виїздити

uk-verb

виїзди́ти • (vyjizdýty) impf (perfective ви́їхати)

виїзди́ти (canonical)
vyjizdýty (romanization)
ви́їхати (perfective)
виїзди́ти (imperfective infinitive)
виїзди́ть (imperfective infinitive)
виїздячи́ (adverbial imperfective present)
виїзди́вши (adverbial imperfective past)
виїжджу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду виїзди́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду виїзди́ть (first-person future imperfective singular)
виїзди́тиму (first-person future imperfective singular)
виїзди́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш виїзди́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш виїзди́ть (future imperfective second-person singular)
виїзди́тимеш (future imperfective second-person singular)
виїзди́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де виїзди́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де виїзди́ть (future imperfective singular third-person)
виїзди́тиме (future imperfective singular third-person)
виїзди́м (first-person imperfective plural present)
виїздимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо виїзди́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо виїзди́ть (first-person future imperfective plural)
виїзди́тимемо (first-person future imperfective plural)
виїзди́тимем (first-person future imperfective plural)
виїздите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете виїзди́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете виїзди́ть (future imperfective plural second-person)
виїзди́тимете (future imperfective plural second-person)
виїздя́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виїзди́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виїзди́ть (future imperfective plural third-person)
виїзди́тимуть (future imperfective plural third-person)
виїзді́м (first-person imperative plural)
виїзді́мо (first-person imperative plural)
виїзди́ (imperative second-person singular)
виїзді́ть (imperative plural second-person)
виїзди́в (masculine past singular)
виїзди́ли (masculine past plural)
виїзди́ла (feminine past singular)
виїзди́ли (feminine past plural)
виїзди́ло (neuter past singular)
виїзди́ли (neuter past plural)


виїздити

виї́жджувати

ви́їздити • (výjizdyty) pf (imperfective виї́жджувати)

ви́їздити (canonical)
výjizdyty (romanization)
виї́жджувати (imperfective)
ви́їздити (infinitive perfective)
ви́їздить (infinitive perfective)
ви́їжджений (passive past perfective)
impersonal: ви́їжджено (passive past perfective)
ви́їздивши (adverbial past perfective)
ви́їжджу (first-person future perfective singular)
ви́їздиш (future perfective second-person singular)
ви́їздить (future perfective singular third-person)
ви́їздим (first-person future perfective plural)
ви́їздимо (first-person future perfective plural)
ви́їздите (future perfective plural second-person)
ви́їздять (future perfective plural third-person)
ви́їздім (first-person imperative plural)
ви́їздімо (first-person imperative plural)
ви́їзди (imperative second-person singular)
ви́їздіть (imperative plural second-person)
ви́їздив (masculine past singular)
ви́їздили (masculine past plural)
ви́їздила (feminine past singular)
ви́їздили (feminine past plural)
ви́їздило (neuter past singular)
ви́їздили (neuter past plural)

From ви́- (vý-) + їздити (jizdyty). Compare Russian вы́ездить (výjezditʹ), Belarusian вы́ездзіць (výjezdzicʹ).

to drive, to go, to ride, to travel around/all over (country, region, territory, etc.)

to go and get (drive or ride to a place and obtain something there)

to make, to roll, to smoothen (a road by driving or riding)


забарикадувати

забарикадува́ти

барикадува́ти

забарикадо́вувати^(􂀿rare􂁀)

забарикадува́ти • (zabarykaduváty) pf (imperfective барикадува́ти or забарикадо́вувати^([rare]))

забарикадува́ти (canonical)
zabarykaduváty (romanization)
барикадува́ти (imperfective)
забарикадо́вувати^ (imperfective)
забарикадува́ти (infinitive perfective)
забарикадува́ть (infinitive perfective)
забарикадо́ваний (passive past perfective)
impersonal: забарикадо́вано (passive past perfective)
забарикадува́вши (adverbial past perfective)
забарикаду́ю (first-person future perfective singular)
забарикаду́єш (future perfective second-person singular)
забарикаду́є (future perfective singular third-person)
забарикаду́єм (first-person future perfective plural)
забарикаду́ємо (first-person future perfective plural)
забарикаду́єте (future perfective plural second-person)
забарикаду́ють (future perfective plural third-person)
забарикаду́ймо (first-person imperative plural)
забарикаду́й (imperative second-person singular)
забарикаду́йте (imperative plural second-person)
забарикадува́в (masculine past singular)
забарикадува́ли (masculine past plural)
забарикадува́ла (feminine past singular)
забарикадува́ли (feminine past plural)
забарикадува́ло (neuter past singular)
забарикадува́ли (neuter past plural)

uk-conj

забарикадува́ти<2a.pf.tr.ppp>

From за- (za-) + барикадува́ти (barykaduváty). Compare Russian забаррикади́ровать (zabarrikadírovatʹ), Belarusian забарыкадава́ць (zabarykadavácʹ), Polish zabarykadować.

af

барикадува́ти

cog

забаррикади́ровать

забарыкадава́ць


дивуватися

uk-verb

здивува́тися

дивува́тися • (dyvuvátysja) impf (perfective здивува́тися)

дивува́тися (canonical)
dyvuvátysja (romanization)
здивува́тися (perfective)
дивува́тися (imperfective infinitive)
дивува́тись (imperfective infinitive)
дивува́ться (imperfective infinitive)
диву́ючись (adverbial imperfective present)
дивува́вшись (adverbial imperfective past)
диву́юся (first-person imperfective present singular)
диву́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду дивува́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду дивува́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду дивува́ться (first-person future imperfective singular)
дивува́тимусь (first-person future imperfective singular)
дивува́тимуся (first-person future imperfective singular)
диву́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш дивува́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш дивува́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш дивува́ться (future imperfective second-person singular)
дивува́тимешся (future imperfective second-person singular)
диву́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де дивува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де дивува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де дивува́ться (future imperfective singular third-person)
дивува́тиметься (future imperfective singular third-person)
диву́ємся (first-person imperfective plural present)
диву́ємося (first-person imperfective plural present)
диву́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо дивува́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо дивува́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо дивува́ться (first-person future imperfective plural)
дивува́тимемось (first-person future imperfective plural)
дивува́тимемося (first-person future imperfective plural)
дивува́тимемся (first-person future imperfective plural)
диву́єтеся (imperfective plural present second-person)
диву́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете дивува́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете дивува́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете дивува́ться (future imperfective plural second-person)
дивува́тиметесь (future imperfective plural second-person)
дивува́тиметеся (future imperfective plural second-person)
диву́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дивува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дивува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дивува́ться (future imperfective plural third-person)
дивува́тимуться (future imperfective plural third-person)
диву́ймося (first-person imperative plural)
диву́ймось (first-person imperative plural)
диву́йся (imperative second-person singular)
диву́йсь (imperative second-person singular)
диву́йтеся (imperative plural second-person)
диву́йтесь (imperative plural second-person)
дивува́вся (masculine past singular)
дивува́всь (masculine past singular)
дивува́лися (masculine past plural)
дивува́лись (masculine past plural)
дивува́лася (feminine past singular)
дивува́лась (feminine past singular)
дивува́лися (feminine past plural)
дивува́лись (feminine past plural)
дивува́лося (neuter past singular)
дивува́лось (neuter past singular)
дивува́лися (neuter past plural)
дивува́лись (neuter past plural)

uk-conj

дивува́тися<2a.impf>

Дивува́тися цьому́ не дово́диться.

This should not be surprising. (literally, “one does not have to be surprised at this.”)

to marvel, to wonder, to be amazed, to be astonished, to be surprised (at: + dative / з + genitive)


барикадувати

uk-verb

барикадува́ти

забарикадува́ти

барикадува́ти • (barykaduváty) impf (perfective забарикадува́ти)

барикадува́ти (canonical)
barykaduváty (romanization)
забарикадува́ти (perfective)
барикадува́ти (imperfective infinitive)
барикадува́ть (imperfective infinitive)
барикаду́ючи (adverbial imperfective present)
барикадува́вши (adverbial imperfective past)
барикаду́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду барикадува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду барикадува́ть (first-person future imperfective singular)
барикадува́тиму (first-person future imperfective singular)
барикаду́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш барикадува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш барикадува́ть (future imperfective second-person singular)
барикадува́тимеш (future imperfective second-person singular)
барикаду́є (imperfective present singular third-person)
бу́де барикадува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де барикадува́ть (future imperfective singular third-person)
барикадува́тиме (future imperfective singular third-person)
барикаду́єм (first-person imperfective plural present)
барикаду́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо барикадува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо барикадува́ть (first-person future imperfective plural)
барикадува́тимемо (first-person future imperfective plural)
барикадува́тимем (first-person future imperfective plural)
барикаду́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете барикадува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете барикадува́ть (future imperfective plural second-person)
барикадува́тимете (future imperfective plural second-person)
барикаду́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть барикадува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть барикадува́ть (future imperfective plural third-person)
барикадува́тимуть (future imperfective plural third-person)
барикаду́ймо (first-person imperative plural)
барикаду́й (imperative second-person singular)
барикаду́йте (imperative plural second-person)
барикадува́в (masculine past singular)
барикадува́ли (masculine past plural)
барикадува́ла (feminine past singular)
барикадува́ли (feminine past plural)
барикадува́ло (neuter past singular)
барикадува́ли (neuter past plural)

From барика́да (barykáda) + -увати (-uvaty). Compare Russian баррикади́ровать (barrikadírovatʹ), Belarusian барыкадава́ць (barykadavácʹ), Polish barykadować.

cog

баррикади́ровать

барыкадава́ць


заплющити

uk-verb

заплю́щувати

заплю́щити • (zapljúščyty) pf (imperfective заплю́щувати)

заплю́щити (canonical)
zapljúščyty (romanization)
заплю́щувати (imperfective)
заплю́щити (infinitive perfective)
заплю́щить (infinitive perfective)
заплю́щений (passive past perfective)
impersonal: заплю́щено (passive past perfective)
заплю́щивши (adverbial past perfective)
заплю́щу (first-person future perfective singular)
заплю́щиш (future perfective second-person singular)
заплю́щить (future perfective singular third-person)
заплю́щим (first-person future perfective plural)
заплю́щимо (first-person future perfective plural)
заплю́щите (future perfective plural second-person)
заплю́щать (future perfective plural third-person)
заплю́щмо (first-person imperative plural)
заплю́щ (imperative second-person singular)
заплю́щте (imperative plural second-person)
заплю́щив (masculine past singular)
заплю́щили (masculine past plural)
заплю́щила (feminine past singular)
заплю́щили (feminine past plural)
заплю́щило (neuter past singular)
заплю́щили (neuter past plural)

Uk-заплющити.ogg


розплющити

розплю́щувати

розплю́щити • (rozpljúščyty) pf (imperfective розплю́щувати)

розплю́щити (canonical)
rozpljúščyty (romanization)
розплю́щувати (imperfective)
розплю́щити (infinitive perfective)
розплю́щить (infinitive perfective)
розплю́щений (passive past perfective)
impersonal: розплю́щено (passive past perfective)
розплю́щивши (adverbial past perfective)
розплю́щу (first-person future perfective singular)
розплю́щиш (future perfective second-person singular)
розплю́щить (future perfective singular third-person)
розплю́щим (first-person future perfective plural)
розплю́щимо (first-person future perfective plural)
розплю́щите (future perfective plural second-person)
розплю́щать (future perfective plural third-person)
розплю́щмо (first-person imperative plural)
розплю́щ (imperative second-person singular)
розплю́щте (imperative plural second-person)
розплю́щив (masculine past singular)
розплю́щили (masculine past plural)
розплю́щила (feminine past singular)
розплю́щили (feminine past plural)
розплю́щило (neuter past singular)
розплю́щили (neuter past plural)

Uk-розплющити.ogg


-сте

Contraction of Proto-Slavic *este, second-person plural of *byti. Previously marked the perfect aspect, as in Old Church Slavonic. Cognate with Polish -ście, which is also used with former l-participles to form the past tense.

