відокремлювати

uk-verb

відокре́млювати

відокре́мити

відокре́млювати • (vidokrémljuvaty) impf (perfective відокре́мити)

відокре́млювати (canonical)
vidokrémljuvaty (romanization)
відокре́мити (perfective)
відокре́млювати (imperfective infinitive)
відокре́млювать (imperfective infinitive)
відокре́млюваний (imperfective passive past)
impersonal: відокре́млювано (imperfective passive past)
відокре́млюючи (adverbial imperfective present)
відокре́млювавши (adverbial imperfective past)
відокре́млюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відокре́млювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відокре́млювать (first-person future imperfective singular)
відокре́млюватиму (first-person future imperfective singular)
відокре́млюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відокре́млювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відокре́млювать (future imperfective second-person singular)
відокре́млюватимеш (future imperfective second-person singular)
відокре́млює (imperfective present singular third-person)
бу́де відокре́млювати (future imperfective singular third-person)
бу́де відокре́млювать (future imperfective singular third-person)
відокре́млюватиме (future imperfective singular third-person)
відокре́млюєм (first-person imperfective plural present)
відокре́млюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відокре́млювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відокре́млювать (first-person future imperfective plural)
відокре́млюватимемо (first-person future imperfective plural)
відокре́млюватимем (first-person future imperfective plural)
відокре́млюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відокре́млювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відокре́млювать (future imperfective plural second-person)
відокре́млюватимете (future imperfective plural second-person)
відокре́млюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відокре́млювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відокре́млювать (future imperfective plural third-person)
відокре́млюватимуть (future imperfective plural third-person)
відокре́млюймо (first-person imperative plural)
відокре́млюй (imperative second-person singular)
відокре́млюйте (imperative plural second-person)
відокре́млював (masculine past singular)
відокре́млювали (masculine past plural)
відокре́млювала (feminine past singular)
відокре́млювали (feminine past plural)
відокре́млювало (neuter past singular)
відокре́млювали (neuter past plural)

Uk-відокремлювати.ogg

From the відокре́мл- (vidokréml-) stem of відокре́мити pf (vidokrémyty) + -ювати (-juvaty).

af

відокре́мити


забруднити

uk-verb

забру́днювати

забрудни́ти • (zabrudnýty) pf (imperfective забру́днювати)

забрудни́ти (canonical)
zabrudnýty (romanization)
забру́днювати (imperfective)
забрудни́ти (infinitive perfective)
забрудни́ть (infinitive perfective)
забру́днений (passive past perfective)
impersonal: забру́днено (passive past perfective)
забрудни́вши (adverbial past perfective)
забрудню́ (first-person future perfective singular)
забрудни́ш (future perfective second-person singular)
забрудни́ть (future perfective singular third-person)
забрудни́м (first-person future perfective plural)
забруднимо́ (first-person future perfective plural)
забрудните́ (future perfective plural second-person)
забрудня́ть (future perfective plural third-person)
забрудні́м (first-person imperative plural)
забрудні́мо (first-person imperative plural)
забрудни́ (imperative second-person singular)
забрудні́ть (imperative plural second-person)
забрудни́в (masculine past singular)
забрудни́ли (masculine past plural)
забрудни́ла (feminine past singular)
забрудни́ли (feminine past plural)
забрудни́ло (neuter past singular)
забрудни́ли (neuter past plural)

Uk-забруднити.ogg


забруднювати

забру́днювати

забру́днювати • (zabrúdnjuvaty) impf (perfective забрудни́ти)

забру́днювати (canonical)
zabrúdnjuvaty (romanization)
забрудни́ти (perfective)
забру́днювати (imperfective infinitive)
забру́днювать (imperfective infinitive)
забру́днюваний (imperfective passive past)
impersonal: забру́днювано (imperfective passive past)
забру́днюючи (adverbial imperfective present)
забру́днювавши (adverbial imperfective past)
забру́днюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду забру́днювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду забру́днювать (first-person future imperfective singular)
забру́днюватиму (first-person future imperfective singular)
забру́днюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш забру́днювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш забру́днювать (future imperfective second-person singular)
забру́днюватимеш (future imperfective second-person singular)
забру́днює (imperfective present singular third-person)
бу́де забру́днювати (future imperfective singular third-person)
бу́де забру́днювать (future imperfective singular third-person)
забру́днюватиме (future imperfective singular third-person)
забру́днюєм (first-person imperfective plural present)
забру́днюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо забру́днювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо забру́днювать (first-person future imperfective plural)
забру́днюватимемо (first-person future imperfective plural)
забру́днюватимем (first-person future imperfective plural)
забру́днюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете забру́днювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете забру́днювать (future imperfective plural second-person)
забру́днюватимете (future imperfective plural second-person)
забру́днюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть забру́днювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть забру́днювать (future imperfective plural third-person)
забру́днюватимуть (future imperfective plural third-person)
забру́днюймо (first-person imperative plural)
забру́днюй (imperative second-person singular)
забру́днюйте (imperative plural second-person)
забру́днював (masculine past singular)
забру́днювали (masculine past plural)
забру́днювала (feminine past singular)
забру́днювали (feminine past plural)
забру́днювало (neuter past singular)
забру́днювали (neuter past plural)

From the забру́дн- (zabrúdn-) stem of забрудни́ти pf (zabrudnýty) + -ювати (-juvaty).


обшукати

uk-verb

обшука́ти • (obšukáty) pf (imperfective обшу́кувати)

обшука́ти (canonical)
obšukáty (romanization)
обшу́кувати (imperfective)
обшука́ти (infinitive perfective)
обшука́ть (infinitive perfective)
обшу́каний (passive past perfective)
impersonal: обшу́кано (passive past perfective)
обшука́вши (adverbial past perfective)
обшука́ю (first-person future perfective singular)
обшука́єш (future perfective second-person singular)
обшука́є (future perfective singular third-person)
обшука́єм (first-person future perfective plural)
обшука́ємо (first-person future perfective plural)
обшука́єте (future perfective plural second-person)
обшука́ють (future perfective plural third-person)
обшука́ймо (first-person imperative plural)
обшука́й (imperative second-person singular)
обшука́йте (imperative plural second-person)
обшука́в (masculine past singular)
обшука́ли (masculine past plural)
обшука́ла (feminine past singular)
обшука́ли (feminine past plural)
обшука́ло (neuter past singular)
обшука́ли (neuter past plural)

Uk-обшукати.ogg

to search, to conduct a search of (inspect for investigatory purposes)


обшукувати

обшу́кувати • (obšúkuvaty) impf (perfective обшука́ти)

обшу́кувати (canonical)
obšúkuvaty (romanization)
обшука́ти (perfective)
обшу́кувати (imperfective infinitive)
обшу́кувать (imperfective infinitive)
обшу́куваний (imperfective passive past)
impersonal: обшу́кувано (imperfective passive past)
обшу́куючи (adverbial imperfective present)
обшу́кувавши (adverbial imperfective past)
обшу́кую (first-person imperfective present singular)
бу́ду обшу́кувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду обшу́кувать (first-person future imperfective singular)
обшу́куватиму (first-person future imperfective singular)
обшу́куєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обшу́кувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш обшу́кувать (future imperfective second-person singular)
обшу́куватимеш (future imperfective second-person singular)
обшу́кує (imperfective present singular third-person)
бу́де обшу́кувати (future imperfective singular third-person)
бу́де обшу́кувать (future imperfective singular third-person)
обшу́куватиме (future imperfective singular third-person)
обшу́куєм (first-person imperfective plural present)
обшу́куємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обшу́кувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо обшу́кувать (first-person future imperfective plural)
обшу́куватимемо (first-person future imperfective plural)
обшу́куватимем (first-person future imperfective plural)
обшу́куєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обшу́кувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете обшу́кувать (future imperfective plural second-person)
обшу́куватимете (future imperfective plural second-person)
обшу́кують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обшу́кувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обшу́кувать (future imperfective plural third-person)
обшу́куватимуть (future imperfective plural third-person)
обшу́куймо (first-person imperative plural)
обшу́куй (imperative second-person singular)
обшу́куйте (imperative plural second-person)
обшу́кував (masculine past singular)
обшу́кували (masculine past plural)
обшу́кувала (feminine past singular)
обшу́кували (feminine past plural)
обшу́кувало (neuter past singular)
обшу́кували (neuter past plural)

From the обшу́к- (obšúk-) stem of обшука́ти pf (obšukáty) + -увати (-uvaty).


доставляти

uk-verb

доставля́ти • (dostavljáty) impf (perfective доста́вити)

доставля́ти (canonical)
dostavljáty (romanization)
доста́вити (perfective)
доставля́ти (imperfective infinitive)
доставля́ть (imperfective infinitive)
доставля́ючи (adverbial imperfective present)
доставля́вши (adverbial imperfective past)
доставля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду доставля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду доставля́ть (first-person future imperfective singular)
доставля́тиму (first-person future imperfective singular)
доставля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш доставля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш доставля́ть (future imperfective second-person singular)
доставля́тимеш (future imperfective second-person singular)
доставля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де доставля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де доставля́ть (future imperfective singular third-person)
доставля́тиме (future imperfective singular third-person)
доставля́єм (first-person imperfective plural present)
доставля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо доставля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо доставля́ть (first-person future imperfective plural)
доставля́тимемо (first-person future imperfective plural)
доставля́тимем (first-person future imperfective plural)
доставля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете доставля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете доставля́ть (future imperfective plural second-person)
доставля́тимете (future imperfective plural second-person)
доставля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть доставля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть доставля́ть (future imperfective plural third-person)
доставля́тимуть (future imperfective plural third-person)
доставля́ймо (first-person imperative plural)
доставля́й (imperative second-person singular)
доставля́йте (imperative plural second-person)
доставля́в (masculine past singular)
доставля́ли (masculine past plural)
доставля́ла (feminine past singular)
доставля́ли (feminine past plural)
доставля́ло (neuter past singular)
доставля́ли (neuter past plural)

Uk-доставляти.ogg

From доста́вити pf (dostávyty) + -я́ти (-játy). Compare Russian доставля́ть (dostavljátʹ), Belarusian дастаўля́ць (dastaŭljácʹ).


