вергати

uk-verb

ве́ргати or верга́ти • (vérhaty or verháty) impf (perfective ве́ргнути)

ве́ргати (canonical)
верга́ти (canonical)
vérhaty (romanization)
verháty (romanization)
ве́ргнути (perfective)
ве́ргати (imperfective infinitive)
ве́ргать (imperfective infinitive)
ве́рганий (imperfective passive past)
impersonal: ве́ргано (imperfective passive past)
ве́ргаючи (adverbial imperfective present)
ве́ргавши (adverbial imperfective past)
ве́ргаю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ве́ргати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ве́ргать (first-person future imperfective singular)
ве́ргатиму (first-person future imperfective singular)
ве́ргаєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ве́ргати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ве́ргать (future imperfective second-person singular)
ве́ргатимеш (future imperfective second-person singular)
ве́ргає (imperfective present singular third-person)
бу́де ве́ргати (future imperfective singular third-person)
бу́де ве́ргать (future imperfective singular third-person)
ве́ргатиме (future imperfective singular third-person)
ве́ргаєм (first-person imperfective plural present)
ве́ргаємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ве́ргати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ве́ргать (first-person future imperfective plural)
ве́ргатимемо (first-person future imperfective plural)
ве́ргатимем (first-person future imperfective plural)
ве́ргаєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ве́ргати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ве́ргать (future imperfective plural second-person)
ве́ргатимете (future imperfective plural second-person)
ве́ргають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ве́ргати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ве́ргать (future imperfective plural third-person)
ве́ргатимуть (future imperfective plural third-person)
ве́ргаймо (first-person imperative plural)
ве́ргай (imperative second-person singular)
ве́ргайте (imperative plural second-person)
ве́ргав (masculine past singular)
ве́ргали (masculine past plural)
ве́ргала (feminine past singular)
ве́ргали (feminine past plural)
ве́ргало (neuter past singular)
ве́ргали (neuter past plural)
верга́ти (imperfective infinitive)
верга́ть (imperfective infinitive)
ве́рганий (imperfective passive past)
impersonal: ве́ргано (imperfective passive past)
верга́ючи (adverbial imperfective present)
верга́вши (adverbial imperfective past)
верга́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду верга́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду верга́ть (first-person future imperfective singular)
верга́тиму (first-person future imperfective singular)
верга́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш верга́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш верга́ть (future imperfective second-person singular)
верга́тимеш (future imperfective second-person singular)
верга́є (imperfective present singular third-person)
бу́де верга́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де верга́ть (future imperfective singular third-person)
верга́тиме (future imperfective singular third-person)
верга́єм (first-person imperfective plural present)
верга́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо верга́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо верга́ть (first-person future imperfective plural)
верга́тимемо (first-person future imperfective plural)
верга́тимем (first-person future imperfective plural)
верга́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете верга́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете верга́ть (future imperfective plural second-person)
верга́тимете (future imperfective plural second-person)
верга́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть верга́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть верга́ть (future imperfective plural third-person)
верга́тимуть (future imperfective plural third-person)
верга́ймо (first-person imperative plural)
верга́й (imperative second-person singular)
верга́йте (imperative plural second-person)
верга́в (masculine past singular)
верга́ли (masculine past plural)
верга́ла (feminine past singular)
верга́ли (feminine past plural)
верга́ло (neuter past singular)
верга́ли (neuter past plural)

Uk-вергати.ogg

Inherited from Old Ruthenian вергати (verhati), from Old East Slavic *вьргати (*vĭrgati), from Proto-Slavic *vьrgati.


вергти

uk-verb

ве́ргти • (vérhty) impf (perfective ве́ргнути)

ве́ргти (canonical)
vérhty (romanization)
ве́ргнути (perfective)
ве́ргти (imperfective infinitive)
ве́ргнений (imperfective passive past)
ве́ргнутий (imperfective passive past)
vérhnenyj (imperfective passive past)
vérhnutyj (imperfective passive past)
impersonal: ве́ргнено (imperfective passive past)
ве́ргнуто (imperfective passive past)
vérhneno (imperfective passive past)
vérhnuto (imperfective passive past)
ве́ргнучи (adverbial imperfective present)
ве́ргнувши (adverbial imperfective past)
ве́ргну (first-person imperfective present singular)
бу́ду ве́ргти (first-person future imperfective singular)
ве́ргтиму (first-person future imperfective singular)
ве́ргнеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ве́ргти (future imperfective second-person singular)
ве́ргтимеш (future imperfective second-person singular)
ве́ргне (imperfective present singular third-person)
бу́де ве́ргти (future imperfective singular third-person)
ве́ргтиме (future imperfective singular third-person)
ве́ргнем (first-person imperfective plural present)
ве́ргнемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ве́ргти (first-person future imperfective plural)
ве́ргтимемо (first-person future imperfective plural)
ве́ргтимем (first-person future imperfective plural)
ве́ргнете (imperfective plural present second-person)
бу́дете ве́ргти (future imperfective plural second-person)
ве́ргтимете (future imperfective plural second-person)
ве́ргнуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ве́ргти (future imperfective plural third-person)
ве́ргтимуть (future imperfective plural third-person)
ве́ргнім (first-person imperative plural)
ве́ргнімо (first-person imperative plural)
ве́ргни (imperative second-person singular)
ве́ргніть (imperative plural second-person)
ве́ргнув (masculine past singular)
ве́ргнули (masculine past plural)
ве́ргнула (feminine past singular)
ве́ргнули (feminine past plural)
ве́ргнуло (neuter past singular)
ве́ргнули (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian вергти (verhti), from Proto-Slavic *vьrťi.

inh+

(transitive, colloquial, uncommon) to cast, to toss, to throw, to fling, to lob


зійшов

head

зійшо́в • (zijšóv)

зійшо́в (canonical)
zijšóv (romanization)

[zʲii̯ˈʃɔu̯]

зійти́ зійти#Ukrainian

masculine singular past indicative of зійти́ pf (zijtý)


зійшло

зійшло́ • (zijšló)

зійшло́ (canonical)
zijšló (romanization)

зійти́ зійти#Ukrainian

neuter singular past indicative of зійти́ pf (zijtý)


зійшли

зійшли́ • (zijšlý)

зійшли́ (canonical)
zijšlý (romanization)

зійти́ зійти#Ukrainian

plural past indicative of зійти́ pf (zijtý)


зійдеш

зі́йдеш • (zíjdeš)

зі́йдеш (canonical)
zíjdeš (romanization)

зійти́ зійти#Ukrainian

second-person singular future indicative of зійти́ pf (zijtý)


зійшла

зійшла́ • (zijšlá)

зійшла́ (canonical)
zijšlá (romanization)

зійти́ зійти#Ukrainian

feminine singular past indicative of зійти́ pf (zijtý)


зійдете

зі́йдете • (zíjdete)

зі́йдете (canonical)
zíjdete (romanization)

зійти́ зійти#Ukrainian

second-person plural future indicative of зійти́ pf (zijtý)


зійде

зі́йде • (zíjde)

зійти́ зійти#Ukrainian

third-person singular future indicative of зійти́ pf (zijtý)


зійдуть

зі́йдуть • (zíjdutʹ)

зі́йдуть (canonical)
zíjdutʹ (romanization)

зійти́ зійти#Ukrainian

third-person plural future indicative of зійти́ pf (zijtý)


зійдемо

зі́йдемо • (zíjdemo)

зі́йдемо (canonical)
zíjdemo (romanization)

Alternative form: зі́йдем (zíjdem)

зійти́ зійти#Ukrainian

first-person plural future indicative of зійти́ pf (zijtý)


зійду

зійду́ • (zijdú)

зійти́ зійти#Ukrainian

first-person singular future indicative of зійти́ pf (zijtý)


сходжу

схо́джу • (sxódžu)

схо́джу (canonical)
sxódžu (romanization)

схо́дити сходити#Ukrainian

first-person singular present indicative of схо́дити impf (sxódyty)


сходжу

сходжу́ • (sxodžú)

сходжу́ (canonical)
sxodžú (romanization)

сходи́ти сходити#Ukrainian

first-person singular future indicative of сходи́ти pf (sxodýty)


сходиш

схо́диш • (sxódyš)

схо́диш (canonical)
sxódyš (romanization)

схо́дити сходити#Ukrainian

second-person singular present indicative of схо́дити impf (sxódyty)


сходиш

схо́диш • (sxódyš)

сходи́ти сходити#Ukrainian

second-person singular future indicative of сходи́ти pf (sxodýty)


подорожчає

подоро́жчає • (podoróžčaje)

подоро́жчає (canonical)
podoróžčaje (romanization)

[pɔdɔˈrɔʒt͡ʃɐje]

подоро́жчати подорожчати#Ukrainian

third-person singular future indicative of подоро́жчати pf (podoróžčaty)


подорожчав

подоро́жчав • (podoróžčav)

подоро́жчав (canonical)
podoróžčav (romanization)

[pɔdɔˈrɔʒt͡ʃɐu̯]

подоро́жчати подорожчати#Ukrainian

masculine singular past indicative of подоро́жчати pf (podoróžčaty)


подорожчають

подоро́жчають

подоро́жчають • (podoróžčajutʹ)

подоро́жчають (canonical)
podoróžčajutʹ (romanization)

[pɔdɔˈrɔʒt͡ʃɐjʊtʲ]

подоро́жчати подорожчати#Ukrainian

third-person plural future indicative of подоро́жчати pf (podoróžčaty)


подорожчала

подоро́жчала

подоро́жчала • (podoróžčala)

подоро́жчала (canonical)
podoróžčala (romanization)

[pɔdɔˈrɔʒt͡ʃɐɫɐ]

подоро́жчати подорожчати#Ukrainian

feminine singular past indicative of подоро́жчати pf (podoróžčaty)


подорожчало

подоро́жчало

подоро́жчало • (podoróžčalo)

подоро́жчало (canonical)
podoróžčalo (romanization)

[pɔdɔˈrɔʒt͡ʃɐɫɔ]

подоро́жчати подорожчати#Ukrainian

neuter singular past indicative of подоро́жчати pf (podoróžčaty)


зійти

uk-verb

зіхо́дити (rare)

зійти́ • (zijtý) pf (imperfective схо́дити or зіхо́дити (rare))

зійти́ (canonical)
zijtý (romanization)
схо́дити (imperfective)
зіхо́дити (imperfective rare)
зійти́ (infinitive perfective)
зійшо́вши (adverbial past perfective)
зійду́ (first-person future perfective singular)
зі́йдеш (future perfective second-person singular)
зі́йде (future perfective singular third-person)
зі́йдем (first-person future perfective plural)
зі́йдемо (first-person future perfective plural)
зі́йдете (future perfective plural second-person)
зі́йдуть (future perfective plural third-person)
зійді́м (first-person imperative plural)
зійді́мо (first-person imperative plural)
зійди́ (imperative second-person singular)
зійді́ть (imperative plural second-person)
зійшо́в (masculine past singular)
зійшли́ (masculine past plural)
зійшла́ (feminine past singular)
зійшли́ (feminine past plural)
зійшло́ (neuter past singular)
зійшли́ (neuter past plural)

From зі- (zi-) + йти́ (jtý). Compare Russian сойти́ (sojtí), Belarusian сысці́ (syscí), Polish zejść.