Дєкую вам файно, ґазди і ґаздині, шо-сте ні мали за ґазду, а мою за ґаздиню…

I thank you much, gentlemen and ladies, for you have had me for a householder, and my [wife] for a householdress…

Djekuju vam fajno, gazdy i gazdyni, šo-ste ni maly za gazdu, a moju za gazdynju…

(dialectal) Used with past plural forms of imperfective (rarely perfective) verbs, marking them as second-person plural.


вивозити

виво́зити • (vyvózyty) impf (perfective ви́везти)

виво́зити (canonical)
vyvózyty (romanization)
ви́везти (perfective)
виво́зити (imperfective infinitive)
виво́зить (imperfective infinitive)
виво́зячи (adverbial imperfective present)
виво́зивши (adverbial imperfective past)
виво́жу (first-person imperfective present singular)
бу́ду виво́зити (first-person future imperfective singular)
бу́ду виво́зить (first-person future imperfective singular)
виво́зитиму (first-person future imperfective singular)
виво́зиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш виво́зити (future imperfective second-person singular)
бу́деш виво́зить (future imperfective second-person singular)
виво́зитимеш (future imperfective second-person singular)
виво́зить (imperfective present singular third-person)
бу́де виво́зити (future imperfective singular third-person)
бу́де виво́зить (future imperfective singular third-person)
виво́зитиме (future imperfective singular third-person)
виво́зим (first-person imperfective plural present)
виво́зимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо виво́зити (first-person future imperfective plural)
бу́демо виво́зить (first-person future imperfective plural)
виво́зитимемо (first-person future imperfective plural)
виво́зитимем (first-person future imperfective plural)
виво́зите (imperfective plural present second-person)
бу́дете виво́зити (future imperfective plural second-person)
бу́дете виво́зить (future imperfective plural second-person)
виво́зитимете (future imperfective plural second-person)
виво́зять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виво́зити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виво́зить (future imperfective plural third-person)
виво́зитимуть (future imperfective plural third-person)
виво́зьмо (first-person imperative plural)
виво́зь (imperative second-person singular)
виво́зьте (imperative plural second-person)
виво́зив (masculine past singular)
виво́зили (masculine past plural)
виво́зила (feminine past singular)
виво́зили (feminine past plural)
виво́зило (neuter past singular)
виво́зили (neuter past plural)

Uk-вивозити.ogg

From ви- (vy-) + вози́ти (vozýty). Compare Russian вывози́ть (vyvozítʹ), Belarusian выво́зіць (vyvózicʹ), Polish wywozić.

to bring out, to carry out, to drive out, to remove, to ship out, to take out, to transport out (convey in an outbound direction by vehicle)


вивозити

ви́возити • (vývozyty) pf

ви́возити (canonical)
vývozyty (romanization)
ви́возити (infinitive perfective)
ви́возить (infinitive perfective)
ви́возивши (adverbial past perfective)
ви́вожу (first-person future perfective singular)
ви́возиш (future perfective second-person singular)
ви́возить (future perfective singular third-person)
ви́возим (first-person future perfective plural)
ви́возимо (first-person future perfective plural)
ви́возите (future perfective plural second-person)
ви́возять (future perfective plural third-person)
ви́возім (first-person imperative plural)
ви́возімо (first-person imperative plural)
ви́вози (imperative second-person singular)
ви́возіть (imperative plural second-person)
ви́возив (masculine past singular)
ви́возили (masculine past plural)
ви́возила (feminine past singular)
ви́возили (feminine past plural)
ви́возило (neuter past singular)
ви́возили (neuter past plural)

From ви́- (vý-) + вози́ти (vozýty). Compare Russian вы́возить (vývozitʹ).

(transitive) to take out (:people or things from a place by vehicle in multiple trips)


вивозити

ви́возити • (vývozyty) pf

(transitive, colloquial) to soil, to bedraggle


здохнути

здо́хнути • (zdóxnuty) pf (imperfective здиха́ти or до́хнути)

здо́хнути (canonical)
zdóxnuty (romanization)
здиха́ти (imperfective)
до́хнути (imperfective)
здо́хнути (infinitive perfective)
здо́хнуть (infinitive perfective)
здо́хлий (active past perfective)
здо́хнувши (adverbial past perfective)
здо́хши (adverbial past perfective)
здо́хну (first-person future perfective singular)
здо́хнеш (future perfective second-person singular)
здо́хне (future perfective singular third-person)
здо́хнем (first-person future perfective plural)
здо́хнемо (first-person future perfective plural)
здо́хнете (future perfective plural second-person)
здо́хнуть (future perfective plural third-person)
здо́хнім (first-person imperative plural)
здо́хнімо (first-person imperative plural)
здо́хни (imperative second-person singular)
здо́хніть (imperative plural second-person)
здох (masculine past singular)
здо́хнув (masculine past singular)
здо́хли (masculine past plural)
здо́хнули (masculine past plural)
здо́хла (feminine past singular)
здо́хнула (feminine past singular)
здо́хли (feminine past plural)
здо́хнули (feminine past plural)
здо́хло (neuter past singular)
здо́хнуло (neuter past singular)
здо́хли (neuter past plural)
здо́хнули (neuter past plural)

uk-conj

здох, здо́хнув

Uk-здохнути.ogg

From з- (z-) + до́хнути (dóxnuty). Compare Russian сдо́хнуть (sdóxnutʹ).


домів

head

домі́в • (domív)

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

домести́ домести#Ukrainian

masculine singular past indicative perfective of домести́ (domestý)


видаляти

uk-verb

видаля́ти • (vydaljáty) impf (perfective ви́далити)

видаля́ти (canonical)
vydaljáty (romanization)
ви́далити (perfective)
видаля́ти (imperfective infinitive)
видаля́ть (imperfective infinitive)
видаля́ючи (adverbial imperfective present)
видаля́вши (adverbial imperfective past)
видаля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду видаля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду видаля́ть (first-person future imperfective singular)
видаля́тиму (first-person future imperfective singular)
видаля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш видаля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш видаля́ть (future imperfective second-person singular)
видаля́тимеш (future imperfective second-person singular)
видаля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де видаля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де видаля́ть (future imperfective singular third-person)
видаля́тиме (future imperfective singular third-person)
видаля́єм (first-person imperfective plural present)
видаля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо видаля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо видаля́ть (first-person future imperfective plural)
видаля́тимемо (first-person future imperfective plural)
видаля́тимем (first-person future imperfective plural)
видаля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете видаля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете видаля́ть (future imperfective plural second-person)
видаля́тимете (future imperfective plural second-person)
видаля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть видаля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть видаля́ть (future imperfective plural third-person)
видаля́тимуть (future imperfective plural third-person)
видаля́ймо (first-person imperative plural)
видаля́й (imperative second-person singular)
видаля́йте (imperative plural second-person)
видаля́в (masculine past singular)
видаля́ли (masculine past plural)
видаля́ла (feminine past singular)
видаля́ли (feminine past plural)
видаля́ло (neuter past singular)
видаля́ли (neuter past plural)

Uk-видаляти.ogg

From ви́далити (výdalyty) + -я́ти (-játy). Compare Polish wydalać.

видаля́ти пухли́ну / кісту́ ― vydaljáty puxlýnu / kistú ― to remove a tumour / a cyst

to ablate, to cut out, to excise, to remove (take out by cutting or tearing)


замовчувати

замо́вчувати

замо́вчувати • (zamóvčuvaty) impf (perfective замо́вчати)

замо́вчувати (canonical)
zamóvčuvaty (romanization)
замо́вчати (perfective)
замо́вчувати (imperfective infinitive)
замо́вчувать (imperfective infinitive)
замо́вчуючи (adverbial imperfective present)
замо́вчувавши (adverbial imperfective past)
замо́вчую (first-person imperfective present singular)
бу́ду замо́вчувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду замо́вчувать (first-person future imperfective singular)
замо́вчуватиму (first-person future imperfective singular)
замо́вчуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш замо́вчувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш замо́вчувать (future imperfective second-person singular)
замо́вчуватимеш (future imperfective second-person singular)
замо́вчує (imperfective present singular third-person)
бу́де замо́вчувати (future imperfective singular third-person)
бу́де замо́вчувать (future imperfective singular third-person)
замо́вчуватиме (future imperfective singular third-person)
замо́вчуєм (first-person imperfective plural present)
замо́вчуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо замо́вчувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо замо́вчувать (first-person future imperfective plural)
замо́вчуватимемо (first-person future imperfective plural)
замо́вчуватимем (first-person future imperfective plural)
замо́вчуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете замо́вчувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете замо́вчувать (future imperfective plural second-person)
замо́вчуватимете (future imperfective plural second-person)
замо́вчують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть замо́вчувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть замо́вчувать (future imperfective plural third-person)
замо́вчуватимуть (future imperfective plural third-person)
замо́вчуймо (first-person imperative plural)
замо́вчуй (imperative second-person singular)
замо́вчуйте (imperative plural second-person)
замо́вчував (masculine past singular)
замо́вчували (masculine past plural)
замо́вчувала (feminine past singular)
замо́вчували (feminine past plural)
замо́вчувало (neuter past singular)
замо́вчували (neuter past plural)

[zɐˈmɔu̯t͡ʃʊʋɐte]

From замо́вчати (zamóvčaty) + -увати (-uvaty). Compare Russian зама́лчивать (zamálčivatʹ), Belarusian замо́ўчваць (zamóŭčvacʹ).

cog

зама́лчивать

(transitive) to keep silent about, to remain silent about, to hush up


замовчати

uk-verb

замо́вчувати

замо́вчати • (zamóvčaty) pf (imperfective замо́вчувати)

замо́вчати (canonical)
zamóvčaty (romanization)
замо́вчувати (imperfective)
замо́вчати (infinitive perfective)
замо́вчать (infinitive perfective)
замо́вчаний (passive past perfective)
impersonal: замо́вчано (passive past perfective)
замо́вчавши (adverbial past perfective)
замо́вчу (first-person future perfective singular)
замо́вчиш (future perfective second-person singular)
замо́вчить (future perfective singular third-person)
замо́вчим (first-person future perfective plural)
замо́вчимо (first-person future perfective plural)
замо́вчите (future perfective plural second-person)
замо́вчать (future perfective plural third-person)
замо́вчмо (first-person imperative plural)
замо́вч (imperative second-person singular)
замо́вчте (imperative plural second-person)
замо́вчав (masculine past singular)
замо́вчали (masculine past plural)
замо́вчала (feminine past singular)
замо́вчали (feminine past plural)
замо́вчало (neuter past singular)
замо́вчали (neuter past plural)

Uk-замовчати.ogg

From за- (za-) + мовча́ти (movčáty). Compare Russian замолча́ть (zamolčátʹ), Belarusian замо́ўчаць (zamóŭčacʹ).