постачити

uk-verb

поста́чити • (postáčyty) pf (imperfective постача́ти)

поста́чити (canonical)
postáčyty (romanization)
постача́ти (imperfective)
поста́чити (infinitive perfective)
поста́чить (infinitive perfective)
поста́чений (passive past perfective)
impersonal: поста́чено (passive past perfective)
поста́чивши (adverbial past perfective)
поста́чу (first-person future perfective singular)
поста́чиш (future perfective second-person singular)
поста́чить (future perfective singular third-person)
поста́чим (first-person future perfective plural)
поста́чимо (first-person future perfective plural)
поста́чите (future perfective plural second-person)
поста́чать (future perfective plural third-person)
поста́чмо (first-person imperative plural)
поста́ч (imperative second-person singular)
поста́чте (imperative plural second-person)
поста́чив (masculine past singular)
поста́чили (masculine past plural)
поста́чила (feminine past singular)
поста́чили (feminine past plural)
поста́чило (neuter past singular)
поста́чили (neuter past plural)

Uk-постачити.ogg

Готе́ль "Прова́нс" поста́чив срі́бло, порцеля́ну та кришта́ль.

1871, Émile Zola, chapter 7, in Кость Рубинський, transl., Кар'єра Ругонів [The Fortune of the Rougons], translation of La Fortune des Rougon (in French), page 59:

The Hôtel de Provence had supplied the silver, the china, and the glass.

Hotélʹ "Prováns" postáčyv sríblo, porceljánu ta kryštálʹ.

[The Junta] knew the traders who would sell and deliver the guns.

1911, Jack London, chapter 2, in Мексіканець, translation of The Mexican (in English):

The Junta knew traders who were happy to sell and supply the rifles.

Xúnta znála torhivcív, rádyx prodáty i postáčyty hvyntívky.

(transitive) to supply, to provide, to purvey, to furnish


приземлитися

приземли́тися

приземля́тися

призе́млюватися

приземли́тися • (pryzemlýtysja) pf (imperfective приземля́тися or призе́млюватися)

приземли́тися (canonical)
pryzemlýtysja (romanization)
приземля́тися (imperfective)
призе́млюватися (imperfective)
приземли́тися (infinitive perfective)
приземли́тись (infinitive perfective)
приземли́ться (infinitive perfective)
приземли́вшись (adverbial past perfective)
приземлю́ся (first-person future perfective singular)
приземлю́сь (first-person future perfective singular)
приземли́шся (future perfective second-person singular)
приземли́ться (future perfective singular third-person)
приземли́мся (first-person future perfective plural)
приземлимо́ся (first-person future perfective plural)
приземлимо́сь (first-person future perfective plural)
приземлите́ся (future perfective plural second-person)
приземлите́сь (future perfective plural second-person)
приземля́ться (future perfective plural third-person)
приземлі́мся (first-person imperative plural)
приземлі́мося (first-person imperative plural)
приземлі́мось (first-person imperative plural)
приземли́ся (imperative second-person singular)
приземли́сь (imperative second-person singular)
приземлі́ться (imperative plural second-person)
приземли́вся (masculine past singular)
приземли́всь (masculine past singular)
приземли́лися (masculine past plural)
приземли́лись (masculine past plural)
приземли́лася (feminine past singular)
приземли́лась (feminine past singular)
приземли́лися (feminine past plural)
приземли́лись (feminine past plural)
приземли́лося (neuter past singular)
приземли́лось (neuter past singular)
приземли́лися (neuter past plural)
приземли́лись (neuter past plural)

uk-conj

приземли́тися<4b.pf>

Uk-приземлитися.ogg

From приземли́ти impf (pryzemlýty) + -ся (-sja), from при- (pry-) + земля́ f (zemljá, “land, earth, ground”) + -и́ти (-ýty). Compare Russian приземли́ться (prizemlítʹsja), Belarusian прызямлі́цца (pryzjamlícca).

cog

приземли́ться

прызямлі́цца

to land, to touch down, to alight (descend onto a surface, especially from the air)


постачати

uk-verb

постача́ти • (postačáty) impf (perfective поста́чити)

постача́ти (canonical)
postačáty (romanization)
поста́чити (perfective)
постача́ти (imperfective infinitive)
постача́ть (imperfective infinitive)
постача́ючи (adverbial imperfective present)
постача́вши (adverbial imperfective past)
постача́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду постача́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду постача́ть (first-person future imperfective singular)
постача́тиму (first-person future imperfective singular)
постача́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш постача́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш постача́ть (future imperfective second-person singular)
постача́тимеш (future imperfective second-person singular)
постача́є (imperfective present singular third-person)
бу́де постача́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де постача́ть (future imperfective singular third-person)
постача́тиме (future imperfective singular third-person)
постача́єм (first-person imperfective plural present)
постача́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо постача́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо постача́ть (first-person future imperfective plural)
постача́тимемо (first-person future imperfective plural)
постача́тимем (first-person future imperfective plural)
постача́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете постача́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете постача́ть (future imperfective plural second-person)
постача́тимете (future imperfective plural second-person)
постача́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть постача́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть постача́ть (future imperfective plural third-person)
постача́тимуть (future imperfective plural third-person)
постача́ймо (first-person imperative plural)
постача́й (imperative second-person singular)
постача́йте (imperative plural second-person)
постача́в (masculine past singular)
постача́ли (masculine past plural)
постача́ла (feminine past singular)
постача́ли (feminine past plural)
постача́ло (neuter past singular)
постача́ли (neuter past plural)

Uk-постачати.ogg

From поста́чити pf (postáčyty) + -а́ти (-áty).

af

Фе́рма на́ша постача́ла сусі́дній го́спіталь молоко́м та ма́слом.

1950, Oles Honchar, Пороги [Thresholds]:

Our farm supplied the neighboring hospital with milk and butter.

Férma náša postačála susídnij hóspitalʹ molokóm ta máslom.

А коли́ ми бу́демо приземля́тися, ніщо́ не зава́дить на́шому майсте́рному мисли́вцеві постача́ти нас удо́сталь дичино́ю.

1863, Jules Verne, translated by Viktor Chasnyk, П'ять тижнів на повітряній кулі [Five Weeks in a Balloon], translation of Cinq semaines en ballon (in French):

And when we land, nothing will prevent our skilled huntsman from furnishing us with game in abundance.

A kolý my búdemo pryzemljátysja, niščó ne zavádytʹ nášomu majstérnomu myslývcevi postačáty nas udóstalʹ dyčynóju.

Систе́ма таки́х турбі́н — це ле́гені підзе́много сві́ту. Вони́ цілодобо́во постача́ють сві́же пові́тря у майсте́рні, фа́брики, заво́ди та жи́тла ї́хнього мі́ста.

1971, Vasyl Berezhnyi, Синьосвітна богиня:

The system of such turbines functions as the lungs of the subterranean world. They supply fresh air around the clock in the workshops, factories, plants and homes of their city.

Systéma takýx turbín — ce léheni pidzémnoho svítu. Voný cilodobóvo postačájutʹ svíže povítrja u majstérni, fábryky, zavódy ta žýtla jíxnʹoho místa.


підтримуючий

head

підтри́муючий

підтри́муючий • (pidtrýmujučyj)

підтри́муючий (canonical)
pidtrýmujučyj (romanization)
підтри́муючий (masculine nominative)
підтри́муюче (neuter nominative)
підтри́муюча (feminine nominative)
підтри́муючі (nominative plural)
підтри́муючого (genitive masculine neuter)
підтри́муючої (feminine genitive)
підтри́муючих (genitive plural)
підтри́муючому (dative masculine neuter)
підтри́муючій (dative feminine)
підтри́муючим (dative plural)
підтри́муючого (accusative animate masculine)
підтри́муюче (accusative neuter)
підтри́муючу (accusative feminine)
підтри́муючих (accusative animate plural)
підтри́муючий (accusative inanimate masculine)
підтри́муючі (accusative inanimate plural)
підтри́муючим (instrumental masculine neuter)
підтри́муючою (feminine instrumental)
підтри́муючими (instrumental plural)
підтри́муючому (locative masculine neuter)
підтри́муючім (locative masculine neuter)
підтри́муючій (feminine locative)
підтри́муючих (locative plural)

uk-adecl

підтри́муючий

підтри́мувати підтримувати#Ukrainian

present active participle of підтри́мувати impf (pidtrýmuvaty)


приземлюватися

uk-verb

призе́млюватися

приземли́тися

призе́млюватися • (pryzémljuvatysja) impf (perfective приземли́тися)

призе́млюватися (canonical)
pryzémljuvatysja (romanization)
приземли́тися (perfective)
призе́млюватися (imperfective infinitive)
призе́млюватись (imperfective infinitive)
призе́млюваться (imperfective infinitive)
призе́млюючись (adverbial imperfective present)
призе́млювавшись (adverbial imperfective past)
призе́млююся (first-person imperfective present singular)
призе́млююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду призе́млюватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду призе́млюватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду призе́млюваться (first-person future imperfective singular)
призе́млюватимусь (first-person future imperfective singular)
призе́млюватимуся (first-person future imperfective singular)
призе́млюєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш призе́млюватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш призе́млюватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш призе́млюваться (future imperfective second-person singular)
призе́млюватимешся (future imperfective second-person singular)
призе́млюється (imperfective present singular third-person)
бу́де призе́млюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де призе́млюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де призе́млюваться (future imperfective singular third-person)
призе́млюватиметься (future imperfective singular third-person)
призе́млюємся (first-person imperfective plural present)
призе́млюємося (first-person imperfective plural present)
призе́млюємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо призе́млюватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо призе́млюватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо призе́млюваться (first-person future imperfective plural)
призе́млюватимемось (first-person future imperfective plural)
призе́млюватимемося (first-person future imperfective plural)
призе́млюватимемся (first-person future imperfective plural)
призе́млюєтеся (imperfective plural present second-person)
призе́млюєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете призе́млюватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете призе́млюватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете призе́млюваться (future imperfective plural second-person)
призе́млюватиметесь (future imperfective plural second-person)
призе́млюватиметеся (future imperfective plural second-person)
призе́млюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть призе́млюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть призе́млюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть призе́млюваться (future imperfective plural third-person)
призе́млюватимуться (future imperfective plural third-person)
призе́млюймося (first-person imperative plural)
призе́млюймось (first-person imperative plural)
призе́млюйся (imperative second-person singular)
призе́млюйсь (imperative second-person singular)
призе́млюйтеся (imperative plural second-person)
призе́млюйтесь (imperative plural second-person)
призе́млювався (masculine past singular)
призе́млювавсь (masculine past singular)
призе́млювалися (masculine past plural)
призе́млювались (masculine past plural)
призе́млювалася (feminine past singular)
призе́млювалась (feminine past singular)
призе́млювалися (feminine past plural)
призе́млювались (feminine past plural)
призе́млювалося (neuter past singular)
призе́млювалось (neuter past singular)
призе́млювалися (neuter past plural)
призе́млювались (neuter past plural)

uk-conj

призе́млюватися<2a.impf>

Uk-приземлюватися.ogg

From призе́млювати (pryzémljuvaty) + -ся (-sja).