Со́нце зійшло́.

to descend, to go down [with з (z, + genitive) ‘from’]

зійти́ на бе́рег

to alight, to get off, to get down [with з (z, + genitive) ‘from’]

зійти́ з ро́зуму

to come off, to go off, to depart, to leave [with з (z, + genitive) ‘from’]

to disappear, to go away [with з (z, + genitive) ‘from’]


сходити

схо́дити • (sxódyty) impf (perfective зійти́)

схо́дити (canonical)
sxódyty (romanization)
зійти́ (perfective)
схо́дити (imperfective infinitive)
схо́дить (imperfective infinitive)
схо́дячи (adverbial imperfective present)
схо́дивши (adverbial imperfective past)
схо́джу (first-person imperfective present singular)
бу́ду схо́дити (first-person future imperfective singular)
бу́ду схо́дить (first-person future imperfective singular)
схо́дитиму (first-person future imperfective singular)
схо́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш схо́дити (future imperfective second-person singular)
бу́деш схо́дить (future imperfective second-person singular)
схо́дитимеш (future imperfective second-person singular)
схо́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де схо́дити (future imperfective singular third-person)
бу́де схо́дить (future imperfective singular third-person)
схо́дитиме (future imperfective singular third-person)
схо́дим (first-person imperfective plural present)
схо́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо схо́дити (first-person future imperfective plural)
бу́демо схо́дить (first-person future imperfective plural)
схо́дитимемо (first-person future imperfective plural)
схо́дитимем (first-person future imperfective plural)
схо́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете схо́дити (future imperfective plural second-person)
бу́дете схо́дить (future imperfective plural second-person)
схо́дитимете (future imperfective plural second-person)
схо́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть схо́дити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть схо́дить (future imperfective plural third-person)
схо́дитимуть (future imperfective plural third-person)
схо́дьмо (first-person imperative plural)
сходь (imperative second-person singular)
схо́дьте (imperative plural second-person)
схо́див (masculine past singular)
схо́дили (masculine past plural)
схо́дила (feminine past singular)
схо́дили (feminine past plural)
схо́дило (neuter past singular)
схо́дили (neuter past plural)

Uk-сходити.ogg

From с- (s-) + ходи́ти (xodýty). Compare Russian сходи́ть (sxodítʹ), Belarusian сыхо́дзіць (syxódzicʹ) and схадзі́ць (sxadzícʹ), Polish schodzić.

Со́нце схо́дить.

схо́дити на бе́рег

схо́дити з ро́зуму


сходити

сходи́ти • (sxodýty) pf

сходи́ти (canonical)
sxodýty (romanization)
сходи́ти (infinitive perfective)
сходи́ть (infinitive perfective)
схо́джений (passive past perfective)
impersonal: схо́джено (passive past perfective)
сходи́вши (adverbial past perfective)
сходжу́ (first-person future perfective singular)
схо́диш (future perfective second-person singular)
схо́дить (future perfective singular third-person)
схо́дим (first-person future perfective plural)
схо́димо (first-person future perfective plural)
схо́дите (future perfective plural second-person)
схо́дять (future perfective plural third-person)
сході́м (first-person imperative plural)
сході́мо (first-person imperative plural)
сходи́ (imperative second-person singular)
сході́ть (imperative plural second-person)
сходи́в (masculine past singular)
сходи́ли (masculine past plural)
сходи́ла (feminine past singular)
сходи́ли (feminine past plural)
сходи́ло (neuter past singular)
сходи́ли (neuter past plural)

Uk-сходити.ogg

(transitive) to go all over, to walk all over


уповати

упова́ти (canonical)
upováty (romanization)
or churchy (poetic)
упова́ти (imperfective infinitive)
упова́ть (imperfective infinitive)
упова́ючи (adverbial imperfective present)
упова́вши (adverbial imperfective past)
упова́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду впова́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду впова́ть (first-person future imperfective singular)
упова́тиму (first-person future imperfective singular)
упова́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш упова́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш упова́ть (future imperfective second-person singular)
упова́тимеш (future imperfective second-person singular)
упова́є (imperfective present singular third-person)
бу́де впова́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де впова́ть (future imperfective singular third-person)
упова́тиме (future imperfective singular third-person)
упова́єм (first-person imperfective plural present)
упова́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо впова́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо впова́ть (first-person future imperfective plural)
упова́тимемо (first-person future imperfective plural)
упова́тимем (first-person future imperfective plural)
упова́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете впова́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете впова́ть (future imperfective plural second-person)
упова́тимете (future imperfective plural second-person)
упова́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть упова́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть упова́ть (future imperfective plural third-person)
упова́тимуть (future imperfective plural third-person)
упова́ймо (first-person imperative plural)
упова́й (imperative second-person singular)
упова́йте (imperative plural second-person)
упова́в (masculine past singular)
упова́ли (masculine past plural)
упова́ла (feminine past singular)
упова́ли (feminine past plural)
упова́ло (neuter past singular)
упова́ли (neuter past plural)

Borrowed from Old Church Slavonic оупъвати (upŭvati), either via Old Ruthenian упова́ти, вповати (upováti, vpovati) and Old East Slavic оупъвати (upŭvati) or borrowed later from Church Slavonic, ultimately from Proto-Slavic *upъvati.

inh

упова́ти, вповати

to hope (for: на (na) + accusative case)


покусати

uk-verb

покуса́ти • (pokusáty) pf

покуса́ти (canonical)
pokusáty (romanization)
покуса́ти (infinitive perfective)
покуса́ть (infinitive perfective)
поку́саний (passive past perfective)
impersonal: поку́сано (passive past perfective)
покуса́вши (adverbial past perfective)
покуса́ю (first-person future perfective singular)
покуса́єш (future perfective second-person singular)
покуса́є (future perfective singular third-person)
покуса́єм (first-person future perfective plural)
покуса́ємо (first-person future perfective plural)
покуса́єте (future perfective plural second-person)
покуса́ють (future perfective plural third-person)
покуса́ймо (first-person imperative plural)
покуса́й (imperative second-person singular)
покуса́йте (imperative plural second-person)
покуса́в (masculine past singular)
покуса́ли (masculine past plural)
покуса́ла (feminine past singular)
покуса́ли (feminine past plural)
покуса́ло (neuter past singular)
покуса́ли (neuter past plural)

Uk-покусати.ogg

From по- (po-) + куса́ти (kusáty). Compare Russian покуса́ть (pokusátʹ), Belarusian пакуса́ць (pakusácʹ), Polish pokąsać.

Imperfective: куса́ти (kusáty)

to bite (all or a lot of, or in many places)

Imperfective: куса́ти (kusáty)

to sting (all or a lot of, or in many places)

Imperfectives: куса́ти (kusáty), поку́сувати (pokúsuvaty)

to bite (several times, especially due to excitement, fear, nervousness, etc.)

Обов’язково їмо якісь продукти, які нам необхідно покусати для того, щоб наша щелепа добре працювала і зуби не забували про свою функцію.

2023 September 21, “Завжди в гарній формі. Як харчуватися без обмежень та мати ідеальний вигляд — правила раціону від Аніти Луценко”, in NV, archived from the original on 2023-09-21:

We must eat some foods that we need to bite into so that our jaw works well and our teeth do not forget their function.

Obovʺjazkovo jimo jakisʹ produkty, jaki nam neobxidno pokusaty dlja toho, ščob naša ščelepa dobre pracjuvala i zuby ne zabuvaly pro svoju funkciju.

to bite, to bite into (all or a lot of some food)


ударяти

ударя́ти • (udarjáty) impf (perfective уда́рити)

ударя́ти (canonical)
udarjáty (romanization)
уда́рити (perfective)
ударя́ти (imperfective infinitive)
ударя́ть (imperfective infinitive)
ударя́ючи (adverbial imperfective present)
ударя́вши (adverbial imperfective past)
ударя́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вдаря́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вдаря́ть (first-person future imperfective singular)
ударя́тиму (first-person future imperfective singular)
ударя́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ударя́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ударя́ть (future imperfective second-person singular)
ударя́тимеш (future imperfective second-person singular)
ударя́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вдаря́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вдаря́ть (future imperfective singular third-person)
ударя́тиме (future imperfective singular third-person)
ударя́єм (first-person imperfective plural present)
ударя́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вдаря́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вдаря́ть (first-person future imperfective plural)
ударя́тимемо (first-person future imperfective plural)
ударя́тимем (first-person future imperfective plural)
ударя́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вдаря́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вдаря́ть (future imperfective plural second-person)
ударя́тимете (future imperfective plural second-person)
ударя́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ударя́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ударя́ть (future imperfective plural third-person)
ударя́тимуть (future imperfective plural third-person)
ударя́ймо (first-person imperative plural)
ударя́й (imperative second-person singular)
ударя́йте (imperative plural second-person)
ударя́в (masculine past singular)
ударя́ли (masculine past plural)
ударя́ла (feminine past singular)
ударя́ли (feminine past plural)
ударя́ло (neuter past singular)
ударя́ли (neuter past plural)

Uk-ударяти.ogg

Inherited from Old Ruthenian ударя́ти (udarjáti). By surface analysis, удар- (udar-) + -яти (-jaty). Compare Old Ruthenian удара́ти (udaráti), Old Church Slavonic оударати (udarati), Serbo-Croatian у̀дарати, Russian ударя́ть (udarjátʹ).

surf

(transitive) to hit, to strike, to smite (to deal a blow)

(transitive) to shoot, to fire (firearms, artillery)

(transitive) to hit, to strike (of projectiles, lightning)

(transitive, figuratively) to strike (to have a sharp or severe effect)

(transitive, figuratively, colloquial) to start doing something vigorously

(transitive) to ring, to make sound with (by striking something)

(transitive, figuratively) to play, to sing

(intransitive, figuratively) to ring out, to sound loudly

(intransitive, figuratively) to overwhelm with intensity (of sound, light, smell)

(intransitive, figuratively) to suddenly start, to manifest severely/intensely (of natural phenomena)

(intransitive) to gush, to geyser, to burst out

(intransitive) to hit, to strike (against)


