відновляти

uk-verb

відновля́ти • (vidnovljáty) pf (imperfective віднови́ти)

відновля́ти (canonical)
vidnovljáty (romanization)
віднови́ти (imperfective)
відновля́ти (infinitive perfective)
відновля́ть (infinitive perfective)
відно́вляний (passive past perfective)
impersonal: відно́вляно (passive past perfective)
відновля́вши (adverbial past perfective)
відновля́ю (first-person future perfective singular)
відновля́єш (future perfective second-person singular)
відновля́є (future perfective singular third-person)
відновля́єм (first-person future perfective plural)
відновля́ємо (first-person future perfective plural)
відновля́єте (future perfective plural second-person)
відновля́ють (future perfective plural third-person)
відновля́ймо (first-person imperative plural)
відновля́й (imperative second-person singular)
відновля́йте (imperative plural second-person)
відновля́в (masculine past singular)
відновля́ли (masculine past plural)
відновля́ла (feminine past singular)
відновля́ли (feminine past plural)
відновля́ло (neuter past singular)
відновля́ли (neuter past plural)

Uk-відновляти.ogg

From відновити (vidnovyty) + -я́ти (-játy)


відплатити

відпла́чувати

відплати́ти • (vidplatýty) pf (imperfective відпла́чувати)

відплати́ти (canonical)
vidplatýty (romanization)
відпла́чувати (imperfective)
відплати́ти (infinitive perfective)
відплати́ть (infinitive perfective)
відпла́чений (passive past perfective)
impersonal: відпла́чено (passive past perfective)
відплати́вши (adverbial past perfective)
відплачу́ (first-person future perfective singular)
відпла́тиш (future perfective second-person singular)
відпла́тить (future perfective singular third-person)
відпла́тим (first-person future perfective plural)
відпла́тимо (first-person future perfective plural)
відпла́тите (future perfective plural second-person)
відпла́тять (future perfective plural third-person)
відплаті́м (first-person imperative plural)
відплаті́мо (first-person imperative plural)
відплати́ (imperative second-person singular)
відплаті́ть (imperative plural second-person)
відплати́в (masculine past singular)
відплати́ли (masculine past plural)
відплати́ла (feminine past singular)
відплати́ли (feminine past plural)
відплати́ло (neuter past singular)
відплати́ли (neuter past plural)

Uk-відплатити.ogg


відписати

відпи́сувати

відписа́ти • (vidpysáty) pf (imperfective відпи́сувати)

відписа́ти (canonical)
vidpysáty (romanization)
відпи́сувати (imperfective)
відписа́ти (infinitive perfective)
відписа́ть (infinitive perfective)
відпи́саний (passive past perfective)
impersonal: відпи́сано (passive past perfective)
відписа́вши (adverbial past perfective)
відпишу́ (first-person future perfective singular)
відпи́шеш (future perfective second-person singular)
відпи́ше (future perfective singular third-person)
відпи́шем (first-person future perfective plural)
відпи́шемо (first-person future perfective plural)
відпи́шете (future perfective plural second-person)
відпи́шуть (future perfective plural third-person)
відпиші́м (first-person imperative plural)
відпиші́мо (first-person imperative plural)
відпиши́ (imperative second-person singular)
відпиші́ть (imperative plural second-person)
відписа́в (masculine past singular)
відписа́ли (masculine past plural)
відписа́ла (feminine past singular)
відписа́ли (feminine past plural)
відписа́ло (neuter past singular)
відписа́ли (neuter past plural)

Uk-відписати.ogg


відполірувати

відполірува́ти

відполірува́ти • (vidpoliruváty) pf

відполірува́ти (canonical)
vidpoliruváty (romanization)
відполірува́ти (infinitive perfective)
відполірува́ть (infinitive perfective)
відполіро́ваний (passive past perfective)
impersonal: відполіро́вано (passive past perfective)
відполірува́вши (adverbial past perfective)
відполіру́ю (first-person future perfective singular)
відполіру́єш (future perfective second-person singular)
відполіру́є (future perfective singular third-person)
відполіру́єм (first-person future perfective plural)
відполіру́ємо (first-person future perfective plural)
відполіру́єте (future perfective plural second-person)
відполіру́ють (future perfective plural third-person)
відполіру́ймо (first-person imperative plural)
відполіру́й (imperative second-person singular)
відполіру́йте (imperative plural second-person)
відполірува́в (masculine past singular)
відполірува́ли (masculine past plural)
відполірува́ла (feminine past singular)
відполірува́ли (feminine past plural)
відполірува́ло (neuter past singular)
відполірува́ли (neuter past plural)

uk-conj

відполірува́ти<2a.pf.tr.ppp>

Uk-відполірувати.ogg

From від- (vid-) + полірува́ти (poliruváty)


відокремлений

vidokremlenyj (romanization)
відокре́млений (masculine nominative)
відокре́млене (neuter nominative)
відокре́млена (feminine nominative)
відокре́млені (nominative plural)
відокре́мленого (genitive masculine neuter)
відокре́мленої (feminine genitive)
відокре́млених (genitive plural)
відокре́мленому (dative masculine neuter)
відокре́мленій (dative feminine)
відокре́мленим (dative plural)
відокре́мленого (accusative animate masculine)
відокре́млене (accusative neuter)
відокре́млену (accusative feminine)
відокре́млених (accusative animate plural)
відокре́млений (accusative inanimate masculine)
відокре́млені (accusative inanimate plural)
відокре́мленим (instrumental masculine neuter)
відокре́мленою (feminine instrumental)
відокре́мленими (instrumental plural)
відокре́мленому (locative masculine neuter)
відокре́мленім (locative masculine neuter)
відокре́мленій (feminine locative)
відокре́млених (locative plural)

uk-adecl

відокре́млений

Uk-відокремлений.ogg

From відокре́мити (vidokrémyty) + -ений (-enyj)

affix

відокре́мити

відокре́мити відокремити#Ukrainian

past passive perfective participle of відокре́мити (vidokrémyty)


зурочити

uk-verb

зуро́чити • (zuróčyty) pf

зуро́чити (canonical)
zuróčyty (romanization)
зуро́чити (infinitive perfective)
зуро́чить (infinitive perfective)
зуро́чений (passive past perfective)
impersonal: зуро́чено (passive past perfective)
зуро́чивши (adverbial past perfective)
зуро́чу (first-person future perfective singular)
зуро́чиш (future perfective second-person singular)
зуро́чить (future perfective singular third-person)
зуро́чим (first-person future perfective plural)
зуро́чимо (first-person future perfective plural)
зуро́чите (future perfective plural second-person)
зуро́чать (future perfective plural third-person)
зуро́чмо (first-person imperative plural)
зуро́ч (imperative second-person singular)
зуро́чте (imperative plural second-person)
зуро́чив (masculine past singular)
зуро́чили (masculine past plural)
зуро́чила (feminine past singular)
зуро́чили (feminine past plural)
зуро́чило (neuter past singular)
зуро́чили (neuter past plural)

Uk-зурочити.ogg

From з- (z-) + уро́ки (uróky, “evil eye”) + -ити (-yty). Related to ректи́ (rektý).

af

щоб не зуро́чити (idiomatic, expressing the hope that praise will not bring bad luck)

to give (somebody) the evil eye (to give a disapproving or hostile look that is superstitiously believed to cause bad luck or injury)

uk:Мельничук Олександр Савич


відображувати

uk-verb

відобра́жувати

відобра́зити

відобра́жувати • (vidobrážuvaty) impf (perfective відобра́зити)

відобра́жувати (canonical)
vidobrážuvaty (romanization)
відобра́зити (perfective)
відобра́жувати (imperfective infinitive)
відобра́жувать (imperfective infinitive)
відобра́жуваний (imperfective passive past)
impersonal: відобра́жувано (imperfective passive past)
відобра́жуючи (adverbial imperfective present)
відобра́жувавши (adverbial imperfective past)
відобра́жую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відобра́жувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відобра́жувать (first-person future imperfective singular)
відобра́жуватиму (first-person future imperfective singular)
відобра́жуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відобра́жувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відобра́жувать (future imperfective second-person singular)
відобра́жуватимеш (future imperfective second-person singular)
відобра́жує (imperfective present singular third-person)
бу́де відобра́жувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відобра́жувать (future imperfective singular third-person)
відобра́жуватиме (future imperfective singular third-person)
відобра́жуєм (first-person imperfective plural present)
відобра́жуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відобра́жувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відобра́жувать (first-person future imperfective plural)
відобра́жуватимемо (first-person future imperfective plural)
відобра́жуватимем (first-person future imperfective plural)
відобра́жуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відобра́жувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відобра́жувать (future imperfective plural second-person)
відобра́жуватимете (future imperfective plural second-person)
відобра́жують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відобра́жувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відобра́жувать (future imperfective plural third-person)
відобра́жуватимуть (future imperfective plural third-person)
відобра́жуймо (first-person imperative plural)
відобра́жуй (imperative second-person singular)
відобра́жуйте (imperative plural second-person)
відобра́жував (masculine past singular)
відобра́жували (masculine past plural)
відобра́жувала (feminine past singular)
відобра́жували (feminine past plural)
відобра́жувало (neuter past singular)
відобра́жували (neuter past plural)

Uk-відображувати.ogg

From відображати (vidobražaty) + -увати (-uvaty)


відпадати

uk-verb

відпада́ти • (vidpadáty) impf (perfective відпа́сти)

відпада́ти (canonical)
vidpadáty (romanization)
відпа́сти (perfective)
відпада́ти (imperfective infinitive)
відпада́ть (imperfective infinitive)
відпада́ючи (adverbial imperfective present)
відпада́вши (adverbial imperfective past)
відпада́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відпада́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відпада́ть (first-person future imperfective singular)
відпада́тиму (first-person future imperfective singular)
відпада́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відпада́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відпада́ть (future imperfective second-person singular)
відпада́тимеш (future imperfective second-person singular)
відпада́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відпада́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відпада́ть (future imperfective singular third-person)
відпада́тиме (future imperfective singular third-person)
відпада́єм (first-person imperfective plural present)
відпада́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відпада́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відпада́ть (first-person future imperfective plural)
відпада́тимемо (first-person future imperfective plural)
відпада́тимем (first-person future imperfective plural)
відпада́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відпада́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відпада́ть (future imperfective plural second-person)
відпада́тимете (future imperfective plural second-person)
відпада́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відпада́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відпада́ть (future imperfective plural third-person)
відпада́тимуть (future imperfective plural third-person)
відпада́ймо (first-person imperative plural)
відпада́й (imperative second-person singular)
відпада́йте (imperative plural second-person)
відпада́в (masculine past singular)
відпада́ли (masculine past plural)
відпада́ла (feminine past singular)
відпада́ли (feminine past plural)
відпада́ло (neuter past singular)
відпада́ли (neuter past plural)

Uk-відпадати.ogg


відплачувати

відпла́чувати

відпла́чувати • (vidpláčuvaty) impf (perfective відплати́ти)

відпла́чувати (canonical)
vidpláčuvaty (romanization)
відплати́ти (perfective)
відпла́чувати (imperfective infinitive)
відпла́чувать (imperfective infinitive)
відпла́чуючи (adverbial imperfective present)
відпла́чувавши (adverbial imperfective past)
відпла́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відпла́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відпла́чувать (first-person future imperfective singular)
відпла́чуватиму (first-person future imperfective singular)
відпла́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відпла́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відпла́чувать (future imperfective second-person singular)
відпла́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
відпла́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де відпла́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відпла́чувать (future imperfective singular third-person)
відпла́чуватиме (future imperfective singular third-person)
відпла́чуєм (first-person imperfective plural present)
відпла́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відпла́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відпла́чувать (first-person future imperfective plural)
відпла́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
відпла́чуватимем (first-person future imperfective plural)
відпла́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відпла́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відпла́чувать (future imperfective plural second-person)
відпла́чуватимете (future imperfective plural second-person)
відпла́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відпла́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відпла́чувать (future imperfective plural third-person)
відпла́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
відпла́чуймо (first-person imperative plural)
відпла́чуй (imperative second-person singular)
відпла́чуйте (imperative plural second-person)
відпла́чував (masculine past singular)
відпла́чували (masculine past plural)
відпла́чувала (feminine past singular)
відпла́чували (feminine past plural)
відпла́чувало (neuter past singular)
відпла́чували (neuter past plural)

[ʋʲidˈpɫat͡ʃʊʋɐte]

Uk-відплачувати.ogg

From the відплач- (vidplač-) stem of відплати́ти (vidplatýty) + -увати (-uvaty).


