian

first-person plural present indicative of спожива́ти impf (spožyváty)


споживали

спожива́ли • (spožyvály)

спожива́ли (canonical)
spožyvály (romanization)

спожива́ти споживати#Ukrainian

plural past indicative of спожива́ти impf (spožyváty)


ворожимо

воро́жимо • (voróžymo)

воро́жимо (canonical)
voróžymo (romanization)

Alternative form: воро́жим (voróžym)

ворожи́ти ворожити#Ukrainian

first-person plural present indicative of ворожи́ти impf (vorožýty)


споживав

спожива́в • (spožyváv)

спожива́в (canonical)
spožyváv (romanization)

спожива́ти споживати#Ukrainian

masculine singular past indicative of спожива́ти impf (spožyváty)


споживало

спожива́ло • (spožyválo)

спожива́ло (canonical)
spožyválo (romanization)

[spɔʒeˈʋaɫɔ]

спожива́ти споживати#Ukrainian

neuter singular past indicative of спожива́ти impf (spožyváty)


споживаєш

спожива́єш • (spožyváješ)

спожива́єш (canonical)
spožyváješ (romanization)

спожива́ти споживати#Ukrainian

second-person singular present indicative of спожива́ти impf (spožyváty)


припускаю

припуска́ю • (prypuskáju)

припуска́ю (canonical)
prypuskáju (romanization)

припуска́ти припускати#Ukrainian

first-person singular present indicative of припуска́ти impf (prypuskáty)


припускаєте

припуска́єте

припуска́єте • (prypuskájete)

припуска́єте (canonical)
prypuskájete (romanization)

припуска́ти припускати#Ukrainian

second-person plural present indicative of припуска́ти impf (prypuskáty)


припускало

припуска́ло • (prypuskálo)

припуска́ло (canonical)
prypuskálo (romanization)

припуска́ти припускати#Ukrainian

neuter singular past indicative of припуска́ти impf (prypuskáty)


припускала

припуска́ла • (prypuskála)

припуска́ла (canonical)
prypuskála (romanization)

припуска́ти припускати#Ukrainian

feminine singular past indicative of припуска́ти impf (prypuskáty)


припускає

припуска́є • (prypuskáje)

припуска́є (canonical)
prypuskáje (romanization)

припуска́ти припускати#Ukrainian

third-person singular present indicative of припуска́ти impf (prypuskáty)


припускають

припуска́ють

припуска́ють • (prypuskájutʹ)

припуска́ють (canonical)
prypuskájutʹ (romanization)

припуска́ти припускати#Ukrainian

third-person plural present indicative of припуска́ти impf (prypuskáty)


припускав

припуска́в • (prypuskáv)

припуска́в (canonical)
prypuskáv (romanization)

припуска́ти припускати#Ukrainian

masculine singular past indicative of припуска́ти impf (prypuskáty)


припускаєш

припуска́єш • (prypuskáješ)

припуска́єш (canonical)
prypuskáješ (romanization)

припуска́ти припускати#Ukrainian

second-person singular present indicative of припуска́ти impf (prypuskáty)


припускали

припуска́ли • (prypuskály)

припуска́ли (canonical)
prypuskály (romanization)

припуска́ти припускати#Ukrainian

plural past indicative of припуска́ти impf (prypuskáty)