економити

еконо́мити • (ekonómyty) impf (perfective зеконо́мити)

еконо́мити (canonical)
ekonómyty (romanization)
зеконо́мити (perfective)
еконо́мити (imperfective infinitive)
еконо́мить (imperfective infinitive)
еконо́млячи (adverbial imperfective present)
еконо́мивши (adverbial imperfective past)
еконо́млю (first-person imperfective present singular)
бу́ду еконо́мити (first-person future imperfective singular)
бу́ду еконо́мить (first-person future imperfective singular)
еконо́митиму (first-person future imperfective singular)
еконо́миш (imperfective present second-person singular)
бу́деш еконо́мити (future imperfective second-person singular)
бу́деш еконо́мить (future imperfective second-person singular)
еконо́митимеш (future imperfective second-person singular)
еконо́мить (imperfective present singular third-person)
бу́де еконо́мити (future imperfective singular third-person)
бу́де еконо́мить (future imperfective singular third-person)
еконо́митиме (future imperfective singular third-person)
еконо́мим (first-person imperfective plural present)
еконо́мимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо еконо́мити (first-person future imperfective plural)
бу́демо еконо́мить (first-person future imperfective plural)
еконо́митимемо (first-person future imperfective plural)
еконо́митимем (first-person future imperfective plural)
еконо́мите (imperfective plural present second-person)
бу́дете еконо́мити (future imperfective plural second-person)
бу́дете еконо́мить (future imperfective plural second-person)
еконо́митимете (future imperfective plural second-person)
еконо́млять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть еконо́мити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть еконо́мить (future imperfective plural third-person)
еконо́митимуть (future imperfective plural third-person)
еконо́ммо (first-person imperative plural)
еконо́м (imperative second-person singular)
еконо́мте (imperative plural second-person)
еконо́мив (masculine past singular)
еконо́мили (masculine past plural)
еконо́мила (feminine past singular)
еконо́мили (feminine past plural)
еконо́мило (neuter past singular)
еконо́мили (neuter past plural)

Uk-економити.ogg

From еконо́мія (ekonómija) + -ити (-yty). Compare Russian эконо́мить (ekonómitʹ), Belarusian экано́міць (ekanómicʹ).

(intransitive) to economize (practise being economical)


заощаджувати

uk-verb

заоща́джувати

заоща́джувати • (zaoščádžuvaty) impf (perfective заоща́дити)

заоща́джувати (canonical)
zaoščádžuvaty (romanization)
заоща́дити (perfective)
заоща́джувати (imperfective infinitive)
заоща́джувать (imperfective infinitive)
заоща́джуваний (imperfective passive past)
impersonal: заоща́джувано (imperfective passive past)
заоща́джуючи (adverbial imperfective present)
заоща́джувавши (adverbial imperfective past)
заоща́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду заоща́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заоща́джувать (first-person future imperfective singular)
заоща́джуватиму (first-person future imperfective singular)
заоща́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заоща́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заоща́джувать (future imperfective second-person singular)
заоща́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
заоща́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де заоща́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де заоща́джувать (future imperfective singular third-person)
заоща́джуватиме (future imperfective singular third-person)
заоща́джуєм (first-person imperfective plural present)
заоща́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заоща́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заоща́джувать (first-person future imperfective plural)
заоща́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
заоща́джуватимем (first-person future imperfective plural)
заоща́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заоща́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заоща́джувать (future imperfective plural second-person)
заоща́джуватимете (future imperfective plural second-person)
заоща́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заоща́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заоща́джувать (future imperfective plural third-person)
заоща́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
заоща́джуймо (first-person imperative plural)
заоща́джуй (imperative second-person singular)
заоща́джуйте (imperative plural second-person)
заоща́джував (masculine past singular)
заоща́джували (masculine past plural)
заоща́джувала (feminine past singular)
заоща́джували (feminine past plural)
заоща́джувало (neuter past singular)
заоща́джували (neuter past plural)

[zɐɔʃˈt͡ʃad͡ʒʊʋɐte]

Uk-заощаджувати.ogg

From the заоща́дж- (zaoščádž-) stem of заоща́дити (zaoščádyty) + -увати (-uvaty). Compare Polish zaoszczędzać.

af

(transitive) to save, to economize (store unspent; avoid the expenditure of)


усміхатися

uk-verb

усміхну́тися

усміха́тися • (usmixátysja) impf (perfective усміхну́тися)