відпасти

uk-verb

відпа́сти • (vidpásty) pf (imperfective відпада́ти)

відпа́сти (canonical)
vidpásty (romanization)
відпада́ти (imperfective)
відпа́сти (infinitive perfective)
відпа́вши (adverbial past perfective)
відпаду́ (first-person future perfective singular)
відпаде́ш (future perfective second-person singular)
відпаде́ (future perfective singular third-person)
відпаде́м (first-person future perfective plural)
відпадемо́ (first-person future perfective plural)
відпадете́ (future perfective plural second-person)
відпаду́ть (future perfective plural third-person)
відпаді́м (first-person imperative plural)
відпаді́мо (first-person imperative plural)
відпади́ (imperative second-person singular)
відпаді́ть (imperative plural second-person)
відпа́в (masculine past singular)
відпа́ли (masculine past plural)
відпа́ла (feminine past singular)
відпа́ли (feminine past plural)
відпа́ло (neuter past singular)
відпа́ли (neuter past plural)

From від- (vid-) + па́сти (pásty, “to fall”)

Uk-відпасти.ogg


відпасти

відпа́сти • (vidpásty) pf (imperfective відпаса́ти)

відпа́сти (canonical)
vidpásty (romanization)
відпаса́ти (imperfective)
відпа́сти (infinitive perfective)
відпа́сши (adverbial past perfective)
відпасу́ (first-person future perfective singular)
відпасе́ш (future perfective second-person singular)
відпасе́ (future perfective singular third-person)
відпасе́м (first-person future perfective plural)
відпасемо́ (first-person future perfective plural)
відпасете́ (future perfective plural second-person)
відпасу́ть (future perfective plural third-person)
відпасі́м (first-person imperative plural)
відпасі́мо (first-person imperative plural)
відпаси́ (imperative second-person singular)
відпасі́ть (imperative plural second-person)
відпа́с (masculine past singular)
відпа́сли (masculine past plural)
відпа́сла (feminine past singular)
відпа́сли (feminine past plural)
відпа́сло (neuter past singular)
відпа́сли (neuter past plural)

From від- (vid-) + па́сти (pásty, “to graze, to pasture, to shepherd”)

affix

Uk-відпасти.ogg


відпрацювати

uk-verb

відпрацюва́ти

відпрацюва́ти (canonical)
vidpracjuváty (romanization)
відпрацюва́ти (infinitive perfective)
відпрацюва́ть (infinitive perfective)
відпрацьо́ваний (passive past perfective)
impersonal: відпрацьо́вано (passive past perfective)
відпрацюва́вши (adverbial past perfective)
відпрацю́ю (first-person future perfective singular)
відпрацю́єш (future perfective second-person singular)
відпрацю́є (future perfective singular third-person)
відпрацю́єм (first-person future perfective plural)
відпрацю́ємо (first-person future perfective plural)
відпрацю́єте (future perfective plural second-person)
відпрацю́ють (future perfective plural third-person)
відпрацю́ймо (first-person imperative plural)
відпрацю́й (imperative second-person singular)
відпрацю́йте (imperative plural second-person)
відпрацюва́в (masculine past singular)
відпрацюва́ли (masculine past plural)
відпрацюва́ла (feminine past singular)
відпрацюва́ли (feminine past plural)
відпрацюва́ло (neuter past singular)
відпрацюва́ли (neuter past plural)

Uk-відпрацювати.ogg

From від- (vid-) + працюва́ти (pracjuváty). Cognates with Polish odpracować


відписувати

відпи́сувати

відпи́сувати • (vidpýsuvaty) impf (perfective відписа́ти)

відпи́сувати (canonical)
vidpýsuvaty (romanization)
відписа́ти (perfective)
відпи́сувати (imperfective infinitive)
відпи́сувать (imperfective infinitive)
відпи́суючи (adverbial imperfective present)
відпи́сувавши (adverbial imperfective past)
відпи́сую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відпи́сувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відпи́сувать (first-person future imperfective singular)
відпи́суватиму (first-person future imperfective singular)
відпи́суєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відпи́сувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відпи́сувать (future imperfective second-person singular)
відпи́суватимеш (future imperfective second-person singular)
відпи́сує (imperfective present singular third-person)
бу́де відпи́сувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відпи́сувать (future imperfective singular third-person)
відпи́суватиме (future imperfective singular third-person)
відпи́суєм (first-person imperfective plural present)
відпи́суємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відпи́сувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відпи́сувать (first-person future imperfective plural)
відпи́суватимемо (first-person future imperfective plural)
відпи́суватимем (first-person future imperfective plural)
відпи́суєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відпи́сувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відпи́сувать (future imperfective plural second-person)
відпи́суватимете (future imperfective plural second-person)
відпи́сують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відпи́сувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відпи́сувать (future imperfective plural third-person)
відпи́суватимуть (future imperfective plural third-person)
відпи́суймо (first-person imperative plural)
відпи́суй (imperative second-person singular)
відпи́суйте (imperative plural second-person)
відпи́сував (masculine past singular)
відпи́сували (masculine past plural)
відпи́сувала (feminine past singular)
відпи́сували (feminine past plural)
відпи́сувало (neuter past singular)
відпи́сували (neuter past plural)

Uk-відписувати.ogg

From відписати (vidpysaty) + -увати (-uvaty)


хибати

хиба́ти • (xybáty) impf (perfective хибну́ти)

хиба́ти (canonical)
xybáty (romanization)
хибну́ти (perfective)
хиба́ти (imperfective infinitive)
хиба́ть (imperfective infinitive)
хи́баний (imperfective passive past)
impersonal: хи́бано (imperfective passive past)
хиба́ючи (adverbial imperfective present)
хиба́вши (adverbial imperfective past)
хиба́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду хиба́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду хиба́ть (first-person future imperfective singular)
хиба́тиму (first-person future imperfective singular)
хиба́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш хиба́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш хиба́ть (future imperfective second-person singular)
хиба́тимеш (future imperfective second-person singular)
хиба́є (imperfective present singular third-person)
бу́де хиба́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де хиба́ть (future imperfective singular third-person)
хиба́тиме (future imperfective singular third-person)
хиба́єм (first-person imperfective plural present)
хиба́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо хиба́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо хиба́ть (first-person future imperfective plural)
хиба́тимемо (first-person future imperfective plural)
хиба́тимем (first-person future imperfective plural)
хиба́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете хиба́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете хиба́ть (future imperfective plural second-person)
хиба́тимете (future imperfective plural second-person)
хиба́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть хиба́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть хиба́ть (future imperfective plural third-person)
хиба́тимуть (future imperfective plural third-person)
хиба́ймо (first-person imperative plural)
хиба́й (imperative second-person singular)
хиба́йте (imperative plural second-person)
хиба́в (masculine past singular)
хиба́ли (masculine past plural)
хиба́ла (feminine past singular)
хиба́ли (feminine past plural)
хиба́ло (neuter past singular)
хиба́ли (neuter past plural)

(intransitive) to sway, to rock, to stagger, to shake, to wobble


зітхатимеш

head

зітха́тимеш • (zitxátymeš) impf

зітха́тимеш (canonical)
zitxátymeš (romanization)

зі‧тха‧ти‧меш

зітха́ти зітхати#Ukrainian

second-person singular synthetic future indicative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


зітхатимете

зітха́тимете

зітха́тимете (canonical)
zitxátymete (romanization)

зі‧тха‧ти‧ме‧те

зітха́ти зітхати#Ukrainian

second-person plural synthetic future indicative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


зітхатиму

зітха́тиму (canonical)
zitxátymu (romanization)

зі‧тха‧ти‧му

зітха́ти зітхати#Ukrainian

first-person singular synthetic future indicative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


зітхатимуть

зітха́тимуть

зітха́тимуть • (zitxátymutʹ) impf

зітха́тимуть (canonical)
zitxátymutʹ (romanization)

зі‧тха‧ти‧муть

зітха́ти зітхати#Ukrainian

third-person plural synthetic future indicative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


зітхатиме

зітха́тиме (canonical)
zitxátyme (romanization)

зі‧тха‧ти‧ме

зітха́ти зітхати#Ukrainian

third-person singular synthetic future indicative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


зітхатимем

зітха́тимем (canonical)
zitxátymem (romanization)

зі‧тха‧ти‧мем

Alternative form: зітха́тимемо (zitxátymemo)

зітха́ти зітхати#Ukrainian

first-person plural synthetic future indicative imperfective of зітха́ти (zitxáty)


зітхатимемо

зітха́тимемо

зітха́тимемо (canonical)
zitxátymemo (romanization)

зі‧тха‧ти‧ме‧мо

Alternative form: зітха́тимем (zitxátymem)

зітха́ти зітхати#Ukrainian


нидіти

uk-verb

ни́діти • (nýdity) impf (perfective зани́діти or пони́діти)

ни́діти (canonical)
nýdity (romanization)
зани́діти (perfective)
пони́діти (perfective)
ни́діти (imperfective infinitive)
ни́діть (imperfective infinitive)
ни́діючи (adverbial imperfective present)
ни́дівши (adverbial imperfective past)
ни́дію (first-person imperfective present singular)
бу́ду ни́діти (first-person future imperfective singular)
бу́ду ни́діть (first-person future imperfective singular)
ни́дітиму (first-person future imperfective singular)
ни́дієш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ни́діти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ни́діть (future imperfective second-person singular)
ни́дітимеш (future imperfective second-person singular)
ни́діє (imperfective present singular third-person)
бу́де ни́діти (future imperfective singular third-person)
бу́де ни́діть (future imperfective singular third-person)
ни́дітиме (future imperfective singular third-person)
ни́дієм (first-person imperfective plural present)
ни́діємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ни́діти (first-person future imperfective plural)
бу́демо ни́діть (first-person future imperfective plural)
ни́дітимемо (first-person future imperfective plural)
ни́дітимем (first-person future imperfective plural)
ни́дієте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ни́діти (future imperfective plural second-person)
бу́дете ни́діть (future imperfective plural second-person)
ни́дітимете (future imperfective plural second-person)
ни́діють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ни́діти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ни́діть (future imperfective plural third-person)
ни́дітимуть (future imperfective plural third-person)
ни́діймо (first-person imperative plural)
ни́дій (imperative second-person singular)
ни́дійте (imperative plural second-person)
ни́дів (masculine past singular)
ни́діли (masculine past plural)
ни́діла (feminine past singular)
ни́діли (feminine past plural)
ни́діло (neuter past singular)
ни́діли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian ныдѣти (nyděti), from Proto-Slavic *nyděti.