af

призе́млювати


затримати

uk-verb

затри́мувати

затри́мати • (zatrýmaty) pf (imperfective затри́мувати)

затри́мати (canonical)
zatrýmaty (romanization)
затри́мувати (imperfective)
затри́мати (infinitive perfective)
затри́мать (infinitive perfective)
затри́маний (passive past perfective)
impersonal: затри́мано (passive past perfective)
затри́мавши (adverbial past perfective)
затри́маю (first-person future perfective singular)
затри́маєш (future perfective second-person singular)
затри́має (future perfective singular third-person)
затри́маєм (first-person future perfective plural)
затри́маємо (first-person future perfective plural)
затри́маєте (future perfective plural second-person)
затри́мають (future perfective plural third-person)
затри́маймо (first-person imperative plural)
затри́май (imperative second-person singular)
затри́майте (imperative plural second-person)
затри́мав (masculine past singular)
затри́мали (masculine past plural)
затри́мала (feminine past singular)
затри́мали (feminine past plural)
затри́мало (neuter past singular)
затри́мали (neuter past plural)

Uk-затримати.ogg

From за- (za-) + три́мати impf (trýmaty). Compare Polish zatrzymać.

to detain, to hold back, to keep back, to stop (halt the forward movement of)

затри́мати ди́хання

to delay, to slow down, to retard, to hinder, to stem, to check, to inhibit


приземлятися

приземля́тися

приземли́тися

приземля́тися • (pryzemljátysja) impf (perfective приземли́тися)

приземля́тися (canonical)
pryzemljátysja (romanization)
приземли́тися (perfective)
приземля́тися (imperfective infinitive)
приземля́тись (imperfective infinitive)
приземля́ться (imperfective infinitive)
приземля́ючись (adverbial imperfective present)
приземля́вшись (adverbial imperfective past)
приземля́юся (first-person imperfective present singular)
приземля́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду приземля́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду приземля́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду приземля́ться (first-person future imperfective singular)
приземля́тимусь (first-person future imperfective singular)
приземля́тимуся (first-person future imperfective singular)
приземля́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш приземля́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш приземля́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш приземля́ться (future imperfective second-person singular)
приземля́тимешся (future imperfective second-person singular)
приземля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де приземля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де приземля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де приземля́ться (future imperfective singular third-person)
приземля́тиметься (future imperfective singular third-person)
приземля́ємся (first-person imperfective plural present)
приземля́ємося (first-person imperfective plural present)
приземля́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо приземля́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо приземля́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо приземля́ться (first-person future imperfective plural)
приземля́тимемось (first-person future imperfective plural)
приземля́тимемося (first-person future imperfective plural)
приземля́тимемся (first-person future imperfective plural)
приземля́єтеся (imperfective plural present second-person)
приземля́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете приземля́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете приземля́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете приземля́ться (future imperfective plural second-person)
приземля́тиметесь (future imperfective plural second-person)
приземля́тиметеся (future imperfective plural second-person)
приземля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть приземля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть приземля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть приземля́ться (future imperfective plural third-person)
приземля́тимуться (future imperfective plural third-person)
приземля́ймося (first-person imperative plural)
приземля́ймось (first-person imperative plural)
приземля́йся (imperative second-person singular)
приземля́йсь (imperative second-person singular)
приземля́йтеся (imperative plural second-person)
приземля́йтесь (imperative plural second-person)
приземля́вся (masculine past singular)
приземля́всь (masculine past singular)
приземля́лися (masculine past plural)
приземля́лись (masculine past plural)
приземля́лася (feminine past singular)
приземля́лась (feminine past singular)
приземля́лися (feminine past plural)
приземля́лись (feminine past plural)
приземля́лося (neuter past singular)
приземля́лось (neuter past singular)
приземля́лися (neuter past plural)
приземля́лись (neuter past plural)

uk-conj

приземля́тися<1a.impf>

Uk-приземлятися.ogg

Analyzable as приземля́ти impf (pryzemljáty) + -ся (-sja) or приземли́тися pf (pryzemlýtysja) + -я́ти (-játy). Compare Russian приземля́ться (prizemljátʹsja), Belarusian прызямля́цца (pryzjamljácca).

af

приземли́тися

cog

приземля́ться

прызямля́цца


підтримати

uk-verb

підтри́мувати

підтри́мати • (pidtrýmaty) pf (imperfective підтри́мувати)

підтри́мати (canonical)
pidtrýmaty (romanization)
підтри́мувати (imperfective)
підтри́мати (infinitive perfective)
підтри́мать (infinitive perfective)
підтри́маний (passive past perfective)
impersonal: підтри́мано (passive past perfective)
підтри́мавши (adverbial past perfective)
підтри́маю (first-person future perfective singular)
підтри́маєш (future perfective second-person singular)
підтри́має (future perfective singular third-person)
підтри́маєм (first-person future perfective plural)
підтри́маємо (first-person future perfective plural)
підтри́маєте (future perfective plural second-person)
підтри́мають (future perfective plural third-person)
підтри́маймо (first-person imperative plural)
підтри́май (imperative second-person singular)
підтри́майте (imperative plural second-person)
підтри́мав (masculine past singular)
підтри́мали (masculine past plural)
підтри́мала (feminine past singular)
підтри́мали (feminine past plural)
підтри́мало (neuter past singular)
підтри́мали (neuter past plural)

Uk-підтримати.ogg

From під- (pid-) + три́мати impf (trýmaty). Compare Polish podtrzymać.

to support, to hold up, to prop up, to underpin


затриматися

затри́матися

затри́муватися

затри́матися • (zatrýmatysja) pf (imperfective затри́муватися)

затри́матися (canonical)
zatrýmatysja (romanization)
затри́муватися (imperfective)
затри́матися (infinitive perfective)
затри́матись (infinitive perfective)
затри́маться (infinitive perfective)
затри́мавшись (adverbial past perfective)
затри́маюся (first-person future perfective singular)
затри́маюсь (first-person future perfective singular)
затри́маєшся (future perfective second-person singular)
затри́мається (future perfective singular third-person)
затри́маємся (first-person future perfective plural)
затри́маємося (first-person future perfective plural)
затри́маємось (first-person future perfective plural)
затри́маєтеся (future perfective plural second-person)
затри́маєтесь (future perfective plural second-person)
затри́маються (future perfective plural third-person)
затри́маймося (first-person imperative plural)
затри́маймось (first-person imperative plural)
затри́майся (imperative second-person singular)
затри́майсь (imperative second-person singular)
затри́майтеся (imperative plural second-person)
затри́майтесь (imperative plural second-person)
затри́мався (masculine past singular)
затри́мавсь (masculine past singular)
затри́малися (masculine past plural)
затри́мались (masculine past plural)
затри́малася (feminine past singular)
затри́малась (feminine past singular)
затри́малися (feminine past plural)
затри́мались (feminine past plural)
затри́малося (neuter past singular)
затри́малось (neuter past singular)
затри́малися (neuter past plural)
затри́мались (neuter past plural)

uk-conj

затри́матися<1a.pf>

Uk-затриматися.ogg

From затри́мати pf (zatrýmaty) + -ся (-sja). Compare Polish zatrzymać się.

затри́мати затримати#Ukrainian


баритися

бари́тися (canonical)
barýtysja (romanization)
бари́тися (imperfective infinitive)
бари́тись (imperfective infinitive)
бари́ться (imperfective infinitive)
барячи́сь (adverbial imperfective present)
бари́вшись (adverbial imperfective past)
барю́ся (first-person imperfective present singular)
барю́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду бари́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду бари́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду бари́ться (first-person future imperfective singular)
бари́тимусь (first-person future imperfective singular)
бари́тимуся (first-person future imperfective singular)
бари́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш бари́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш бари́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш бари́ться (future imperfective second-person singular)
бари́тимешся (future imperfective second-person singular)
бари́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де бари́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де бари́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де бари́ться (future imperfective singular third-person)
бари́тиметься (future imperfective singular third-person)
бари́мся (first-person imperfective plural present)
баримо́ся (first-person imperfective plural present)
баримо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо бари́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо бари́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо бари́ться (first-person future imperfective plural)
бари́тимемось (first-person future imperfective plural)
бари́тимемося (first-person future imperfective plural)
бари́тимемся (first-person future imperfective plural)
барите́ся (imperfective plural present second-person)
барите́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете бари́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете бари́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете бари́ться (future imperfective plural second-person)
бари́тиметесь (future imperfective plural second-person)
бари́тиметеся (future imperfective plural second-person)
баря́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бари́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бари́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бари́ться (future imperfective plural third-person)
бари́тимуться (future imperfective plural third-person)
барі́мся (first-person imperative plural)
барі́мося (first-person imperative plural)
барі́мось (first-person imperative plural)
бари́ся (imperative second-person singular)
бари́сь (imperative second-person singular)
барі́ться (imperative plural second-person)
бари́вся (masculine past singular)
бари́всь (masculine past singular)
бари́лися (masculine past plural)
бари́лись (masculine past plural)
бари́лася (feminine past singular)
бари́лась (feminine past singular)
бари́лися (feminine past plural)
бари́лись (feminine past plural)
бари́лося (neuter past singular)
бари́лось (neuter past singular)
бари́лися (neuter past plural)
бари́лись (neuter past plural)

бари́тися<4b.impf>

Uk-баритися.ogg

From бари́ти impf (barýty) + -ся (-sja).

to linger, to tarry, to delay, to loiter


гаятися

га́ятися (canonical)
hájatysja (romanization)
га́ятися (imperfective infinitive)
га́ятись (imperfective infinitive)
га́яться (imperfective infinitive)
га́ючись (adverbial imperfective present)
га́явшись (adverbial imperfective past)
га́юся (first-person imperfective present singular)
га́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду га́ятися (first-person future imperfective singular)
бу́ду га́ятись (first-person future imperfective singular)
бу́ду га́яться (first-person future imperfective singular)
га́ятимусь (first-person future imperfective singular)
га́ятимуся (first-person future imperfective singular)
га́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш га́ятися (future imperfective second-person singular)
бу́деш га́ятись (future imperfective second-person singular)
бу́деш га́яться (future imperfective second-person singular)
га́ятимешся (future imperfective second-person singular)
га́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де га́ятися (future imperfective singular third-person)
бу́де га́ятись (future imperfective singular third-person)
бу́де га́яться (future imperfective singular third-person)
га́ятиметься (future imperfective singular third-person)
га́ємся (first-person imperfective plural present)
га́ємося (first-person imperfective plural present)
га́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо га́ятися (first-person future imperfective plural)
бу́демо га́ятись (first-person future imperfective plural)
бу́демо га́яться (first-person future imperfective plural)
га́ятимемось (first-person future imperfective plural)
га́ятимемося (first-person future imperfective plural)
га́ятимемся (first-person future imperfective plural)
га́єтеся (imperfective plural present second-person)
га́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете га́ятися (future imperfective plural second-person)
бу́дете га́ятись (future imperfective plural second-person)
бу́дете га́яться (future imperfective plural second-person)
га́ятиметесь (future imperfective plural second-person)
га́ятиметеся (future imperfective plural second-person)
га́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть га́ятися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть га́ятись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть га́яться (future imperfective plural third-person)
га́ятимуться (future imperfective plural third-person)
га́ймося (first-person imperative plural)
га́ймось (first-person imperative plural)
га́йся (imperative second-person singular)
гайсь (imperative second-person singular)
га́йтеся (imperative plural second-person)
га́йтесь (imperative plural second-person)
га́явся (masculine past singular)
га́явсь (masculine past singular)
га́ялися (masculine past plural)
га́ялись (masculine past plural)
га́ялася (feminine past singular)
га́ялась (feminine past singular)
га́ялися (feminine past plural)
га́ялись (feminine past plural)
га́ялося (neuter past singular)
га́ялось (neuter past singular)
га́ялися (neuter past plural)
га́ялись (neuter past plural)