замовчати

замовча́ти • (zamovčáty) pf

замовча́ти (canonical)
zamovčáty (romanization)
замовча́ти (infinitive perfective)
замовча́ть (infinitive perfective)
замовча́вши (adverbial past perfective)
замовчу́ (first-person future perfective singular)
замовчи́ш (future perfective second-person singular)
замовчи́ть (future perfective singular third-person)
замовчи́м (first-person future perfective plural)
замовчимо́ (first-person future perfective plural)
замовчите́ (future perfective plural second-person)
замовча́ть (future perfective plural third-person)
замовчі́м (first-person imperative plural)
замовчі́мо (first-person imperative plural)
замовчи́ (imperative second-person singular)
замовчі́ть (imperative plural second-person)
замовча́в (masculine past singular)
замовча́ли (masculine past plural)
замовча́ла (feminine past singular)
замовча́ли (feminine past plural)
замовча́ло (neuter past singular)
замовча́ли (neuter past plural)

Uk-замовчати.ogg

замо́вкнути замовкнути#Ukrainian

(intransitive, colloquial) Synonym of замо́вкнути pf (zamóvknuty).


видалити

ви́далити • (výdalyty) pf (imperfective видаля́ти)

ви́далити (canonical)
výdalyty (romanization)
видаля́ти (imperfective)
ви́далити (infinitive perfective)
ви́далить (infinitive perfective)
ви́далений (passive past perfective)
impersonal: ви́далено (passive past perfective)
ви́даливши (adverbial past perfective)
ви́далю (first-person future perfective singular)
ви́далиш (future perfective second-person singular)
ви́далить (future perfective singular third-person)
ви́далим (first-person future perfective plural)
ви́далимо (first-person future perfective plural)
ви́далите (future perfective plural second-person)
ви́далять (future perfective plural third-person)
ви́далім (first-person imperative plural)
ви́далімо (first-person imperative plural)
ви́дали (imperative second-person singular)
ви́даліть (imperative plural second-person)
ви́далив (masculine past singular)
ви́далили (masculine past plural)
ви́далила (feminine past singular)
ви́далили (feminine past plural)
ви́далило (neuter past singular)
ви́далили (neuter past plural)

Uk-видалити.ogg

From ви́- (vý-) + даль (dalʹ) + -ити (-yty). Compare Polish wydalić.

ви́далити пухли́ну / кісту́ ― výdalyty puxlýnu / kistú ― to remove a tumour / a cyst


поділити

поділи́ти • (podilýty) pf (imperfective поділя́ти)

поділи́ти (canonical)
podilýty (romanization)
поділя́ти (imperfective)
поділи́ти (infinitive perfective)
поділи́ть (infinitive perfective)
поді́лений (passive past perfective)
impersonal: поді́лено (passive past perfective)
поділи́вши (adverbial past perfective)
поділю́ (first-person future perfective singular)
поді́лиш (future perfective second-person singular)
поді́лить (future perfective singular third-person)
поді́лим (first-person future perfective plural)
поді́лимо (first-person future perfective plural)
поді́лите (future perfective plural second-person)
поді́лять (future perfective plural third-person)
поділі́м (first-person imperative plural)
поділі́мо (first-person imperative plural)
поділи́ (imperative second-person singular)
поділі́ть (imperative plural second-person)
поділи́в (masculine past singular)
поділи́ли (masculine past plural)
поділи́ла (feminine past singular)
поділи́ли (feminine past plural)
поділи́ло (neuter past singular)
поділи́ли (neuter past plural)

Uk-поділити.ogg

From по- (po-) + діли́ти (dilýty). Compare Russian подели́ть (podelítʹ), Belarusian падзялі́ць (padzjalícʹ), Polish podzielić, Serbo-Croatian поде́лити / podéliti.


лізти поперед батька в пекло

лі́зти попере́д ба́тька в пе́кло

лі́зти попере́д ба́тька в пе́кло • (lízty poperéd bátʹka v péklo) impf

лі́зти попере́д ба́тька в пе́кло (canonical)
lízty poperéd bátʹka v péklo (romanization)

Literally "to be getting into hell before the father".

The verb лі́зти may be replaced with a synonymous verb

en-лізти_поперед_батька_в_пекло-uk-verb-tcY426sS

en-лізти_поперед_батька_в_пекло-uk-verb-MyyZDjPp

en-лізти_поперед_батька_в_пекло-uk-verb-pQZASSGs


поділяти

поділя́ти • (podiljáty) impf (perfective поділи́ти)

поділя́ти (canonical)
podiljáty (romanization)
поділи́ти (perfective)
поділя́ти (imperfective infinitive)
поділя́ть (imperfective infinitive)
поді́люваний (imperfective passive past)
impersonal: поді́лювано (imperfective passive past)
поділя́ючи (adverbial imperfective present)
поділя́вши (adverbial imperfective past)
поділя́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду поділя́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду поділя́ть (first-person future imperfective singular)
поділя́тиму (first-person future imperfective singular)
поділя́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш поділя́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш поділя́ть (future imperfective second-person singular)
поділя́тимеш (future imperfective second-person singular)
поділя́є (imperfective present singular third-person)
бу́де поділя́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де поділя́ть (future imperfective singular third-person)
поділя́тиме (future imperfective singular third-person)
поділя́єм (first-person imperfective plural present)
поділя́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо поділя́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо поділя́ть (first-person future imperfective plural)
поділя́тимемо (first-person future imperfective plural)
поділя́тимем (first-person future imperfective plural)
поділя́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете поділя́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете поділя́ть (future imperfective plural second-person)
поділя́тимете (future imperfective plural second-person)
поділя́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поділя́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поділя́ть (future imperfective plural third-person)
поділя́тимуть (future imperfective plural third-person)
поділя́ймо (first-person imperative plural)
поділя́й (imperative second-person singular)
поділя́йте (imperative plural second-person)
поділя́в (masculine past singular)
поділя́ли (masculine past plural)
поділя́ла (feminine past singular)
поділя́ли (feminine past plural)
поділя́ло (neuter past singular)
поділя́ли (neuter past plural)

uk-conj

поді́люваний

Uk-поділяти.ogg

From поділи́ти (podilýty) + -я́ти (-játy).

Таку думку поділяють також багато інших закордонних партнерів України.

2021 November 19, Tamara Kiptenko, “Загрози на кордоні: Київ недооцінює небезпеку? (відео)”, in Deutsche Welle, archived from the original on 2022-08-14:

Many other international partners of Ukraine also share this opinion.

Taku dumku podiljajutʹ takož bahato inšyx zakordonnyx partneriv Ukrajiny.


паралізувати

uk-verb

паралізува́ти

спаралізува́ти

паралізува́ти • (paralizuváty) impf or pf (perfective спаралізува́ти)

паралізува́ти (canonical)
paralizuváty (romanization)
спаралізува́ти (perfective)
паралізува́ти (infinitive)
паралізува́ть (infinitive)
паралізо́ваний (passive past)
impersonal: паралізо́вано (passive past)
паралізу́ючи (adverbial present)
паралізува́вши (adverbial past)
паралізу́ю (first-person future singular)
бу́ду паралізува́ти (first-person singular)
бу́ду паралізува́ть (first-person singular)
паралізува́тиму (first-person singular)
паралізу́єш (future second-person singular)
бу́деш паралізува́ти (second-person singular)
бу́деш паралізува́ть (second-person singular)
паралізува́тимеш (second-person singular)
паралізу́є (future singular third-person)
бу́де паралізува́ти (singular third-person)
бу́де паралізува́ть (singular third-person)
паралізува́тиме (singular third-person)
паралізу́єм (first-person future plural)
паралізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо паралізува́ти (first-person plural)
бу́демо паралізува́ть (first-person plural)
паралізува́тимемо (first-person plural)
паралізува́тимем (first-person plural)
паралізу́єте (future plural second-person)
бу́дете паралізува́ти (plural second-person)
бу́дете паралізува́ть (plural second-person)
паралізува́тимете (plural second-person)
паралізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть паралізува́ти (plural third-person)
бу́дуть паралізува́ть (plural third-person)
паралізува́тимуть (plural third-person)
паралізу́ймо (first-person imperative plural)
паралізу́й (imperative second-person singular)
паралізу́йте (imperative plural second-person)
паралізува́в (masculine past singular)
паралізува́ли (masculine past plural)
паралізува́ла (feminine past singular)
паралізува́ли (feminine past plural)
паралізува́ло (neuter past singular)
паралізува́ли (neuter past plural)

From Latin paralysis + -ува́ти (-uváty), from Ancient Greek παράλυσις (parálusis). Compare Russian парализова́ть (paralizovátʹ), Belarusian паралізава́ць (paralizavácʹ), Polish paraliżować.

cog

парализова́ть

паралізава́ць

(literally, figuratively) to paralyse (UK), to paralyze (US)


шепнути

uk-verb

шепну́ти • (šepnúty) pf (imperfective шепта́ти)

шепну́ти (canonical)
šepnúty (romanization)
шепта́ти (imperfective)
шепну́ти (infinitive perfective)
шепну́ть (infinitive perfective)
шепну́вши (adverbial past perfective)
шепну́ (first-person future perfective singular)
шепне́ш (future perfective second-person singular)
шепне́ (future perfective singular third-person)
шепне́м (first-person future perfective plural)
шепнемо́ (first-person future perfective plural)
шепнете́ (future perfective plural second-person)
шепну́ть (future perfective plural third-person)
шепні́м (first-person imperative plural)
шепні́мо (first-person imperative plural)
шепни́ (imperative second-person singular)
шепні́ть (imperative plural second-person)
шепну́в (masculine past singular)
шепну́ли (masculine past plural)
шепну́ла (feminine past singular)
шепну́ли (feminine past plural)
шепну́ло (neuter past singular)
шепну́ли (neuter past plural)

From шеп(та́ти) (šep(táty)) + -ну́ти (-núty). Compare Russian шепну́ть (šepnútʹ), Belarusian шапну́ць (šapnúcʹ), Polish szepnąć.