inh+

to vegetate, to idle, to stagnate, to loaf, to do nothing

(uncommon) to complain, to moan, to grumble


відрізаний

head

відрі́заний • (vidrízanyj)

відрі́заний (canonical)
vidrízanyj (romanization)
відрі́заний (masculine nominative)
відрі́зане (neuter nominative)
відрі́зана (feminine nominative)
відрі́зані (nominative plural)
відрі́заного (genitive masculine neuter)
відрі́заної (feminine genitive)
відрі́заних (genitive plural)
відрі́заному (dative masculine neuter)
відрі́заній (dative feminine)
відрі́заним (dative plural)
відрі́заного (accusative animate masculine)
відрі́зане (accusative neuter)
відрі́зану (accusative feminine)
відрі́заних (accusative animate plural)
відрі́заний (accusative inanimate masculine)
відрі́зані (accusative inanimate plural)
відрі́заним (instrumental masculine neuter)
відрі́заною (feminine instrumental)
відрі́заними (instrumental plural)
відрі́заному (locative masculine neuter)
відрі́занім (locative masculine neuter)
відрі́заній (feminine locative)
відрі́заних (locative plural)

Uk-відрізаний.ogg

From відрі́зати (vidrízaty) + -ний (-nyj)

відрі́зати відрізати#Ukrainian

past passive perfective participle of відрі́зати (vidrízaty)


відрізнений

відрі́знений

відрі́знений • (vidríznenyj)

відрі́знений (canonical)
vidríznenyj (romanization)
відрі́знений (masculine nominative)
відрі́знене (neuter nominative)
відрі́знена (feminine nominative)
відрі́знені (nominative plural)
відрі́зненого (genitive masculine neuter)
відрі́зненої (feminine genitive)
відрі́знених (genitive plural)
відрі́зненому (dative masculine neuter)
відрі́зненій (dative feminine)
відрі́зненим (dative plural)
відрі́зненого (accusative animate masculine)
відрі́знене (accusative neuter)
відрі́знену (accusative feminine)
відрі́знених (accusative animate plural)
відрі́знений (accusative inanimate masculine)
відрі́знені (accusative inanimate plural)
відрі́зненим (instrumental masculine neuter)
відрі́зненою (feminine instrumental)
відрі́зненими (instrumental plural)
відрі́зненому (locative masculine neuter)
відрі́зненім (locative masculine neuter)
відрі́зненій (feminine locative)
відрі́знених (locative plural)

uk-adecl

відрі́знений

Uk-відрізнений.ogg

From відрі́знити (vidríznyty) + -ений (-enyj)

affix

відрі́знити відрізнити#Ukrainian

past passive perfective participle of відрі́знити (vidríznyty)


підкуплю

підкуплю́ (canonical)
pidkupljú (romanization)

підкупи́ти підкупити#Ukrainian

first-person singular future indicative perfective of підкупи́ти (pidkupýty)


іґнорувати

uk-verb

проіґнорува́ти

іґнорува́ти • (ignoruváty) impf (perfective проіґнорува́ти)

іґнорува́ти (canonical)
ignoruváty (romanization)
проіґнорува́ти (perfective)
іґнорува́ти (imperfective infinitive)
іґнорува́ть (imperfective infinitive)
іґноро́ваний (imperfective passive past)
impersonal: іґноро́вано (imperfective passive past)
іґнору́ючи (adverbial imperfective present)
іґнорува́вши (adverbial imperfective past)
іґнору́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду йґнорува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду йґнорува́ть (first-person future imperfective singular)
іґнорува́тиму (first-person future imperfective singular)
іґнору́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш іґнорува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш іґнорува́ть (future imperfective second-person singular)
іґнорува́тимеш (future imperfective second-person singular)
іґнору́є (imperfective present singular third-person)
бу́де йґнорува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де йґнорува́ть (future imperfective singular third-person)
іґнорува́тиме (future imperfective singular third-person)
іґнору́єм (first-person imperfective plural present)
іґнору́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо йґнорува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо йґнорува́ть (first-person future imperfective plural)
іґнорува́тимемо (first-person future imperfective plural)
іґнорува́тимем (first-person future imperfective plural)
іґнору́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете йґнорува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете йґнорува́ть (future imperfective plural second-person)
іґнорува́тимете (future imperfective plural second-person)
іґнору́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть іґнорува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть іґнорува́ть (future imperfective plural third-person)
іґнорува́тимуть (future imperfective plural third-person)
іґнору́ймо (first-person imperative plural)
іґнору́й (imperative second-person singular)
іґнору́йте (imperative plural second-person)
іґнорува́в (masculine past singular)
іґнорува́ли (masculine past plural)
іґнорува́ла (feminine past singular)
іґнорува́ли (feminine past plural)
іґнорува́ло (neuter past singular)
іґнорува́ли (neuter past plural)

іґно‧ру‧ва‧ти

ігнорува́ти ігнорувати#Ukrainian

1928–1933 spelling of ігнорува́ти (ihnoruváty, “to ignore”), which was deprecated in the orthography reform of 1933


збуджую

збу́джую (canonical)
zbúdžuju (romanization)

збу́джувати збуджувати#Ukrainian

first-person singular present indicative imperfective of збу́джувати (zbúdžuvaty)


відрахувати

відрахува́ти

відрахува́ти • (vidraxuváty) pf

відрахува́ти (canonical)
vidraxuváty (romanization)
відрахува́ти (infinitive perfective)
відрахува́ть (infinitive perfective)
відрахо́ваний (passive past perfective)
impersonal: відрахо́вано (passive past perfective)
відрахува́вши (adverbial past perfective)
відраху́ю (first-person future perfective singular)
відраху́єш (future perfective second-person singular)
відраху́є (future perfective singular third-person)
відраху́єм (first-person future perfective plural)
відраху́ємо (first-person future perfective plural)
відраху́єте (future perfective plural second-person)
відраху́ють (future perfective plural third-person)
відраху́ймо (first-person imperative plural)
відраху́й (imperative second-person singular)
відраху́йте (imperative plural second-person)
відрахува́в (masculine past singular)
відрахува́ли (masculine past plural)
відрахува́ла (feminine past singular)
відрахува́ли (feminine past plural)
відрахува́ло (neuter past singular)
відрахува́ли (neuter past plural)

Uk-відрахувати.ogg


відрадити

відра́дити • (vidrádyty) pf

відра́дити (canonical)
vidrádyty (romanization)
відра́дити (infinitive perfective)
відра́дить (infinitive perfective)
відра́джений (passive past perfective)
impersonal: відра́джено (passive past perfective)
відра́дивши (adverbial past perfective)
відра́джу (first-person future perfective singular)
відра́диш (future perfective second-person singular)
відра́дить (future perfective singular third-person)
відра́дим (first-person future perfective plural)
відра́димо (first-person future perfective plural)
відра́дите (future perfective plural second-person)
відра́дять (future perfective plural third-person)
відра́дьмо (first-person imperative plural)
відра́дь (imperative second-person singular)
відра́дьте (imperative plural second-person)
відра́див (masculine past singular)
відра́дили (masculine past plural)
відра́дила (feminine past singular)
відра́дили (feminine past plural)
відра́дило (neuter past singular)
відра́дили (neuter past plural)

Uk-відрадити.ogg

to discommend, to discourage, to dissuade


відрізнитися

відрізни́тися

відрізня́тися

відрізни́тися • (vidriznýtysja) pf (imperfective відрізня́тися)

відрізни́тися (canonical)
vidriznýtysja (romanization)
відрізня́тися (imperfective)
відрізни́тися (infinitive perfective)
відрізни́тись (infinitive perfective)
відрізни́ться (infinitive perfective)
відрізни́вшись (adverbial past perfective)
відрізню́ся (first-person future perfective singular)
відрізню́сь (first-person future perfective singular)
відрізни́шся (future perfective second-person singular)
відрізни́ться (future perfective singular third-person)
відрізни́мся (first-person future perfective plural)
відрізнимо́ся (first-person future perfective plural)
відрізнимо́сь (first-person future perfective plural)
відрізните́ся (future perfective plural second-person)
відрізните́сь (future perfective plural second-person)
відрізня́ться (future perfective plural third-person)
відрізні́мся (first-person imperative plural)
відрізні́мося (first-person imperative plural)
відрізні́мось (first-person imperative plural)
відрізни́ся (imperative second-person singular)
відрізни́сь (imperative second-person singular)
відрізні́ться (imperative plural second-person)
відрізни́вся (masculine past singular)
відрізни́всь (masculine past singular)
відрізни́лися (masculine past plural)
відрізни́лись (masculine past plural)
відрізни́лася (feminine past singular)
відрізни́лась (feminine past singular)
відрізни́лися (feminine past plural)
відрізни́лись (feminine past plural)
відрізни́лося (neuter past singular)
відрізни́лось (neuter past singular)
відрізни́лися (neuter past plural)
відрізни́лись (neuter past plural)

uk-conj

відрізни́тися<4b.pf>

Uk-відрізнитися.ogg

From відрізни́ти (vidriznýty) + -ся (-sja)


відраховувати

uk-verb

відрахо́вувати

відрахува́ти

відрахо́вувати • (vidraxóvuvaty) impf (perfective відрахува́ти)

відрахо́вувати (canonical)
vidraxóvuvaty (romanization)
відрахува́ти (perfective)
відрахо́вувати (imperfective infinitive)
відрахо́вувать (imperfective infinitive)
відрахо́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: відрахо́вувано (imperfective passive past)
відрахо́вуючи (adverbial imperfective present)
відрахо́вувавши (adverbial imperfective past)
відрахо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відрахо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відрахо́вувать (first-person future imperfective singular)
відрахо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
відрахо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відрахо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відрахо́вувать (future imperfective second-person singular)
відрахо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
відрахо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де відрахо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відрахо́вувать (future imperfective singular third-person)
відрахо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
відрахо́вуєм (first-person imperfective plural present)
відрахо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відрахо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відрахо́вувать (first-person future imperfective plural)
відрахо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
відрахо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
відрахо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відрахо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відрахо́вувать (future imperfective plural second-person)
відрахо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
відрахо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відрахо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відрахо́вувать (future imperfective plural third-person)
відрахо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
відрахо́вуймо (first-person imperative plural)
відрахо́вуй (imperative second-person singular)
відрахо́вуйте (imperative plural second-person)
відрахо́вував (masculine past singular)
відрахо́вували (masculine past plural)
відрахо́вувала (feminine past singular)
відрахо́вували (feminine past plural)
відрахо́вувало (neuter past singular)
відрахо́вували (neuter past plural)

Uk-відраховувати.ogg

From від- (vid-) + рахо́вувати (raxóvuvaty)


відрекомендувати

відрекомендува́ти

відрекомендо́вувати

відрекомендува́ти • (vidrekomenduváty) pf (imperfective відрекомендо́вувати)