простій

head

прості́й • (prostíj)

прості́й (canonical)
prostíj (romanization)

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

просто́яти простояти#Ukrainian

second-person singular imperative of просто́яти pf (prostójaty)


повторитися

uk-verb

повтори́тися

повто́рюватися

повторя́тися

повтори́тися • (povtorýtysja) pf (imperfective повто́рюватися or повторя́тися)

повтори́тися (canonical)
povtorýtysja (romanization)
повто́рюватися (imperfective)
повторя́тися (imperfective)
повтори́тися (infinitive perfective)
повтори́тись (infinitive perfective)
повтори́ться (infinitive perfective)
повтори́вшись (adverbial past perfective)
повторю́ся (first-person future perfective singular)
повторю́сь (first-person future perfective singular)
повтори́шся (future perfective second-person singular)
повтори́ться (future perfective singular third-person)
повтори́мся (first-person future perfective plural)
повторимо́ся (first-person future perfective plural)
повторимо́сь (first-person future perfective plural)
повторите́ся (future perfective plural second-person)
повторите́сь (future perfective plural second-person)
повторя́ться (future perfective plural third-person)
повторі́мся (first-person imperative plural)
повторі́мося (first-person imperative plural)
повторі́мось (first-person imperative plural)
повтори́ся (imperative second-person singular)
повтори́сь (imperative second-person singular)
повторі́ться (imperative plural second-person)
повтори́вся (masculine past singular)
повтори́всь (masculine past singular)
повтори́лися (masculine past plural)
повтори́лись (masculine past plural)
повтори́лася (feminine past singular)
повтори́лась (feminine past singular)
повтори́лися (feminine past plural)
повтори́лись (feminine past plural)
повтори́лося (neuter past singular)
повтори́лось (neuter past singular)
повтори́лися (neuter past plural)
повтори́лись (neuter past plural)

uk-conj

повтори́тися<4b.pf>

Uk-повторитися.ogg

From повтори́ти (povtorýty) + -ся (-sja). Compare Russian повтори́ться (povtorítʹsja), Belarusian паўтары́цца (paŭtarýcca), Polish powtórzyć się.

cog

повтори́ться


повторятися

uk-verb

повторя́тися

повтори́тися

повторя́тися • (povtorjátysja) impf (perfective повтори́тися)

повторя́тися (canonical)
povtorjátysja (romanization)
повтори́тися (perfective)
повторя́тися (imperfective infinitive)
повторя́тись (imperfective infinitive)
повторя́ться (imperfective infinitive)
повторя́ючись (adverbial imperfective present)
повторя́вшись (adverbial imperfective past)
повторя́юся (first-person imperfective present singular)
повторя́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду повторя́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду повторя́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду повторя́ться (first-person future imperfective singular)
повторя́тимусь (first-person future imperfective singular)
повторя́тимуся (first-person future imperfective singular)
повторя́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш повторя́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш повторя́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш повторя́ться (future imperfective second-person singular)
повторя́тимешся (future imperfective second-person singular)
повторя́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де повторя́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де повторя́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де повторя́ться (future imperfective singular third-person)
повторя́тиметься (future imperfective singular third-person)
повторя́ємся (first-person imperfective plural present)
повторя́ємося (first-person imperfective plural present)
повторя́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо повторя́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо повторя́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо повторя́ться (first-person future imperfective plural)
повторя́тимемось (first-person future imperfective plural)
повторя́тимемося (first-person future imperfective plural)
повторя́тимемся (first-person future imperfective plural)
повторя́єтеся (imperfective plural present second-person)
повторя́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете повторя́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете повторя́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете повторя́ться (future imperfective plural second-person)
повторя́тиметесь (future imperfective plural second-person)
повторя́тиметеся (future imperfective plural second-person)
повторя́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть повторя́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть повторя́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть повторя́ться (future imperfective plural third-person)
повторя́тимуться (future imperfective plural third-person)
повторя́ймося (first-person imperative plural)
повторя́ймось (first-person imperative plural)
повторя́йся (imperative second-person singular)
повторя́йсь (imperative second-person singular)
повторя́йтеся (imperative plural second-person)
повторя́йтесь (imperative plural second-person)
повторя́вся (masculine past singular)
повторя́всь (masculine past singular)
повторя́лися (masculine past plural)
повторя́лись (masculine past plural)
повторя́лася (feminine past singular)
повторя́лась (feminine past singular)
повторя́лися (feminine past plural)
повторя́лись (feminine past plural)
повторя́лося (neuter past singular)
повторя́лось (neuter past singular)
повторя́лися (neuter past plural)
повторя́лись (neuter past plural)

uk-conj

повторя́тися<1a.impf>

Uk-повторятися.ogg

From повторя́ти (povtorjáty) + -ся (-sja). Compare Russian повторя́ться (povtorjátʹsja), Belarusian паўтара́цца (paŭtarácca), Polish powtarzać się.

cog

повторя́ться

повто́рюватися повторюватися#Ukrainian

Synonym of повто́рюватися impf (povtórjuvatysja).


повторюватися

uk-verb

повто́рюватися

повтори́тися

повто́рюватися • (povtórjuvatysja) impf (perfective повтори́тися)

повто́рюватися (canonical)
povtórjuvatysja (romanization)
повтори́тися (perfective)
повто́рюватися (imperfective infinitive)
повто́рюватись (imperfective infinitive)
повто́рюваться (imperfective infinitive)
повто́рюючись (adverbial imperfective present)
повто́рювавшись (adverbial imperfective past)
повто́рююся (first-person imperfective present singular)
повто́рююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду повто́рюватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду повто́рюватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду повто́рюваться (first-person future imperfective singular)
повто́рюватимусь (first-person future imperfective singular)
повто́рюватимуся (first-person future imperfective singular)
повто́рюєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш повто́рюватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш повто́рюватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш повто́рюваться (future imperfective second-person singular)
повто́рюватимешся (future imperfective second-person singular)
повто́рюється (imperfective present singular third-person)
бу́де повто́рюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де повто́рюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де повто́рюваться (future imperfective singular third-person)
повто́рюватиметься (future imperfective singular third-person)
повто́рюємся (first-person imperfective plural present)
повто́рюємося (first-person imperfective plural present)
повто́рюємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо повто́рюватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо повто́рюватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо повто́рюваться (first-person future imperfective plural)
повто́рюватимемось (first-person future imperfective plural)
повто́рюватимемося (first-person future imperfective plural)
повто́рюватимемся (first-person future imperfective plural)
повто́рюєтеся (imperfective plural present second-person)
повто́рюєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете повто́рюватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете повто́рюватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете повто́рюваться (future imperfective plural second-person)
повто́рюватиметесь (future imperfective plural second-person)
повто́рюватиметеся (future imperfective plural second-person)
повто́рюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть повто́рюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть повто́рюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть повто́рюваться (future imperfective plural third-person)
повто́рюватимуться (future imperfective plural third-person)
повто́рюймося (first-person imperative plural)
повто́рюймось (first-person imperative plural)
повто́рюйся (imperative second-person singular)
повто́рюйсь (imperative second-person singular)
повто́рюйтеся (imperative plural second-person)
повто́рюйтесь (imperative plural second-person)
повто́рювався (masculine past singular)
повто́рювавсь (masculine past singular)
повто́рювалися (masculine past plural)
повто́рювались (masculine past plural)
повто́рювалася (feminine past singular)
повто́рювалась (feminine past singular)
повто́рювалися (feminine past plural)
повто́рювались (feminine past plural)
повто́рювалося (neuter past singular)
повто́рювалось (neuter past singular)
повто́рювалися (neuter past plural)
повто́рювались (neuter past plural)

uk-conj

повто́рюватися<2a.impf>

[pɔu̯ˈtɔrʲʊʋɐtesʲɐ]

Uk-повторюватися.ogg

From повто́рювати (povtórjuvaty) + -ся (-sja).

af

повто́рювати


умовляти

uk-verb

умовля́ти • (umovljáty) impf (perfective умо́вити)

умовля́ти (canonical)
umovljáty (romanization)
умо́вити (perfective)
умовля́ти (imperfective infinitive)
умовля́ть (imperfective infinitive)
умовля́ючи (adverbial imperfective present)
умовля́вши (adverbial imperfective past)
умовля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вмовля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вмовля́ть (first-person future imperfective singular)
умовля́тиму (first-person future imperfective singular)
умовля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш умовля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш умовля́ть (future imperfective second-person singular)
умовля́тимеш (future imperfective second-person singular)
умовля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вмовля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вмовля́ть (future imperfective singular third-person)
умовля́тиме (future imperfective singular third-person)
умовля́єм (first-person imperfective plural present)
умовля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вмовля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вмовля́ть (first-person future imperfective plural)
умовля́тимемо (first-person future imperfective plural)
умовля́тимем (first-person future imperfective plural)
умовля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вмовля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вмовля́ть (future imperfective plural second-person)
умовля́тимете (future imperfective plural second-person)
умовля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть умовля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть умовля́ть (future imperfective plural third-person)
умовля́тимуть (future imperfective plural third-person)
умовля́ймо (first-person imperative plural)
умовля́й (imperative second-person singular)
умовля́йте (imperative plural second-person)
умовля́в (masculine past singular)
умовля́ли (masculine past plural)
умовля́ла (feminine past singular)
умовля́ли (feminine past plural)
умовля́ло (neuter past singular)
умовля́ли (neuter past plural)

Uk-умовляти.ogg

From умо́вити (umóvyty) + -я́ти (-játy).