Uk-гаятися.ogg

га́яти гаяти#Ukrainian


затримувати

uk-verb

затри́мувати

затри́мувати • (zatrýmuvaty) impf (perfective затри́мати)

затри́мувати (canonical)
zatrýmuvaty (romanization)
затри́мати (perfective)
затри́мувати (imperfective infinitive)
затри́мувать (imperfective infinitive)
затри́муваний (imperfective passive past)
impersonal: затри́мувано (imperfective passive past)
затри́муючи (adverbial imperfective present)
затри́мувавши (adverbial imperfective past)
затри́мую (first-person imperfective present singular)
бу́ду затри́мувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду затри́мувать (first-person future imperfective singular)
затри́муватиму (first-person future imperfective singular)
затри́муєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш затри́мувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш затри́мувать (future imperfective second-person singular)
затри́муватимеш (future imperfective second-person singular)
затри́мує (imperfective present singular third-person)
бу́де затри́мувати (future imperfective singular third-person)
бу́де затри́мувать (future imperfective singular third-person)
затри́муватиме (future imperfective singular third-person)
затри́муєм (first-person imperfective plural present)
затри́муємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо затри́мувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо затри́мувать (first-person future imperfective plural)
затри́муватимемо (first-person future imperfective plural)
затри́муватимем (first-person future imperfective plural)
затри́муєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете затри́мувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете затри́мувать (future imperfective plural second-person)
затри́муватимете (future imperfective plural second-person)
затри́мують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть затри́мувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть затри́мувать (future imperfective plural third-person)
затри́муватимуть (future imperfective plural third-person)
затри́муймо (first-person imperative plural)
затри́муй (imperative second-person singular)
затри́муйте (imperative plural second-person)
затри́мував (masculine past singular)
затри́мували (masculine past plural)
затри́мувала (feminine past singular)
затри́мували (feminine past plural)
затри́мувало (neuter past singular)
затри́мували (neuter past plural)

Uk-затримувати.ogg

From затри́мати pf (zatrýmaty) + -увати (-uvaty). Compare Polish zatrzymywać.

af

затри́мувати ди́хання


піддержати

uk-verb

підде́ржувати

підде́ржати • (piddéržaty) pf (imperfective підде́ржувати)

підде́ржати (canonical)
piddéržaty (romanization)
підде́ржувати (imperfective)
підде́ржати (infinitive perfective)
підде́ржать (infinitive perfective)
підде́ржаний (passive past perfective)
impersonal: підде́ржано (passive past perfective)
підде́ржавши (adverbial past perfective)
підде́ржу (first-person future perfective singular)
підде́ржиш (future perfective second-person singular)
підде́ржить (future perfective singular third-person)
підде́ржим (first-person future perfective plural)
підде́ржимо (first-person future perfective plural)
підде́ржите (future perfective plural second-person)
підде́ржать (future perfective plural third-person)
підде́ржмо (first-person imperative plural)
підде́рж (imperative second-person singular)
підде́ржте (imperative plural second-person)
підде́ржав (masculine past singular)
підде́ржали (masculine past plural)
підде́ржала (feminine past singular)
підде́ржали (feminine past plural)
підде́ржало (neuter past singular)
підде́ржали (neuter past plural)

Uk-піддержати.ogg

From під- (pid-) + держа́ти impf (deržáty). Compare Russian поддержа́ть (podderžátʹ).

підтри́мати підтримати#Ukrainian


піддержувати

підде́ржувати

підде́ржувати • (piddéržuvaty) impf (perfective підде́ржати)

підде́ржувати (canonical)
piddéržuvaty (romanization)
підде́ржати (perfective)
підде́ржувати (imperfective infinitive)
підде́ржувать (imperfective infinitive)
підде́ржуваний (imperfective passive past)
impersonal: підде́ржувано (imperfective passive past)
підде́ржуючи (adverbial imperfective present)
підде́ржувавши (adverbial imperfective past)
підде́ржую (first-person imperfective present singular)
бу́ду підде́ржувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду підде́ржувать (first-person future imperfective singular)
підде́ржуватиму (first-person future imperfective singular)
підде́ржуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш підде́ржувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш підде́ржувать (future imperfective second-person singular)
підде́ржуватимеш (future imperfective second-person singular)
підде́ржує (imperfective present singular third-person)
бу́де підде́ржувати (future imperfective singular third-person)
бу́де підде́ржувать (future imperfective singular third-person)
підде́ржуватиме (future imperfective singular third-person)
підде́ржуєм (first-person imperfective plural present)
підде́ржуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо підде́ржувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо підде́ржувать (first-person future imperfective plural)
підде́ржуватимемо (first-person future imperfective plural)
підде́ржуватимем (first-person future imperfective plural)
підде́ржуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете підде́ржувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете підде́ржувать (future imperfective plural second-person)
підде́ржуватимете (future imperfective plural second-person)
підде́ржують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підде́ржувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підде́ржувать (future imperfective plural third-person)
підде́ржуватимуть (future imperfective plural third-person)
підде́ржуймо (first-person imperative plural)
підде́ржуй (imperative second-person singular)
підде́ржуйте (imperative plural second-person)
підде́ржував (masculine past singular)
підде́ржували (masculine past plural)
підде́ржувала (feminine past singular)
підде́ржували (feminine past plural)
підде́ржувало (neuter past singular)
підде́ржували (neuter past plural)

[pʲiˈdːɛrʒʊʋɐte]

From підде́ржати pf (piddéržaty) + -увати (-uvaty). Compare Russian подде́рживать (poddérživatʹ).

cog

подде́рживать

підтри́мувати підтримувати#Ukrainian

Synonym of підтри́мувати impf (pidtrýmuvaty)


підтримувати

uk-verb

підтри́мувати

підтри́мувати • (pidtrýmuvaty) impf (perfective підтри́мати)

підтри́мувати (canonical)
pidtrýmuvaty (romanization)
підтри́мати (perfective)
підтри́мувати (imperfective infinitive)
підтри́мувать (imperfective infinitive)
підтри́муючий (active imperfective present)
підтри́муваний (imperfective passive past)
impersonal: підтри́мувано (imperfective passive past)
підтри́муючи (adverbial imperfective present)
підтри́мувавши (adverbial imperfective past)
підтри́мую (first-person imperfective present singular)
бу́ду підтри́мувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду підтри́мувать (first-person future imperfective singular)
підтри́муватиму (first-person future imperfective singular)
підтри́муєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш підтри́мувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш підтри́мувать (future imperfective second-person singular)
підтри́муватимеш (future imperfective second-person singular)
підтри́мує (imperfective present singular third-person)
бу́де підтри́мувати (future imperfective singular third-person)
бу́де підтри́мувать (future imperfective singular third-person)
підтри́муватиме (future imperfective singular third-person)
підтри́муєм (first-person imperfective plural present)
підтри́муємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо підтри́мувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо підтри́мувать (first-person future imperfective plural)
підтри́муватимемо (first-person future imperfective plural)
підтри́муватимем (first-person future imperfective plural)
підтри́муєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете підтри́мувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете підтри́мувать (future imperfective plural second-person)
підтри́муватимете (future imperfective plural second-person)
підтри́мують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підтри́мувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підтри́мувать (future imperfective plural third-person)
підтри́муватимуть (future imperfective plural third-person)
підтри́муймо (first-person imperative plural)
підтри́муй (imperative second-person singular)
підтри́муйте (imperative plural second-person)
підтри́мував (masculine past singular)
підтри́мували (masculine past plural)
підтри́мувала (feminine past singular)
підтри́мували (feminine past plural)
підтри́мувало (neuter past singular)
підтри́мували (neuter past plural)

uk-conj

підтри́муючий

Uk-підтримувати.ogg

From підтри́мати pf (pidtrýmaty) + -увати (-uvaty). Compare Polish podtrzymywać.


затримуватися

uk-verb

затри́муватися

затри́матися

затри́муватися • (zatrýmuvatysja) impf (perfective затри́матися)

затри́муватися (canonical)
zatrýmuvatysja (romanization)
затри́матися (perfective)
затри́муватися (imperfective infinitive)
затри́муватись (imperfective infinitive)
затри́муваться (imperfective infinitive)
затри́муючись (adverbial imperfective present)
затри́мувавшись (adverbial imperfective past)
затри́муюся (first-person imperfective present singular)
затри́муюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду затри́муватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду затри́муватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду затри́муваться (first-person future imperfective singular)
затри́муватимусь (first-person future imperfective singular)
затри́муватимуся (first-person future imperfective singular)
затри́муєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш затри́муватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш затри́муватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш затри́муваться (future imperfective second-person singular)
затри́муватимешся (future imperfective second-person singular)
затри́мується (imperfective present singular third-person)
бу́де затри́муватися (future imperfective singular third-person)
бу́де затри́муватись (future imperfective singular third-person)
бу́де затри́муваться (future imperfective singular third-person)
затри́муватиметься (future imperfective singular third-person)
затри́муємся (first-person imperfective plural present)
затри́муємося (first-person imperfective plural present)
затри́муємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо затри́муватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо затри́муватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо затри́муваться (first-person future imperfective plural)
затри́муватимемось (first-person future imperfective plural)
затри́муватимемося (first-person future imperfective plural)
затри́муватимемся (first-person future imperfective plural)
затри́муєтеся (imperfective plural present second-person)
затри́муєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете затри́муватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете затри́муватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете затри́муваться (future imperfective plural second-person)
затри́муватиметесь (future imperfective plural second-person)
затри́муватиметеся (future imperfective plural second-person)
затри́муються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть затри́муватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть затри́муватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть затри́муваться (future imperfective plural third-person)
затри́муватимуться (future imperfective plural third-person)
затри́муймося (first-person imperative plural)
затри́муймось (first-person imperative plural)
затри́муйся (imperative second-person singular)
затри́муйсь (imperative second-person singular)
затри́муйтеся (imperative plural second-person)
затри́муйтесь (imperative plural second-person)
затри́мувався (masculine past singular)
затри́мувавсь (masculine past singular)
затри́мувалися (masculine past plural)
затри́мувались (masculine past plural)
затри́мувалася (feminine past singular)
затри́мувалась (feminine past singular)
затри́мувалися (feminine past plural)
затри́мувались (feminine past plural)
затри́мувалося (neuter past singular)
затри́мувалось (neuter past singular)
затри́мувалися (neuter past plural)
затри́мувались (neuter past plural)

uk-conj

затри́муватися<2a.impf>

Uk-затримуватися.ogg

From затри́мувати impf (zatrýmuvaty) + -ся (-sja). Compare Polish zatrzymywać się.