вибухнути

ви́бухнути • (výbuxnuty) pf (imperfective вибуха́ти)

ви́бухнути (canonical)
výbuxnuty (romanization)
вибуха́ти (imperfective)
ви́бухнути (infinitive perfective)
ви́бухнуть (infinitive perfective)
ви́бухлий (active past perfective)
ви́бухнувши (adverbial past perfective)
ви́бухну (first-person future perfective singular)
ви́бухнеш (future perfective second-person singular)
ви́бухне (future perfective singular third-person)
ви́бухнем (first-person future perfective plural)
ви́бухнемо (first-person future perfective plural)
ви́бухнете (future perfective plural second-person)
ви́бухнуть (future perfective plural third-person)
ви́бухнім (first-person imperative plural)
ви́бухнімо (first-person imperative plural)
ви́бухни (imperative second-person singular)
ви́бухніть (imperative plural second-person)
ви́бух (masculine past singular)
ви́бухнув (masculine past singular)
ви́бухли (masculine past plural)
ви́бухнули (masculine past plural)
ви́бухла (feminine past singular)
ви́бухнула (feminine past singular)
ви́бухли (feminine past plural)
ви́бухнули (feminine past plural)
ви́бухло (neuter past singular)
ви́бухнуло (neuter past singular)
ви́бухли (neuter past plural)
ви́бухнули (neuter past plural)

uk-conj

ви́бухнути<3􂀿°􂁀a.pf.intr>

Uk-вибухнути.ogg

From ви́- (vý-) + бу́хнути (búxnuty). Compare Belarusian вы́бухнуць (výbuxnucʹ), Polish wybuchnąć.

(figuratively) to burst, to explode (with (anger, laughter, etc.): + instrumental case)


жертвувати

uk-verb

поже́ртвувати

же́ртвувати • (žértvuvaty) impf (perfective поже́ртвувати)

же́ртвувати (canonical)
žértvuvaty (romanization)
поже́ртвувати (perfective)
же́ртвувати (imperfective infinitive)
же́ртвувать (imperfective infinitive)
же́ртвуваний (imperfective passive past)
impersonal: же́ртвувано (imperfective passive past)
же́ртвуючи (adverbial imperfective present)
же́ртвувавши (adverbial imperfective past)
же́ртвую (first-person imperfective present singular)
бу́ду же́ртвувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду же́ртвувать (first-person future imperfective singular)
же́ртвуватиму (first-person future imperfective singular)
же́ртвуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш же́ртвувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш же́ртвувать (future imperfective second-person singular)
же́ртвуватимеш (future imperfective second-person singular)
же́ртвує (imperfective present singular third-person)
бу́де же́ртвувати (future imperfective singular third-person)
бу́де же́ртвувать (future imperfective singular third-person)
же́ртвуватиме (future imperfective singular third-person)
же́ртвуєм (first-person imperfective plural present)
же́ртвуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо же́ртвувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо же́ртвувать (first-person future imperfective plural)
же́ртвуватимемо (first-person future imperfective plural)
же́ртвуватимем (first-person future imperfective plural)
же́ртвуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете же́ртвувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете же́ртвувать (future imperfective plural second-person)
же́ртвуватимете (future imperfective plural second-person)
же́ртвують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть же́ртвувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть же́ртвувать (future imperfective plural third-person)
же́ртвуватимуть (future imperfective plural third-person)
же́ртвуймо (first-person imperative plural)
же́ртвуй (imperative second-person singular)
же́ртвуйте (imperative plural second-person)
же́ртвував (masculine past singular)
же́ртвували (masculine past plural)
же́ртвувала (feminine past singular)
же́ртвували (feminine past plural)
же́ртвувало (neuter past singular)
же́ртвували (neuter past plural)

Uk-жертвувати.ogg

From же́ртва (žértva) + -увати (-uvaty). Compare Russian же́ртвовать (žértvovatʹ).

(intransitive, + instrumental case) to sacrifice


тероризувати

тероризува́ти

стероризува́ти

тероризува́ти • (teroryzuváty) impf or pf (perfective стероризува́ти)

тероризува́ти (canonical)
teroryzuváty (romanization)
стероризува́ти (perfective)
тероризува́ти (infinitive)
тероризува́ть (infinitive)
тероризо́ваний (passive past)
impersonal: тероризо́вано (passive past)
тероризу́ючи (adverbial present)
тероризува́вши (adverbial past)
тероризу́ю (first-person future singular)
бу́ду тероризува́ти (first-person singular)
бу́ду тероризува́ть (first-person singular)
тероризува́тиму (first-person singular)
тероризу́єш (future second-person singular)
бу́деш тероризува́ти (second-person singular)
бу́деш тероризува́ть (second-person singular)
тероризува́тимеш (second-person singular)
тероризу́є (future singular third-person)
бу́де тероризува́ти (singular third-person)
бу́де тероризува́ть (singular third-person)
тероризува́тиме (singular third-person)
тероризу́єм (first-person future plural)
тероризу́ємо (first-person future plural)
бу́демо тероризува́ти (first-person plural)
бу́демо тероризува́ть (first-person plural)
тероризува́тимемо (first-person plural)
тероризува́тимем (first-person plural)
тероризу́єте (future plural second-person)
бу́дете тероризува́ти (plural second-person)
бу́дете тероризува́ть (plural second-person)
тероризува́тимете (plural second-person)
тероризу́ють (future plural third-person)
бу́дуть тероризува́ти (plural third-person)
бу́дуть тероризува́ть (plural third-person)
тероризува́тимуть (plural third-person)
тероризу́ймо (first-person imperative plural)
тероризу́й (imperative second-person singular)
тероризу́йте (imperative plural second-person)
тероризува́в (masculine past singular)
тероризува́ли (masculine past plural)
тероризува́ла (feminine past singular)
тероризува́ли (feminine past plural)
тероризува́ло (neuter past singular)
тероризува́ли (neuter past plural)

Possibly from French terroriser + -увати (-uvaty). Compare Russian терроризи́ровать (terrorizírovatʹ), Belarusian тэрарызава́ць (teraryzavácʹ), Polish terroryzować.

cog

терроризи́ровать

тэрарызава́ць


вибухати

uk-verb

вибуха́ти • (vybuxáty) impf (perfective ви́бухнути)

вибуха́ти (canonical)
vybuxáty (romanization)
ви́бухнути (perfective)
вибуха́ти (imperfective infinitive)
вибуха́ть (imperfective infinitive)
вибуха́ючи (adverbial imperfective present)
вибуха́вши (adverbial imperfective past)
вибуха́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вибуха́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вибуха́ть (first-person future imperfective singular)
вибуха́тиму (first-person future imperfective singular)
вибуха́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вибуха́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вибуха́ть (future imperfective second-person singular)
вибуха́тимеш (future imperfective second-person singular)
вибуха́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вибуха́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вибуха́ть (future imperfective singular third-person)
вибуха́тиме (future imperfective singular third-person)
вибуха́єм (first-person imperfective plural present)
вибуха́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вибуха́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вибуха́ть (first-person future imperfective plural)
вибуха́тимемо (first-person future imperfective plural)
вибуха́тимем (first-person future imperfective plural)
вибуха́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вибуха́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вибуха́ть (future imperfective plural second-person)
вибуха́тимете (future imperfective plural second-person)
вибуха́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вибуха́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вибуха́ть (future imperfective plural third-person)
вибуха́тимуть (future imperfective plural third-person)
вибуха́ймо (first-person imperative plural)
вибуха́й (imperative second-person singular)
вибуха́йте (imperative plural second-person)
вибуха́в (masculine past singular)
вибуха́ли (masculine past plural)
вибуха́ла (feminine past singular)
вибуха́ли (feminine past plural)
вибуха́ло (neuter past singular)
вибуха́ли (neuter past plural)

From ви- (vy-) + бу́хати (búxaty) or ви́бух(нути) (výbux(nuty)) + -а́ти (-áty). Compare Belarusian выбуха́ць (vybuxácʹ), Polish wybuchać.

af

ви́бух(нути)


звеличити

uk-verb

звели́чувати

звели́чити • (zvelýčyty) pf (imperfective звели́чувати)

звели́чити (canonical)
zvelýčyty (romanization)
звели́чувати (imperfective)
звели́чити (infinitive perfective)
звели́чить (infinitive perfective)
звели́чений (passive past perfective)
impersonal: звели́чено (passive past perfective)
звели́чивши (adverbial past perfective)
звели́чу (first-person future perfective singular)
звели́чиш (future perfective second-person singular)
звели́чить (future perfective singular third-person)
звели́чим (first-person future perfective plural)
звели́чимо (first-person future perfective plural)
звели́чите (future perfective plural second-person)
звели́чать (future perfective plural third-person)
звели́чмо (first-person imperative plural)
звели́ч (imperative second-person singular)
звели́чте (imperative plural second-person)
звели́чив (masculine past singular)
звели́чили (masculine past plural)
звели́чила (feminine past singular)
звели́чили (feminine past plural)
звели́чило (neuter past singular)
звели́чили (neuter past plural)

Uk-звеличити.ogg

From з- (z-) + вели́кий (velýkyj) + -ити (-yty). Compare Russian возвели́чить (vozvelíčitʹ), Belarusian узвялі́чыць (uzvjalíčycʹ).

cog

возвели́чить

to exalt, to extol, to glorify, to magnify, to eulogize (give glory or high praise to)


звеличувати

uk-verb

звели́чувати

звели́чувати • (zvelýčuvaty) impf (perfective звели́чити or звелича́ти)

звели́чувати (canonical)
zvelýčuvaty (romanization)
звели́чити (perfective)
звелича́ти (perfective)
звели́чувати (imperfective infinitive)
звели́чувать (imperfective infinitive)
звели́чуваний (imperfective passive past)
impersonal: звели́чувано (imperfective passive past)
звели́чуючи (adverbial imperfective present)
звели́чувавши (adverbial imperfective past)
звели́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду звели́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду звели́чувать (first-person future imperfective singular)
звели́чуватиму (first-person future imperfective singular)
звели́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш звели́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш звели́чувать (future imperfective second-person singular)
звели́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
звели́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де звели́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де звели́чувать (future imperfective singular third-person)
звели́чуватиме (future imperfective singular third-person)
звели́чуєм (first-person imperfective plural present)
звели́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо звели́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо звели́чувать (first-person future imperfective plural)
звели́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
звели́чуватимем (first-person future imperfective plural)
звели́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете звели́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете звели́чувать (future imperfective plural second-person)
звели́чуватимете (future imperfective plural second-person)
звели́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть звели́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть звели́чувать (future imperfective plural third-person)
звели́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
звели́чуймо (first-person imperative plural)
звели́чуй (imperative second-person singular)
звели́чуйте (imperative plural second-person)
звели́чував (masculine past singular)
звели́чували (masculine past plural)
звели́чувала (feminine past singular)
звели́чували (feminine past plural)
звели́чувало (neuter past singular)
звели́чували (neuter past plural)

[zʋeˈɫɪt͡ʃʊʋɐte]

From звели́чити (zvelýčyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian возвели́чивать (vozvelíčivatʹ), Belarusian узвялі́чваць (uzvjalíčvacʹ).

cog

возвели́чивать

узвялі́чваць


пригнобити

uk-verb

пригно́блювати

пригноби́ти • (pryhnobýty) pf (imperfective пригно́блювати)