(transitive) to talk into, to persuade, to coax


поремствувати

поре́мствувати

ре́мствувати

поре́мствувати • (porémstvuvaty) pf (imperfective ре́мствувати)

поре́мствувати (canonical)
porémstvuvaty (romanization)
ре́мствувати (imperfective)
поре́мствувати (infinitive perfective)
поре́мствувать (infinitive perfective)
поре́мствувавши (adverbial past perfective)
поре́мствую (first-person future perfective singular)
поре́мствуєш (future perfective second-person singular)
поре́мствує (future perfective singular third-person)
поре́мствуєм (first-person future perfective plural)
поре́мствуємо (first-person future perfective plural)
поре́мствуєте (future perfective plural second-person)
поре́мствують (future perfective plural third-person)
поре́мствуймо (first-person imperative plural)
поре́мствуй (imperative second-person singular)
поре́мствуйте (imperative plural second-person)
поре́мствував (masculine past singular)
поре́мствували (masculine past plural)
поре́мствувала (feminine past singular)
поре́мствували (feminine past plural)
поре́мствувало (neuter past singular)
поре́мствували (neuter past plural)

uk-conj

поре́мствувати<2a.pf.intr>

Uk-поремствувати.ogg

From по- (po-) + ре́мствувати (rémstvuvaty).

af

ре́мствувати

to complain, to lament, to yammer, to grumble, to repine


ремствувати

uk-verb

ре́мствувати

поре́мствувати

ре́мствувати • (rémstvuvaty) impf (perfective поре́мствувати)

ре́мствувати (canonical)
rémstvuvaty (romanization)
поре́мствувати (perfective)
ре́мствувати (imperfective infinitive)
ре́мствувать (imperfective infinitive)
ре́мствуючи (adverbial imperfective present)
ре́мствувавши (adverbial imperfective past)
ре́мствую (first-person imperfective present singular)
бу́ду ре́мствувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ре́мствувать (first-person future imperfective singular)
ре́мствуватиму (first-person future imperfective singular)
ре́мствуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ре́мствувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ре́мствувать (future imperfective second-person singular)
ре́мствуватимеш (future imperfective second-person singular)
ре́мствує (imperfective present singular third-person)
бу́де ре́мствувати (future imperfective singular third-person)
бу́де ре́мствувать (future imperfective singular third-person)
ре́мствуватиме (future imperfective singular third-person)
ре́мствуєм (first-person imperfective plural present)
ре́мствуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ре́мствувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ре́мствувать (first-person future imperfective plural)
ре́мствуватимемо (first-person future imperfective plural)
ре́мствуватимем (first-person future imperfective plural)
ре́мствуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ре́мствувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ре́мствувать (future imperfective plural second-person)
ре́мствуватимете (future imperfective plural second-person)
ре́мствують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ре́мствувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ре́мствувать (future imperfective plural third-person)
ре́мствуватимуть (future imperfective plural third-person)
ре́мствуймо (first-person imperative plural)
ре́мствуй (imperative second-person singular)
ре́мствуйте (imperative plural second-person)
ре́мствував (masculine past singular)
ре́мствували (masculine past plural)
ре́мствувала (feminine past singular)
ре́мствували (feminine past plural)
ре́мствувало (neuter past singular)
ре́мствували (neuter past plural)

Uk-ремствувати.ogg

From ре́мство (rémstvo) + -увати (-uvaty).


пазати

па́зати (canonical)
pázaty (romanization)
па́зати (imperfective infinitive)
па́зать (imperfective infinitive)
па́заючи (adverbial imperfective present)
па́завши (adverbial imperfective past)
па́заю (first-person imperfective present singular)
бу́ду па́зати (first-person future imperfective singular)
бу́ду па́зать (first-person future imperfective singular)
па́затиму (first-person future imperfective singular)
па́заєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш па́зати (future imperfective second-person singular)
бу́деш па́зать (future imperfective second-person singular)
па́затимеш (future imperfective second-person singular)
па́зає (imperfective present singular third-person)
бу́де па́зати (future imperfective singular third-person)
бу́де па́зать (future imperfective singular third-person)
па́затиме (future imperfective singular third-person)
па́заєм (first-person imperfective plural present)
па́заємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо па́зати (first-person future imperfective plural)
бу́демо па́зать (first-person future imperfective plural)
па́затимемо (first-person future imperfective plural)
па́затимем (first-person future imperfective plural)
па́заєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете па́зати (future imperfective plural second-person)
бу́дете па́зать (future imperfective plural second-person)
па́затимете (future imperfective plural second-person)
па́зають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть па́зати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть па́зать (future imperfective plural third-person)
па́затимуть (future imperfective plural third-person)
па́займо (first-person imperative plural)
па́зай (imperative second-person singular)
па́зайте (imperative plural second-person)
па́зав (masculine past singular)
па́зали (masculine past plural)
па́зала (feminine past singular)
па́зали (feminine past plural)
па́зало (neuter past singular)
па́зали (neuter past plural)

па́зити пазити#Ukrainian

(transitive, dialectal) Alternative form of па́зити (pázyty)


валити

вали́ти (canonical)
valýty (romanization)
вали́ти (imperfective infinitive)
вали́ть (imperfective infinitive)
ва́лений (imperfective passive past)
impersonal: ва́лено (imperfective passive past)
ва́лячи (adverbial imperfective present)
вали́вши (adverbial imperfective past)
валю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду вали́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вали́ть (first-person future imperfective singular)
вали́тиму (first-person future imperfective singular)
ва́лиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вали́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вали́ть (future imperfective second-person singular)
вали́тимеш (future imperfective second-person singular)
ва́лить (imperfective present singular third-person)
бу́де вали́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вали́ть (future imperfective singular third-person)
вали́тиме (future imperfective singular third-person)
ва́лим (first-person imperfective plural present)
ва́лимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вали́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вали́ть (first-person future imperfective plural)
вали́тимемо (first-person future imperfective plural)
вали́тимем (first-person future imperfective plural)
ва́лите (imperfective plural present second-person)
бу́дете вали́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вали́ть (future imperfective plural second-person)
вали́тимете (future imperfective plural second-person)
ва́лять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вали́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вали́ть (future imperfective plural third-person)
вали́тимуть (future imperfective plural third-person)
валі́м (first-person imperative plural)
валі́мо (first-person imperative plural)
вали́ (imperative second-person singular)
валі́ть (imperative plural second-person)
вали́в (masculine past singular)
вали́ли (masculine past plural)
вали́ла (feminine past singular)
вали́ли (feminine past plural)
вали́ло (neuter past singular)
вали́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian вали́ти (valíti), from Old East Slavic валити (valiti), from Proto-Slavic *valiti.

inh+

to fell, to cut down, to chop down (trees)

(colloquial, figuratively) to pile on/onto, to overload (with), to overburden (with)

(colloquial, figuratively) to shift the blame/responsibility onto

(colloquial, figuratively) to make student fail an exam on purpose (usually by asking questions a student would likely not be able to answer)


валити

вали́ти (canonical)
valýty (romanization)
вали́ти (imperfective infinitive)
вали́ть (imperfective infinitive)
ва́лячи (adverbial imperfective present)
вали́вши (adverbial imperfective past)
валю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду вали́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вали́ть (first-person future imperfective singular)
вали́тиму (first-person future imperfective singular)
ва́лиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вали́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вали́ть (future imperfective second-person singular)
вали́тимеш (future imperfective second-person singular)
ва́лить (imperfective present singular third-person)
бу́де вали́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вали́ть (future imperfective singular third-person)
вали́тиме (future imperfective singular third-person)
ва́лим (first-person imperfective plural present)
ва́лимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вали́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вали́ть (first-person future imperfective plural)
вали́тимемо (first-person future imperfective plural)
вали́тимем (first-person future imperfective plural)
ва́лите (imperfective plural present second-person)
бу́дете вали́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вали́ть (future imperfective plural second-person)
вали́тимете (future imperfective plural second-person)
ва́лять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вали́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вали́ть (future imperfective plural third-person)
вали́тимуть (future imperfective plural third-person)
валі́м (first-person imperative plural)
валі́мо (first-person imperative plural)
вали́ (imperative second-person singular)
валі́ть (imperative plural second-person)
вали́в (masculine past singular)
вали́ли (masculine past plural)
вали́ла (feminine past singular)
вали́ли (feminine past plural)
вали́ло (neuter past singular)
вали́ли (neuter past plural)

to flock, to swarm, to crowd through (to go somewhere in large numbers; to move in a crowd)

(colloquial) to leave, to flee, to run away

(colloquial, offensive, imperative) get lost, piss off, get out of here


пазувати

пазува́ти (canonical)
pazuváty (romanization)
пазува́ти (imperfective infinitive)
пазува́ть (imperfective infinitive)
пазу́ючи (adverbial imperfective present)
пазува́вши (adverbial imperfective past)
пазу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду пазува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду пазува́ть (first-person future imperfective singular)
пазува́тиму (first-person future imperfective singular)
пазу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пазува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш пазува́ть (future imperfective second-person singular)
пазува́тимеш (future imperfective second-person singular)
пазу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де пазува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де пазува́ть (future imperfective singular third-person)
пазува́тиме (future imperfective singular third-person)
пазу́єм (first-person imperfective plural present)
пазу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пазува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо пазува́ть (first-person future imperfective plural)
пазува́тимемо (first-person future imperfective plural)
пазува́тимем (first-person future imperfective plural)
пазу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пазува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете пазува́ть (future imperfective plural second-person)
пазува́тимете (future imperfective plural second-person)
пазу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пазува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пазува́ть (future imperfective plural third-person)
пазува́тимуть (future imperfective plural third-person)
пазу́ймо (first-person imperative plural)
пазу́й (imperative second-person singular)
пазу́йте (imperative plural second-person)
пазува́в (masculine past singular)
пазува́ли (masculine past plural)
пазува́ла (feminine past singular)
пазува́ли (feminine past plural)
пазува́ло (neuter past singular)
пазува́ли (neuter past plural)

па́зити пазити#Ukrainian


пазувати

пазува́ти (canonical)
pazuváty (romanization)
пазува́ти (imperfective infinitive)
пазува́ть (imperfective infinitive)
пазо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: пазо́вано (imperfective passive past)
пазу́ючи (adverbial imperfective present)
пазува́вши (adverbial imperfective past)
пазу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду пазува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду пазува́ть (first-person future imperfective singular)
пазува́тиму (first-person future imperfective singular)
пазу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пазува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш пазува́ть (future imperfective second-person singular)
пазува́тимеш (future imperfective second-person singular)
пазу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де пазува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де пазува́ть (future imperfective singular third-person)
пазува́тиме (future imperfective singular third-person)
пазу́єм (first-person imperfective plural present)
пазу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пазува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо пазува́ть (first-person future imperfective plural)
пазува́тимемо (first-person future imperfective plural)
пазува́тимем (first-person future imperfective plural)
пазу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пазува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете пазува́ть (future imperfective plural second-person)
пазува́тимете (future imperfective plural second-person)
пазу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пазува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пазува́ть (future imperfective plural third-person)
пазува́тимуть (future imperfective plural third-person)
пазу́ймо (first-person imperative plural)
пазу́й (imperative second-person singular)
пазу́йте (imperative plural second-person)
пазува́в (masculine past singular)
пазува́ли (masculine past plural)
пазува́ла (feminine past singular)
пазува́ли (feminine past plural)
пазува́ло (neuter past singular)
пазува́ли (neuter past plural)

(transitive) to groove, to mortise, to rabbet, to slot


натякати

uk-verb

натяка́ти • (natjakáty) impf (perfective натякну́ти)