усміха́тися (canonical)
usmixátysja (romanization)
усміхну́тися (perfective)
усміха́тися (imperfective infinitive)
усміха́тись (imperfective infinitive)
усміха́ться (imperfective infinitive)
усміха́ючись (adverbial imperfective present)
усміха́вшись (adverbial imperfective past)
усміха́юся (first-person imperfective present singular)
усміха́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду всміха́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду всміха́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду всміха́ться (first-person future imperfective singular)
усміха́тимусь (first-person future imperfective singular)
усміха́тимуся (first-person future imperfective singular)
усміха́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш усміха́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш усміха́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш усміха́ться (future imperfective second-person singular)
усміха́тимешся (future imperfective second-person singular)
усміха́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де всміха́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де всміха́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де всміха́ться (future imperfective singular third-person)
усміха́тиметься (future imperfective singular third-person)
усміха́ємся (first-person imperfective plural present)
усміха́ємося (first-person imperfective plural present)
усміха́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо всміха́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо всміха́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо всміха́ться (first-person future imperfective plural)
усміха́тимемось (first-person future imperfective plural)
усміха́тимемося (first-person future imperfective plural)
усміха́тимемся (first-person future imperfective plural)
усміха́єтеся (imperfective plural present second-person)
усміха́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете всміха́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете всміха́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете всміха́ться (future imperfective plural second-person)
усміха́тиметесь (future imperfective plural second-person)
усміха́тиметеся (future imperfective plural second-person)
усміха́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть усміха́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть усміха́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть усміха́ться (future imperfective plural third-person)
усміха́тимуться (future imperfective plural third-person)
усміха́ймося (first-person imperative plural)
усміха́ймось (first-person imperative plural)
усміха́йся (imperative second-person singular)
усміха́йсь (imperative second-person singular)
усміха́йтеся (imperative plural second-person)
усміха́йтесь (imperative plural second-person)
усміха́вся (masculine past singular)
усміха́всь (masculine past singular)
усміха́лися (masculine past plural)
усміха́лись (masculine past plural)
усміха́лася (feminine past singular)
усміха́лась (feminine past singular)
усміха́лися (feminine past plural)
усміха́лись (feminine past plural)
усміха́лося (neuter past singular)
усміха́лось (neuter past singular)
усміха́лися (neuter past plural)
усміха́лись (neuter past plural)

uk-conj

усміха́тися<1a.impf>

Uk-усміхатися.ogg

From у- (u-) + сміх (smix) + -ати (-aty) + -ся (-sja). Cognates include Belarusian усміхацца (usmixacca).


троль

head

троль • (trolʹ)

тро́лити тролити#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of тро́лити (trólyty)


насолодитися

uk-verb

насолоди́тися

насоло́джуватися

насолоди́тися • (nasolodýtysja) pf (imperfective насоло́джуватися)

насолоди́тися (canonical)
nasolodýtysja (romanization)
насоло́джуватися (imperfective)
насолоди́тися (infinitive perfective)
насолоди́тись (infinitive perfective)
насолоди́ться (infinitive perfective)
насолоди́вшись (adverbial past perfective)
насолоджу́ся (first-person future perfective singular)
насолоджу́сь (first-person future perfective singular)
насолоди́шся (future perfective second-person singular)
насолоди́ться (future perfective singular third-person)
насолоди́мся (first-person future perfective plural)
насолодимо́ся (first-person future perfective plural)
насолодимо́сь (first-person future perfective plural)
насолодите́ся (future perfective plural second-person)
насолодите́сь (future perfective plural second-person)
насолодя́ться (future perfective plural third-person)
насолоді́мся (first-person imperative plural)
насолоді́мося (first-person imperative plural)
насолоді́мось (first-person imperative plural)
насолоди́ся (imperative second-person singular)
насолоди́сь (imperative second-person singular)
насолоді́ться (imperative plural second-person)
насолоди́вся (masculine past singular)
насолоди́всь (masculine past singular)
насолоди́лися (masculine past plural)
насолоди́лись (masculine past plural)
насолоди́лася (feminine past singular)
насолоди́лась (feminine past singular)
насолоди́лися (feminine past plural)
насолоди́лись (feminine past plural)
насолоди́лося (neuter past singular)
насолоди́лось (neuter past singular)
насолоди́лися (neuter past plural)
насолоди́лись (neuter past plural)

uk-conj

насолоди́тися<4b.pf>

[nɐsɔɫɔˈdɪtesʲɐ]

From на- (na-) + солоди́ти (solodýty) + -ся (-sja). Compare Russian наслади́ться (nasladítʹsja).

cog

наслади́ться

to enjoy, to delight (in), to revel (in) (take pleasure)


слідкувати

uk-verb

прослідкува́ти

слідкува́ти • (slidkuváty) impf (perfective прослідкува́ти)

слідкува́ти (canonical)
slidkuváty (romanization)
прослідкува́ти (perfective)
слідкува́ти (imperfective infinitive)
слідкува́ть (imperfective infinitive)
слідку́ючи (adverbial imperfective present)
слідкува́вши (adverbial imperfective past)
слідку́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду слідкува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду слідкува́ть (first-person future imperfective singular)
слідкува́тиму (first-person future imperfective singular)
слідку́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш слідкува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш слідкува́ть (future imperfective second-person singular)
слідкува́тимеш (future imperfective second-person singular)
слідку́є (imperfective present singular third-person)
бу́де слідкува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де слідкува́ть (future imperfective singular third-person)
слідкува́тиме (future imperfective singular third-person)
слідку́єм (first-person imperfective plural present)
слідку́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо слідкува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо слідкува́ть (first-person future imperfective plural)
слідкува́тимемо (first-person future imperfective plural)
слідкува́тимем (first-person future imperfective plural)
слідку́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете слідкува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете слідкува́ть (future imperfective plural second-person)
слідкува́тимете (future imperfective plural second-person)
слідку́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть слідкува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть слідкува́ть (future imperfective plural third-person)
слідкува́тимуть (future imperfective plural third-person)
слідку́ймо (first-person imperative plural)
слідку́й (imperative second-person singular)
слідку́йте (imperative plural second-person)
слідкува́в (masculine past singular)
слідкува́ли (masculine past plural)
слідкува́ла (feminine past singular)
слідкува́ли (feminine past plural)
слідкува́ло (neuter past singular)
слідкува́ли (neuter past plural)