пригноби́ти (canonical)
pryhnobýty (romanization)
пригно́блювати (imperfective)
пригноби́ти (infinitive perfective)
пригноби́ть (infinitive perfective)
пригно́блений (passive past perfective)
impersonal: пригно́блено (passive past perfective)
пригноби́вши (adverbial past perfective)
пригноблю́ (first-person future perfective singular)
пригно́биш (future perfective second-person singular)
пригно́бить (future perfective singular third-person)
пригно́бим (first-person future perfective plural)
пригно́бимо (first-person future perfective plural)
пригно́бите (future perfective plural second-person)
пригно́блять (future perfective plural third-person)
пригнобі́м (first-person imperative plural)
пригнобі́мо (first-person imperative plural)
пригноби́ (imperative second-person singular)
пригнобі́ть (imperative plural second-person)
пригноби́в (masculine past singular)
пригноби́ли (masculine past plural)
пригноби́ла (feminine past singular)
пригноби́ли (feminine past plural)
пригноби́ло (neuter past singular)
пригноби́ли (neuter past plural)

(figuratively, rare) to oppress (make sad or gloomy)


втомлюватися

вто́млюватися

вто́млюватися (canonical)
vtómljuvatysja (romanization)
вто́млюватися (imperfective infinitive)
вто́млюватись (imperfective infinitive)
вто́млюваться (imperfective infinitive)
вто́млюючись (adverbial imperfective present)
вто́млювавшись (adverbial imperfective past)
вто́млююся (first-person imperfective present singular)
вто́млююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду вто́млюватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду вто́млюватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду вто́млюваться (first-person future imperfective singular)
вто́млюватимусь (first-person future imperfective singular)
вто́млюватимуся (first-person future imperfective singular)
вто́млюєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш уто́млюватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш уто́млюватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш уто́млюваться (future imperfective second-person singular)
вто́млюватимешся (future imperfective second-person singular)
вто́млюється (imperfective present singular third-person)
бу́де вто́млюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де вто́млюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де вто́млюваться (future imperfective singular third-person)
вто́млюватиметься (future imperfective singular third-person)
вто́млюємся (first-person imperfective plural present)
вто́млюємося (first-person imperfective plural present)
вто́млюємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо вто́млюватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо вто́млюватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо вто́млюваться (first-person future imperfective plural)
вто́млюватимемось (first-person future imperfective plural)
вто́млюватимемося (first-person future imperfective plural)
вто́млюватимемся (first-person future imperfective plural)
вто́млюєтеся (imperfective plural present second-person)
вто́млюєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете вто́млюватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете вто́млюватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете вто́млюваться (future imperfective plural second-person)
вто́млюватиметесь (future imperfective plural second-person)
вто́млюватиметеся (future imperfective plural second-person)
вто́млюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уто́млюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уто́млюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уто́млюваться (future imperfective plural third-person)
вто́млюватимуться (future imperfective plural third-person)
вто́млюймося (first-person imperative plural)
вто́млюймось (first-person imperative plural)
вто́млюйся (imperative second-person singular)
вто́млюйсь (imperative second-person singular)
вто́млюйтеся (imperative plural second-person)
вто́млюйтесь (imperative plural second-person)
вто́млювався (masculine past singular)
вто́млювавсь (masculine past singular)
вто́млювалися (masculine past plural)
вто́млювались (masculine past plural)
вто́млювалася (feminine past singular)
вто́млювалась (feminine past singular)
вто́млювалися (feminine past plural)
вто́млювались (feminine past plural)
вто́млювалося (neuter past singular)
вто́млювалось (neuter past singular)
вто́млювалися (neuter past plural)
вто́млювались (neuter past plural)

uk-conj

вто́млюватися<2a.impf>

[ˈʍtɔmlʲʊʋɐtesʲɐ]


пригноблювати

uk-verb

пригно́блювати

пригно́блювати • (pryhnóbljuvaty) impf (perfective пригноби́ти)

пригно́блювати (canonical)
pryhnóbljuvaty (romanization)
пригноби́ти (perfective)
пригно́блювати (imperfective infinitive)
пригно́блювать (imperfective infinitive)
пригно́блюваний (imperfective passive past)
impersonal: пригно́блювано (imperfective passive past)
пригно́блюючи (adverbial imperfective present)
пригно́блювавши (adverbial imperfective past)
пригно́блюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду пригно́блювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду пригно́блювать (first-person future imperfective singular)
пригно́блюватиму (first-person future imperfective singular)
пригно́блюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пригно́блювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш пригно́блювать (future imperfective second-person singular)
пригно́блюватимеш (future imperfective second-person singular)
пригно́блює (imperfective present singular third-person)
бу́де пригно́блювати (future imperfective singular third-person)
бу́де пригно́блювать (future imperfective singular third-person)
пригно́блюватиме (future imperfective singular third-person)
пригно́блюєм (first-person imperfective plural present)
пригно́блюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пригно́блювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо пригно́блювать (first-person future imperfective plural)
пригно́блюватимемо (first-person future imperfective plural)
пригно́блюватимем (first-person future imperfective plural)
пригно́блюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пригно́блювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете пригно́блювать (future imperfective plural second-person)
пригно́блюватимете (future imperfective plural second-person)
пригно́блюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пригно́блювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пригно́блювать (future imperfective plural third-person)
пригно́блюватимуть (future imperfective plural third-person)
пригно́блюймо (first-person imperative plural)
пригно́блюй (imperative second-person singular)
пригно́блюйте (imperative plural second-person)
пригно́блював (masculine past singular)
пригно́блювали (masculine past plural)
пригно́блювала (feminine past singular)
пригно́блювали (feminine past plural)
пригно́блювало (neuter past singular)
пригно́блювали (neuter past plural)

From пригноби́ти (pryhnobýty) + -ювати (-juvaty).


стомлюватися

uk-verb

сто́млюватися

сто́млюватися (canonical)
stómljuvatysja (romanization)
сто́млюватися (imperfective infinitive)
сто́млюватись (imperfective infinitive)
сто́млюваться (imperfective infinitive)
сто́млюючись (adverbial imperfective present)
сто́млювавшись (adverbial imperfective past)
сто́млююся (first-person imperfective present singular)
сто́млююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду сто́млюватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду сто́млюватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду сто́млюваться (first-person future imperfective singular)
сто́млюватимусь (first-person future imperfective singular)
сто́млюватимуся (first-person future imperfective singular)
сто́млюєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш сто́млюватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш сто́млюватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш сто́млюваться (future imperfective second-person singular)
сто́млюватимешся (future imperfective second-person singular)
сто́млюється (imperfective present singular third-person)
бу́де сто́млюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де сто́млюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де сто́млюваться (future imperfective singular third-person)
сто́млюватиметься (future imperfective singular third-person)
сто́млюємся (first-person imperfective plural present)
сто́млюємося (first-person imperfective plural present)
сто́млюємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо сто́млюватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо сто́млюватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо сто́млюваться (first-person future imperfective plural)
сто́млюватимемось (first-person future imperfective plural)
сто́млюватимемося (first-person future imperfective plural)
сто́млюватимемся (first-person future imperfective plural)
сто́млюєтеся (imperfective plural present second-person)
сто́млюєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете сто́млюватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете сто́млюватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете сто́млюваться (future imperfective plural second-person)
сто́млюватиметесь (future imperfective plural second-person)
сто́млюватиметеся (future imperfective plural second-person)
сто́млюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сто́млюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сто́млюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сто́млюваться (future imperfective plural third-person)
сто́млюватимуться (future imperfective plural third-person)
сто́млюймося (first-person imperative plural)
сто́млюймось (first-person imperative plural)
сто́млюйся (imperative second-person singular)
сто́млюйсь (imperative second-person singular)
сто́млюйтеся (imperative plural second-person)
сто́млюйтесь (imperative plural second-person)
сто́млювався (masculine past singular)
сто́млювавсь (masculine past singular)
сто́млювалися (masculine past plural)
сто́млювались (masculine past plural)
сто́млювалася (feminine past singular)
сто́млювалась (feminine past singular)
сто́млювалися (feminine past plural)
сто́млювались (feminine past plural)
сто́млювалося (neuter past singular)
сто́млювалось (neuter past singular)
сто́млювалися (neuter past plural)
сто́млювались (neuter past plural)

uk-conj

сто́млюватися<2a.impf>


втомитися

втоми́тися (canonical)
vtomýtysja (romanization)
втоми́тися (infinitive perfective)
втоми́тись (infinitive perfective)
втоми́ться (infinitive perfective)
втоми́вшись (adverbial past perfective)
втомлю́ся (first-person future perfective singular)
втомлю́сь (first-person future perfective singular)
вто́мишся (future perfective second-person singular)
вто́миться (future perfective singular third-person)
вто́мимся (first-person future perfective plural)
вто́мимося (first-person future perfective plural)
вто́мимось (first-person future perfective plural)
вто́митеся (future perfective plural second-person)
вто́митесь (future perfective plural second-person)
вто́мляться (future perfective plural third-person)
втомі́мся (first-person imperative plural)
втомі́мося (first-person imperative plural)
втомі́мось (first-person imperative plural)
втоми́ся (imperative second-person singular)
втоми́сь (imperative second-person singular)
втомі́ться (imperative plural second-person)
втоми́вся (masculine past singular)
втоми́всь (masculine past singular)
втоми́лися (masculine past plural)
втоми́лись (masculine past plural)
втоми́лася (feminine past singular)
втоми́лась (feminine past singular)
втоми́лися (feminine past plural)
втоми́лись (feminine past plural)
втоми́лося (neuter past singular)
втоми́лось (neuter past singular)
втоми́лися (neuter past plural)
втоми́лись (neuter past plural)

втоми́тися<4c.pf>

Uk-втомитися.ogg


вигукнути

uk-verb

ви́гукнути • (výhuknuty) pf (imperfective вигу́кувати)

ви́гукнути (canonical)
výhuknuty (romanization)
вигу́кувати (imperfective)
ви́гукнути (infinitive perfective)
ви́гукнуть (infinitive perfective)
ви́гукнутий (passive past perfective rare)
ви́гукнувши (adverbial past perfective)
ви́гукну (first-person future perfective singular)
ви́гукнеш (future perfective second-person singular)
ви́гукне (future perfective singular third-person)
ви́гукнем (first-person future perfective plural)
ви́гукнемо (first-person future perfective plural)
ви́гукнете (future perfective plural second-person)
ви́гукнуть (future perfective plural third-person)
ви́гукнім (first-person imperative plural)
ви́гукнімо (first-person imperative plural)
ви́гукни (imperative second-person singular)
ви́гукніть (imperative plural second-person)
ви́гукнув (masculine past singular)
ви́гукнули (masculine past plural)
ви́гукнула (feminine past singular)
ви́гукнули (feminine past plural)
ви́гукнуло (neuter past singular)
ви́гукнули (neuter past plural)

uk-conj

ви́гукнутий⁽ʳᵃʳᵉ⁾

[ˈʋɪɦʊknʊte]

Uk-вигукнути.ogg

(transitive or intransitive) to cry out, to exclaim, to shout, to shout out


облагородити

uk-verb

облагоро́дити

облагоро́джувати

облагоро́дити • (oblahoródyty) pf (imperfective облагоро́джувати)

облагоро́дити (canonical)
oblahoródyty (romanization)
облагоро́джувати (imperfective)
облагоро́дити (infinitive perfective)
облагоро́дить (infinitive perfective)
облагоро́джений (passive past perfective)
impersonal: облагоро́джено (passive past perfective)
облагоро́дивши (adverbial past perfective)
облагоро́джу (first-person future perfective singular)
облагоро́диш (future perfective second-person singular)
облагоро́дить (future perfective singular third-person)
облагоро́дим (first-person future perfective plural)
облагоро́димо (first-person future perfective plural)
облагоро́дите (future perfective plural second-person)
облагоро́дять (future perfective plural third-person)
облагоро́дьмо (first-person imperative plural)
облагоро́дь (imperative second-person singular)
облагоро́дьте (imperative plural second-person)
облагоро́див (masculine past singular)
облагоро́дили (masculine past plural)
облагоро́дила (feminine past singular)
облагоро́дили (feminine past plural)
облагоро́дило (neuter past singular)
облагоро́дили (neuter past plural)

From о- (o-) + благоро́дити (blahoródyty). Compare Russian облагоро́дить (oblagoróditʹ).

af

благоро́дити

cog

облагоро́дить

to ennoble, to refine (bestow with nobility, honour or grace)

to improve (:animal breeds, metal, plants, etc.)