натяка́ти (canonical)
natjakáty (romanization)
натякну́ти (perfective)
натяка́ти (imperfective infinitive)
натяка́ть (imperfective infinitive)
натяка́ючи (adverbial imperfective present)
натяка́вши (adverbial imperfective past)
натяка́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду натяка́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду натяка́ть (first-person future imperfective singular)
натяка́тиму (first-person future imperfective singular)
натяка́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш натяка́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш натяка́ть (future imperfective second-person singular)
натяка́тимеш (future imperfective second-person singular)
натяка́є (imperfective present singular third-person)
бу́де натяка́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де натяка́ть (future imperfective singular third-person)
натяка́тиме (future imperfective singular third-person)
натяка́єм (first-person imperfective plural present)
натяка́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо натяка́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо натяка́ть (first-person future imperfective plural)
натяка́тимемо (first-person future imperfective plural)
натяка́тимем (first-person future imperfective plural)
натяка́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете натяка́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете натяка́ть (future imperfective plural second-person)
натяка́тимете (future imperfective plural second-person)
натяка́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть натяка́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть натяка́ть (future imperfective plural third-person)
натяка́тимуть (future imperfective plural third-person)
натяка́ймо (first-person imperative plural)
натяка́й (imperative second-person singular)
натяка́йте (imperative plural second-person)
натяка́в (masculine past singular)
натяка́ли (masculine past plural)
натяка́ла (feminine past singular)
натяка́ли (feminine past plural)
натяка́ло (neuter past singular)
натяка́ли (neuter past plural)

Uk-натякати.ogg

to hint, to allude (refer to something indirectly or by suggestion) [with на (na, + accusative) ‘at/to’]


ніжити

ні́жити • (nížyty) impf (perfective поні́жити)

ні́жити (canonical)
nížyty (romanization)
поні́жити (perfective)
ні́жити (imperfective infinitive)
ні́жить (imperfective infinitive)
ні́жачи (adverbial imperfective present)
ні́живши (adverbial imperfective past)
ні́жу (first-person imperfective present singular)
бу́ду ні́жити (first-person future imperfective singular)
бу́ду ні́жить (first-person future imperfective singular)
ні́житиму (first-person future imperfective singular)
ні́жиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ні́жити (future imperfective second-person singular)
бу́деш ні́жить (future imperfective second-person singular)
ні́житимеш (future imperfective second-person singular)
ні́жить (imperfective present singular third-person)
бу́де ні́жити (future imperfective singular third-person)
бу́де ні́жить (future imperfective singular third-person)
ні́житиме (future imperfective singular third-person)
ні́жим (first-person imperfective plural present)
ні́жимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ні́жити (first-person future imperfective plural)
бу́демо ні́жить (first-person future imperfective plural)
ні́житимемо (first-person future imperfective plural)
ні́житимем (first-person future imperfective plural)
ні́жите (imperfective plural present second-person)
бу́дете ні́жити (future imperfective plural second-person)
бу́дете ні́жить (future imperfective plural second-person)
ні́житимете (future imperfective plural second-person)
ні́жать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ні́жити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ні́жить (future imperfective plural third-person)
ні́житимуть (future imperfective plural third-person)
ні́жмо (first-person imperative plural)
ніж (imperative second-person singular)
ні́жте (imperative plural second-person)
ні́жив (masculine past singular)
ні́жили (masculine past plural)
ні́жила (feminine past singular)
ні́жили (feminine past plural)
ні́жило (neuter past singular)
ні́жили (neuter past plural)

Inherited from Proto-Slavic *něžiti, from *něga. By surface analysis, нíга (níha) + -ити (-yty). Compare Russian не́жить (néžitʹ).


злагоджений

head

зла́годжений

зла́годжений • (zláhodženyj)

зла́годжений (canonical)
zláhodženyj (romanization)
зла́годжений (masculine nominative)
зла́годжене (neuter nominative)
зла́годжена (feminine nominative)
зла́годжені (nominative plural)
зла́годженого (genitive masculine neuter)
зла́годженої (feminine genitive)
зла́годжених (genitive plural)
зла́годженому (dative masculine neuter)
зла́годженій (dative feminine)
зла́годженим (dative plural)
зла́годженого (accusative animate masculine)
зла́годжене (accusative neuter)
зла́годжену (accusative feminine)
зла́годжених (accusative animate plural)
зла́годжений (accusative inanimate masculine)
зла́годжені (accusative inanimate plural)
зла́годженим (instrumental masculine neuter)
зла́годженою (feminine instrumental)
зла́годженими (instrumental plural)
зла́годженому (locative masculine neuter)
зла́годженім (locative masculine neuter)
зла́годженій (feminine locative)
зла́годжених (locative plural)

uk-adecl

зла́годжений

Uk-злагоджений.ogg

зла́годити злагодити#Ukrainian

adjectival past passive participle of зла́годити pf (zláhodyty)


клопотати

клопота́ти (canonical)
klopotáty (romanization)
клопота́ти (imperfective infinitive)
клопота́ть (imperfective infinitive)
клопо́чучи (adverbial imperfective present)
клопота́вши (adverbial imperfective past)
клопочу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду клопота́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду клопота́ть (first-person future imperfective singular)
клопота́тиму (first-person future imperfective singular)
клопо́чеш (imperfective present second-person singular)
бу́деш клопота́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш клопота́ть (future imperfective second-person singular)
клопота́тимеш (future imperfective second-person singular)
клопо́че (imperfective present singular third-person)
бу́де клопота́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де клопота́ть (future imperfective singular third-person)
клопота́тиме (future imperfective singular third-person)
клопо́чем (first-person imperfective plural present)
клопо́чемо (first-person imperfective plural present)
бу́демо клопота́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо клопота́ть (first-person future imperfective plural)
клопота́тимемо (first-person future imperfective plural)
клопота́тимем (first-person future imperfective plural)
клопо́чете (imperfective plural present second-person)
бу́дете клопота́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете клопота́ть (future imperfective plural second-person)
клопота́тимете (future imperfective plural second-person)
клопо́чуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть клопота́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть клопота́ть (future imperfective plural third-person)
клопота́тимуть (future imperfective plural third-person)
клопочі́м (first-person imperative plural)
клопочі́мо (first-person imperative plural)
клопочи́ (imperative second-person singular)
клопочі́ть (imperative plural second-person)
клопота́в (masculine past singular)
клопота́ли (masculine past plural)
клопота́ла (feminine past singular)
клопота́ли (feminine past plural)
клопота́ло (neuter past singular)
клопота́ли (neuter past plural)

Uk-клопотати.ogg

Inherited from Old Ruthenian клопота́ти (klopotáti). By surface analysis, клопот (klopot) + -ати (-aty).

surf

(intransitive, law) to solicit, to apply, to intercede, to petition, to file, to plead, to inquest, to request

(transitive) to disturb, to bother, to importune

(intransitive, rare) to bustle about, to be very busy with sth., to hustle, to go all out


попасти

uk-verb

попа́сти • (popásty) pf (imperfective попада́ти)

попа́сти (canonical)
popásty (romanization)
попада́ти (imperfective)
попа́сти (infinitive perfective)
попа́вши (adverbial past perfective)
попаду́ (first-person future perfective singular)
попаде́ш (future perfective second-person singular)
попаде́ (future perfective singular third-person)
попаде́м (first-person future perfective plural)
попадемо́ (first-person future perfective plural)
попадете́ (future perfective plural second-person)
попаду́ть (future perfective plural third-person)
попаді́м (first-person imperative plural)
попаді́мо (first-person imperative plural)
попади́ (imperative second-person singular)
попаді́ть (imperative plural second-person)
попа́в (masculine past singular)
попа́ли (masculine past plural)
попа́ла (feminine past singular)
попа́ли (feminine past plural)
попа́ло (neuter past singular)
попа́ли (neuter past plural)

Uk-попасти.ogg

по- (po-) + па́сти (pásty). Compare Russian попасть (popastʹ)

to get (to), to come (upon), to fall (into), to find oneself (in), to hit (upon)


відретушувати

відретушува́ти

відретушо́вувати

відретушува́ти • (vidretušuváty) pf (imperfective відретушо́вувати)

відретушува́ти (canonical)
vidretušuváty (romanization)
відретушо́вувати (imperfective)
відретушува́ти (infinitive perfective)
відретушува́ть (infinitive perfective)
відретушо́ваний (passive past perfective)
impersonal: відретушо́вано (passive past perfective)
відретушува́вши (adverbial past perfective)
відретушу́ю (first-person future perfective singular)
відретушу́єш (future perfective second-person singular)
відретушу́є (future perfective singular third-person)
відретушу́єм (first-person future perfective plural)
відретушу́ємо (first-person future perfective plural)
відретушу́єте (future perfective plural second-person)
відретушу́ють (future perfective plural third-person)
відретушу́ймо (first-person imperative plural)
відретушу́й (imperative second-person singular)
відретушу́йте (imperative plural second-person)
відретушува́в (masculine past singular)
відретушува́ли (masculine past plural)
відретушува́ла (feminine past singular)
відретушува́ли (feminine past plural)
відретушува́ло (neuter past singular)
відретушува́ли (neuter past plural)

uk-conj

відретушува́ти<2a.pf.tr.ppp>

From від- (vid-) + ретушува́ти (retušuváty). Compare Belarusian адрэтушава́ць (adretušavácʹ), Russian отретуши́ровать (otretušírovatʹ).

cog

адрэтушава́ць

отретуши́ровать

(literally) to retouch, to touch up (to improve something, especially a photograph, by adding or correcting details, or by removing flaws)

(figuratively) to embellish, to touch up (to make something look better or more acceptable than it is in reality)


страйкуючий

head

страйку́ючий

страйку́ючий • (strajkújučyj)

страйку́ючий (canonical)
strajkújučyj (romanization)
страйку́ючий (masculine nominative)
страйку́юче (neuter nominative)
страйку́юча (feminine nominative)
страйку́ючі (nominative plural)
страйку́ючого (genitive masculine neuter)
страйку́ючої (feminine genitive)
страйку́ючих (genitive plural)
страйку́ючому (dative masculine neuter)
страйку́ючій (dative feminine)
страйку́ючим (dative plural)
страйку́ючого (accusative animate masculine)
страйку́юче (accusative neuter)
страйку́ючу (accusative feminine)
страйку́ючих (accusative animate plural)
страйку́ючий (accusative inanimate masculine)
страйку́ючі (accusative inanimate plural)
страйку́ючим (instrumental masculine neuter)
страйку́ючою (feminine instrumental)
страйку́ючими (instrumental plural)
страйку́ючому (locative masculine neuter)
страйку́ючім (locative masculine neuter)
страйку́ючій (feminine locative)
страйку́ючих (locative plural)

uk-adecl

страйку́ючий

страйкува́ти страйкувати#Ukrainian

present active participle of страйкува́ти impf (strajkuváty)