af

затри́мувати

затри́мувати затримувати#Ukrainian

passive of затри́мувати impf (zatrýmuvaty)


координувати

uk-verb

координува́ти

скоординува́ти

координува́ти • (koordynuváty) impf or pf (perfective скоординува́ти)

координува́ти (canonical)
koordynuváty (romanization)
скоординува́ти (perfective)
координува́ти (infinitive)
координува́ть (infinitive)
координо́ваний (passive past)
impersonal: координо́вано (passive past)
координу́ючи (adverbial present)
координува́вши (adverbial past)
координу́ю (first-person future singular)
бу́ду координува́ти (first-person singular)
бу́ду координува́ть (first-person singular)
координува́тиму (first-person singular)
координу́єш (future second-person singular)
бу́деш координува́ти (second-person singular)
бу́деш координува́ть (second-person singular)
координува́тимеш (second-person singular)
координу́є (future singular third-person)
бу́де координува́ти (singular third-person)
бу́де координува́ть (singular third-person)
координува́тиме (singular third-person)
координу́єм (first-person future plural)
координу́ємо (first-person future plural)
бу́демо координува́ти (first-person plural)
бу́демо координува́ть (first-person plural)
координува́тимемо (first-person plural)
координува́тимем (first-person plural)
координу́єте (future plural second-person)
бу́дете координува́ти (plural second-person)
бу́дете координува́ть (plural second-person)
координува́тимете (plural second-person)
координу́ють (future plural third-person)
бу́дуть координува́ти (plural third-person)
бу́дуть координува́ть (plural third-person)
координува́тимуть (plural third-person)
координу́ймо (first-person imperative plural)
координу́й (imperative second-person singular)
координу́йте (imperative plural second-person)
координува́в (masculine past singular)
координува́ли (masculine past plural)
координува́ла (feminine past singular)
координува́ли (feminine past plural)
координува́ло (neuter past singular)
координува́ли (neuter past plural)

Ultimately from Latin coōrdinō. With -увати (-uvaty) ending. Compare Russian координи́ровать (koordinírovatʹ), Belarusian каардынава́ць (kaardynavácʹ), Polish koordynować.

cog

координи́ровать

каардынава́ць


вибрати

uk-verb

ви́брати • (výbraty) pf (imperfective вибира́ти)

ви́брати (canonical)
výbraty (romanization)
вибира́ти (imperfective)
ви́брати (infinitive perfective)
ви́брать (infinitive perfective)
ви́браний (passive past perfective)
impersonal: ви́брано (passive past perfective)
ви́бравши (adverbial past perfective)
ви́беру (first-person future perfective singular)
ви́береш (future perfective second-person singular)
ви́бере (future perfective singular third-person)
ви́берем (first-person future perfective plural)
ви́беремо (first-person future perfective plural)
ви́берете (future perfective plural second-person)
ви́беруть (future perfective plural third-person)
ви́берім (first-person imperative plural)
ви́берімо (first-person imperative plural)
ви́бери (imperative second-person singular)
ви́беріть (imperative plural second-person)
ви́брав (masculine past singular)
ви́брали (masculine past plural)
ви́брала (feminine past singular)
ви́брали (feminine past plural)
ви́брало (neuter past singular)
ви́брали (neuter past plural)

Uk-вибрати.ogg

From ви- (vy-) + бра́ти impf (bráty). Compare Russian вы́брать (výbratʹ), Belarusian вы́браць (výbracʹ), Polish wybrać.

to choose, to select, to pick, to opt for


обирати

обира́ти • (obyráty) impf (perfective обра́ти)

обира́ти (canonical)
obyráty (romanization)
обра́ти (perfective)
обира́ти (imperfective infinitive)
обира́ть (imperfective infinitive)
оби́раний (imperfective passive past)
impersonal: оби́рано (imperfective passive past)
обира́ючи (adverbial imperfective present)
обира́вши (adverbial imperfective past)
обира́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду обира́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду обира́ть (first-person future imperfective singular)
обира́тиму (first-person future imperfective singular)
обира́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обира́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш обира́ть (future imperfective second-person singular)
обира́тимеш (future imperfective second-person singular)
обира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де обира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де обира́ть (future imperfective singular third-person)
обира́тиме (future imperfective singular third-person)
обира́єм (first-person imperfective plural present)
обира́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обира́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо обира́ть (first-person future imperfective plural)
обира́тимемо (first-person future imperfective plural)
обира́тимем (first-person future imperfective plural)
обира́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обира́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете обира́ть (future imperfective plural second-person)
обира́тимете (future imperfective plural second-person)
обира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обира́ть (future imperfective plural third-person)
обира́тимуть (future imperfective plural third-person)
обира́ймо (first-person imperative plural)
обира́й (imperative second-person singular)
обира́йте (imperative plural second-person)
обира́в (masculine past singular)
обира́ли (masculine past plural)
обира́ла (feminine past singular)
обира́ли (feminine past plural)
обира́ло (neuter past singular)
обира́ли (neuter past plural)

Uk-обирати.ogg

From о- (o-) + -бира́ти (-byráty). Compare Russian обира́ть (obirátʹ), Belarusian абіра́ць (abirácʹ).


вибирати

вибира́ти • (vybyráty) impf (perfective ви́брати)

вибира́ти (canonical)
vybyráty (romanization)
ви́брати (perfective)
вибира́ти (imperfective infinitive)
вибира́ть (imperfective infinitive)
виби́раний (imperfective passive past)
impersonal: виби́рано (imperfective passive past)
вибира́ючи (adverbial imperfective present)
вибира́вши (adverbial imperfective past)
вибира́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вибира́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вибира́ть (first-person future imperfective singular)
вибира́тиму (first-person future imperfective singular)
вибира́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вибира́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вибира́ть (future imperfective second-person singular)
вибира́тимеш (future imperfective second-person singular)
вибира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вибира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вибира́ть (future imperfective singular third-person)
вибира́тиме (future imperfective singular third-person)
вибира́єм (first-person imperfective plural present)
вибира́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вибира́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вибира́ть (first-person future imperfective plural)
вибира́тимемо (first-person future imperfective plural)
вибира́тимем (first-person future imperfective plural)
вибира́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вибира́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вибира́ть (future imperfective plural second-person)
вибира́тимете (future imperfective plural second-person)
вибира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вибира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вибира́ть (future imperfective plural third-person)
вибира́тимуть (future imperfective plural third-person)
вибира́ймо (first-person imperative plural)
вибира́й (imperative second-person singular)
вибира́йте (imperative plural second-person)
вибира́в (masculine past singular)
вибира́ли (masculine past plural)
вибира́ла (feminine past singular)
вибира́ли (feminine past plural)
вибира́ло (neuter past singular)
вибира́ли (neuter past plural)

Uk-вибирати.ogg

From ви- (vy-) + -бира́ти (-byráty). Compare Russian выбира́ть (vybirátʹ), Belarusian выбіра́ць (vybirácʹ), Polish wybierać.


надавати

надава́ти • (nadaváty) impf (perfective нада́ти)

надава́ти (canonical)
nadaváty (romanization)
нада́ти (perfective)
надава́ти (imperfective infinitive)
надава́ть (imperfective infinitive)
нада́ваний (imperfective passive past)
impersonal: нада́вано (imperfective passive past)
надаючи́ (adverbial imperfective present)
надава́вши (adverbial imperfective past)
надаю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду надава́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду надава́ть (first-person future imperfective singular)
надава́тиму (first-person future imperfective singular)
надає́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш надава́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш надава́ть (future imperfective second-person singular)
надава́тимеш (future imperfective second-person singular)
надає́ (imperfective present singular third-person)
бу́де надава́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де надава́ть (future imperfective singular third-person)
надава́тиме (future imperfective singular third-person)
надає́м (first-person imperfective plural present)
надаємо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо надава́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо надава́ть (first-person future imperfective plural)
надава́тимемо (first-person future imperfective plural)
надава́тимем (first-person future imperfective plural)
надаєте́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете надава́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете надава́ть (future imperfective plural second-person)
надава́тимете (future imperfective plural second-person)
надаю́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть надава́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть надава́ть (future imperfective plural third-person)
надава́тимуть (future imperfective plural third-person)
надава́ймо (first-person imperative plural)
надава́й (imperative second-person singular)
надава́йте (imperative plural second-person)
надава́в (masculine past singular)
надава́ли (masculine past plural)
надава́ла (feminine past singular)
надава́ли (feminine past plural)
надава́ло (neuter past singular)
надава́ли (neuter past plural)

From на- (na-) + дава́ти impf (daváty). Compare Russian надава́ть (nadavátʹ).

Uk-надавати.ogg

to give, to grant, to provide, to confer


надавати

надава́ти • (nadaváty) pf

надава́ти (canonical)
nadaváty (romanization)
надава́ти (infinitive perfective)
надава́ть (infinitive perfective)
надава́вши (adverbial past perfective)
надаю́ (first-person future perfective singular)
надає́ш (future perfective second-person singular)
надає́ (future perfective singular third-person)
надає́м (first-person future perfective plural)
надаємо́ (first-person future perfective plural)
надаєте́ (future perfective plural second-person)
надаю́ть (future perfective plural third-person)
надава́ймо (first-person imperative plural)
надава́й (imperative second-person singular)
надава́йте (imperative plural second-person)
надава́в (masculine past singular)
надава́ли (masculine past plural)
надава́ла (feminine past singular)
надава́ли (feminine past plural)
надава́ло (neuter past singular)
надава́ли (neuter past plural)

Cognate with Russian надава́ть (nadavátʹ).