відрекомендува́ти (canonical)
vidrekomenduváty (romanization)
відрекомендо́вувати (imperfective)
відрекомендува́ти (infinitive perfective)
відрекомендува́ть (infinitive perfective)
відрекомендо́ваний (passive past perfective)
impersonal: відрекомендо́вано (passive past perfective)
відрекомендува́вши (adverbial past perfective)
відрекоменду́ю (first-person future perfective singular)
відрекоменду́єш (future perfective second-person singular)
відрекоменду́є (future perfective singular third-person)
відрекоменду́єм (first-person future perfective plural)
відрекоменду́ємо (first-person future perfective plural)
відрекоменду́єте (future perfective plural second-person)
відрекоменду́ють (future perfective plural third-person)
відрекоменду́ймо (first-person imperative plural)
відрекоменду́й (imperative second-person singular)
відрекоменду́йте (imperative plural second-person)
відрекомендува́в (masculine past singular)
відрекомендува́ли (masculine past plural)
відрекомендува́ла (feminine past singular)
відрекомендува́ли (feminine past plural)
відрекомендува́ло (neuter past singular)
відрекомендува́ли (neuter past plural)

uk-conj

відрекомендува́ти<2a.pf.tr.ppp>

Uk-відрекомендувати.ogg

From від- (vid-) + рекомендува́ти (rekomenduváty)

affix

рекомендува́ти


відректися

uk-verb

відріка́тися

відректи́ся • (vidrektýsja) pf (imperfective відріка́тися)

відректи́ся (canonical)
vidrektýsja (romanization)
відріка́тися (imperfective)
відректи́ся (infinitive perfective)
відректи́сь (infinitive perfective)
відрі́кшись (adverbial past perfective)
відречу́ся (first-person future perfective singular)
відречу́сь (first-person future perfective singular)
відрече́шся (future perfective second-person singular)
відрече́ться (future perfective singular third-person)
відрече́мся (first-person future perfective plural)
відречемо́ся (first-person future perfective plural)
відречемо́сь (first-person future perfective plural)
відречете́ся (future perfective plural second-person)
відречете́сь (future perfective plural second-person)
відречу́ться (future perfective plural third-person)
відречі́мся (first-person imperative plural)
відречі́мося (first-person imperative plural)
відречі́мось (first-person imperative plural)
відречи́ся (imperative second-person singular)
відречи́сь (imperative second-person singular)
відречі́ться (imperative plural second-person)
відрі́кся (masculine past singular)
відрекли́ся (masculine past plural)
відрекли́сь (masculine past plural)
відрекла́ся (feminine past singular)
відрекла́сь (feminine past singular)
відрекли́ся (feminine past plural)
відрекли́сь (feminine past plural)
відрекло́ся (neuter past singular)
відрекло́сь (neuter past singular)
відрекли́ся (neuter past plural)
відрекли́сь (neuter past plural)

uk-conj

відректи́ся<8b.pf>

Uk-відректися.ogg


відрегулювати

uk-verb

відрегулюва́ти

відрегульо́вувати

відрегулюва́ти • (vidrehuljuváty) pf (imperfective відрегульо́вувати)

відрегулюва́ти (canonical)
vidrehuljuváty (romanization)
відрегульо́вувати (imperfective)
відрегулюва́ти (infinitive perfective)
відрегулюва́ть (infinitive perfective)
відрегульо́ваний (passive past perfective)
impersonal: відрегульо́вано (passive past perfective)
відрегулюва́вши (adverbial past perfective)
відрегулю́ю (first-person future perfective singular)
відрегулю́єш (future perfective second-person singular)
відрегулю́є (future perfective singular third-person)
відрегулю́єм (first-person future perfective plural)
відрегулю́ємо (first-person future perfective plural)
відрегулю́єте (future perfective plural second-person)
відрегулю́ють (future perfective plural third-person)
відрегулю́ймо (first-person imperative plural)
відрегулю́й (imperative second-person singular)
відрегулю́йте (imperative plural second-person)
відрегулюва́в (masculine past singular)
відрегулюва́ли (masculine past plural)
відрегулюва́ла (feminine past singular)
відрегулюва́ли (feminine past plural)
відрегулюва́ло (neuter past singular)
відрегулюва́ли (neuter past plural)

uk-conj

відрегулюва́ти<2a.pf.tr.ppp>

Uk-відрегулювати.ogg

From від- (vid-) + регулюва́ти (rehuljuváty)


відремонтувати

uk-verb

відремонтува́ти

відремонтува́ти • (vidremontuváty) pf

відремонтува́ти (canonical)
vidremontuváty (romanization)
відремонтува́ти (infinitive perfective)
відремонтува́ть (infinitive perfective)
відремонто́ваний (passive past perfective)
impersonal: відремонто́вано (passive past perfective)
відремонтува́вши (adverbial past perfective)
відремонту́ю (first-person future perfective singular)
відремонту́єш (future perfective second-person singular)
відремонту́є (future perfective singular third-person)
відремонту́єм (first-person future perfective plural)
відремонту́ємо (first-person future perfective plural)
відремонту́єте (future perfective plural second-person)
відремонту́ють (future perfective plural third-person)
відремонту́ймо (first-person imperative plural)
відремонту́й (imperative second-person singular)
відремонту́йте (imperative plural second-person)
відремонтува́в (masculine past singular)
відремонтува́ли (masculine past plural)
відремонтува́ла (feminine past singular)
відремонтува́ли (feminine past plural)
відремонтува́ло (neuter past singular)
відремонтува́ли (neuter past plural)

uk-conj

відремонтува́ти<2a.pf.tr.ppp>

Uk-відремонтувати.ogg

From від- (vid-) + ремонтува́ти (remontuváty)

affix

ремонтува́ти


кліщ

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

клі́щити кліщити#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of клі́щити (klíščyty)


засноване

head

засно́ване • (zasnóvane)

засно́ване (canonical)
zasnóvane (romanization)

засно́ваний заснований#Ukrainian

nominative/accusative neuter singular of засно́ваний (zasnóvanyj)


заснований

засно́ваний • (zasnóvanyj)

засно́ваний (canonical)
zasnóvanyj (romanization)
засно́ваний (masculine nominative)
засно́ване (neuter nominative)
засно́вана (feminine nominative)
засно́вані (nominative plural)
засно́ваного (genitive masculine neuter)
засно́ваної (feminine genitive)
засно́ваних (genitive plural)
засно́ваному (dative masculine neuter)
засно́ваній (dative feminine)
засно́ваним (dative plural)
засно́ваного (accusative animate masculine)
засно́ване (accusative neuter)
засно́вану (accusative feminine)
засно́ваних (accusative animate plural)
засно́ваний (accusative inanimate masculine)
засно́вані (accusative inanimate plural)
засно́ваним (instrumental masculine neuter)
засно́ваною (feminine instrumental)
засно́ваними (instrumental plural)
засно́ваному (locative masculine neuter)
засно́ванім (locative masculine neuter)
засно́ваній (feminine locative)
засно́ваних (locative plural)

заснува́ти, заснува́ть
заснувати#Ukrainian

adjectival past passive participle of заснува́ти, заснува́ть pf (zasnuváty, zasnuvátʹ)


відростити

uk-verb

відро́щувати

відрости́ти • (vidrostýty) pf (imperfective відро́щувати)

відрости́ти (canonical)
vidrostýty (romanization)
відро́щувати (imperfective)
відрости́ти (infinitive perfective)
відрости́ть (infinitive perfective)
відроще́ний (passive past perfective)
impersonal: відроще́но (passive past perfective)
відрости́вши (adverbial past perfective)
відрощу́ (first-person future perfective singular)
відрости́ш (future perfective second-person singular)
відрости́ть (future perfective singular third-person)
відрости́м (first-person future perfective plural)
відростимо́ (first-person future perfective plural)
відростите́ (future perfective plural second-person)
відростя́ть (future perfective plural third-person)
відрості́м (first-person imperative plural)
відрості́мо (first-person imperative plural)
відрости́ (imperative second-person singular)
відрості́ть (imperative plural second-person)
відрости́в (masculine past singular)
відрости́ли (masculine past plural)
відрости́ла (feminine past singular)
відрости́ли (feminine past plural)
відрости́ло (neuter past singular)
відрости́ли (neuter past plural)

Uk-відростити.ogg


відробити

відроби́ти • (vidrobýty) pf (imperfective відробля́ти)

відроби́ти (canonical)
vidrobýty (romanization)
відробля́ти (imperfective)
відроби́ти (infinitive perfective)
відроби́ть (infinitive perfective)
відро́блений (passive past perfective)
impersonal: відро́блено (passive past perfective)
відроби́вши (adverbial past perfective)
відроблю́ (first-person future perfective singular)
відро́биш (future perfective second-person singular)
відро́бить (future perfective singular third-person)
відро́бим (first-person future perfective plural)
відро́бимо (first-person future perfective plural)
відро́бите (future perfective plural second-person)
відро́блять (future perfective plural third-person)
відробі́м (first-person imperative plural)
відробі́мо (first-person imperative plural)
відроби́ (imperative second-person singular)
відробі́ть (imperative plural second-person)
відроби́в (masculine past singular)
відроби́ли (masculine past plural)
відроби́ла (feminine past singular)
відроби́ли (feminine past plural)
відроби́ло (neuter past singular)
відроби́ли (neuter past plural)

Uk-відробити.ogg


відсвіжити

відсві́жувати

відсвіжи́ти • (vidsvižýty) pf (imperfective відсві́жувати)

відсвіжи́ти (canonical)
vidsvižýty (romanization)
відсві́жувати (imperfective)
відсвіжи́ти (infinitive perfective)
відсвіжи́ть (infinitive perfective)
відсвіже́ний (passive past perfective)
impersonal: відсвіже́но (passive past perfective)
відсвіжи́вши (adverbial past perfective)
відсвіжу́ (first-person future perfective singular)
відсвіжи́ш (future perfective second-person singular)
відсвіжи́ть (future perfective singular third-person)
відсвіжи́м (first-person future perfective plural)
відсвіжимо́ (first-person future perfective plural)
відсвіжите́ (future perfective plural second-person)
відсвіжа́ть (future perfective plural third-person)
відсвіжі́м (first-person imperative plural)
відсвіжі́мо (first-person imperative plural)
відсвіжи́ (imperative second-person singular)
відсвіжі́ть (imperative plural second-person)
відсвіжи́в (masculine past singular)
відсвіжи́ли (masculine past plural)
відсвіжи́ла (feminine past singular)
відсвіжи́ли (feminine past plural)
відсвіжи́ло (neuter past singular)
відсвіжи́ли (neuter past plural)

[ʋʲid͡zsʲʋʲiˈʒɪte]

Uk-відсвіжити.ogg


відсортувати

відсортува́ти

відсорто́вувати

відсортува́ти • (vidsortuváty) pf (imperfective відсорто́вувати)