загальмувати

uk-verb

загальмува́ти

загальмо́вувати

загальмува́ти • (zahalʹmuváty) pf (imperfective загальмо́вувати)

загальмува́ти (canonical)
zahalʹmuváty (romanization)
загальмо́вувати (imperfective)
загальмува́ти (infinitive perfective)
загальмува́ть (infinitive perfective)
загальмо́ваний (passive past perfective)
impersonal: загальмо́вано (passive past perfective)
загальмува́вши (adverbial past perfective)
загальму́ю (first-person future perfective singular)
загальму́єш (future perfective second-person singular)
загальму́є (future perfective singular third-person)
загальму́єм (first-person future perfective plural)
загальму́ємо (first-person future perfective plural)
загальму́єте (future perfective plural second-person)
загальму́ють (future perfective plural third-person)
загальму́ймо (first-person imperative plural)
загальму́й (imperative second-person singular)
загальму́йте (imperative plural second-person)
загальмува́в (masculine past singular)
загальмува́ли (masculine past plural)
загальмува́ла (feminine past singular)
загальмува́ли (feminine past plural)
загальмува́ло (neuter past singular)
загальмува́ли (neuter past plural)

Uk-загальмувати.ogg

From за- (za-) + гальмува́ти (halʹmuváty). Compare Polish zahamować.

(transitive or intransitive) to brake, to apply the brakes (to)

(transitive, figurative) to check, to curb, to put the brakes on, to slow down


розчленовувати

розчлено́вувати

розчленува́ти

розчлено́вувати • (rozčlenóvuvaty) impf (perfective розчленува́ти)

розчлено́вувати (canonical)
rozčlenóvuvaty (romanization)
розчленува́ти (perfective)
розчлено́вувати (imperfective infinitive)
розчлено́вувать (imperfective infinitive)
розчлено́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: розчлено́вувано (imperfective passive past)
розчлено́вуючи (adverbial imperfective present)
розчлено́вувавши (adverbial imperfective past)
розчлено́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розчлено́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розчлено́вувать (first-person future imperfective singular)
розчлено́вуватиму (first-person future imperfective singular)
розчлено́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розчлено́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розчлено́вувать (future imperfective second-person singular)
розчлено́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
розчлено́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де розчлено́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розчлено́вувать (future imperfective singular third-person)
розчлено́вуватиме (future imperfective singular third-person)
розчлено́вуєм (first-person imperfective plural present)
розчлено́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розчлено́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розчлено́вувать (first-person future imperfective plural)
розчлено́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
розчлено́вуватимем (first-person future imperfective plural)
розчлено́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розчлено́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розчлено́вувать (future imperfective plural second-person)
розчлено́вуватимете (future imperfective plural second-person)
розчлено́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розчлено́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розчлено́вувать (future imperfective plural third-person)
розчлено́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
розчлено́вуймо (first-person imperative plural)
розчлено́вуй (imperative second-person singular)
розчлено́вуйте (imperative plural second-person)
розчлено́вував (masculine past singular)
розчлено́вували (masculine past plural)
розчлено́вувала (feminine past singular)
розчлено́вували (feminine past plural)
розчлено́вувало (neuter past singular)
розчлено́вували (neuter past plural)

[rɔʒt͡ʃɫeˈnɔwʊʋɐte]

From the розчлено́в- (rozčlenóv-) stem of розчленува́ти (rozčlenuváty) + -увати (-uvaty). Compare Polish rozczłonkowywać.

af

розчленува́ти

to dismember, to disarticulate, to disjoint


вигукувати

uk-verb

вигу́кувати • (vyhúkuvaty) impf (perfective ви́гукнути)

вигу́кувати (canonical)
vyhúkuvaty (romanization)
ви́гукнути (perfective)
вигу́кувати (imperfective infinitive)
вигу́кувать (imperfective infinitive)
вигу́куваний (imperfective passive past)
impersonal: вигу́кувано (imperfective passive past)
вигу́куючи (adverbial imperfective present)
вигу́кувавши (adverbial imperfective past)
вигу́кую (first-person imperfective present singular)
бу́ду вигу́кувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вигу́кувать (first-person future imperfective singular)
вигу́куватиму (first-person future imperfective singular)
вигу́куєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вигу́кувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш вигу́кувать (future imperfective second-person singular)
вигу́куватимеш (future imperfective second-person singular)
вигу́кує (imperfective present singular third-person)
бу́де вигу́кувати (future imperfective singular third-person)
бу́де вигу́кувать (future imperfective singular third-person)
вигу́куватиме (future imperfective singular third-person)
вигу́куєм (first-person imperfective plural present)
вигу́куємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вигу́кувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вигу́кувать (first-person future imperfective plural)
вигу́куватимемо (first-person future imperfective plural)
вигу́куватимем (first-person future imperfective plural)
вигу́куєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вигу́кувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вигу́кувать (future imperfective plural second-person)
вигу́куватимете (future imperfective plural second-person)
вигу́кують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вигу́кувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вигу́кувать (future imperfective plural third-person)
вигу́куватимуть (future imperfective plural third-person)
вигу́куймо (first-person imperative plural)
вигу́куй (imperative second-person singular)
вигу́куйте (imperative plural second-person)
вигу́кував (masculine past singular)
вигу́кували (masculine past plural)
вигу́кувала (feminine past singular)
вигу́кували (feminine past plural)
вигу́кувало (neuter past singular)
вигу́кували (neuter past plural)

From ви́гук(нути) (výhuk(nuty)) + -увати (-uvaty).

af

ви́гук(нути)


облагороджувати

uk-verb

облагоро́джувати

облагоро́дити

облагоро́джувати • (oblahoródžuvaty) impf (perfective облагоро́дити)

облагоро́джувати (canonical)
oblahoródžuvaty (romanization)
облагоро́дити (perfective)
облагоро́джувати (imperfective infinitive)
облагоро́джувать (imperfective infinitive)
облагоро́джуваний (imperfective passive past)
impersonal: облагоро́джувано (imperfective passive past)
облагоро́джуючи (adverbial imperfective present)
облагоро́джувавши (adverbial imperfective past)
облагоро́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду облагоро́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду облагоро́джувать (first-person future imperfective singular)
облагоро́джуватиму (first-person future imperfective singular)
облагоро́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш облагоро́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш облагоро́джувать (future imperfective second-person singular)
облагоро́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
облагоро́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де облагоро́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де облагоро́джувать (future imperfective singular third-person)
облагоро́джуватиме (future imperfective singular third-person)
облагоро́джуєм (first-person imperfective plural present)
облагоро́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо облагоро́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо облагоро́джувать (first-person future imperfective plural)
облагоро́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
облагоро́джуватимем (first-person future imperfective plural)
облагоро́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете облагоро́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете облагоро́джувать (future imperfective plural second-person)
облагоро́джуватимете (future imperfective plural second-person)
облагоро́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть облагоро́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть облагоро́джувать (future imperfective plural third-person)
облагоро́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
облагоро́джуймо (first-person imperative plural)
облагоро́джуй (imperative second-person singular)
облагоро́джуйте (imperative plural second-person)
облагоро́джував (masculine past singular)
облагоро́джували (masculine past plural)
облагоро́джувала (feminine past singular)
облагоро́джували (feminine past plural)
облагоро́джувало (neuter past singular)
облагоро́джували (neuter past plural)

uk-conj

облагоро́джувати<2a.impf.tr.ppp>

[ɔbɫɐɦɔˈrɔd͡ʒʊʋɐte]

From облагоро́дити (oblahoródyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian облагора́живать (oblagoráživatʹ).

af

облагоро́дити

cog

облагора́живать


загальмовувати

uk-verb

загальмо́вувати

загальмува́ти

загальмо́вувати • (zahalʹmóvuvaty) impf (perfective загальмува́ти)

загальмо́вувати (canonical)
zahalʹmóvuvaty (romanization)
загальмува́ти (perfective)
загальмо́вувати (imperfective infinitive)
загальмо́вувать (imperfective infinitive)
загальмо́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: загальмо́вувано (imperfective passive past)
загальмо́вуючи (adverbial imperfective present)
загальмо́вувавши (adverbial imperfective past)
загальмо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду загальмо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду загальмо́вувать (first-person future imperfective singular)
загальмо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
загальмо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш загальмо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш загальмо́вувать (future imperfective second-person singular)
загальмо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
загальмо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де загальмо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де загальмо́вувать (future imperfective singular third-person)
загальмо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
загальмо́вуєм (first-person imperfective plural present)
загальмо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо загальмо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо загальмо́вувать (first-person future imperfective plural)
загальмо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
загальмо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
загальмо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете загальмо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете загальмо́вувать (future imperfective plural second-person)
загальмо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
загальмо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть загальмо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть загальмо́вувать (future imperfective plural third-person)
загальмо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
загальмо́вуймо (first-person imperative plural)
загальмо́вуй (imperative second-person singular)
загальмо́вуйте (imperative plural second-person)
загальмо́вував (masculine past singular)
загальмо́вували (masculine past plural)
загальмо́вувала (feminine past singular)
загальмо́вували (feminine past plural)
загальмо́вувало (neuter past singular)
загальмо́вували (neuter past plural)

[zɐɦɐlʲˈmɔwʊʋɐte]

From the загальмо́в- (zahalʹmóv-) stem of загальмува́ти (zahalʹmuváty) + -увати (-uvaty). Compare Polish zahamowywać.

af

загальмува́ти


втомлювати

uk-verb

вто́млювати • (vtómljuvaty) impf (perfective втоми́ти)

вто́млювати (canonical)
vtómljuvaty (romanization)
втоми́ти (perfective)
вто́млювати (imperfective infinitive)
вто́млювать (imperfective infinitive)
вто́млюючи (adverbial imperfective present)
вто́млювавши (adverbial imperfective past)
вто́млюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вто́млювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вто́млювать (first-person future imperfective singular)
вто́млюватиму (first-person future imperfective singular)
вто́млюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш уто́млювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш уто́млювать (future imperfective second-person singular)
вто́млюватимеш (future imperfective second-person singular)
вто́млює (imperfective present singular third-person)
бу́де вто́млювати (future imperfective singular third-person)
бу́де вто́млювать (future imperfective singular third-person)
вто́млюватиме (future imperfective singular third-person)
вто́млюєм (first-person imperfective plural present)
вто́млюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вто́млювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вто́млювать (first-person future imperfective plural)
вто́млюватимемо (first-person future imperfective plural)
вто́млюватимем (first-person future imperfective plural)
вто́млюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вто́млювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вто́млювать (future imperfective plural second-person)
вто́млюватимете (future imperfective plural second-person)
вто́млюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уто́млювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уто́млювать (future imperfective plural third-person)
вто́млюватимуть (future imperfective plural third-person)
вто́млюймо (first-person imperative plural)
вто́млюй (imperative second-person singular)
вто́млюйте (imperative plural second-person)
вто́млював (masculine past singular)
вто́млювали (masculine past plural)
вто́млювала (feminine past singular)
вто́млювали (feminine past plural)
вто́млювало (neuter past singular)
вто́млювали (neuter past plural)

[ˈʍtɔmlʲʊʋɐte]

From the вто́мл- (vtóml-) stem of втоми́ти (vtomýty) + -ювати (-juvaty).