Uk-надавати.ogg

(colloquial) to give (in large quantity)


позначатися

познача́тися

позна́читися

позначи́тися

познача́тися • (poznačátysja) impf (perfective позна́читися or позначи́тися)

познача́тися (canonical)
poznačátysja (romanization)
позна́читися (perfective)
позначи́тися (perfective)
познача́тися (imperfective infinitive)
познача́тись (imperfective infinitive)
познача́ться (imperfective infinitive)
познача́ючись (adverbial imperfective present)
познача́вшись (adverbial imperfective past)
познача́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де познача́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де познача́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де познача́ться (future imperfective singular third-person)
познача́тиметься (future imperfective singular third-person)
познача́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть познача́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть познача́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть познача́ться (future imperfective plural third-person)
познача́тимуться (future imperfective plural third-person)
познача́вся (masculine past singular)
познача́всь (masculine past singular)
познача́лися (masculine past plural)
познача́лись (masculine past plural)
познача́лася (feminine past singular)
познача́лась (feminine past singular)
познача́лися (feminine past plural)
познача́лись (feminine past plural)
познача́лося (neuter past singular)
познача́лось (neuter past singular)
познача́лися (neuter past plural)
познача́лись (neuter past plural)

Uk-позначатися.ogg

From познача́ти impf (poznačáty) + -ся (-sja).

af

to appear, to show, to show itself, to manifest itself

познача́ти позначати#Ukrainian

passive of познача́ти impf (poznačáty): to be marked


позначитися

uk-verb

позна́читися

позначи́тися

познача́тися

позна́читися or позначи́тися • (poznáčytysja or poznačýtysja) pf (imperfective познача́тися)

позна́читися (canonical)
позначи́тися (canonical)
poznáčytysja (romanization)
poznačýtysja (romanization)
познача́тися (imperfective)
позна́читися (infinitive perfective)
позна́читись (infinitive perfective)
позна́читься (infinitive perfective)
позначи́тися (infinitive perfective)
позначи́тись (infinitive perfective)
позначи́ться (infinitive perfective)
позна́чившись (adverbial past perfective)
позначи́вшись (adverbial past perfective)
позна́читься (future perfective singular third-person)
позначи́ться (future perfective singular third-person)
позна́чаться (future perfective plural third-person)
познача́ться (future perfective plural third-person)
позна́чився (masculine past singular)
позна́чивсь (masculine past singular)
позначи́вся (masculine past singular)
позначи́всь (masculine past singular)
позна́чилися (masculine past plural)
позна́чились (masculine past plural)
позначи́лися (masculine past plural)
позначи́лись (masculine past plural)
позна́чилася (feminine past singular)
позна́чилась (feminine past singular)
позначи́лася (feminine past singular)
позначи́лась (feminine past singular)
позна́чилися (feminine past plural)
позна́чились (feminine past plural)
позначи́лися (feminine past plural)
позначи́лись (feminine past plural)
позна́чилося (neuter past singular)
позна́чилось (neuter past singular)
позначи́лося (neuter past singular)
позначи́лось (neuter past singular)
позна́чилися (neuter past plural)
позна́чились (neuter past plural)
позначи́лися (neuter past plural)
позначи́лись (neuter past plural)

uk-conj

((позна́читися<4a.pf.3only>,позначи́тися<4b.pf.3only>))

Uk-позначитися.ogg

From позна́чи́ти (poznáčýty) + -ся (-sja).

af

позна́чи́ти (poznáčýty) + -ся (-sja)

позна́чи́ти позначити#Ukrainian

passive of позна́чи́ти pf (poznáčýty): to be marked


позначати

uk-verb

познача́ти • (poznačáty) impf (perfective позна́чити or позначи́ти)

познача́ти (canonical)
poznačáty (romanization)
позна́чити (perfective)
позначи́ти (perfective)
познача́ти (imperfective infinitive)
познача́ть (imperfective infinitive)
познача́ючи (adverbial imperfective present)
познача́вши (adverbial imperfective past)
познача́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду познача́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду познача́ть (first-person future imperfective singular)
познача́тиму (first-person future imperfective singular)
познача́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш познача́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш познача́ть (future imperfective second-person singular)
познача́тимеш (future imperfective second-person singular)
познача́є (imperfective present singular third-person)
бу́де познача́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де познача́ть (future imperfective singular third-person)
познача́тиме (future imperfective singular third-person)
познача́єм (first-person imperfective plural present)
познача́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо познача́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо познача́ть (first-person future imperfective plural)
познача́тимемо (first-person future imperfective plural)
познача́тимем (first-person future imperfective plural)
познача́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете познача́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете познача́ть (future imperfective plural second-person)
познача́тимете (future imperfective plural second-person)
познача́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть познача́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть познача́ть (future imperfective plural third-person)
познача́тимуть (future imperfective plural third-person)
познача́ймо (first-person imperative plural)
познача́й (imperative second-person singular)
познача́йте (imperative plural second-person)
познача́в (masculine past singular)
познача́ли (masculine past plural)
познача́ла (feminine past singular)
познача́ли (feminine past plural)
познача́ло (neuter past singular)
познача́ли (neuter past plural)

Uk-позначати.ogg

From позна́чити pf (poznáčyty) + -а́ти (-áty).


позначити

uk-verb

позна́чити or позначи́ти • (poznáčyty or poznačýty) pf (imperfective познача́ти)

позна́чити (canonical)
позначи́ти (canonical)
poznáčyty (romanization)
poznačýty (romanization)
познача́ти (imperfective)
позна́чити (infinitive perfective)
позна́чить (infinitive perfective)
позначи́ти (infinitive perfective)
позначи́ть (infinitive perfective)
позна́чений (passive past perfective)
позначе́ний (passive past perfective)
poznáčenyj (passive past perfective)
poznačényj (passive past perfective)
impersonal: позна́чено (passive past perfective)
позначе́но (passive past perfective)
poznáčeno (passive past perfective)
poznačéno (passive past perfective)
позна́чивши (adverbial past perfective)
позначи́вши (adverbial past perfective)
позна́чу (first-person future perfective singular)
позначу́ (first-person future perfective singular)
позна́чиш (future perfective second-person singular)
позначи́ш (future perfective second-person singular)
позна́чить (future perfective singular third-person)
позначи́ть (future perfective singular third-person)
позна́чим (first-person future perfective plural)
позна́чимо (first-person future perfective plural)
позначи́м (first-person future perfective plural)
позначимо́ (first-person future perfective plural)
позна́чите (future perfective plural second-person)
позначите́ (future perfective plural second-person)
позна́чать (future perfective plural third-person)
познача́ть (future perfective plural third-person)
позна́чмо (first-person imperative plural)
позначі́м (first-person imperative plural)
позначі́мо (first-person imperative plural)
позна́ч (imperative second-person singular)
позначи́ (imperative second-person singular)
позна́чте (imperative plural second-person)
позначі́ть (imperative plural second-person)
позна́чив (masculine past singular)
позначи́в (masculine past singular)
позна́чили (masculine past plural)
позначи́ли (masculine past plural)
позна́чила (feminine past singular)
позначи́ла (feminine past singular)
позна́чили (feminine past plural)
позначи́ли (feminine past plural)
позна́чило (neuter past singular)
позначи́ло (neuter past singular)
позна́чили (neuter past plural)
позначи́ли (neuter past plural)

Uk-позначити.ogg

From по- (po-) + зна́чити impf (znáčyty). Compare Polish poznaczyć.


цікавитися

ціка́витися (canonical)
cikávytysja (romanization)
ціка́витися (imperfective infinitive)
ціка́витись (imperfective infinitive)
ціка́виться (imperfective infinitive)
ціка́влячись (adverbial imperfective present)
ціка́вившись (adverbial imperfective past)
ціка́влюся (first-person imperfective present singular)
ціка́влюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду ціка́витися (first-person future imperfective singular)
бу́ду ціка́витись (first-person future imperfective singular)
бу́ду ціка́виться (first-person future imperfective singular)
ціка́витимусь (first-person future imperfective singular)
ціка́витимуся (first-person future imperfective singular)
ціка́вишся (imperfective present second-person singular)
бу́деш ціка́витися (future imperfective second-person singular)
бу́деш ціка́витись (future imperfective second-person singular)
бу́деш ціка́виться (future imperfective second-person singular)
ціка́витимешся (future imperfective second-person singular)
ціка́виться (imperfective present singular third-person)
бу́де ціка́витися (future imperfective singular third-person)
бу́де ціка́витись (future imperfective singular third-person)
бу́де ціка́виться (future imperfective singular third-person)
ціка́витиметься (future imperfective singular third-person)
ціка́вимся (first-person imperfective plural present)
ціка́вимося (first-person imperfective plural present)
ціка́вимось (first-person imperfective plural present)
бу́демо ціка́витися (first-person future imperfective plural)
бу́демо ціка́витись (first-person future imperfective plural)
бу́демо ціка́виться (first-person future imperfective plural)
ціка́витимемось (first-person future imperfective plural)
ціка́витимемося (first-person future imperfective plural)
ціка́витимемся (first-person future imperfective plural)
ціка́витеся (imperfective plural present second-person)
ціка́витесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете ціка́витися (future imperfective plural second-person)
бу́дете ціка́витись (future imperfective plural second-person)
бу́дете ціка́виться (future imperfective plural second-person)
ціка́витиметесь (future imperfective plural second-person)
ціка́витиметеся (future imperfective plural second-person)
ціка́вляться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ціка́витися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ціка́витись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ціка́виться (future imperfective plural third-person)
ціка́витимуться (future imperfective plural third-person)
ціка́вмося (first-person imperative plural)
ціка́вмось (first-person imperative plural)
ціка́вся (imperative second-person singular)
ціка́всь (imperative second-person singular)
ціка́втеся (imperative plural second-person)
ціка́втесь (imperative plural second-person)
ціка́вився (masculine past singular)
ціка́вивсь (masculine past singular)
ціка́вилися (masculine past plural)
ціка́вились (masculine past plural)
ціка́вилася (feminine past singular)
ціка́вилась (feminine past singular)
ціка́вилися (feminine past plural)
ціка́вились (feminine past plural)
ціка́вилося (neuter past singular)
ціка́вилось (neuter past singular)
ціка́вилися (neuter past plural)
ціка́вились (neuter past plural)

Uk-цікавитися.ogg

From ціка́вити impf (cikávyty) + -ся (-sja). Compare Polish ciekawić się.

Я ціка́влюся украї́нською мо́вою. ― Ja cikávljusja ukrajínsʹkoju móvoju. ― I am interested in the Ukrainian language.

Лю́ди все бі́льше і бі́льше ціка́вляться ціє́ю ново́ю техноло́гією.

People are becoming more and more interested in this new technology.