відсортува́ти (canonical)
vidsortuváty (romanization)
відсорто́вувати (imperfective)
відсортува́ти (infinitive perfective)
відсортува́ть (infinitive perfective)
відсорто́ваний (passive past perfective)
impersonal: відсорто́вано (passive past perfective)
відсортува́вши (adverbial past perfective)
відсорту́ю (first-person future perfective singular)
відсорту́єш (future perfective second-person singular)
відсорту́є (future perfective singular third-person)
відсорту́єм (first-person future perfective plural)
відсорту́ємо (first-person future perfective plural)
відсорту́єте (future perfective plural second-person)
відсорту́ють (future perfective plural third-person)
відсорту́ймо (first-person imperative plural)
відсорту́й (imperative second-person singular)
відсорту́йте (imperative plural second-person)
відсортува́в (masculine past singular)
відсортува́ли (masculine past plural)
відсортува́ла (feminine past singular)
відсортува́ли (feminine past plural)
відсортува́ло (neuter past singular)
відсортува́ли (neuter past plural)

Uk-відсортувати.ogg

From від- (vid-) + сортува́ти (sortuváty)


відстоятися

відсто́ятися

відсто́ятися (canonical)
vidstójatysja (romanization)
відсто́ятися (infinitive perfective)
відсто́ятись (infinitive perfective)
відсто́яться (infinitive perfective)
відсто́явшись (adverbial past perfective)
відсто́юся (first-person future perfective singular)
відсто́юсь (first-person future perfective singular)
відсто́їшся (future perfective second-person singular)
відсто́їться (future perfective singular third-person)
відсто́їмся (first-person future perfective plural)
відсто́їмося (first-person future perfective plural)
відсто́їмось (first-person future perfective plural)
відсто́їтеся (future perfective plural second-person)
відсто́їтесь (future perfective plural second-person)
відсто́яться (future perfective plural third-person)
відсто́ймося (first-person imperative plural)
відсто́ймось (first-person imperative plural)
відсто́йся (imperative second-person singular)
відсто́йсь (imperative second-person singular)
відсто́йтеся (imperative plural second-person)
відсто́йтесь (imperative plural second-person)
відсто́явся (masculine past singular)
відсто́явсь (masculine past singular)
відсто́ялися (masculine past plural)
відсто́ялись (masculine past plural)
відсто́ялася (feminine past singular)
відсто́ялась (feminine past singular)
відсто́ялися (feminine past plural)
відсто́ялись (feminine past plural)
відсто́ялося (neuter past singular)
відсто́ялось (neuter past singular)
відсто́ялися (neuter past plural)
відсто́ялись (neuter past plural)

uk-conj

відсто́ятися<5a.pf>

Uk-відстоятися.ogg

From відсто́яти (vidstójaty) + -ся (-sja)


відрощувати

uk-verb

відро́щувати

відро́щувати • (vidróščuvaty) impf (perfective відрости́ти)

відро́щувати (canonical)
vidróščuvaty (romanization)
відрости́ти (perfective)
відро́щувати (imperfective infinitive)
відро́щувать (imperfective infinitive)
відро́щуваний (imperfective passive past)
impersonal: відро́щувано (imperfective passive past)
відро́щуючи (adverbial imperfective present)
відро́щувавши (adverbial imperfective past)
відро́щую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відро́щувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відро́щувать (first-person future imperfective singular)
відро́щуватиму (first-person future imperfective singular)
відро́щуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відро́щувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відро́щувать (future imperfective second-person singular)
відро́щуватимеш (future imperfective second-person singular)
відро́щує (imperfective present singular third-person)
бу́де відро́щувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відро́щувать (future imperfective singular third-person)
відро́щуватиме (future imperfective singular third-person)
відро́щуєм (first-person imperfective plural present)
відро́щуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відро́щувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відро́щувать (first-person future imperfective plural)
відро́щуватимемо (first-person future imperfective plural)
відро́щуватимем (first-person future imperfective plural)
відро́щуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відро́щувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відро́щувать (future imperfective plural second-person)
відро́щуватимете (future imperfective plural second-person)
відро́щують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відро́щувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відро́щувать (future imperfective plural third-person)
відро́щуватимуть (future imperfective plural third-person)
відро́щуймо (first-person imperative plural)
відро́щуй (imperative second-person singular)
відро́щуйте (imperative plural second-person)
відро́щував (masculine past singular)
відро́щували (masculine past plural)
відро́щувала (feminine past singular)
відро́щували (feminine past plural)
відро́щувало (neuter past singular)
відро́щували (neuter past plural)

[ʋʲiˈdrɔʃt͡ʃʊʋɐte]

Uk-відрощувати.ogg

From відро́стити (vidróstyty) + -увати (-uvaty)


відсвіжати

uk-verb

відсвіжа́ти • (vidsvižáty) impf (perfective відсвіжи́ти)

відсвіжа́ти (canonical)
vidsvižáty (romanization)
відсвіжи́ти (perfective)
відсвіжа́ти (imperfective infinitive)
відсвіжа́ть (imperfective infinitive)
відсві́жаний (imperfective passive past)
impersonal: відсві́жано (imperfective passive past)
відсвіжа́ючи (adverbial imperfective present)
відсвіжа́вши (adverbial imperfective past)
відсвіжа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відсвіжа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відсвіжа́ть (first-person future imperfective singular)
відсвіжа́тиму (first-person future imperfective singular)
відсвіжа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відсвіжа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відсвіжа́ть (future imperfective second-person singular)
відсвіжа́тимеш (future imperfective second-person singular)
відсвіжа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відсвіжа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відсвіжа́ть (future imperfective singular third-person)
відсвіжа́тиме (future imperfective singular third-person)
відсвіжа́єм (first-person imperfective plural present)
відсвіжа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відсвіжа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відсвіжа́ть (first-person future imperfective plural)
відсвіжа́тимемо (first-person future imperfective plural)
відсвіжа́тимем (first-person future imperfective plural)
відсвіжа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відсвіжа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відсвіжа́ть (future imperfective plural second-person)
відсвіжа́тимете (future imperfective plural second-person)
відсвіжа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відсвіжа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відсвіжа́ть (future imperfective plural third-person)
відсвіжа́тимуть (future imperfective plural third-person)
відсвіжа́ймо (first-person imperative plural)
відсвіжа́й (imperative second-person singular)
відсвіжа́йте (imperative plural second-person)
відсвіжа́в (masculine past singular)
відсвіжа́ли (masculine past plural)
відсвіжа́ла (feminine past singular)
відсвіжа́ли (feminine past plural)
відсвіжа́ло (neuter past singular)
відсвіжа́ли (neuter past plural)

Uk-відсвіжати.ogg

From відсвіжити (vidsvižyty) + -а́ти (-áty)


відсилати

відсила́ти • (vidsyláty) impf (perfective відісла́ти)

відсила́ти (canonical)
vidsyláty (romanization)
відісла́ти (perfective)
відсила́ти (imperfective infinitive)
відсила́ть (imperfective infinitive)
відси́ланий (imperfective passive past)
impersonal: відси́лано (imperfective passive past)
відсила́ючи (adverbial imperfective present)
відсила́вши (adverbial imperfective past)
відсила́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відсила́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відсила́ть (first-person future imperfective singular)
відсила́тиму (first-person future imperfective singular)
відсила́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відсила́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відсила́ть (future imperfective second-person singular)
відсила́тимеш (future imperfective second-person singular)
відсила́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відсила́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відсила́ть (future imperfective singular third-person)
відсила́тиме (future imperfective singular third-person)
відсила́єм (first-person imperfective plural present)
відсила́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відсила́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відсила́ть (first-person future imperfective plural)
відсила́тимемо (first-person future imperfective plural)
відсила́тимем (first-person future imperfective plural)
відсила́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відсила́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відсила́ть (future imperfective plural second-person)
відсила́тимете (future imperfective plural second-person)
відсила́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відсила́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відсила́ть (future imperfective plural third-person)
відсила́тимуть (future imperfective plural third-person)
відсила́ймо (first-person imperative plural)
відсила́й (imperative second-person singular)
відсила́йте (imperative plural second-person)
відсила́в (masculine past singular)
відсила́ли (masculine past plural)
відсила́ла (feminine past singular)
відсила́ли (feminine past plural)
відсила́ло (neuter past singular)
відсила́ли (neuter past plural)

Uk-відсилати.ogg


відсортовувати

відсорто́вувати

відсортува́ти

відсорто́вувати • (vidsortóvuvaty) impf (perfective відсортува́ти)

відсорто́вувати (canonical)
vidsortóvuvaty (romanization)
відсортува́ти (perfective)
відсорто́вувати (imperfective infinitive)
відсорто́вувать (imperfective infinitive)
відсорто́вуючи (adverbial imperfective present)
відсорто́вувавши (adverbial imperfective past)
відсорто́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відсорто́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відсорто́вувать (first-person future imperfective singular)
відсорто́вуватиму (first-person future imperfective singular)
відсорто́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відсорто́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відсорто́вувать (future imperfective second-person singular)
відсорто́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
відсорто́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де відсорто́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відсорто́вувать (future imperfective singular third-person)
відсорто́вуватиме (future imperfective singular third-person)
відсорто́вуєм (first-person imperfective plural present)
відсорто́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відсорто́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відсорто́вувать (first-person future imperfective plural)
відсорто́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
відсорто́вуватимем (first-person future imperfective plural)
відсорто́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відсорто́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відсорто́вувать (future imperfective plural second-person)
відсорто́вуватимете (future imperfective plural second-person)
відсорто́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відсорто́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відсорто́вувать (future imperfective plural third-person)
відсорто́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
відсорто́вуймо (first-person imperative plural)
відсорто́вуй (imperative second-person singular)
відсорто́вуйте (imperative plural second-person)
відсорто́вував (masculine past singular)
відсорто́вували (masculine past plural)
відсорто́вувала (feminine past singular)
відсорто́вували (feminine past plural)
відсорто́вувало (neuter past singular)
відсорто́вували (neuter past plural)

From the відсорто́в- (vidsortóv-) stem of відсортува́ти (vidsortuváty) + -увати (-uvaty)

af

відсортува́ти


відсвіжувати

uk-verb

відсві́жувати

відсві́жувати • (vidsvížuvaty) impf (perfective відсвіжи́ти)

відсві́жувати (canonical)
vidsvížuvaty (romanization)
відсвіжи́ти (perfective)
відсві́жувати (imperfective infinitive)
відсві́жувать (imperfective infinitive)
відсві́жуваний (imperfective passive past)
impersonal: відсві́жувано (imperfective passive past)
відсві́жуючи (adverbial imperfective present)
відсві́жувавши (adverbial imperfective past)
відсві́жую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відсві́жувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відсві́жувать (first-person future imperfective singular)
відсві́жуватиму (first-person future imperfective singular)
відсві́жуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відсві́жувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відсві́жувать (future imperfective second-person singular)
відсві́жуватимеш (future imperfective second-person singular)
відсві́жує (imperfective present singular third-person)
бу́де відсві́жувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відсві́жувать (future imperfective singular third-person)
відсві́жуватиме (future imperfective singular third-person)
відсві́жуєм (first-person imperfective plural present)
відсві́жуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відсві́жувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відсві́жувать (first-person future imperfective plural)
відсві́жуватимемо (first-person future imperfective plural)
відсві́жуватимем (first-person future imperfective plural)
відсві́жуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відсві́жувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відсві́жувать (future imperfective plural second-person)
відсві́жуватимете (future imperfective plural second-person)
відсві́жують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відсві́жувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відсві́жувать (future imperfective plural third-person)
відсві́жуватимуть (future imperfective plural third-person)
відсві́жуймо (first-person imperative plural)
відсві́жуй (imperative second-person singular)
відсві́жуйте (imperative plural second-person)
відсві́жував (masculine past singular)
відсві́жували (masculine past plural)
відсві́жувала (feminine past singular)
відсві́жували (feminine past plural)
відсві́жувало (neuter past singular)
відсві́жували (neuter past plural)