ретушувати

uk-verb

ретушува́ти • (retušuváty) impf

ретушува́ти (canonical)
retušuváty (romanization)
ретушува́ти (imperfective infinitive)
ретушува́ть (imperfective infinitive)
ретушо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: ретушо́вано (imperfective passive past)
ретушу́ючи (adverbial imperfective present)
ретушува́вши (adverbial imperfective past)
ретушу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду ретушува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду ретушува́ть (first-person future imperfective singular)
ретушува́тиму (first-person future imperfective singular)
ретушу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ретушува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш ретушува́ть (future imperfective second-person singular)
ретушува́тимеш (future imperfective second-person singular)
ретушу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де ретушува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де ретушува́ть (future imperfective singular third-person)
ретушува́тиме (future imperfective singular third-person)
ретушу́єм (first-person imperfective plural present)
ретушу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ретушува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо ретушува́ть (first-person future imperfective plural)
ретушува́тимемо (first-person future imperfective plural)
ретушува́тимем (first-person future imperfective plural)
ретушу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ретушува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете ретушува́ть (future imperfective plural second-person)
ретушува́тимете (future imperfective plural second-person)
ретушу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ретушува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ретушува́ть (future imperfective plural third-person)
ретушува́тимуть (future imperfective plural third-person)
ретушу́ймо (first-person imperative plural)
ретушу́й (imperative second-person singular)
ретушу́йте (imperative plural second-person)
ретушува́в (masculine past singular)
ретушува́ли (masculine past plural)
ретушува́ла (feminine past singular)
ретушува́ли (feminine past plural)
ретушува́ло (neuter past singular)
ретушува́ли (neuter past plural)

From ре́туш (rétuš) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian рэтушава́ць (retušavácʹ), Polish retuszować, Russian ретуши́ровать (retušírovatʹ),

cog

ретуши́ровать

(transitive) to retouch (to improve something, especially a photograph, by adding or correcting details, or by removing flaws)


страйкувати

uk-verb

страйкува́ти

страйкува́ти (canonical)
strajkuváty (romanization)
страйкува́ти (imperfective infinitive)
страйкува́ть (imperfective infinitive)
страйку́ючий (active imperfective present)
страйку́ючи (adverbial imperfective present)
страйкува́вши (adverbial imperfective past)
страйку́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду страйкува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду страйкува́ть (first-person future imperfective singular)
страйкува́тиму (first-person future imperfective singular)
страйку́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш страйкува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш страйкува́ть (future imperfective second-person singular)
страйкува́тимеш (future imperfective second-person singular)
страйку́є (imperfective present singular third-person)
бу́де страйкува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де страйкува́ть (future imperfective singular third-person)
страйкува́тиме (future imperfective singular third-person)
страйку́єм (first-person imperfective plural present)
страйку́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо страйкува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо страйкува́ть (first-person future imperfective plural)
страйкува́тимемо (first-person future imperfective plural)
страйкува́тимем (first-person future imperfective plural)
страйку́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете страйкува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете страйкува́ть (future imperfective plural second-person)
страйкува́тимете (future imperfective plural second-person)
страйку́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть страйкува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть страйкува́ть (future imperfective plural third-person)
страйкува́тимуть (future imperfective plural third-person)
страйку́ймо (first-person imperative plural)
страйку́й (imperative second-person singular)
страйку́йте (imperative plural second-person)
страйкува́в (masculine past singular)
страйкува́ли (masculine past plural)
страйкува́ла (feminine past singular)
страйкува́ли (feminine past plural)
страйкува́ло (neuter past singular)
страйкува́ли (neuter past plural)

uk-conj

страйку́ючий

Uk-страйкувати.ogg

to strike (to stop work as a form of protest)


поминати

uk-verb

помина́ти • (pomynáty) impf (perfective пом'яну́ти)

помина́ти (canonical)
pomynáty (romanization)
пом'яну́ти (perfective)
помина́ти (imperfective infinitive)
помина́ть (imperfective infinitive)
помина́ючи (adverbial imperfective present)
помина́вши (adverbial imperfective past)
помина́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду помина́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду помина́ть (first-person future imperfective singular)
помина́тиму (first-person future imperfective singular)
помина́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш помина́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш помина́ть (future imperfective second-person singular)
помина́тимеш (future imperfective second-person singular)
помина́є (imperfective present singular third-person)
бу́де помина́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де помина́ть (future imperfective singular third-person)
помина́тиме (future imperfective singular third-person)
помина́єм (first-person imperfective plural present)
помина́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо помина́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо помина́ть (first-person future imperfective plural)
помина́тимемо (first-person future imperfective plural)
помина́тимем (first-person future imperfective plural)
помина́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете помина́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете помина́ть (future imperfective plural second-person)
помина́тимете (future imperfective plural second-person)
помина́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть помина́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть помина́ть (future imperfective plural third-person)
помина́тимуть (future imperfective plural third-person)
помина́ймо (first-person imperative plural)
помина́й (imperative second-person singular)
помина́йте (imperative plural second-person)
помина́в (masculine past singular)
помина́ли (masculine past plural)
помина́ла (feminine past singular)
помина́ли (feminine past plural)
помина́ло (neuter past singular)
помина́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian помина́ти (pomináti), from Old East Slavic поминати (pominati), from Proto-Slavic *pominati.

inh+

(colloquial) to pray for someone's well-being, to pray for the dead

to participate in a repast in memory of the deceased


поминати

uk-verb

помина́ти • (pomynáty) impf (perfective помину́ти)

помина́ти (canonical)
pomynáty (romanization)
помину́ти (perfective)
помина́ти (imperfective infinitive)
помина́ть (imperfective infinitive)
помина́ючи (adverbial imperfective present)
помина́вши (adverbial imperfective past)
помина́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду помина́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду помина́ть (first-person future imperfective singular)
помина́тиму (first-person future imperfective singular)
помина́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш помина́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш помина́ть (future imperfective second-person singular)
помина́тимеш (future imperfective second-person singular)
помина́є (imperfective present singular third-person)
бу́де помина́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де помина́ть (future imperfective singular third-person)
помина́тиме (future imperfective singular third-person)
помина́єм (first-person imperfective plural present)
помина́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо помина́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо помина́ть (first-person future imperfective plural)
помина́тимемо (first-person future imperfective plural)
помина́тимем (first-person future imperfective plural)
помина́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете помина́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете помина́ть (future imperfective plural second-person)
помина́тимете (future imperfective plural second-person)
помина́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть помина́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть помина́ть (future imperfective plural third-person)
помина́тимуть (future imperfective plural third-person)
помина́ймо (first-person imperative plural)
помина́й (imperative second-person singular)
помина́йте (imperative plural second-person)
помина́в (masculine past singular)
помина́ли (masculine past plural)
помина́ла (feminine past singular)
помина́ли (feminine past plural)
помина́ло (neuter past singular)
помина́ли (neuter past plural)


закритися

закрива́тися

закри́тися • (zakrýtysja) pf (imperfective закрива́тися)

закри́тися (canonical)
zakrýtysja (romanization)
закрива́тися (imperfective)
закри́тися (infinitive perfective)
закри́тись (infinitive perfective)
закри́ться (infinitive perfective)
закри́вшись (adverbial past perfective)
закри́юся (first-person future perfective singular)
закри́юсь (first-person future perfective singular)
закри́єшся (future perfective second-person singular)
закри́ється (future perfective singular third-person)
закри́ємся (first-person future perfective plural)
закри́ємося (first-person future perfective plural)
закри́ємось (first-person future perfective plural)
закри́єтеся (future perfective plural second-person)
закри́єтесь (future perfective plural second-person)
закри́ються (future perfective plural third-person)
закри́ймося (first-person imperative plural)
закри́ймось (first-person imperative plural)
закри́йся (imperative second-person singular)
закри́йсь (imperative second-person singular)
закри́йтеся (imperative plural second-person)
закри́йтесь (imperative plural second-person)
закри́вся (masculine past singular)
закри́всь (masculine past singular)
закри́лися (masculine past plural)
закри́лись (masculine past plural)
закри́лася (feminine past singular)
закри́лась (feminine past singular)
закри́лися (feminine past plural)
закри́лись (feminine past plural)
закри́лося (neuter past singular)
закри́лось (neuter past singular)
закри́лися (neuter past plural)
закри́лись (neuter past plural)

From за- (za-) + кри́ти (krýty) + -ся (-sja). Compare Russian закры́ться (zakrýtʹsja).


закриватися

закрива́тися

закрива́тися • (zakryvátysja) impf (perfective закри́тися)

закрива́тися (canonical)
zakryvátysja (romanization)
закри́тися (perfective)
закрива́тися (imperfective infinitive)
закрива́тись (imperfective infinitive)
закрива́ться (imperfective infinitive)
закрива́ючись (adverbial imperfective present)
закрива́вшись (adverbial imperfective past)
закрива́юся (first-person imperfective present singular)
закрива́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду закрива́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду закрива́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду закрива́ться (first-person future imperfective singular)
закрива́тимусь (first-person future imperfective singular)
закрива́тимуся (first-person future imperfective singular)
закрива́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш закрива́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш закрива́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш закрива́ться (future imperfective second-person singular)
закрива́тимешся (future imperfective second-person singular)
закрива́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де закрива́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де закрива́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де закрива́ться (future imperfective singular third-person)
закрива́тиметься (future imperfective singular third-person)
закрива́ємся (first-person imperfective plural present)
закрива́ємося (first-person imperfective plural present)
закрива́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо закрива́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо закрива́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо закрива́ться (first-person future imperfective plural)
закрива́тимемось (first-person future imperfective plural)
закрива́тимемося (first-person future imperfective plural)
закрива́тимемся (first-person future imperfective plural)
закрива́єтеся (imperfective plural present second-person)
закрива́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете закрива́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете закрива́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете закрива́ться (future imperfective plural second-person)
закрива́тиметесь (future imperfective plural second-person)
закрива́тиметеся (future imperfective plural second-person)
закрива́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть закрива́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть закрива́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть закрива́ться (future imperfective plural third-person)
закрива́тимуться (future imperfective plural third-person)
закрива́ймося (first-person imperative plural)
закрива́ймось (first-person imperative plural)
закрива́йся (imperative second-person singular)
закрива́йсь (imperative second-person singular)
закрива́йтеся (imperative plural second-person)
закрива́йтесь (imperative plural second-person)
закрива́вся (masculine past singular)
закрива́всь (masculine past singular)
закрива́лися (masculine past plural)
закрива́лись (masculine past plural)
закрива́лася (feminine past singular)
закрива́лась (feminine past singular)
закрива́лися (feminine past plural)
закрива́лись (feminine past plural)
закрива́лося (neuter past singular)
закрива́лось (neuter past singular)
закрива́лися (neuter past plural)
закрива́лись (neuter past plural)