Uk-слідкувати.ogg

From слідо́к (slidók) + -ува́ти (-uváty).


киплячий

head

кипля́чий • (kypljáčyj)

кипля́чий (canonical)
kypljáčyj (romanization)
кипля́чий (masculine nominative)
кипля́че (neuter nominative)
кипля́ча (feminine nominative)
кипля́чі (nominative plural)
кипля́чого (genitive masculine neuter)
кипля́чої (feminine genitive)
кипля́чих (genitive plural)
кипля́чому (dative masculine neuter)
кипля́чій (dative feminine)
кипля́чим (dative plural)
кипля́чого (accusative animate masculine)
кипля́че (accusative neuter)
кипля́чу (accusative feminine)
кипля́чих (accusative animate plural)
кипля́чий (accusative inanimate masculine)
кипля́чі (accusative inanimate plural)
кипля́чим (instrumental masculine neuter)
кипля́чою (feminine instrumental)
кипля́чими (instrumental plural)
кипля́чому (locative masculine neuter)
кипля́чім (locative masculine neuter)
кипля́чій (feminine locative)
кипля́чих (locative plural)

кипі́ти кипіти#Ukrainian

present active imperfective participle of кипі́ти (kypíty)


смажити

uk-verb

сма́жити • (smážyty) impf

сма́жити (canonical)
smážyty (romanization)
сма́жити (imperfective infinitive)
сма́жить (imperfective infinitive)
сма́жений (imperfective passive past)
impersonal: сма́жено (imperfective passive past)
сма́жачи (adverbial imperfective present)
сма́живши (adverbial imperfective past)
сма́жу (first-person imperfective present singular)
бу́ду сма́жити (first-person future imperfective singular)
бу́ду сма́жить (first-person future imperfective singular)
сма́житиму (first-person future imperfective singular)
сма́жиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сма́жити (future imperfective second-person singular)
бу́деш сма́жить (future imperfective second-person singular)
сма́житимеш (future imperfective second-person singular)
сма́жить (imperfective present singular third-person)
бу́де сма́жити (future imperfective singular third-person)
бу́де сма́жить (future imperfective singular third-person)
сма́житиме (future imperfective singular third-person)
сма́жим (first-person imperfective plural present)
сма́жимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо сма́жити (first-person future imperfective plural)
бу́демо сма́жить (first-person future imperfective plural)
сма́житимемо (first-person future imperfective plural)
сма́житимем (first-person future imperfective plural)
сма́жите (imperfective plural present second-person)
бу́дете сма́жити (future imperfective plural second-person)
бу́дете сма́жить (future imperfective plural second-person)
сма́житимете (future imperfective plural second-person)
сма́жать (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сма́жити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сма́жить (future imperfective plural third-person)
сма́житимуть (future imperfective plural third-person)
сма́жмо (first-person imperative plural)
смаж (imperative second-person singular)
сма́жте (imperative plural second-person)
сма́жив (masculine past singular)
сма́жили (masculine past plural)
сма́жила (feminine past singular)
сма́жили (feminine past plural)
сма́жило (neuter past singular)
сма́жили (neuter past plural)

Uk-смажити.ogg

From Proto-Slavic *smažiti. Compare Polish smażyć.


скип'ятити

скип'яти́ти • (skypʺjatýty) pf (imperfective кип'яти́ти)

скип'яти́ти (canonical)
skypʺjatýty (romanization)
кип'яти́ти (imperfective)
скип'яти́ти (infinitive perfective)
скип'яти́ть (infinitive perfective)
скип'яче́ний (passive past perfective)
impersonal: скип'яче́но (passive past perfective)
скип'яти́вши (adverbial past perfective)
скип'ячу́ (first-person future perfective singular)
скип'яти́ш (future perfective second-person singular)
скип'яти́ть (future perfective singular third-person)
скип'яти́м (first-person future perfective plural)
скип'ятимо́ (first-person future perfective plural)
скип'ятите́ (future perfective plural second-person)
скип'ятя́ть (future perfective plural third-person)
скип'яті́м (first-person imperative plural)
скип'яті́мо (first-person imperative plural)
скип'яти́ (imperative second-person singular)
скип'яті́ть (imperative plural second-person)
скип'яти́в (masculine past singular)
скип'яти́ли (masculine past plural)
скип'яти́ла (feminine past singular)
скип'яти́ли (feminine past plural)
скип'яти́ло (neuter past singular)
скип'яти́ли (neuter past plural)