[ʋʲid͡zsʲˈʋʲiʒʊʋɐte]

Uk-відсвіжувати.ogg

From відсвіжити (vidsvižyty) + -увати (-uvaty)


постувати

по́стувати (canonical)
póstuvaty (romanization)
по́стувати (imperfective infinitive)
по́стувать (imperfective infinitive)
по́стуючи (adverbial imperfective present)
по́стувавши (adverbial imperfective past)
по́стую (first-person imperfective present singular)
бу́ду по́стувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду по́стувать (first-person future imperfective singular)
по́стуватиму (first-person future imperfective singular)
по́стуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш по́стувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш по́стувать (future imperfective second-person singular)
по́стуватимеш (future imperfective second-person singular)
по́стує (imperfective present singular third-person)
бу́де по́стувати (future imperfective singular third-person)
бу́де по́стувать (future imperfective singular third-person)
по́стуватиме (future imperfective singular third-person)
по́стуєм (first-person imperfective plural present)
по́стуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо по́стувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо по́стувать (first-person future imperfective plural)
по́стуватимемо (first-person future imperfective plural)
по́стуватимем (first-person future imperfective plural)
по́стуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете по́стувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете по́стувать (future imperfective plural second-person)
по́стуватимете (future imperfective plural second-person)
по́стують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть по́стувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть по́стувать (future imperfective plural third-person)
по́стуватимуть (future imperfective plural third-person)
по́стуймо (first-person imperative plural)
по́стуй (imperative second-person singular)
по́стуйте (imperative plural second-person)
по́стував (masculine past singular)
по́стували (masculine past plural)
по́стувала (feminine past singular)
по́стували (feminine past plural)
по́стувало (neuter past singular)
по́стували (neuter past plural)

From the пост- stem of піст (pist) + -увати (-uvaty).


хизуватися

uk-verb

похизува́тися

хизува́тися • (xyzuvátysja) impf (perfective похизува́тися)

хизува́тися (canonical)
xyzuvátysja (romanization)
похизува́тися (perfective)
хизува́тися (imperfective infinitive)
хизува́тись (imperfective infinitive)
хизува́ться (imperfective infinitive)
хизу́ючись (adverbial imperfective present)
хизува́вшись (adverbial imperfective past)
хизу́юся (first-person imperfective present singular)
хизу́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду хизува́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду хизува́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду хизува́ться (first-person future imperfective singular)
хизува́тимусь (first-person future imperfective singular)
хизува́тимуся (first-person future imperfective singular)
хизу́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш хизува́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш хизува́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш хизува́ться (future imperfective second-person singular)
хизува́тимешся (future imperfective second-person singular)
хизу́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де хизува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де хизува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де хизува́ться (future imperfective singular third-person)
хизува́тиметься (future imperfective singular third-person)
хизу́ємся (first-person imperfective plural present)
хизу́ємося (first-person imperfective plural present)
хизу́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо хизува́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо хизува́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо хизува́ться (first-person future imperfective plural)
хизува́тимемось (first-person future imperfective plural)
хизува́тимемося (first-person future imperfective plural)
хизува́тимемся (first-person future imperfective plural)
хизу́єтеся (imperfective plural present second-person)
хизу́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете хизува́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете хизува́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете хизува́ться (future imperfective plural second-person)
хизува́тиметесь (future imperfective plural second-person)
хизува́тиметеся (future imperfective plural second-person)
хизу́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть хизува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть хизува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть хизува́ться (future imperfective plural third-person)
хизува́тимуться (future imperfective plural third-person)
хизу́ймося (first-person imperative plural)
хизу́ймось (first-person imperative plural)
хизу́йся (imperative second-person singular)
хизу́йсь (imperative second-person singular)
хизу́йтеся (imperative plural second-person)
хизу́йтесь (imperative plural second-person)
хизува́вся (masculine past singular)
хизува́всь (masculine past singular)
хизува́лися (masculine past plural)
хизува́лись (masculine past plural)
хизува́лася (feminine past singular)
хизува́лась (feminine past singular)
хизува́лися (feminine past plural)
хизува́лись (feminine past plural)
хизува́лося (neuter past singular)
хизува́лось (neuter past singular)
хизува́лися (neuter past plural)
хизува́лись (neuter past plural)

uk-conj

хизува́тися<2a.impf>

Uk-хизуватися.ogg

to flaunt, to show off [with instrumental] (to display with ostentation)

uk:Мельничук Олександр Савич


відтяти

uk-verb

відтя́ти • (vidtjáty) pf (imperfective відтина́ти)

відтя́ти (canonical)
vidtjáty (romanization)
відтина́ти (imperfective)
відтя́ти (infinitive perfective)
відтя́ть (infinitive perfective)
відтя́вши (adverbial past perfective)
відітну́ (first-person future perfective singular)
відітне́ш (future perfective second-person singular)
відітне́ (future perfective singular third-person)
відітне́м (first-person future perfective plural)
відітнемо́ (first-person future perfective plural)
відітнете́ (future perfective plural second-person)
відітну́ть (future perfective plural third-person)
відітні́м (first-person imperative plural)
відітні́мо (first-person imperative plural)
відітни́ (imperative second-person singular)
відітні́ть (imperative plural second-person)
відтя́в (masculine past singular)
відтя́ли (masculine past plural)
відтя́ла (feminine past singular)
відтя́ли (feminine past plural)
відтя́ло (neuter past singular)
відтя́ли (neuter past plural)

Uk-відтяти.ogg


наділити

наді́лювати (rare)

наділи́ти • (nadilýty) pf (imperfective наділя́ти or наді́лювати (rare))

наділи́ти (canonical)
nadilýty (romanization)
наділя́ти (imperfective)
наді́лювати (imperfective rare)
наділи́ти (infinitive perfective)
наділи́ть (infinitive perfective)
наді́лений (passive past perfective)
impersonal: наді́лено (passive past perfective)
наділи́вши (adverbial past perfective)
наділю́ (first-person future perfective singular)
наді́лиш (future perfective second-person singular)
наді́лить (future perfective singular third-person)
наді́лим (first-person future perfective plural)
наді́лимо (first-person future perfective plural)
наді́лите (future perfective plural second-person)
наді́лять (future perfective plural third-person)
наділі́м (first-person imperative plural)
наділі́мо (first-person imperative plural)
наділи́ (imperative second-person singular)
наділі́ть (imperative plural second-person)
наділи́в (masculine past singular)
наділи́ли (masculine past plural)
наділи́ла (feminine past singular)
наділи́ли (feminine past plural)
наділи́ло (neuter past singular)
наділи́ли (neuter past plural)

Uk-наділити.ogg

From на- (na-) + діли́ти (dilýty). Compare Russian надели́ть (nadelítʹ), Belarusian надзялі́ць (nadzjalícʹ), Polish nadzielić.

+obj

acc<(to) someone (recipient)> + ins<something (given thing)>

to allot, to give [with accusative ‘(to) someone (recipient)’ and instrumental ‘something (given thing)’]

acc<upon someone (recipient)> + ins<something (given thing)>

to bestow, to confer [with accusative ‘upon someone (recipient)’ and instrumental ‘something (given thing)’]

acc<someone (recipient)> + ins<with something (given thing)>

to endow [with accusative ‘someone (recipient)’ and instrumental ‘with something (given thing)’] (to give property to (someone) as a gift)

to endow [with accusative ‘someone (recipient)’ and instrumental ‘with something (given thing)’] (to enrich or furnish with some faculty or quality)


відчистити

uk-verb

відчи́стити • (vidčýstyty) pf (imperfective відчища́ти)

відчи́стити (canonical)
vidčýstyty (romanization)
відчища́ти (imperfective)
відчи́стити (infinitive perfective)
відчи́стить (infinitive perfective)
відчи́щений (passive past perfective)
impersonal: відчи́щено (passive past perfective)
відчи́стивши (adverbial past perfective)
відчи́щу (first-person future perfective singular)
відчи́стиш (future perfective second-person singular)
відчи́стить (future perfective singular third-person)
відчи́стим (first-person future perfective plural)
відчи́стимо (first-person future perfective plural)
відчи́стите (future perfective plural second-person)
відчи́стять (future perfective plural third-person)
відчи́стьмо (first-person imperative plural)
відчи́сть (imperative second-person singular)
відчи́стьте (imperative plural second-person)
відчи́стив (masculine past singular)
відчи́стили (masculine past plural)
відчи́стила (feminine past singular)
відчи́стили (feminine past plural)
відчи́стило (neuter past singular)
відчи́стили (neuter past plural)

Uk-відчистити.ogg


відчепити

відчепи́ти • (vidčepýty) pf (imperfective відчі́плювати or відчіпля́ти or відче́плювати)

відчепи́ти (canonical)
vidčepýty (romanization)
відчі́плювати (imperfective)
відчіпля́ти (imperfective)
відче́плювати (imperfective)
відчепи́ти (infinitive perfective)
відчепи́ть (infinitive perfective)
відчепи́вши (adverbial past perfective)
відчеплю́ (first-person future perfective singular)
відче́пиш (future perfective second-person singular)
відче́пить (future perfective singular third-person)
відче́пим (first-person future perfective plural)
відче́пимо (first-person future perfective plural)
відче́пите (future perfective plural second-person)
відче́плять (future perfective plural third-person)
відчепі́м (first-person imperative plural)
відчепі́мо (first-person imperative plural)
відчепи́ (imperative second-person singular)
відчепі́ть (imperative plural second-person)
відчепи́в (masculine past singular)
відчепи́ли (masculine past plural)
відчепи́ла (feminine past singular)
відчепи́ли (feminine past plural)
відчепи́ло (neuter past singular)
відчепи́ли (neuter past plural)

Uk-відчепити.ogg


відчіпляти

відчіпля́ти • (vidčipljáty) impf (perfective відчепи́ти)

відчіпля́ти (canonical)
vidčipljáty (romanization)
відчепи́ти (perfective)
відчіпля́ти (imperfective infinitive)
відчіпля́ть (imperfective infinitive)
відчіпля́ючи (adverbial imperfective present)
відчіпля́вши (adverbial imperfective past)
відчіпля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відчіпля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відчіпля́ть (first-person future imperfective singular)
відчіпля́тиму (first-person future imperfective singular)
відчіпля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відчіпля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відчіпля́ть (future imperfective second-person singular)
відчіпля́тимеш (future imperfective second-person singular)
відчіпля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відчіпля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відчіпля́ть (future imperfective singular third-person)
відчіпля́тиме (future imperfective singular third-person)
відчіпля́єм (first-person imperfective plural present)
відчіпля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відчіпля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відчіпля́ть (first-person future imperfective plural)
відчіпля́тимемо (first-person future imperfective plural)
відчіпля́тимем (first-person future imperfective plural)
відчіпля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відчіпля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відчіпля́ть (future imperfective plural second-person)
відчіпля́тимете (future imperfective plural second-person)
відчіпля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відчіпля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відчіпля́ть (future imperfective plural third-person)
відчіпля́тимуть (future imperfective plural third-person)
відчіпля́ймо (first-person imperative plural)
відчіпля́й (imperative second-person singular)
відчіпля́йте (imperative plural second-person)
відчіпля́в (masculine past singular)
відчіпля́ли (masculine past plural)
відчіпля́ла (feminine past singular)
відчіпля́ли (feminine past plural)
відчіпля́ло (neuter past singular)
відчіпля́ли (neuter past plural)