(transitive) to tire, to weary, to fatigue


розчленувати

розчленува́ти

розчлено́вувати

розчленува́ти • (rozčlenuváty) pf (imperfective розчлено́вувати)

розчленува́ти (canonical)
rozčlenuváty (romanization)
розчлено́вувати (imperfective)
розчленува́ти (infinitive perfective)
розчленува́ть (infinitive perfective)
розчлено́ваний (passive past perfective)
impersonal: розчлено́вано (passive past perfective)
розчленува́вши (adverbial past perfective)
розчлену́ю (first-person future perfective singular)
розчлену́єш (future perfective second-person singular)
розчлену́є (future perfective singular third-person)
розчлену́єм (first-person future perfective plural)
розчлену́ємо (first-person future perfective plural)
розчлену́єте (future perfective plural second-person)
розчлену́ють (future perfective plural third-person)
розчлену́ймо (first-person imperative plural)
розчлену́й (imperative second-person singular)
розчлену́йте (imperative plural second-person)
розчленува́в (masculine past singular)
розчленува́ли (masculine past plural)
розчленува́ла (feminine past singular)
розчленува́ли (feminine past plural)
розчленува́ло (neuter past singular)
розчленува́ли (neuter past plural)

From роз- (roz-) + членува́ти (členuváty). Compare Polish rozczłonkować.


втомилась

head

втоми́лась • (vtomýlasʹ)

втоми́лась (canonical)
vtomýlasʹ (romanization)

[ʍtɔˈmɪɫɐsʲ]

втоми́тися втомитися#Ukrainian

feminine singular past perfective of втоми́тися (vtomýtysja)


втомилася

втоми́лася • (vtomýlasja)

втоми́лася (canonical)
vtomýlasja (romanization)

[ʍtɔˈmɪɫɐsʲɐ]

втоми́тися втомитися#Ukrainian


почуваєтеся

почува́єтеся

почува́єтеся • (počuvájetesja)

почува́єтеся (canonical)
počuvájetesja (romanization)

почува́тися почуватися#Ukrainian

second-person plural present indicative of почува́тися impf (počuvátysja)


почувається

почува́ється

почува́ється • (počuvájetʹsja)

почува́ється (canonical)
počuvájetʹsja (romanization)

[pɔt͡ʃʊˈʋajet͡sʲːɐ]

почува́тися почуватися#Ukrainian

third-person singular present indicative of почува́тися impf (počuvátysja)


вигаданий

ви́гаданий • (výhadanyj)

ви́гаданий (canonical)
výhadanyj (romanization)
ви́гаданий (masculine nominative)
ви́гадане (neuter nominative)
ви́гадана (feminine nominative)
ви́гадані (nominative plural)
ви́гаданого (genitive masculine neuter)
ви́гаданої (feminine genitive)
ви́гаданих (genitive plural)
ви́гаданому (dative masculine neuter)
ви́гаданій (dative feminine)
ви́гаданим (dative plural)
ви́гаданого (accusative animate masculine)
ви́гадане (accusative neuter)
ви́гадану (accusative feminine)
ви́гаданих (accusative animate plural)
ви́гаданий (accusative inanimate masculine)
ви́гадані (accusative inanimate plural)
ви́гаданим (instrumental masculine neuter)
ви́гаданою (feminine instrumental)
ви́гаданими (instrumental plural)
ви́гаданому (locative masculine neuter)
ви́гаданім (locative masculine neuter)
ви́гаданій (feminine locative)
ви́гаданих (locative plural)

[ˈʋɪɦɐdɐnei̯]

ви́гадати вигадати#Ukrainian

past passive participle of ви́гадати pf (výhadaty)


почуватися

почува́тися (canonical)
počuvátysja (romanization)
почува́тися (imperfective infinitive)
почува́тись (imperfective infinitive)
почува́ться (imperfective infinitive)
почува́ючись (adverbial imperfective present)
почува́вшись (adverbial imperfective past)
почува́юся (first-person imperfective present singular)
почува́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду почува́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду почува́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду почува́ться (first-person future imperfective singular)
почува́тимусь (first-person future imperfective singular)
почува́тимуся (first-person future imperfective singular)
почува́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш почува́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш почува́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш почува́ться (future imperfective second-person singular)
почува́тимешся (future imperfective second-person singular)
почува́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де почува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де почува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де почува́ться (future imperfective singular third-person)
почува́тиметься (future imperfective singular third-person)
почува́ємся (first-person imperfective plural present)
почува́ємося (first-person imperfective plural present)
почува́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо почува́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо почува́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо почува́ться (first-person future imperfective plural)
почува́тимемось (first-person future imperfective plural)
почува́тимемося (first-person future imperfective plural)
почува́тимемся (first-person future imperfective plural)
почува́єтеся (imperfective plural present second-person)
почува́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете почува́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете почува́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете почува́ться (future imperfective plural second-person)
почува́тиметесь (future imperfective plural second-person)
почува́тиметеся (future imperfective plural second-person)
почува́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть почува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть почува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть почува́ться (future imperfective plural third-person)
почува́тимуться (future imperfective plural third-person)
почува́ймося (first-person imperative plural)
почува́ймось (first-person imperative plural)
почува́йся (imperative second-person singular)
почува́йсь (imperative second-person singular)
почува́йтеся (imperative plural second-person)
почува́йтесь (imperative plural second-person)
почува́вся (masculine past singular)
почува́всь (masculine past singular)
почува́лися (masculine past plural)
почува́лись (masculine past plural)
почува́лася (feminine past singular)
почува́лась (feminine past singular)
почува́лися (feminine past plural)
почува́лись (feminine past plural)
почува́лося (neuter past singular)
почува́лось (neuter past singular)
почува́лися (neuter past plural)
почува́лись (neuter past plural)

uk-conj

почува́тися<1a.impf>

[pɔt͡ʃʊˈʋatesʲɐ]

Uk-почуватися.ogg

Perfective: почу́тися (počútysja)

почува́ти почувати#Ukrainian

(third person only) passive of почува́ти impf (počuváty): to be felt, to be sensed


зичити

uk-verb

зи́чити • (zýčyty) impf

зи́чити (canonical)
zýčyty (romanization)
зи́чити (imperfective infinitive)
зи́чить (imperfective infinitive)
зи́чачи (adverbial imperfective present)
зи́чивши (adverbial imperfective past)
зи́чу (first-person imperfective present singular)
бу́ду зи́чити (first-person future imperfective singular)
бу́ду зи́чить (first-person future imperfective singular)
зи́читиму (first-person future imperfective singular)
зи́чиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зи́чити (future imperfective second-person singular)
бу́деш зи́чить (future imperfective second-person singular)
зи́читимеш (future imperfective second-person singular)
зи́чить (imperfective present singular third-person)
бу́де зи́чити (future imperfective singular third-person)
бу́де зи́чить (future imperfective singular third-person)
зи́читиме (future imperfective singular third-person)
зи́чим (first-person imperfective plural present)
зи́чимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зи́чити (first-person future imperfective plural)
бу́демо зи́чить (first-person future imperfective plural)
зи́читимемо (first-person future imperfective plural)
зи́читимем (first-person future imperfective plural)
зи́чите (imperfective plural present second-person)
бу́дете зи́чити (future imperfective plural second-person)
бу́дете зи́чить (future imperfective plural second-person)
зи́читимете (future imperfective plural second-person)
зи́чать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зи́чити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зи́чить (future imperfective plural third-person)
зи́читимуть (future imperfective plural third-person)
зи́чмо (first-person imperative plural)
зич (imperative second-person singular)
зи́чте (imperative plural second-person)
зи́чив (masculine past singular)
зи́чили (masculine past plural)
зи́чила (feminine past singular)
зи́чили (feminine past plural)
зи́чило (neuter past singular)
зи́чили (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian зы́чыти (zýčyti), from Polish zyczyć, mazurzenie of życzyć, from Proto-Slavic *žitъčiti.

inh+

(ditransitive) (+genitive with the direct object and +dative with the indirect) to wish (to bestow a thought or gesture towards someone or something)


зичити

uk-verb

зи́чити • (zýčyty) impf (perfective пози́чити)

зи́чити (canonical)
zýčyty (romanization)
пози́чити (perfective)
зи́чити (imperfective infinitive)
зи́чить (imperfective infinitive)
зи́чений (imperfective passive past)
impersonal: зи́чено (imperfective passive past)
зи́чачи (adverbial imperfective present)
зи́чивши (adverbial imperfective past)
зи́чу (first-person imperfective present singular)
бу́ду зи́чити (first-person future imperfective singular)
бу́ду зи́чить (first-person future imperfective singular)
зи́читиму (first-person future imperfective singular)
зи́чиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зи́чити (future imperfective second-person singular)
бу́деш зи́чить (future imperfective second-person singular)
зи́читимеш (future imperfective second-person singular)
зи́чить (imperfective present singular third-person)
бу́де зи́чити (future imperfective singular third-person)
бу́де зи́чить (future imperfective singular third-person)
зи́читиме (future imperfective singular third-person)
зи́чим (first-person imperfective plural present)
зи́чимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зи́чити (first-person future imperfective plural)
бу́демо зи́чить (first-person future imperfective plural)
зи́читимемо (first-person future imperfective plural)
зи́читимем (first-person future imperfective plural)
зи́чите (imperfective plural present second-person)
бу́дете зи́чити (future imperfective plural second-person)
бу́дете зи́чить (future imperfective plural second-person)
зи́читимете (future imperfective plural second-person)
зи́чать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зи́чити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зи́чить (future imperfective plural third-person)
зи́читимуть (future imperfective plural third-person)
зи́чмо (first-person imperative plural)
зич (imperative second-person singular)
зи́чте (imperative plural second-person)
зи́чив (masculine past singular)
зи́чили (masculine past plural)
зи́чила (feminine past singular)
зи́чили (feminine past plural)
зи́чило (neuter past singular)
зи́чили (neuter past plural)