Ljúdy vse bílʹše i bílʹše cikávljatʹsja cijéju novóju texnolóhijeju.

to be interested, to become interested, to take an interest (in)


вистачати

вистача́ти • (vystačáty) impf (perfective ви́стачити)

вистача́ти (canonical)
vystačáty (romanization)
ви́стачити (perfective)
вистача́ти (imperfective infinitive)
вистача́ть (imperfective infinitive)
вистача́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вистача́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вистача́ть (future imperfective singular third-person)
вистача́тиме (future imperfective singular third-person)
вистача́ло (neuter past singular)

Uk-вистачати.ogg

(intransitive, impersonal) to suffice, to be sufficient, to be enough


спричинити

спричи́нювати

спричини́ти • (spryčynýty) pf (imperfective спричиня́ти or спричи́нювати)

спричини́ти (canonical)
spryčynýty (romanization)
спричиня́ти (imperfective)
спричи́нювати (imperfective)
спричини́ти (infinitive perfective)
спричини́ть (infinitive perfective)
спричи́нений (passive past perfective)
impersonal: спричи́нено (passive past perfective)
спричини́вши (adverbial past perfective)
спричиню́ (first-person future perfective singular)
спричи́ниш (future perfective second-person singular)
спричи́нить (future perfective singular third-person)
спричи́ним (first-person future perfective plural)
спричи́нимо (first-person future perfective plural)
спричи́ните (future perfective plural second-person)
спричи́нять (future perfective plural third-person)
спричині́м (first-person imperative plural)
спричині́мо (first-person imperative plural)
спричини́ (imperative second-person singular)
спричині́ть (imperative plural second-person)
спричини́в (masculine past singular)
спричини́ли (masculine past plural)
спричини́ла (feminine past singular)
спричини́ли (feminine past plural)
спричини́ло (neuter past singular)
спричини́ли (neuter past plural)

Uk-спричинити.ogg

From с- (s-) + причини́ти pf (pryčynýty).


вистачити

ви́стачити • (výstačyty) pf (imperfective вистача́ти)

ви́стачити (canonical)
výstačyty (romanization)
вистача́ти (imperfective)
ви́стачити (infinitive perfective)
ви́стачить (infinitive perfective)
ви́стачить (future perfective singular third-person)
ви́стачило (neuter past singular)

Uk-вистачити.ogg


обчислити

обчи́слювати

обчи́слити • (občýslyty) pf (imperfective обчи́слювати)

обчи́слити (canonical)
občýslyty (romanization)
обчи́слювати (imperfective)
обчи́слити (infinitive perfective)
обчи́слить (infinitive perfective)
обчи́слений (passive past perfective)
impersonal: обчи́слено (passive past perfective)
обчи́сливши (adverbial past perfective)
обчи́слю (first-person future perfective singular)
обчи́слиш (future perfective second-person singular)
обчи́слить (future perfective singular third-person)
обчи́слим (first-person future perfective plural)
обчи́слимо (first-person future perfective plural)
обчи́слите (future perfective plural second-person)
обчи́слять (future perfective plural third-person)
обчи́слім (first-person imperative plural)
обчи́слімо (first-person imperative plural)
обчи́сли (imperative second-person singular)
обчи́сліть (imperative plural second-person)
обчи́слив (masculine past singular)
обчи́слили (masculine past plural)
обчи́слила (feminine past singular)
обчи́слили (feminine past plural)
обчи́слило (neuter past singular)
обчи́слили (neuter past plural)

Uk-обчислити.ogg

From об- (ob-) + чи́слити impf (čýslyty).

(transitive) to calculate, to compute, to figure out


доповнити

допо́внювати

допо́внити • (dopóvnyty) pf (imperfective допо́внювати)

допо́внити (canonical)
dopóvnyty (romanization)
допо́внювати (imperfective)
допо́внити (infinitive perfective)
допо́внить (infinitive perfective)
допо́внений (passive past perfective)
impersonal: допо́внено (passive past perfective)
допо́внивши (adverbial past perfective)
допо́вню (first-person future perfective singular)
допо́вниш (future perfective second-person singular)
допо́внить (future perfective singular third-person)
допо́вним (first-person future perfective plural)
допо́внимо (first-person future perfective plural)
допо́вните (future perfective plural second-person)
допо́внять (future perfective plural third-person)
допо́внім (first-person imperative plural)
допо́внімо (first-person imperative plural)
допо́вни (imperative second-person singular)
допо́вніть (imperative plural second-person)
допо́внив (masculine past singular)
допо́внили (masculine past plural)
допо́внила (feminine past singular)
допо́внили (feminine past plural)
допо́внило (neuter past singular)
допо́внили (neuter past plural)

From до- (do-) + по́внити impf (póvnyty).


спричиняти

спричиня́ти • (spryčynjáty) impf (perfective спричини́ти)

спричиня́ти (canonical)
spryčynjáty (romanization)
спричини́ти (perfective)
спричиня́ти (imperfective infinitive)
спричиня́ть (imperfective infinitive)
спричиня́ючи (adverbial imperfective present)
спричиня́вши (adverbial imperfective past)
спричиня́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду спричиня́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду спричиня́ть (first-person future imperfective singular)
спричиня́тиму (first-person future imperfective singular)
спричиня́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш спричиня́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш спричиня́ть (future imperfective second-person singular)
спричиня́тимеш (future imperfective second-person singular)
спричиня́є (imperfective present singular third-person)
бу́де спричиня́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де спричиня́ть (future imperfective singular third-person)
спричиня́тиме (future imperfective singular third-person)
спричиня́єм (first-person imperfective plural present)
спричиня́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо спричиня́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо спричиня́ть (first-person future imperfective plural)
спричиня́тимемо (first-person future imperfective plural)
спричиня́тимем (first-person future imperfective plural)
спричиня́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете спричиня́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете спричиня́ть (future imperfective plural second-person)
спричиня́тимете (future imperfective plural second-person)
спричиня́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спричиня́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спричиня́ть (future imperfective plural third-person)
спричиня́тимуть (future imperfective plural third-person)
спричиня́ймо (first-person imperative plural)
спричиня́й (imperative second-person singular)
спричиня́йте (imperative plural second-person)
спричиня́в (masculine past singular)
спричиня́ли (masculine past plural)
спричиня́ла (feminine past singular)
спричиня́ли (feminine past plural)
спричиня́ло (neuter past singular)
спричиня́ли (neuter past plural)

Uk-спричиняти.ogg

From с- (s-) + причиня́ти impf (pryčynjáty) or спричини́ти pf (spryčynýty) + -я́ти (-játy).


обчислювати

uk-verb

обчи́слювати

обчи́слювати • (občýsljuvaty) impf (perfective обчи́слити)

обчи́слювати (canonical)
občýsljuvaty (romanization)
обчи́слити (perfective)
обчи́слювати (imperfective infinitive)
обчи́слювать (imperfective infinitive)
обчи́слюваний (imperfective passive past)
impersonal: обчи́слювано (imperfective passive past)
обчи́слюючи (adverbial imperfective present)
обчи́слювавши (adverbial imperfective past)
обчи́слюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду обчи́слювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду обчи́слювать (first-person future imperfective singular)
обчи́слюватиму (first-person future imperfective singular)
обчи́слюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обчи́слювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш обчи́слювать (future imperfective second-person singular)
обчи́слюватимеш (future imperfective second-person singular)
обчи́слює (imperfective present singular third-person)
бу́де обчи́слювати (future imperfective singular third-person)
бу́де обчи́слювать (future imperfective singular third-person)
обчи́слюватиме (future imperfective singular third-person)
обчи́слюєм (first-person imperfective plural present)
обчи́слюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обчи́слювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо обчи́слювать (first-person future imperfective plural)
обчи́слюватимемо (first-person future imperfective plural)
обчи́слюватимем (first-person future imperfective plural)
обчи́слюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обчи́слювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете обчи́слювать (future imperfective plural second-person)
обчи́слюватимете (future imperfective plural second-person)
обчи́слюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обчи́слювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обчи́слювать (future imperfective plural third-person)
обчи́слюватимуть (future imperfective plural third-person)
обчи́слюймо (first-person imperative plural)
обчи́слюй (imperative second-person singular)
обчи́слюйте (imperative plural second-person)
обчи́слював (masculine past singular)
обчи́слювали (masculine past plural)
обчи́слювала (feminine past singular)
обчи́слювали (feminine past plural)
обчи́слювало (neuter past singular)
обчи́слювали (neuter past plural)

[ɔbˈt͡ʃɪsʲlʲʊʋɐte]

Uk-обчислювати.ogg

From обчи́слити pf (občýslyty) + -ювати (-juvaty).


спричинювати

uk-verb

спричи́нювати

спричи́нювати • (spryčýnjuvaty) impf (perfective спричини́ти)

спричи́нювати (canonical)
spryčýnjuvaty (romanization)
спричини́ти (perfective)
спричи́нювати (imperfective infinitive)
спричи́нювать (imperfective infinitive)
спричи́нюваний (imperfective passive past)
impersonal: спричи́нювано (imperfective passive past)
спричи́нюваючи (adverbial imperfective present)
спричи́нювавши (adverbial imperfective past)
спричи́нюваю (first-person imperfective present singular)
бу́ду спричи́нювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду спричи́нювать (first-person future imperfective singular)
спричи́нюватиму (first-person future imperfective singular)
спричи́нюваєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш спричи́нювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш спричи́нювать (future imperfective second-person singular)
спричи́нюватимеш (future imperfective second-person singular)
спричи́нюває (imperfective present singular third-person)
бу́де спричи́нювати (future imperfective singular third-person)
бу́де спричи́нювать (future imperfective singular third-person)
спричи́нюватиме (future imperfective singular third-person)
спричи́нюваєм (first-person imperfective plural present)
спричи́нюваємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо спричи́нювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо спричи́нювать (first-person future imperfective plural)
спричи́нюватимемо (first-person future imperfective plural)
спричи́нюватимем (first-person future imperfective plural)
спричи́нюваєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете спричи́нювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете спричи́нювать (future imperfective plural second-person)
спричи́нюватимете (future imperfective plural second-person)
спричи́нювають (imperfective plural present third-person)
бу́дуть спричи́нювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть спричи́нювать (future imperfective plural third-person)
спричи́нюватимуть (future imperfective plural third-person)
спричи́нюваймо (first-person imperative plural)
спричи́нювай (imperative second-person singular)
спричи́нювайте (imperative plural second-person)
спричи́нював (masculine past singular)
спричи́нювали (masculine past plural)
спричи́нювала (feminine past singular)
спричи́нювали (feminine past plural)
спричи́нювало (neuter past singular)
спричи́нювали (neuter past plural)

From the спричи́н- (spryčýn-) stem of спричини́ти pf (spryčynýty) + -ювати (-juvaty).