Uk-скип'ятити.ogg


кипіти

кипі́ти • (kypíty) impf (perfective закипі́ти)

кипі́ти (canonical)
kypíty (romanization)
закипі́ти (perfective)
кипі́ти (imperfective infinitive)
кипі́ть (imperfective infinitive)
кипля́чий (active imperfective present)
киплячи́ (adverbial imperfective present)
кипі́вши (adverbial imperfective past)
киплю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду кипі́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду кипі́ть (first-person future imperfective singular)
кипі́тиму (first-person future imperfective singular)
кипи́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш кипі́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш кипі́ть (future imperfective second-person singular)
кипі́тимеш (future imperfective second-person singular)
кипи́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де кипі́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де кипі́ть (future imperfective singular third-person)
кипі́тиме (future imperfective singular third-person)
кипи́м (first-person imperfective plural present)
кипимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо кипі́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо кипі́ть (first-person future imperfective plural)
кипі́тимемо (first-person future imperfective plural)
кипі́тимем (first-person future imperfective plural)
кипите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете кипі́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете кипі́ть (future imperfective plural second-person)
кипі́тимете (future imperfective plural second-person)
кипля́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть кипі́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кипі́ть (future imperfective plural third-person)
кипі́тимуть (future imperfective plural third-person)
кипі́м (first-person imperative plural)
кипі́мо (first-person imperative plural)
кипи́ (imperative second-person singular)
кипі́ть (imperative plural second-person)
кипі́в (masculine past singular)
кипі́ли (masculine past plural)
кипі́ла (feminine past singular)
кипі́ли (feminine past plural)
кипі́ло (neuter past singular)
кипі́ли (neuter past plural)

From Proto-Slavic *kypě̀ti, from Proto-Indo-European *kwep-, whence English cupidity, covet and hope.

кипі́ти гні́вом

to boil, to seethe, to burn, to effervesce (in terms of emotions)

Робо́та кипи́ть.

to be in full swing (in terms of action)


насолоджуватися

насоло́джуватися

насолоди́тися

насоло́джуватися • (nasolódžuvatysja) impf (perfective насолоди́тися)

насоло́джуватися (canonical)
nasolódžuvatysja (romanization)
насолоди́тися (perfective)
насоло́джуватися (imperfective infinitive)
насоло́джуватись (imperfective infinitive)
насоло́джуваться (imperfective infinitive)
насоло́джуючись (adverbial imperfective present)
насоло́джувавшись (adverbial imperfective past)
насоло́джуюся (first-person imperfective present singular)
насоло́джуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду насоло́джуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду насоло́джуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду насоло́джуваться (first-person future imperfective singular)
насоло́джуватимусь (first-person future imperfective singular)
насоло́джуватимуся (first-person future imperfective singular)
насоло́джуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш насоло́джуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш насоло́джуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш насоло́джуваться (future imperfective second-person singular)
насоло́джуватимешся (future imperfective second-person singular)
насоло́джується (imperfective present singular third-person)
бу́де насоло́джуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де насоло́джуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де насоло́джуваться (future imperfective singular third-person)
насоло́джуватиметься (future imperfective singular third-person)
насоло́джуємся (first-person imperfective plural present)
насоло́джуємося (first-person imperfective plural present)
насоло́джуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо насоло́джуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо насоло́джуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо насоло́джуваться (first-person future imperfective plural)
насоло́джуватимемось (first-person future imperfective plural)
насоло́джуватимемося (first-person future imperfective plural)
насоло́джуватимемся (first-person future imperfective plural)
насоло́джуєтеся (imperfective plural present second-person)
насоло́джуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете насоло́джуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете насоло́джуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете насоло́джуваться (future imperfective plural second-person)
насоло́джуватиметесь (future imperfective plural second-person)
насоло́джуватиметеся (future imperfective plural second-person)
насоло́джуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть насоло́джуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть насоло́джуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть насоло́джуваться (future imperfective plural third-person)
насоло́джуватимуться (future imperfective plural third-person)
насоло́джуймося (first-person imperative plural)
насоло́джуймось (first-person imperative plural)
насоло́джуйся (imperative second-person singular)
насоло́джуйсь (imperative second-person singular)
насоло́джуйтеся (imperative plural second-person)
насоло́джуйтесь (imperative plural second-person)
насоло́джувався (masculine past singular)
насоло́джувавсь (masculine past singular)
насоло́джувалися (masculine past plural)
насоло́джувались (masculine past plural)
насоло́джувалася (feminine past singular)
насоло́джувалась (feminine past singular)
насоло́джувалися (feminine past plural)
насоло́джувались (feminine past plural)
насоло́джувалося (neuter past singular)
насоло́джувалось (neuter past singular)
насоло́джувалися (neuter past plural)
насоло́джувались (neuter past plural)

uk-conj

насоло́джуватися<2a.impf>

[nɐsɔˈɫɔd͡ʒʊʋɐtesʲɐ]