Uk-закриватися.ogg

From за- (za-) + кри (kry) + -ва́ти (-váty) + -ся (-sja). Compare Russian закрыва́ться (zakryvátʹsja).

cog

закрыва́ться


винити

вини́ти (canonical)
vynýty (romanization)
вини́ти (imperfective infinitive)
вини́ть (imperfective infinitive)
винячи́ (adverbial imperfective present)
вини́вши (adverbial imperfective past)
виню́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду вини́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вини́ть (first-person future imperfective singular)
вини́тиму (first-person future imperfective singular)
вини́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вини́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вини́ть (future imperfective second-person singular)
вини́тимеш (future imperfective second-person singular)
вини́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де вини́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вини́ть (future imperfective singular third-person)
вини́тиме (future imperfective singular third-person)
вини́м (first-person imperfective plural present)
винимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо вини́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вини́ть (first-person future imperfective plural)
вини́тимемо (first-person future imperfective plural)
вини́тимем (first-person future imperfective plural)
вините́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете вини́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вини́ть (future imperfective plural second-person)
вини́тимете (future imperfective plural second-person)
виня́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вини́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вини́ть (future imperfective plural third-person)
вини́тимуть (future imperfective plural third-person)
вині́м (first-person imperative plural)
вині́мо (first-person imperative plural)
вини́ (imperative second-person singular)
вині́ть (imperative plural second-person)
вини́в (masculine past singular)
вини́ли (masculine past plural)
вини́ла (feminine past singular)
вини́ли (feminine past plural)
вини́ло (neuter past singular)
вини́ли (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian вини́ти (viníti), from Old East Slavic винити (viniti), from Proto-Slavic *viniti. By surface analysis, вина (vyna) + -и́ти (-ýty).

surf

to blame, to accuse, to censure, to indict


в'янути

в'я́нути (canonical)
vʺjánuty (romanization)
в'я́нути (imperfective infinitive)
в'я́нуть (imperfective infinitive)
в'я́нучи (adverbial imperfective present)
в'я́нувши (adverbial imperfective past)
в'я́ши (adverbial imperfective past)
в'я́ну (first-person imperfective present singular)
бу́ду в'я́нути (first-person future imperfective singular)
бу́ду в'я́нуть (first-person future imperfective singular)
в'я́нутиму (first-person future imperfective singular)
в'я́неш (imperfective present second-person singular)
бу́деш у'я́нути (future imperfective second-person singular)
бу́деш у'я́нуть (future imperfective second-person singular)
в'я́нутимеш (future imperfective second-person singular)
в'я́не (imperfective present singular third-person)
бу́де в'я́нути (future imperfective singular third-person)
бу́де в'я́нуть (future imperfective singular third-person)
в'я́нутиме (future imperfective singular third-person)
в'я́нем (first-person imperfective plural present)
в'я́немо (first-person imperfective plural present)
бу́демо в'я́нути (first-person future imperfective plural)
бу́демо в'я́нуть (first-person future imperfective plural)
в'я́нутимемо (first-person future imperfective plural)
в'я́нутимем (first-person future imperfective plural)
в'я́нете (imperfective plural present second-person)
бу́дете в'я́нути (future imperfective plural second-person)
бу́дете в'я́нуть (future imperfective plural second-person)
в'я́нутимете (future imperfective plural second-person)
в'я́нуть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть у'я́нути (future imperfective plural third-person)
бу́дуть у'я́нуть (future imperfective plural third-person)
в'я́нутимуть (future imperfective plural third-person)
в'я́ньмо (first-person imperative plural)
в'янь (imperative second-person singular)
в'я́ньте (imperative plural second-person)
в'яв (masculine past singular)
в'я́нув (masculine past singular)
в'я́ли (masculine past plural)
в'я́нули (masculine past plural)
в'я́ла (feminine past singular)
в'я́нула (feminine past singular)
в'я́ли (feminine past plural)
в'я́нули (feminine past plural)
в'я́ло (neuter past singular)
в'я́нуло (neuter past singular)
в'я́ли (neuter past plural)
в'я́нули (neuter past plural)

uk-conj

в'яв, в'я́нув

Inherited from Old Ruthenian вꙗнути (vjanuti), from Old East Slavic вѧнꙋти, from Proto-Slavic *vędnǫti.

inh+

to wither, to become emaciated (of human body)


винуватити

uk-verb

звинува́тити

обвинува́тити

винува́тити • (vynuvátyty) impf (perfective звинува́тити or обвинува́тити)

винува́тити (canonical)
vynuvátyty (romanization)
звинува́тити (perfective)
обвинува́тити (perfective)
винува́тити (imperfective infinitive)
винува́тить (imperfective infinitive)
винува́чений (imperfective passive past)
impersonal: винува́чено (imperfective passive past)
винува́тячи (adverbial imperfective present)
винува́тивши (adverbial imperfective past)
винува́чу (first-person imperfective present singular)
бу́ду винува́тити (first-person future imperfective singular)
бу́ду винува́тить (first-person future imperfective singular)
винува́титиму (first-person future imperfective singular)
винува́тиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш винува́тити (future imperfective second-person singular)
бу́деш винува́тить (future imperfective second-person singular)
винува́титимеш (future imperfective second-person singular)
винува́тить (imperfective present singular third-person)
бу́де винува́тити (future imperfective singular third-person)
бу́де винува́тить (future imperfective singular third-person)
винува́титиме (future imperfective singular third-person)
винува́тим (first-person imperfective plural present)
винува́тимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо винува́тити (first-person future imperfective plural)
бу́демо винува́тить (first-person future imperfective plural)
винува́титимемо (first-person future imperfective plural)
винува́титимем (first-person future imperfective plural)
винува́тите (imperfective plural present second-person)
бу́дете винува́тити (future imperfective plural second-person)
бу́дете винува́тить (future imperfective plural second-person)
винува́титимете (future imperfective plural second-person)
винува́тять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть винува́тити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть винува́тить (future imperfective plural third-person)
винува́титимуть (future imperfective plural third-person)
винува́тьмо (first-person imperative plural)
винува́ть (imperative second-person singular)
винува́тьте (imperative plural second-person)
винува́тив (masculine past singular)
винува́тили (masculine past plural)
винува́тила (feminine past singular)
винува́тили (feminine past plural)
винува́тило (neuter past singular)
винува́тили (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian винова́тити (vinovátiti). By surface analysis, винува́т- (vynuvát-) + -ити (-yty)


віщати

uk-verb

віща́ти • (viščáty) impf

віща́ти (canonical)
viščáty (romanization)
віща́ти (imperfective infinitive)
віща́ть (imperfective infinitive)
віща́ючи (adverbial imperfective present)
віща́вши (adverbial imperfective past)
віща́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду віща́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду віща́ть (first-person future imperfective singular)
віща́тиму (first-person future imperfective singular)
віща́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш віща́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш віща́ть (future imperfective second-person singular)
віща́тимеш (future imperfective second-person singular)
віща́є (imperfective present singular third-person)
бу́де віща́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де віща́ть (future imperfective singular third-person)
віща́тиме (future imperfective singular third-person)
віща́єм (first-person imperfective plural present)
віща́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо віща́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо віща́ть (first-person future imperfective plural)
віща́тимемо (first-person future imperfective plural)
віща́тимем (first-person future imperfective plural)
віща́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете віща́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете віща́ть (future imperfective plural second-person)
віща́тимете (future imperfective plural second-person)
віща́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть віща́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть віща́ть (future imperfective plural third-person)
віща́тимуть (future imperfective plural third-person)
віща́ймо (first-person imperative plural)
віща́й (imperative second-person singular)
віща́йте (imperative plural second-person)
віща́в (masculine past singular)
віща́ли (masculine past plural)
віща́ла (feminine past singular)
віща́ли (feminine past plural)
віща́ло (neuter past singular)
віща́ли (neuter past plural)

Borrowed from Old Church Slavonic вѣщати (věštati), from Proto-Slavic *věťati.

bor+

(dated, solemn, transitive) to impart, to enunciate, to proclaim


віщати

uk-verb

віща́ти • (viščáty) impf

Inherited from Proto-Slavic *věščati. By surface analysis, віщ (višč) + -а́ти (-áty)

surf

(dated, transitive) to foretell, to prophesy


застаріти

uk-verb

застаріва́ти

застарі́ти or заста́ріти • (zastaríty or zastárity) pf (imperfective застаріва́ти)

застарі́ти (canonical)
заста́ріти (canonical)
zastaríty (romanization)
zastárity (romanization)
застаріва́ти (imperfective)
застарі́ти (infinitive perfective)
застарі́ть (infinitive perfective)
заста́ріти (infinitive perfective)
заста́ріть (infinitive perfective)
застарі́лий (active past perfective)
застарі́вши (adverbial past perfective)
заста́рівши (adverbial past perfective)
застарі́ю (first-person future perfective singular)
заста́рію (first-person future perfective singular)
застарі́єш (future perfective second-person singular)
заста́рієш (future perfective second-person singular)
застарі́є (future perfective singular third-person)
заста́ріє (future perfective singular third-person)
застарі́єм (first-person future perfective plural)
застарі́ємо (first-person future perfective plural)
заста́рієм (first-person future perfective plural)
заста́ріємо (first-person future perfective plural)
застарі́єте (future perfective plural second-person)
заста́рієте (future perfective plural second-person)
застарі́ють (future perfective plural third-person)
заста́ріють (future perfective plural third-person)
застарі́ймо (first-person imperative plural)
заста́ріймо (first-person imperative plural)
застарі́й (imperative second-person singular)
заста́рій (imperative second-person singular)
застарі́йте (imperative plural second-person)
заста́рійте (imperative plural second-person)
застарі́в (masculine past singular)
заста́рів (masculine past singular)
застарі́ли (masculine past plural)
заста́ріли (masculine past plural)
застарі́ла (feminine past singular)
заста́ріла (feminine past singular)
застарі́ли (feminine past plural)
заста́ріли (feminine past plural)
застарі́ло (neuter past singular)
заста́ріло (neuter past singular)
застарі́ли (neuter past plural)
заста́ріли (neuter past plural)

uk-conj

((застарі́ти<1a.pf.intr>,заста́ріти<1a.pf.intr>))

From за- (za-) + ста́рі́ти (stáríty). Compare Russian застаре́ть (zastarétʹ), Belarusian застарэ́ць (zastarécʹ), Polish zastarzeć.