Uk-відчіпляти.ogg


відтягти

відтя́гувати

відтягти́ • (vidtjahtý) pf (imperfective відтя́гувати)

відтягти́ (canonical)
vidtjahtý (romanization)
відтя́гувати (imperfective)
відтягти́ (infinitive perfective)
відтя́гши (adverbial past perfective)
відтягну́ (first-person future perfective singular)
відтя́гнеш (future perfective second-person singular)
відтя́гне (future perfective singular third-person)
відтя́гнем (first-person future perfective plural)
відтя́гнемо (first-person future perfective plural)
відтя́гнете (future perfective plural second-person)
відтя́гнуть (future perfective plural third-person)
відтягні́м (first-person imperative plural)
відтягні́мо (first-person imperative plural)
відтягни́ (imperative second-person singular)
відтягні́ть (imperative plural second-person)
відтя́г (masculine past singular)
відтягли́ (masculine past plural)
відтягла́ (feminine past singular)
відтягли́ (feminine past plural)
відтягло́ (neuter past singular)
відтягли́ (neuter past plural)

[ʋʲidʲtʲɐɦˈtɪ]

Uk-відтягти.ogg


відходити

відхо́дити • (vidxódyty) impf (perfective відійти́)

відхо́дити (canonical)
vidxódyty (romanization)
відійти́ (perfective)
відхо́дити (imperfective infinitive)
відхо́дить (imperfective infinitive)
відхо́дячи (adverbial imperfective present)
відхо́дивши (adverbial imperfective past)
відхо́джу (first-person imperfective present singular)
бу́ду відхо́дити (first-person future imperfective singular)
бу́ду відхо́дить (first-person future imperfective singular)
відхо́дитиму (first-person future imperfective singular)
відхо́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відхо́дити (future imperfective second-person singular)
бу́деш відхо́дить (future imperfective second-person singular)
відхо́дитимеш (future imperfective second-person singular)
відхо́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де відхо́дити (future imperfective singular third-person)
бу́де відхо́дить (future imperfective singular third-person)
відхо́дитиме (future imperfective singular third-person)
відхо́дим (first-person imperfective plural present)
відхо́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відхо́дити (first-person future imperfective plural)
бу́демо відхо́дить (first-person future imperfective plural)
відхо́дитимемо (first-person future imperfective plural)
відхо́дитимем (first-person future imperfective plural)
відхо́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете відхо́дити (future imperfective plural second-person)
бу́дете відхо́дить (future imperfective plural second-person)
відхо́дитимете (future imperfective plural second-person)
відхо́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відхо́дити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відхо́дить (future imperfective plural third-person)
відхо́дитимуть (future imperfective plural third-person)
відхо́дьмо (first-person imperative plural)
відхо́дь (imperative second-person singular)
відхо́дьте (imperative plural second-person)
відхо́див (masculine past singular)
відхо́дили (masculine past plural)
відхо́дила (feminine past singular)
відхо́дили (feminine past plural)
відхо́дило (neuter past singular)
відхо́дили (neuter past plural)

Uk-відходити.ogg


відходити

відхо́джувати

відходи́ти • (vidxodýty) pf (imperfective відхо́джувати)

відходи́ти (canonical)
vidxodýty (romanization)
відхо́джувати (imperfective)
відходи́ти (infinitive perfective)
відходи́ть (infinitive perfective)
відходи́вши (adverbial past perfective)
відходжу́ (first-person future perfective singular)
відхо́диш (future perfective second-person singular)
відхо́дить (future perfective singular third-person)
відхо́дим (first-person future perfective plural)
відхо́димо (first-person future perfective plural)
відхо́дите (future perfective plural second-person)
відхо́дять (future perfective plural third-person)
відході́м (first-person imperative plural)
відході́мо (first-person imperative plural)
відходи́ (imperative second-person singular)
відході́ть (imperative plural second-person)
відходи́в (masculine past singular)
відходи́ли (masculine past plural)
відходи́ла (feminine past singular)
відходи́ли (feminine past plural)
відходи́ло (neuter past singular)
відходи́ли (neuter past plural)

Uk-відходити.ogg


фапати

фа́пати • (fápaty) impf (perfective пофа́пати)

фа́пати (canonical)
fápaty (romanization)
пофа́пати (perfective)
фа́пати (imperfective infinitive)
фа́пать (imperfective infinitive)
фа́паючи (adverbial imperfective present)
фа́павши (adverbial imperfective past)
фа́паю (first-person imperfective present singular)
бу́ду фа́пати (first-person future imperfective singular)
бу́ду фа́пать (first-person future imperfective singular)
фа́патиму (first-person future imperfective singular)
фа́паєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш фа́пати (future imperfective second-person singular)
бу́деш фа́пать (future imperfective second-person singular)
фа́патимеш (future imperfective second-person singular)
фа́пає (imperfective present singular third-person)
бу́де фа́пати (future imperfective singular third-person)
бу́де фа́пать (future imperfective singular third-person)
фа́патиме (future imperfective singular third-person)
фа́паєм (first-person imperfective plural present)
фа́паємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо фа́пати (first-person future imperfective plural)
бу́демо фа́пать (first-person future imperfective plural)
фа́патимемо (first-person future imperfective plural)
фа́патимем (first-person future imperfective plural)
фа́паєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете фа́пати (future imperfective plural second-person)
бу́дете фа́пать (future imperfective plural second-person)
фа́патимете (future imperfective plural second-person)
фа́пають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть фа́пати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть фа́пать (future imperfective plural third-person)
фа́патимуть (future imperfective plural third-person)
фа́паймо (first-person imperative plural)
фа́пай (imperative second-person singular)
фа́пайте (imperative plural second-person)
фа́пав (masculine past singular)
фа́пали (masculine past plural)
фа́пала (feminine past singular)
фа́пали (feminine past plural)
фа́пало (neuter past singular)
фа́пали (neuter past plural)

From English fap (verb) + -ати (-aty, verb-forming suffix).

af

фа́пати щодня́

На що ти зазви́ча́й фа́паєш?

(intransitive, neologism, chiefly Internet slang) to fap, to masturbate [with на (na, + accusative) ‘to’]


плянувати

uk-verb

заплянува́ти

плянува́ти • (pljanuváty) impf (perfective сплянува́ти or заплянува́ти)

плянува́ти (canonical)
pljanuváty (romanization)
сплянува́ти (perfective)
заплянува́ти (perfective)
плянува́ти (imperfective infinitive)
плянува́ть (imperfective infinitive)
пляно́ваний (imperfective passive past)
impersonal: пляно́вано (imperfective passive past)
пляну́ючи (adverbial imperfective present)
плянува́вши (adverbial imperfective past)
пляну́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду плянува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду плянува́ть (first-person future imperfective singular)
плянува́тиму (first-person future imperfective singular)
пляну́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш плянува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш плянува́ть (future imperfective second-person singular)
плянува́тимеш (future imperfective second-person singular)
пляну́є (imperfective present singular third-person)
бу́де плянува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де плянува́ть (future imperfective singular third-person)
плянува́тиме (future imperfective singular third-person)
пляну́єм (first-person imperfective plural present)
пляну́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо плянува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо плянува́ть (first-person future imperfective plural)
плянува́тимемо (first-person future imperfective plural)
плянува́тимем (first-person future imperfective plural)
пляну́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете плянува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете плянува́ть (future imperfective plural second-person)
плянува́тимете (future imperfective plural second-person)
пляну́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть плянува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть плянува́ть (future imperfective plural third-person)
плянува́тимуть (future imperfective plural third-person)
пляну́ймо (first-person imperative plural)
пляну́й (imperative second-person singular)
пляну́йте (imperative plural second-person)
плянува́в (masculine past singular)
плянува́ли (masculine past plural)
плянува́ла (feminine past singular)
плянува́ли (feminine past plural)
плянува́ло (neuter past singular)
плянува́ли (neuter past plural)

пля‧ну‧ва‧ти

планува́ти планувати#Ukrainian

1928–1933 spelling of планува́ти (planuváty, “to plan”), which was deprecated in the orthography reform of 1933


відштампувати

відштампува́ти

відштампува́ти • (vidštampuváty) pf

відштампува́ти (canonical)
vidštampuváty (romanization)
відштампува́ти (infinitive perfective)
відштампува́ть (infinitive perfective)
відштампо́ваний (passive past perfective)
impersonal: відштампо́вано (passive past perfective)
відштампува́вши (adverbial past perfective)
відштампу́ю (first-person future perfective singular)
відштампу́єш (future perfective second-person singular)
відштампу́є (future perfective singular third-person)
відштампу́єм (first-person future perfective plural)
відштампу́ємо (first-person future perfective plural)
відштампу́єте (future perfective plural second-person)
відштампу́ють (future perfective plural third-person)
відштампу́ймо (first-person imperative plural)
відштампу́й (imperative second-person singular)
відштампу́йте (imperative plural second-person)
відштампува́в (masculine past singular)
відштампува́ли (masculine past plural)
відштампува́ла (feminine past singular)
відштампува́ли (feminine past plural)
відштампува́ло (neuter past singular)
відштампува́ли (neuter past plural)

uk-conj

відштампува́ти<2a.pf.tr.ppp>

Uk-відштампувати.ogg

From від- (vid-) + штампува́ти (štampuváty)


відшліфувати

uk-verb

відшліфува́ти

відшліфо́вувати

відшліфува́ти • (vidšlifuváty) pf (imperfective відшліфо́вувати)

відшліфува́ти (canonical)
vidšlifuváty (romanization)
відшліфо́вувати (imperfective)
відшліфува́ти (infinitive perfective)
відшліфува́ть (infinitive perfective)
відшліфо́ваний (passive past perfective)
impersonal: відшліфо́вано (passive past perfective)
відшліфува́вши (adverbial past perfective)
відшліфу́ю (first-person future perfective singular)
відшліфу́єш (future perfective second-person singular)
відшліфу́є (future perfective singular third-person)
відшліфу́єм (first-person future perfective plural)
відшліфу́ємо (first-person future perfective plural)
відшліфу́єте (future perfective plural second-person)
відшліфу́ють (future perfective plural third-person)
відшліфу́ймо (first-person imperative plural)
відшліфу́й (imperative second-person singular)
відшліфу́йте (imperative plural second-person)
відшліфува́в (masculine past singular)
відшліфува́ли (masculine past plural)
відшліфува́ла (feminine past singular)
відшліфува́ли (feminine past plural)
відшліфува́ло (neuter past singular)
відшліфува́ли (neuter past plural)

Uk-відшліфувати.ogg

From від- (vid-) + шліфува́ти (šlifuváty)


назріти

назрі́ти • (nazríty) pf (imperfective назріва́ти)