навчалися

head

навча́лися • (navčálysja)

навча́лися (canonical)
navčálysja (romanization)

[nɐu̯ˈt͡ʃaɫesʲɐ]

навча́тися навчатися#Ukrainian

plural past imperfective of навча́тися (navčátysja)


навчався

навча́вся • (navčávsja)

навча́вся (canonical)
navčávsja (romanization)

[nɐu̯ˈt͡ʃau̯sʲɐ]

навча́тися навчатися#Ukrainian

masculine singular past imperfective of навча́тися (navčátysja)


навчалася

навча́лася • (navčálasja)

навча́лася (canonical)
navčálasja (romanization)

[nɐu̯ˈt͡ʃaɫɐsʲɐ]

навча́тися навчатися#Ukrainian

feminine singular past imperfective of навча́тися (navčátysja)


об'єднатися

uk-verb

об'єдна́тися

об'є́днуватися

об'єдна́тися • (obʺjednátysja) pf (imperfective об'є́днуватися)

об'єдна́тися (canonical)
obʺjednátysja (romanization)
об'є́днуватися (imperfective)
об'єдна́тися (infinitive perfective)
об'єдна́тись (infinitive perfective)
об'єдна́ться (infinitive perfective)
об'єдна́вшись (adverbial past perfective)
об'єдна́юся (first-person future perfective singular)
об'єдна́юсь (first-person future perfective singular)
об'єдна́єшся (future perfective second-person singular)
об'єдна́ється (future perfective singular third-person)
об'єдна́ємся (first-person future perfective plural)
об'єдна́ємося (first-person future perfective plural)
об'єдна́ємось (first-person future perfective plural)
об'єдна́єтеся (future perfective plural second-person)
об'єдна́єтесь (future perfective plural second-person)
об'єдна́ються (future perfective plural third-person)
об'єдна́ймося (first-person imperative plural)
об'єдна́ймось (first-person imperative plural)
об'єдна́йся (imperative second-person singular)
об'єдна́йсь (imperative second-person singular)
об'єдна́йтеся (imperative plural second-person)
об'єдна́йтесь (imperative plural second-person)
об'єдна́вся (masculine past singular)
об'єдна́всь (masculine past singular)
об'єдна́лися (masculine past plural)
об'єдна́лись (masculine past plural)
об'єдна́лася (feminine past singular)
об'єдна́лась (feminine past singular)
об'єдна́лися (feminine past plural)
об'єдна́лись (feminine past plural)
об'єдна́лося (neuter past singular)
об'єдна́лось (neuter past singular)
об'єдна́лися (neuter past plural)
об'єдна́лись (neuter past plural)

From об'єдна́ти (obʺjednáty) + -ся (-sja). Compare Russian объедини́ться (obʺjedinítʹsja), Belarusian аб'ядна́цца (abʺjadnácca).

cog

объедини́ться

(reflexive) to unite, to combine, to join, to amalgamate, to consolidate


вигризати

uk-verb

вигриза́ти • (vyhryzáty) impf (perfective ви́гризти)

вигриза́ти (canonical)
vyhryzáty (romanization)
ви́гризти (perfective)
вигриза́ти (imperfective infinitive)
вигриза́ть (imperfective infinitive)
вигриза́ючи (adverbial imperfective present)
вигриза́вши (adverbial imperfective past)
вигриза́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вигриза́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вигриза́ть (first-person future imperfective singular)
вигриза́тиму (first-person future imperfective singular)
вигриза́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вигриза́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вигриза́ть (future imperfective second-person singular)
вигриза́тимеш (future imperfective second-person singular)
вигриза́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вигриза́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вигриза́ть (future imperfective singular third-person)
вигриза́тиме (future imperfective singular third-person)
вигриза́єм (first-person imperfective plural present)
вигриза́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вигриза́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вигриза́ть (first-person future imperfective plural)
вигриза́тимемо (first-person future imperfective plural)
вигриза́тимем (first-person future imperfective plural)
вигриза́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вигриза́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вигриза́ть (future imperfective plural second-person)
вигриза́тимете (future imperfective plural second-person)
вигриза́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вигриза́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вигриза́ть (future imperfective plural third-person)
вигриза́тимуть (future imperfective plural third-person)
вигриза́ймо (first-person imperative plural)
вигриза́й (imperative second-person singular)
вигриза́йте (imperative plural second-person)
вигриза́в (masculine past singular)
вигриза́ли (masculine past plural)
вигриза́ла (feminine past singular)
вигриза́ли (feminine past plural)
вигриза́ло (neuter past singular)
вигриза́ли (neuter past plural)

to fully eat something by gnawing/nibbling

(figuratively) to fiercefully fight for something


забронювати

забронюва́ти

забронюва́ти • (zabronjuváty) pf (imperfective бронюва́ти)

забронюва́ти (canonical)
zabronjuváty (romanization)
бронюва́ти (imperfective)
забронюва́ти (infinitive perfective)
забронюва́ть (infinitive perfective)
заброньо́ваний (passive past perfective)
impersonal: заброньо́вано (passive past perfective)
забронюва́вши (adverbial past perfective)
заброню́ю (first-person future perfective singular)
заброню́єш (future perfective second-person singular)
заброню́є (future perfective singular third-person)
заброню́єм (first-person future perfective plural)
заброню́ємо (first-person future perfective plural)
заброню́єте (future perfective plural second-person)
заброню́ють (future perfective plural third-person)
заброню́ймо (first-person imperative plural)
заброню́й (imperative second-person singular)
заброню́йте (imperative plural second-person)
забронюва́в (masculine past singular)
забронюва́ли (masculine past plural)
забронюва́ла (feminine past singular)
забронюва́ли (feminine past plural)
забронюва́ло (neuter past singular)
забронюва́ли (neuter past plural)

Uk-забронювати.ogg

From за- (za-) + бронюва́ти (bronjuváty). Compare Russian заброни́ровать (zabronírovatʹ), Belarusian забрані́раваць (zabraníravacʹ).

cog

заброни́ровать

забрані́раваць

(transitive) to book, to reserve (:room, place, seat, etc.)


отримав

head

отри́мав • (otrýmav)

отри́мав (canonical)
otrýmav (romanization)

отри́мати отримати#Ukrainian

masculine singular past perfective of отри́мати (otrýmaty)


отриманий

отри́маний • (otrýmanyj) pf

отри́маний (canonical)
otrýmanyj (romanization)
отри́маний (masculine nominative)
отри́мане (neuter nominative)
отри́мана (feminine nominative)
отри́мані (nominative plural)
отри́маного (genitive masculine neuter)
отри́маної (feminine genitive)
отри́маних (genitive plural)
отри́маному (dative masculine neuter)
отри́маній (dative feminine)
отри́маним (dative plural)
отри́маного (accusative animate masculine)
отри́мане (accusative neuter)
отри́ману (accusative feminine)
отри́маних (accusative animate plural)
отри́маний (accusative inanimate masculine)
отри́мані (accusative inanimate plural)
отри́маним (instrumental masculine neuter)
отри́маною (feminine instrumental)
отри́маними (instrumental plural)
отри́маному (locative masculine neuter)
отри́манім (locative masculine neuter)
отри́маній (feminine locative)
отри́маних (locative plural)

отри́мати отримати#Ukrainian

past passive participle of отри́мати (otrýmaty)


бронювати

uk-verb

забронюва́ти

бронюва́ти • (bronjuváty) impf (perfective забронюва́ти)

бронюва́ти (canonical)
bronjuváty (romanization)
забронюва́ти (perfective)
бронюва́ти (imperfective infinitive)
бронюва́ть (imperfective infinitive)
броньо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: броньо́вано (imperfective passive past)
броню́ючи (adverbial imperfective present)
бронюва́вши (adverbial imperfective past)
броню́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду бронюва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду бронюва́ть (first-person future imperfective singular)
бронюва́тиму (first-person future imperfective singular)
броню́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш бронюва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш бронюва́ть (future imperfective second-person singular)
бронюва́тимеш (future imperfective second-person singular)
броню́є (imperfective present singular third-person)
бу́де бронюва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де бронюва́ть (future imperfective singular third-person)
бронюва́тиме (future imperfective singular third-person)
броню́єм (first-person imperfective plural present)
броню́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо бронюва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо бронюва́ть (first-person future imperfective plural)
бронюва́тимемо (first-person future imperfective plural)
бронюва́тимем (first-person future imperfective plural)
броню́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете бронюва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете бронюва́ть (future imperfective plural second-person)
бронюва́тимете (future imperfective plural second-person)
броню́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бронюва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бронюва́ть (future imperfective plural third-person)
бронюва́тимуть (future imperfective plural third-person)
броню́ймо (first-person imperative plural)
броню́й (imperative second-person singular)
броню́йте (imperative plural second-person)
бронюва́в (masculine past singular)
бронюва́ли (masculine past plural)
бронюва́ла (feminine past singular)
бронюва́ли (feminine past plural)
бронюва́ло (neuter past singular)
бронюва́ли (neuter past plural)

From бро́ня (brónja) + -юва́ти (-juváty). Compare Russian брони́ровать (bronírovatʹ), Belarusian брані́раваць (braníravacʹ).

cog

брони́ровать

брані́раваць

Uk-бронювати.ogg


бронювати

бронюва́ти (canonical)
bronjuváty (romanization)
бронюва́ти (imperfective infinitive)
бронюва́ть (imperfective infinitive)
броньо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: броньо́вано (imperfective passive past)
броню́ючи (adverbial imperfective present)
бронюва́вши (adverbial imperfective past)
броню́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду бронюва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду бронюва́ть (first-person future imperfective singular)
бронюва́тиму (first-person future imperfective singular)
броню́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш бронюва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш бронюва́ть (future imperfective second-person singular)
бронюва́тимеш (future imperfective second-person singular)
броню́є (imperfective present singular third-person)
бу́де бронюва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де бронюва́ть (future imperfective singular third-person)
бронюва́тиме (future imperfective singular third-person)
броню́єм (first-person imperfective plural present)
броню́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо бронюва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо бронюва́ть (first-person future imperfective plural)
бронюва́тимемо (first-person future imperfective plural)
бронюва́тимем (first-person future imperfective plural)
броню́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете бронюва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете бронюва́ть (future imperfective plural second-person)
бронюва́тимете (future imperfective plural second-person)
броню́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бронюва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бронюва́ть (future imperfective plural third-person)
бронюва́тимуть (future imperfective plural third-person)
броню́ймо (first-person imperative plural)
броню́й (imperative second-person singular)
броню́йте (imperative plural second-person)
бронюва́в (masculine past singular)
бронюва́ли (masculine past plural)
бронюва́ла (feminine past singular)
бронюва́ли (feminine past plural)
бронюва́ло (neuter past singular)
бронюва́ли (neuter past plural)

From броня́ (bronjá) + -юва́ти (-juváty). Compare Russian бронирова́ть (bronirovátʹ), Belarusian бранірава́ць (braniravácʹ).

бронирова́ть

бранірава́ць

Uk-бронювати.ogg