From насолоди́тися (nasolodýtysja) + -увати (-uvaty). Compare Russian наслажда́ться (naslaždátʹsja).

af

насолоди́тися

cog

наслажда́ться


кип'ятити

uk-verb

закип'яти́ти

кип'яти́ти • (kypʺjatýty) impf (perfective скип'яти́ти or закип'яти́ти)

кип'яти́ти (canonical)
kypʺjatýty (romanization)
скип'яти́ти (perfective)
закип'яти́ти (perfective)
кип'яти́ти (imperfective infinitive)
кип'яти́ть (imperfective infinitive)
кип'яче́ний (imperfective passive past)
impersonal: кип'яче́но (imperfective passive past)
кип'ятячи́ (adverbial imperfective present)
кип'яти́вши (adverbial imperfective past)
кип'ячу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду кип'яти́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду кип'яти́ть (first-person future imperfective singular)
кип'яти́тиму (first-person future imperfective singular)
кип'яти́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш кип'яти́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш кип'яти́ть (future imperfective second-person singular)
кип'яти́тимеш (future imperfective second-person singular)
кип'яти́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де кип'яти́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де кип'яти́ть (future imperfective singular third-person)
кип'яти́тиме (future imperfective singular third-person)
кип'яти́м (first-person imperfective plural present)
кип'ятимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо кип'яти́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо кип'яти́ть (first-person future imperfective plural)
кип'яти́тимемо (first-person future imperfective plural)
кип'яти́тимем (first-person future imperfective plural)
кип'ятите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете кип'яти́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете кип'яти́ть (future imperfective plural second-person)
кип'яти́тимете (future imperfective plural second-person)
кип'ятя́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть кип'яти́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кип'яти́ть (future imperfective plural third-person)
кип'яти́тимуть (future imperfective plural third-person)
кип'яті́м (first-person imperative plural)
кип'яті́мо (first-person imperative plural)
кип'яти́ (imperative second-person singular)
кип'яті́ть (imperative plural second-person)
кип'яти́в (masculine past singular)
кип'яти́ли (masculine past plural)
кип'яти́ла (feminine past singular)
кип'яти́ли (feminine past plural)
кип'яти́ло (neuter past singular)
кип'яти́ли (neuter past plural)

Uk-кип'ятити.ogg

Derived from the same root as кипі́ти (kypíty, “to boil”), from Proto-Slavic *kypě̀ti, from Proto-Indo-European *kwep-, whence English covet and hope. Compare Russian кипяти́ть (kipjatítʹ), Belarusian кіпяці́ць (kipjacícʹ).


уособити

уосо́блювати

уосо́бити • (uosóbyty) pf (imperfective уосо́блювати)

уосо́бити (canonical)
uosóbyty (romanization)
уосо́блювати (imperfective)
уосо́бити (infinitive perfective)
уосо́бить (infinitive perfective)
уосо́блений (passive past perfective)
impersonal: уосо́блено (passive past perfective)
уосо́бивши (adverbial past perfective)
уосо́блю (first-person future perfective singular)
уосо́биш (future perfective second-person singular)
уосо́бить (future perfective singular third-person)
уосо́бим (first-person future perfective plural)
уосо́бимо (first-person future perfective plural)
уосо́бите (future perfective plural second-person)
уосо́блять (future perfective plural third-person)
уосо́бмо (first-person imperative plural)
уосо́б (imperative second-person singular)
уосо́бте (imperative plural second-person)
уосо́бив (masculine past singular)
уосо́били (masculine past plural)
уосо́била (feminine past singular)
уосо́били (feminine past plural)
уосо́било (neuter past singular)
уосо́били (neuter past plural)

Uk-уособити.ogg

From у- (u-) + осо́ба (osóba) + -ити (-yty). Compare Polish uosobić.


уособлювати

уосо́блювати

уосо́блювати • (uosóbljuvaty) impf (perfective уосо́бити)

уосо́блювати (canonical)
uosóbljuvaty (romanization)
уосо́бити (perfective)
уосо́блювати (imperfective infinitive)
уосо́блювать (imperfective infinitive)
уосо́блюваний (imperfective passive past)
impersonal: уосо́блювано (imperfective passive past)
уосо́блюючи (adverbial imperfective present)
уосо́блювавши (adverbial imperfective past)
уосо́блюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду восо́блювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду восо́блювать (first-person future imperfective singular)
уосо́блюватиму (first-person future imperfective singular)
уосо́блюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш уосо́блювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш уосо́блювать (future imperfective second-person singular)
уосо́блюватимеш (future imperfective second-person singular)
уосо́блює (imperfective present singular third-person)
бу́де восо́блювати (future imperfective singular third-person)
бу́де восо́блювать (future imperfective singular third-person)
уосо́блюватиме (future imperfective singular third-person)
уосо́блюєм (first-person imperfective plural present)
уосо́блюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо восо́блювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо восо́блювать (first-person future imperfective plural)
уосо́блюватимемо (first-person future imperfective plural)
уосо́блюватимем (first-person future imperfective plural)
уосо́блюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете восо́блювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете восо́блювать (future imperfective plural second-person)
уосо́блюватимете (future imperfective plural second-person)
уосо́блюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уосо́блювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уосо́блювать (future imperfective plural third-person)
уосо́блюватимуть (future imperfective plural third-person)
уосо́блюймо (first-person imperative plural)
уосо́блюй (imperative second-person singular)
уосо́блюйте (imperative plural second-person)
уосо́блював (masculine past singular)
уосо́блювали (masculine past plural)
уосо́блювала (feminine past singular)
уосо́блювали (feminine past plural)
уосо́блювало (neuter past singular)
уосо́блювали (neuter past plural)