(third person only) to become obsolete, to become outdated, to become out of date


застарівати

uk-verb

застаріва́ти

застаріва́ти • (zastariváty) impf (perfective застарі́ти or заста́ріти)

застаріва́ти (canonical)
zastariváty (romanization)
застарі́ти (perfective)
заста́ріти (perfective)
застаріва́ти (imperfective infinitive)
застаріва́ть (imperfective infinitive)
застаріва́ючи (adverbial imperfective present)
застаріва́вши (adverbial imperfective past)
застаріва́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду застаріва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду застаріва́ть (first-person future imperfective singular)
застаріва́тиму (first-person future imperfective singular)
застаріва́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш застаріва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш застаріва́ть (future imperfective second-person singular)
застаріва́тимеш (future imperfective second-person singular)
застаріва́є (imperfective present singular third-person)
бу́де застаріва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де застаріва́ть (future imperfective singular third-person)
застаріва́тиме (future imperfective singular third-person)
застаріва́єм (first-person imperfective plural present)
застаріва́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо застаріва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо застаріва́ть (first-person future imperfective plural)
застаріва́тимемо (first-person future imperfective plural)
застаріва́тимем (first-person future imperfective plural)
застаріва́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете застаріва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете застаріва́ть (future imperfective plural second-person)
застаріва́тимете (future imperfective plural second-person)
застаріва́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть застаріва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть застаріва́ть (future imperfective plural third-person)
застаріва́тимуть (future imperfective plural third-person)
застаріва́ймо (first-person imperative plural)
застаріва́й (imperative second-person singular)
застаріва́йте (imperative plural second-person)
застаріва́в (masculine past singular)
застаріва́ли (masculine past plural)
застаріва́ла (feminine past singular)
застаріва́ли (feminine past plural)
застаріва́ло (neuter past singular)
застаріва́ли (neuter past plural)

From заста́рі́ти (zastáríty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian застарева́ть (zastarevátʹ).

cog

застарева́ть


атакувати

атакува́ти (canonical)
atakuváty (romanization)
атакува́ти (imperfective infinitive)
атакува́ть (imperfective infinitive)
атаку́ючи (adverbial imperfective present)
атакува́вши (adverbial imperfective past)
атаку́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду атакува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду атакува́ть (first-person future imperfective singular)
атакува́тиму (first-person future imperfective singular)
атаку́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш атакува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш атакува́ть (future imperfective second-person singular)
атакува́тимеш (future imperfective second-person singular)
атаку́є (imperfective present singular third-person)
бу́де атакува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де атакува́ть (future imperfective singular third-person)
атакува́тиме (future imperfective singular third-person)
атаку́єм (first-person imperfective plural present)
атаку́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо атакува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо атакува́ть (first-person future imperfective plural)
атакува́тимемо (first-person future imperfective plural)
атакува́тимем (first-person future imperfective plural)
атаку́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете атакува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете атакува́ть (future imperfective plural second-person)
атакува́тимете (future imperfective plural second-person)
атаку́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть атакува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть атакува́ть (future imperfective plural third-person)
атакува́тимуть (future imperfective plural third-person)
атаку́ймо (first-person imperative plural)
атаку́й (imperative second-person singular)
атаку́йте (imperative plural second-person)
атакува́в (masculine past singular)
атакува́ли (masculine past plural)
атакува́ла (feminine past singular)
атакува́ли (feminine past plural)
атакува́ло (neuter past singular)
атакува́ли (neuter past plural)

Uk-атакувати.ogg

Borrowed from French attaquer, from Italian attaccare, from Proto-Indo-European *(s)teg- (“stick, stake”).

der

to direct one's actions against something or someone


пильнували

head

пильнува́ли • (pylʹnuvály)

пильнува́ли (canonical)
pylʹnuvály (romanization)

пильнува́ти пильнувати#Ukrainian

plural past indicative of пильнува́ти impf (pylʹnuváty)


пильнувало

пильнува́ло • (pylʹnuválo)

пильнува́ло (canonical)
pylʹnuválo (romanization)

пильнува́ти пильнувати#Ukrainian

neuter singular past indicative of пильнува́ти impf (pylʹnuváty)


пильнувала

пильнува́ла • (pylʹnuvála)

пильнува́ла (canonical)
pylʹnuvála (romanization)

пильнува́ти пильнувати#Ukrainian

feminine singular past indicative of пильнува́ти impf (pylʹnuváty)


пильнував

пильнува́в • (pylʹnuváv)

пильнува́в (canonical)
pylʹnuváv (romanization)

пильнува́ти пильнувати#Ukrainian

masculine singular past indicative of пильнува́ти impf (pylʹnuváty)


передзвонювати

uk-verb

передзво́нювати

передзвони́ти

передзво́нювати • (peredzvónjuvaty) impf (perfective передзвони́ти)

передзво́нювати (canonical)
peredzvónjuvaty (romanization)
передзвони́ти (perfective)
передзво́нювати (imperfective infinitive)
передзво́нювать (imperfective infinitive)
передзво́нюючи (adverbial imperfective present)
передзво́нювавши (adverbial imperfective past)
передзво́нюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду передзво́нювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду передзво́нювать (first-person future imperfective singular)
передзво́нюватиму (first-person future imperfective singular)
передзво́нюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш передзво́нювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш передзво́нювать (future imperfective second-person singular)
передзво́нюватимеш (future imperfective second-person singular)
передзво́нює (imperfective present singular third-person)
бу́де передзво́нювати (future imperfective singular third-person)
бу́де передзво́нювать (future imperfective singular third-person)
передзво́нюватиме (future imperfective singular third-person)
передзво́нюєм (first-person imperfective plural present)
передзво́нюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо передзво́нювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо передзво́нювать (first-person future imperfective plural)
передзво́нюватимемо (first-person future imperfective plural)
передзво́нюватимем (first-person future imperfective plural)
передзво́нюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете передзво́нювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете передзво́нювать (future imperfective plural second-person)
передзво́нюватимете (future imperfective plural second-person)
передзво́нюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть передзво́нювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть передзво́нювать (future imperfective plural third-person)
передзво́нюватимуть (future imperfective plural third-person)
передзво́нюймо (first-person imperative plural)
передзво́нюй (imperative second-person singular)
передзво́нюйте (imperative plural second-person)
передзво́нював (masculine past singular)
передзво́нювали (masculine past plural)
передзво́нювала (feminine past singular)
передзво́нювали (feminine past plural)
передзво́нювало (neuter past singular)
передзво́нювали (neuter past plural)

Я за́вжди передзво́нюю кліє́нтам. ― Ja závždy peredzvónjuju klijéntam. ― I always ring clients back.

to ring back, to return a telephone call (+ dative)


пильнувати

пильнува́ти • (pylʹnuváty) impf

пильнува́ти (canonical)
pylʹnuváty (romanization)
пильнува́ти (imperfective infinitive)
пильнува́ть (imperfective infinitive)
пильну́ючи (adverbial imperfective present)
пильнува́вши (adverbial imperfective past)
пильну́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду пильнува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду пильнува́ть (first-person future imperfective singular)
пильнува́тиму (first-person future imperfective singular)
пильну́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пильнува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш пильнува́ть (future imperfective second-person singular)
пильнува́тимеш (future imperfective second-person singular)
пильну́є (imperfective present singular third-person)
бу́де пильнува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де пильнува́ть (future imperfective singular third-person)
пильнува́тиме (future imperfective singular third-person)
пильну́єм (first-person imperfective plural present)
пильну́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пильнува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо пильнува́ть (first-person future imperfective plural)
пильнува́тимемо (first-person future imperfective plural)
пильнува́тимем (first-person future imperfective plural)
пильну́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пильнува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете пильнува́ть (future imperfective plural second-person)
пильнува́тимете (future imperfective plural second-person)
пильну́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пильнува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пильнува́ть (future imperfective plural third-person)
пильнува́тимуть (future imperfective plural third-person)
пильну́ймо (first-person imperative plural)
пильну́й (imperative second-person singular)
пильну́йте (imperative plural second-person)
пильнува́в (masculine past singular)
пильнува́ли (masculine past plural)
пильнува́ла (feminine past singular)
пильнува́ли (feminine past plural)
пильнува́ло (neuter past singular)
пильнува́ли (neuter past plural)

Uk-пильнувати.ogg

From пи́льний (pýlʹnyj) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian пільнава́ць (pilʹnavácʹ), Polish pilnować.

to keep watch (over), to watch over, to guard

to watch, to keep an eye on, to keep an eye out (for), to remain vigilant

(followed by щоб (...) не) to see to it, to make sure (that something does not happen)


володати

воло́дати (canonical)
volódaty (romanization)
воло́дати (imperfective infinitive)
воло́дать (imperfective infinitive)
воло́даючи (adverbial imperfective present)
воло́давши (adverbial imperfective past)
воло́даю (first-person imperfective present singular)
бу́ду воло́дати (first-person future imperfective singular)
бу́ду воло́дать (first-person future imperfective singular)
воло́датиму (first-person future imperfective singular)
воло́даєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш воло́дати (future imperfective second-person singular)
бу́деш воло́дать (future imperfective second-person singular)
воло́датимеш (future imperfective second-person singular)
воло́дає (imperfective present singular third-person)
бу́де воло́дати (future imperfective singular third-person)
бу́де воло́дать (future imperfective singular third-person)
воло́датиме (future imperfective singular third-person)
воло́даєм (first-person imperfective plural present)
воло́даємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо воло́дати (first-person future imperfective plural)
бу́демо воло́дать (first-person future imperfective plural)
воло́датимемо (first-person future imperfective plural)
воло́датимем (first-person future imperfective plural)
воло́даєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете воло́дати (future imperfective plural second-person)
бу́дете воло́дать (future imperfective plural second-person)
воло́датимете (future imperfective plural second-person)
воло́дають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть воло́дати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть воло́дать (future imperfective plural third-person)
воло́датимуть (future imperfective plural third-person)
воло́даймо (first-person imperative plural)
воло́дай (imperative second-person singular)
воло́дайте (imperative plural second-person)
воло́дав (masculine past singular)
воло́дали (masculine past plural)
воло́дала (feminine past singular)
воло́дали (feminine past plural)
воло́дало (neuter past singular)
воло́дали (neuter past plural)

Inherited from Old Ruthenian воло́дати (volódati), from Proto-Slavic *voldati. Doublet of влада́ти (vladáty).

inh+

to own, to possess, to have, to be in possession of

to know, to be familiar with (a language, technique, method, etc.)

to be able to move/control (parts of one's body)