зобов'язати

uk-verb

зобов'яза́ти

зобов'я́зувати

зобов'яза́ти • (zobovʺjazáty) pf (imperfective зобов'я́зувати)

зобов'яза́ти (canonical)
zobovʺjazáty (romanization)
зобов'я́зувати (imperfective)
зобов'яза́ти (infinitive perfective)
зобов'яза́ть (infinitive perfective)
зобов'я́заний (passive past perfective)
impersonal: зобов'я́зано (passive past perfective)
зобов'яза́вши (adverbial past perfective)
зобов'яжу́ (first-person future perfective singular)
зобов'я́жеш (future perfective second-person singular)
зобов'я́же (future perfective singular third-person)
зобов'я́жем (first-person future perfective plural)
зобов'я́жемо (first-person future perfective plural)
зобов'я́жете (future perfective plural second-person)
зобов'я́жуть (future perfective plural third-person)
зобов'яжі́м (first-person imperative plural)
зобов'яжі́мо (first-person imperative plural)
зобов'яжи́ (imperative second-person singular)
зобов'яжі́ть (imperative plural second-person)
зобов'яза́в (masculine past singular)
зобов'яза́ли (masculine past plural)
зобов'яза́ла (feminine past singular)
зобов'яза́ли (feminine past plural)
зобов'яза́ло (neuter past singular)
зобов'яза́ли (neuter past plural)

Uk-зобов'язати.ogg

From з- (z-) + обов'яза́ти (obovʺjazáty), from обо́в'язок m (obóvʺjazok, “duty, obligation”) + -а́ти (-áty). Compare Polish zobowiązać.


завдати

uk-verb

завда́ти • (zavdáty) pf (imperfective завдава́ти)

завда́ти (canonical)
zavdáty (romanization)
завдава́ти (imperfective)
завда́ти (infinitive perfective)
завда́ть (infinitive perfective)
за́вданий (passive past perfective)
impersonal: за́вдано (passive past perfective)
завда́вши (adverbial past perfective)
завда́м (first-person future perfective singular)
завдаси́ (future perfective second-person singular)
завда́сть (future perfective singular third-person)
завдамо́ (first-person future perfective plural)
завдасте́ (future perfective plural second-person)
завдаду́ть (future perfective plural third-person)
завда́ймо (first-person imperative plural)
завда́й (imperative second-person singular)
завда́йте (imperative plural second-person)
завда́в (masculine past singular)
завдали́ (masculine past plural)
завдала́ (feminine past singular)
завдали́ (feminine past plural)
завдало́ (neuter past singular)
завдали́ (neuter past plural)

Uk-завдати.ogg

to inflict, to cause (:damage, injury, loss, detriment)


поскаржитися

поска́ржитися

поска́ржитися • (poskáržytysja) pf (imperfective ска́ржитися)

поска́ржитися (canonical)
poskáržytysja (romanization)
ска́ржитися (imperfective)
поска́ржитися (infinitive perfective)
поска́ржитись (infinitive perfective)
поска́ржиться (infinitive perfective)
поска́ржившись (adverbial past perfective)
поска́ржуся (first-person future perfective singular)
поска́ржусь (first-person future perfective singular)
поска́ржишся (future perfective second-person singular)
поска́ржиться (future perfective singular third-person)
поска́ржимся (first-person future perfective plural)
поска́ржимося (first-person future perfective plural)
поска́ржимось (first-person future perfective plural)
поска́ржитеся (future perfective plural second-person)
поска́ржитесь (future perfective plural second-person)
поска́ржаться (future perfective plural third-person)
поска́ржмося (first-person imperative plural)
поска́ржмось (first-person imperative plural)
поска́ржся (imperative second-person singular)
поска́ржтеся (imperative plural second-person)
поска́ржтесь (imperative plural second-person)
поска́ржився (masculine past singular)
поска́рживсь (masculine past singular)
поска́ржилися (masculine past plural)
поска́ржились (masculine past plural)
поска́ржилася (feminine past singular)
поска́ржилась (feminine past singular)
поска́ржилися (feminine past plural)
поска́ржились (feminine past plural)
поска́ржилося (neuter past singular)
поска́ржилось (neuter past singular)
поска́ржилися (neuter past plural)
поска́ржились (neuter past plural)

uk-conj

поска́ржитися<4a.pf>

Uk-поскаржитися.ogg

From по- (po-) + ска́ржитися impf (skáržytysja). Compare Belarusian паска́рдзіцца (paskárdzicca), Polish poskarżyć się.

cog

паска́рдзіцца


доповнювати

uk-verb

допо́внювати

допо́внювати • (dopóvnjuvaty) impf (perfective допо́внити)

допо́внювати (canonical)
dopóvnjuvaty (romanization)
допо́внити (perfective)
допо́внювати (imperfective infinitive)
допо́внювать (imperfective infinitive)
допо́внюваний (imperfective passive past)
impersonal: допо́внювано (imperfective passive past)
допо́внюючи (adverbial imperfective present)
допо́внювавши (adverbial imperfective past)
допо́внюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду допо́внювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду допо́внювать (first-person future imperfective singular)
допо́внюватиму (first-person future imperfective singular)
допо́внюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш допо́внювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш допо́внювать (future imperfective second-person singular)
допо́внюватимеш (future imperfective second-person singular)
допо́внює (imperfective present singular third-person)
бу́де допо́внювати (future imperfective singular third-person)
бу́де допо́внювать (future imperfective singular third-person)
допо́внюватиме (future imperfective singular third-person)
допо́внюєм (first-person imperfective plural present)
допо́внюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо допо́внювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо допо́внювать (first-person future imperfective plural)
допо́внюватимемо (first-person future imperfective plural)
допо́внюватимем (first-person future imperfective plural)
допо́внюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете допо́внювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете допо́внювать (future imperfective plural second-person)
допо́внюватимете (future imperfective plural second-person)
допо́внюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть допо́внювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть допо́внювать (future imperfective plural third-person)
допо́внюватимуть (future imperfective plural third-person)
допо́внюймо (first-person imperative plural)
допо́внюй (imperative second-person singular)
допо́внюйте (imperative plural second-person)
допо́внював (masculine past singular)
допо́внювали (masculine past plural)
допо́внювала (feminine past singular)
допо́внювали (feminine past plural)
допо́внювало (neuter past singular)
допо́внювали (neuter past plural)

[dɔˈpɔu̯nʲʊʋɐte]

From допо́внити pf (dopóvnyty) + -ювати (-juvaty).


зобов'язувати

uk-verb

зобов'я́зувати

зобов'яза́ти

зобов'я́зувати • (zobovʺjázuvaty) impf (perfective зобов'яза́ти)

зобов'я́зувати (canonical)
zobovʺjázuvaty (romanization)
зобов'яза́ти (perfective)
зобов'я́зувати (imperfective infinitive)
зобов'я́зувать (imperfective infinitive)
зобов'я́зуваний (imperfective passive past)
impersonal: зобов'я́зувано (imperfective passive past)
зобов'я́зуючи (adverbial imperfective present)
зобов'я́зувавши (adverbial imperfective past)
зобов'я́зую (first-person imperfective present singular)
бу́ду зобов'я́зувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду зобов'я́зувать (first-person future imperfective singular)
зобов'я́зуватиму (first-person future imperfective singular)
зобов'я́зуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зобов'я́зувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш зобов'я́зувать (future imperfective second-person singular)
зобов'я́зуватимеш (future imperfective second-person singular)
зобов'я́зує (imperfective present singular third-person)
бу́де зобов'я́зувати (future imperfective singular third-person)
бу́де зобов'я́зувать (future imperfective singular third-person)
зобов'я́зуватиме (future imperfective singular third-person)
зобов'я́зуєм (first-person imperfective plural present)
зобов'я́зуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зобов'я́зувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо зобов'я́зувать (first-person future imperfective plural)
зобов'я́зуватимемо (first-person future imperfective plural)
зобов'я́зуватимем (first-person future imperfective plural)
зобов'я́зуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зобов'я́зувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете зобов'я́зувать (future imperfective plural second-person)
зобов'я́зуватимете (future imperfective plural second-person)
зобов'я́зують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зобов'я́зувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зобов'я́зувать (future imperfective plural third-person)
зобов'я́зуватимуть (future imperfective plural third-person)
зобов'я́зуймо (first-person imperative plural)
зобов'я́зуй (imperative second-person singular)
зобов'я́зуйте (imperative plural second-person)
зобов'я́зував (masculine past singular)
зобов'я́зували (masculine past plural)
зобов'я́зувала (feminine past singular)
зобов'я́зували (feminine past plural)
зобов'я́зувало (neuter past singular)
зобов'я́зували (neuter past plural)

Uk-зобов'язувати.ogg

From the зобов'я́з- (zobovʺjáz-) stem of зобов'яза́ти pf (zobovʺjazáty) + -увати (-uvaty). Also analyzable as з- (z-) + обов'я́зувати impf (obovʺjázuvaty). Compare Polish zobowiązywać.

af

зобов'яза́ти

обов'я́зувати


завдавати

uk-verb

завдава́ти • (zavdaváty) impf (perfective завда́ти)

завдава́ти (canonical)
zavdaváty (romanization)
завда́ти (perfective)
завдава́ти (imperfective infinitive)
завдава́ть (imperfective infinitive)
завдаючи́ (adverbial imperfective present)
завдава́вши (adverbial imperfective past)
завдаю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду завдава́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду завдава́ть (first-person future imperfective singular)
завдава́тиму (first-person future imperfective singular)
завдає́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш завдава́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш завдава́ть (future imperfective second-person singular)
завдава́тимеш (future imperfective second-person singular)
завдає́ (imperfective present singular third-person)
бу́де завдава́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де завдава́ть (future imperfective singular third-person)
завдава́тиме (future imperfective singular third-person)
завдає́м (first-person imperfective plural present)
завдаємо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо завдава́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо завдава́ть (first-person future imperfective plural)
завдава́тимемо (first-person future imperfective plural)
завдава́тимем (first-person future imperfective plural)
завдаєте́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете завдава́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете завдава́ть (future imperfective plural second-person)
завдава́тимете (future imperfective plural second-person)
завдаю́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть завдава́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть завдава́ть (future imperfective plural third-person)
завдава́тимуть (future imperfective plural third-person)
завдава́ймо (first-person imperative plural)
завдава́й (imperative second-person singular)
завдава́йте (imperative plural second-person)
завдава́в (masculine past singular)
завдава́ли (masculine past plural)
завдава́ла (feminine past singular)
завдава́ли (feminine past plural)
завдава́ло (neuter past singular)
завдава́ли (neuter past plural)

Uk-завдавати.ogg