[ʊɔˈsɔblʲʊʋɐte]

Uk-уособлювати.ogg


розказати

розка́зувати

розказа́ти • (rozkazáty) pf (imperfective розка́зувати)

розказа́ти (canonical)
rozkazáty (romanization)
розка́зувати (imperfective)
розказа́ти (infinitive perfective)
розказа́ть (infinitive perfective)
розка́заний (passive past perfective)
impersonal: розка́зано (passive past perfective)
розказа́вши (adverbial past perfective)
розкажу́ (first-person future perfective singular)
розка́жеш (future perfective second-person singular)
розка́же (future perfective singular third-person)
розка́жем (first-person future perfective plural)
розка́жемо (first-person future perfective plural)
розка́жете (future perfective plural second-person)
розка́жуть (future perfective plural third-person)
розкажі́м (first-person imperative plural)
розкажі́мо (first-person imperative plural)
розкажи́ (imperative second-person singular)
розкажі́ть (imperative plural second-person)
розказа́в (masculine past singular)
розказа́ли (masculine past plural)
розказа́ла (feminine past singular)
розказа́ли (feminine past plural)
розказа́ло (neuter past singular)
розказа́ли (neuter past plural)

Uk-розказати.ogg

From роз- (roz-) + каза́ти (kazáty). Compare Russian рассказа́ть (rasskazátʹ), Belarusian расказа́ць (raskazácʹ).

to tell, to narrate, to recount, to relate


персоніфікувати

персоніфікува́ти

персоніфікува́ти • (personifikuváty) impf or pf

персоніфікува́ти (canonical)
personifikuváty (romanization)
персоніфікува́ти (infinitive)
персоніфікува́ть (infinitive)
персоніфіко́ваний (passive past)
impersonal: персоніфіко́вано (passive past)
персоніфіку́ючи (adverbial present)
персоніфікува́вши (adverbial past)
персоніфіку́ю (first-person future singular)
бу́ду персоніфікува́ти (first-person singular)
бу́ду персоніфікува́ть (first-person singular)
персоніфікува́тиму (first-person singular)
персоніфіку́єш (future second-person singular)
бу́деш персоніфікува́ти (second-person singular)
бу́деш персоніфікува́ть (second-person singular)
персоніфікува́тимеш (second-person singular)
персоніфіку́є (future singular third-person)
бу́де персоніфікува́ти (singular third-person)
бу́де персоніфікува́ть (singular third-person)
персоніфікува́тиме (singular third-person)
персоніфіку́єм (first-person future plural)
персоніфіку́ємо (first-person future plural)
бу́демо персоніфікува́ти (first-person plural)
бу́демо персоніфікува́ть (first-person plural)
персоніфікува́тимемо (first-person plural)
персоніфікува́тимем (first-person plural)
персоніфіку́єте (future plural second-person)
бу́дете персоніфікува́ти (plural second-person)
бу́дете персоніфікува́ть (plural second-person)
персоніфікува́тимете (plural second-person)
персоніфіку́ють (future plural third-person)
бу́дуть персоніфікува́ти (plural third-person)
бу́дуть персоніфікува́ть (plural third-person)
персоніфікува́тимуть (plural third-person)
персоніфіку́ймо (first-person imperative plural)
персоніфіку́й (imperative second-person singular)
персоніфіку́йте (imperative plural second-person)
персоніфікува́в (masculine past singular)
персоніфікува́ли (masculine past plural)
персоніфікува́ла (feminine past singular)
персоніфікува́ли (feminine past plural)
персоніфікува́ло (neuter past singular)
персоніфікува́ли (neuter past plural)

uk-conj

персоніфікува́ти<2a.both.tr.ppp>

From персоніфік(а́ція) (personifik(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian персонифици́ровать (personificírovatʹ), Belarusian персаніфікава́ць (pjersanifikavácʹ), Polish personifikować.

af

персоніфіка́ція

персоніфік(а́ція)

cog

персонифици́ровать

персаніфікава́ць

to personify (create a representation of (objects, phenomena or abstract concepts) in the form of a character or persona)


розпродати

uk-verb

розпродава́ти

розпро́дувати

розпрода́ти • (rozprodáty) pf (imperfective розпродава́ти or розпро́дувати)