назрі́ти (canonical)
nazríty (romanization)
назріва́ти (imperfective)
назрі́ти (infinitive perfective)
назрі́ть (infinitive perfective)
назрі́лий (active past perfective)
назрі́вши (adverbial past perfective)
назрі́є (future perfective singular third-person)
назрі́ють (future perfective plural third-person)
назрі́в (masculine past singular)
назрі́ли (masculine past plural)
назрі́ла (feminine past singular)
назрі́ли (feminine past plural)
назрі́ло (neuter past singular)
назрі́ли (neuter past plural)

From на- (na-) + зрі́ти (zríty). Compare Russian назре́ть (nazrétʹ).

to brew (to be in a state of preparation; to be mixing, forming, or gathering)

to come to a head (to approach full manifestation or maturity, having been inchoate or latent)


назрівати

назріва́ти • (nazriváty) impf (perfective назрі́ти)

назріва́ти (canonical)
nazriváty (romanization)
назрі́ти (perfective)
назріва́ти (imperfective infinitive)
назріва́ть (imperfective infinitive)
назріва́ючий (active imperfective present)
назріва́ючи (adverbial imperfective present)
назріва́вши (adverbial imperfective past)
назріва́є (imperfective present singular third-person)
бу́де назріва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де назріва́ть (future imperfective singular third-person)
назріва́тиме (future imperfective singular third-person)
назріва́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть назріва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть назріва́ть (future imperfective plural third-person)
назріва́тимуть (future imperfective plural third-person)
назріва́в (masculine past singular)
назріва́ли (masculine past plural)
назріва́ла (feminine past singular)
назріва́ли (feminine past plural)
назріва́ло (neuter past singular)
назріва́ли (neuter past plural)

uk-conj

назріва́ючий

From назрі́ти (nazríty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian назрева́ть (nazrevátʹ).

to brew, to be brewing (to be in a state of preparation; to be mixing, forming, or gathering)


скинутися

uk-verb

ски́нутися • (skýnutysja) pf (imperfective скида́тися)

ски́нутися (canonical)
skýnutysja (romanization)
скида́тися (imperfective)
ски́нутися (infinitive perfective)
ски́нутись (infinitive perfective)
ски́нуться (infinitive perfective)
ски́нувшись (adverbial past perfective)
ски́нуся (first-person future perfective singular)
ски́нусь (first-person future perfective singular)
ски́нешся (future perfective second-person singular)
ски́неться (future perfective singular third-person)
ски́немся (first-person future perfective plural)
ски́немося (first-person future perfective plural)
ски́немось (first-person future perfective plural)
ски́нетеся (future perfective plural second-person)
ски́нетесь (future perfective plural second-person)
ски́нуться (future perfective plural third-person)
ски́ньмося (first-person imperative plural)
ски́ньмось (first-person imperative plural)
ски́нься (imperative second-person singular)
ски́ньтеся (imperative plural second-person)
ски́ньтесь (imperative plural second-person)
ски́нувся (masculine past singular)
ски́нувсь (masculine past singular)
ски́нулися (masculine past plural)
ски́нулись (masculine past plural)
ски́нулася (feminine past singular)
ски́нулась (feminine past singular)
ски́нулися (feminine past plural)
ски́нулись (feminine past plural)
ски́нулося (neuter past singular)
ски́нулось (neuter past singular)
ски́нулися (neuter past plural)
ски́нулись (neuter past plural)

uk-conj

ски́нутися<3a.pf>

From ски́нути (skýnuty) + -ся (-sja). Compare Belarusian скі́нуцца (skínucca), Russian ски́нуться (skínutʹsja).

ски́нутися очи́ма

to jump, to start (to jerk suddenly in surprise or in response to a stimulus)

(perfective only, figuratively) to flash (to appear briefly)

+obj

ins/:по(loc)<with something (a contribution)> + :на(acc)<for something>

по (po + locative) ‘with something (a contribution)’ along with на (na + accusative) ‘for something’

(colloquial) to chip in, to pitch in [with instrumental or по (po, + locative) ‘with something (a contribution)’, along with на (na, + accusative) ‘for something’] (to make a contribution)

to resemble, to look like, to seem like [with на (na, + accusative)]

Чує вона в собі нелюдську силу... Скинулась вона ластівкою та й полинула.

1862, Marko Vovchok, “Чари”, in Народні оповідання [Folk Tales], volume 2, archived from the original on 2024-07-14:

She feels in herself an inhuman strength... She turned into a swallow and flew away.

Čuje vona v sobi neljudsʹku sylu... Skynulasʹ vona lastivkoju ta j polynula.

(dialectal) to give up, to renounce [with genitive ‘something’]

І ярмо його здійметься з них, і тягар його скинеться з їхніх рамен!

1962, Ivan Ivanovitch Ohienko, Біблія або книги Святого Письма Старого і Нового Заповіту [Bible or books of Holy Scripture of the Old and New Testaments], Isaiah 14:25, page 858:

then shall his yoke depart from off them, and his burden depart from off their shoulders.

I jarmo joho zdijmetʹsja z nyx, i tjahar joho skynetʹsja z jixnix ramen!

ски́нути скинути#Ukrainian

passive of ски́нути pf (skýnuty):
to be thrown off, to be cast off

ски́нути скинути#Ukrainian

to be discharged, to be dropped, to be dumped, to be shed, to be jettisoned


скидатися

uk-verb

скида́тися • (skydátysja) impf (perfective ски́нутися)

скида́тися (canonical)
skydátysja (romanization)
ски́нутися (perfective)
скида́тися (imperfective infinitive)
скида́тись (imperfective infinitive)
скида́ться (imperfective infinitive)
скида́ючись (adverbial imperfective present)
скида́вшись (adverbial imperfective past)
скида́юся (first-person imperfective present singular)
скида́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду скида́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду скида́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду скида́ться (first-person future imperfective singular)
скида́тимусь (first-person future imperfective singular)
скида́тимуся (first-person future imperfective singular)
скида́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш скида́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш скида́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш скида́ться (future imperfective second-person singular)
скида́тимешся (future imperfective second-person singular)
скида́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де скида́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де скида́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де скида́ться (future imperfective singular third-person)
скида́тиметься (future imperfective singular third-person)
скида́ємся (first-person imperfective plural present)
скида́ємося (first-person imperfective plural present)
скида́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо скида́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо скида́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо скида́ться (first-person future imperfective plural)
скида́тимемось (first-person future imperfective plural)
скида́тимемося (first-person future imperfective plural)
скида́тимемся (first-person future imperfective plural)
скида́єтеся (imperfective plural present second-person)
скида́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете скида́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете скида́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете скида́ться (future imperfective plural second-person)
скида́тиметесь (future imperfective plural second-person)
скида́тиметеся (future imperfective plural second-person)
скида́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть скида́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть скида́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть скида́ться (future imperfective plural third-person)
скида́тимуться (future imperfective plural third-person)
скида́ймося (first-person imperative plural)
скида́ймось (first-person imperative plural)
скида́йся (imperative second-person singular)
скида́йсь (imperative second-person singular)
скида́йтеся (imperative plural second-person)
скида́йтесь (imperative plural second-person)
скида́вся (masculine past singular)
скида́всь (masculine past singular)
скида́лися (masculine past plural)
скида́лись (masculine past plural)
скида́лася (feminine past singular)
скида́лась (feminine past singular)
скида́лися (feminine past plural)
скида́лись (feminine past plural)
скида́лося (neuter past singular)
скида́лось (neuter past singular)
скида́лися (neuter past plural)
скида́лись (neuter past plural)

uk-conj

скида́тися<1a.impf>

From скида́ти (skydáty) + -ся (-sja). Compare Belarusian скіда́цца (skidácca), Russian ски́дываться (skídyvatʹsja).

cog

ски́дываться

Водночас Москаль стверджує, що "Cadillac" міністру подарували на день народження колеги, які скидалися на нього грошима.

2010 September 2, “Москаль: "Кадилак" для Могильова купили в "Крутих тачках"”, in Ukrainska Pravda, archived from the original on 2022-03-03:

At the same time, Moskal claims that the minister was given the Cadillac for his birthday by colleagues, who chipped in with the money for it.

Vodnočas Moskalʹ stverdžuje, ščo "Cadillac" ministru podaruvaly na denʹ narodžennja kolehy, jaki skydalysja na nʹoho hrošyma.

У тума́ні перехо́жі скида́лися на при́видів.

In the fog, passers-by resembled ghosts.

U tumáni perexóži skydálysja na prývydiv.

Іван ніс на плечах весла і скидався на рибалку, що спокійно починає робочу днину.

1902, Mykhailo Kotsiubynsky, Дорогою ціною^(https://uk.wikisource.org/wiki/Твори_(Коцюбинський,_1955)/1/Дорогою_ціною):

Ivan carried oars on his shoulders and looked like a fisherman calmly starting his workday.

Ivan nis na plečax vesla i skydavsja na rybalku, ščo spokijno počynaje roboču dnynu.

Увіходить Йоганна […]. Обличчя дуже підмальоване, скидається на маску.

1909, Lesya Ukrainka, Йоганна, жінка Хусова [Joanna, wife of Chuza], archived from the original on 2023-09-27, act 7:

Johanna enters […] . Her face is heavily painted, it resembles a mask.

Uvixodytʹ Johanna […]. Oblyččja duže pidmalʹovane, skydajetʹsja na masku.

В умовах війни і, здавалось, близьких стосунків президента зі згаданими чиновниками ці слова скидалися на відверте перебільшення. А виявились правдою.

2022 July 18, Roman Romanyuk, “Чому усунули Баканова і Венедіктову. Силова вертикаль Зеленського”, in Ukrainska Pravda, archived from the original on 2024-07-04:

In the conditions of war and, it seemed, the president's close relationship with the officials mentioned, these words sounded like an outright exaggeration. But they turned out to be true.

V umovax vijny i, zdavalosʹ, blyzʹkyx stosunkiv prezydenta zi zhadanymy čynovnykamy ci slova skydalysja na vidverte perebilʹšennja. A vyjavylysʹ pravdoju.

З їхнього вигляду і розмов, каже вона, скидалося на те, що вони планували бути у селищі лише проїздом, а через кілька днів вже дістатися до переможеного Києва.

2024 April 1, Svitlana Dorosh, “"Спочатку були росіяни, потім чеченці і буряти". Як виживала Бородянка в російській окупації”, in BBC News Ukraine, archived from the original on 2024-04-08:

From their appearance and conversations, she says, it looked like they were planning to stay in the village only as a passing through, and in a few days to reach defeated Kyiv.

Z jixnʹoho vyhljadu i rozmov, kaže vona, skydalosja na te, ščo vony planuvaly buty u selyšči lyše projizdom, a čerez kilʹka dniv vže distatysja do peremoženoho Kyjeva.

(imperfective only, dialectal) to shun [with genitive ‘somebody or something’]

скида́ти скидати#Ukrainian

passive of скида́ти impf (skydáty):
to be thrown off, to be cast off

Стічні́ во́ди скида́ються в річки́.

Wastewater is being discharged into the rivers.

Бомби скидалися на цивільні райони, вбиваючи і ранячи невинних людей.

2022 March 2, “Війни Росії за останні 30 років та їхні наслідки [Russia's wars for the last 30 years and their consequences]”, in Ukraїner, archived from the original on 2024-03-03:

Bombs were dropped on civilian areas, killing and injuring innocent people.

Bomby skydalysja na cyvilʹni rajony, vbyvajučy i ranjačy nevynnyx ljudej.

скида́ти скидати#Ukrainian