розпрода́ти (canonical)
rozprodáty (romanization)
розпродава́ти (imperfective)
розпро́дувати (imperfective)
розпрода́ти (infinitive perfective)
розпрода́ть (infinitive perfective)
розпро́даний (passive past perfective)
impersonal: розпро́дано (passive past perfective)
розпрода́вши (adverbial past perfective)
розпрода́м (first-person future perfective singular)
розпродаси́ (future perfective second-person singular)
розпрода́сть (future perfective singular third-person)
розпродамо́ (first-person future perfective plural)
розпродасте́ (future perfective plural second-person)
розпродаду́ть (future perfective plural third-person)
розпрода́ймо (first-person imperative plural)
розпрода́й (imperative second-person singular)
розпрода́йте (imperative plural second-person)
розпрода́в (masculine past singular)
розпродали́ (masculine past plural)
розпродала́ (feminine past singular)
розпродали́ (feminine past plural)
розпродало́ (neuter past singular)
розпродали́ (neuter past plural)

Uk-розпродати.ogg

From роз- (roz-) + прода́ти (prodáty). Compare Russian распрода́ть (rasprodátʹ), Belarusian распрада́ць (raspradácʹ).

to sell off (sell items for the purpose of getting rid of them)

to sell out (sell all of a product that is in stock)


розказувати

розка́зувати

розка́зувати • (rozkázuvaty) impf (perfective розказа́ти)

розка́зувати (canonical)
rozkázuvaty (romanization)
розказа́ти (perfective)
розка́зувати (imperfective infinitive)
розка́зувать (imperfective infinitive)
розка́зуючи (adverbial imperfective present)
розка́зувавши (adverbial imperfective past)
розка́зую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розка́зувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розка́зувать (first-person future imperfective singular)
розка́зуватиму (first-person future imperfective singular)
розка́зуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розка́зувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розка́зувать (future imperfective second-person singular)
розка́зуватимеш (future imperfective second-person singular)
розка́зує (imperfective present singular third-person)
бу́де розка́зувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розка́зувать (future imperfective singular third-person)
розка́зуватиме (future imperfective singular third-person)
розка́зуєм (first-person imperfective plural present)
розка́зуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розка́зувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розка́зувать (first-person future imperfective plural)
розка́зуватимемо (first-person future imperfective plural)
розка́зуватимем (first-person future imperfective plural)
розка́зуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розка́зувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розка́зувать (future imperfective plural second-person)
розка́зуватимете (future imperfective plural second-person)
розка́зують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розка́зувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розка́зувать (future imperfective plural third-person)
розка́зуватимуть (future imperfective plural third-person)
розка́зуймо (first-person imperative plural)
розка́зуй (imperative second-person singular)
розка́зуйте (imperative plural second-person)
розка́зував (masculine past singular)
розка́зували (masculine past plural)
розка́зувала (feminine past singular)
розка́зували (feminine past plural)
розка́зувало (neuter past singular)
розка́зували (neuter past plural)

Uk-розказувати.ogg

From розказа́ти (rozkazáty) + -увати (-uvaty). Compare Russian расска́зывать (rasskázyvatʹ), Belarusian раска́зваць (raskázvacʹ).

cog

расска́зывать


розпродавати

uk-verb

розпродава́ти

розпродава́ти • (rozprodaváty) impf (perfective розпрода́ти)

розпродава́ти (canonical)
rozprodaváty (romanization)
розпрода́ти (perfective)
розпродава́ти (imperfective infinitive)
розпродава́ть (imperfective infinitive)
розпродаючи́ (adverbial imperfective present)
розпродава́вши (adverbial imperfective past)
розпродаю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду розпродава́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду розпродава́ть (first-person future imperfective singular)
розпродава́тиму (first-person future imperfective singular)
розпродає́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розпродава́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш розпродава́ть (future imperfective second-person singular)
розпродава́тимеш (future imperfective second-person singular)
розпродає́ (imperfective present singular third-person)
бу́де розпродава́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де розпродава́ть (future imperfective singular third-person)
розпродава́тиме (future imperfective singular third-person)
розпродає́м (first-person imperfective plural present)
розпродаємо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо розпродава́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо розпродава́ть (first-person future imperfective plural)
розпродава́тимемо (first-person future imperfective plural)
розпродава́тимем (first-person future imperfective plural)
розпродаєте́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете розпродава́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете розпродава́ть (future imperfective plural second-person)
розпродава́тимете (future imperfective plural second-person)
розпродаю́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розпродава́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розпродава́ть (future imperfective plural third-person)
розпродава́тимуть (future imperfective plural third-person)
розпродава́ймо (first-person imperative plural)
розпродава́й (imperative second-person singular)
розпродава́йте (imperative plural second-person)
розпродава́в (masculine past singular)
розпродава́ли (masculine past plural)
розпродава́ла (feminine past singular)
розпродава́ли (feminine past plural)
розпродава́ло (neuter past singular)
розпродава́ли (neuter past plural)

From роз- (roz-) + продава́ти (prodaváty). Compare Russian распродава́ть (rasprodavátʹ), Belarusian распрадава́ць (raspradavácʹ).

cog

распродава́ть

распрадава́ць


повечеряти

uk-verb

повече́ряти • (povečérjaty) pf (imperfective вече́ряти)

повече́ряти (canonical)
povečérjaty (romanization)
вече́ряти (imperfective)
повече́ряти (infinitive perfective)
повече́рять (infinitive perfective)
повече́рявши (adverbial past perfective)
повече́ряю (first-person future perfective singular)
повече́ряєш (future perfective second-person singular)
повече́ряє (future perfective singular third-person)
повече́ряєм (first-person future perfective plural)
повече́ряємо (first-person future perfective plural)
повече́ряєте (future perfective plural second-person)
повече́ряють (future perfective plural third-person)
повече́ряймо (first-person imperative plural)
повече́ряй (imperative second-person singular)
повече́ряйте (imperative plural second-person)
повече́ряв (masculine past singular)
повече́ряли (masculine past plural)
повече́ряла (feminine past singular)
повече́ряли (feminine past plural)
повече́ряло (neuter past singular)
повече́ряли (neuter past plural)

[pɔʋeˈt͡ʃɛrʲɐte]

Uk-повечеряти.ogg


вечеряти

вече́ряти • (večérjaty) impf (perfective повече́ряти)

вече́ряти (canonical)
večérjaty (romanization)
повече́ряти (perfective)
вече́ряти (imperfective infinitive)
вече́рять (imperfective infinitive)
вече́ряючи (adverbial imperfective present)
вече́рявши (adverbial imperfective past)
вече́ряю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вече́ряти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вече́рять (first-person future imperfective singular)
вече́рятиму (first-person future imperfective singular)
вече́ряєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вече́ряти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вече́рять (future imperfective second-person singular)
вече́рятимеш (future imperfective second-person singular)
вече́ряє (imperfective present singular third-person)
бу́де вече́ряти (future imperfective singular third-person)
бу́де вече́рять (future imperfective singular third-person)
вече́рятиме (future imperfective singular third-person)
вече́ряєм (first-person imperfective plural present)
вече́ряємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вече́ряти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вече́рять (first-person future imperfective plural)
вече́рятимемо (first-person future imperfective plural)
вече́рятимем (first-person future imperfective plural)
вече́ряєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вече́ряти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вече́рять (future imperfective plural second-person)
вече́рятимете (future imperfective plural second-person)
вече́ряють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вече́ряти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вече́рять (future imperfective plural third-person)
вече́рятимуть (future imperfective plural third-person)
вече́ряймо (first-person imperative plural)
вече́ряй (imperative second-person singular)
вече́ряйте (imperative plural second-person)
вече́ряв (masculine past singular)
вече́ряли (masculine past plural)
вече́ряла (feminine past singular)
вече́ряли (feminine past plural)
вече́ряло (neuter past singular)
вече́ряли (neuter past plural)

[ʋeˈt͡ʃɛrʲɐte]

Uk-вечеряти.ogg


курити

кури́ти • (kurýty) impf (perfective покури́ти)

кури́ти (canonical)
kurýty (romanization)
покури́ти (perfective)
кури́ти (imperfective infinitive)
кури́ть (imperfective infinitive)
ку́рений (imperfective passive past)
impersonal: ку́рено (imperfective passive past)
ку́рячи (adverbial imperfective present)
кури́вши (adverbial imperfective past)
курю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду кури́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду кури́ть (first-person future imperfective singular)
кури́тиму (first-person future imperfective singular)
ку́риш (imperfective present second-person singular)
бу́деш кури́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш кури́ть (future imperfective second-person singular)
кури́тимеш (future imperfective second-person singular)
ку́рить (imperfective present singular third-person)
бу́де кури́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де кури́ть (future imperfective singular third-person)
кури́тиме (future imperfective singular third-person)
ку́рим (first-person imperfective plural present)
ку́римо (first-person imperfective plural present)
бу́демо кури́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо кури́ть (first-person future imperfective plural)
кури́тимемо (first-person future imperfective plural)
кури́тимем (first-person future imperfective plural)
ку́рите (imperfective plural present second-person)
бу́дете кури́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете кури́ть (future imperfective plural second-person)
кури́тимете (future imperfective plural second-person)
ку́рять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть кури́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кури́ть (future imperfective plural third-person)
кури́тимуть (future imperfective plural third-person)
курі́м (first-person imperative plural)
курі́мо (first-person imperative plural)
кури́ (imperative second-person singular)
курі́ть (imperative plural second-person)
кури́в (masculine past singular)
кури́ли (masculine past plural)
кури́ла (feminine past singular)
кури́ли (feminine past plural)
кури́ло (neuter past singular)
кури́ли (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic кꙋрити (kuriti, “smoke, emit smoke”), from Proto-Slavic *kuriti.

inh

(transitive and without object) to smoke (tobacco etc.)

(transitive and intransitive) to burn, to fumigate

to smoke (tobacco etc.)
to burn, to fumigate

(intransitive, colloquial, obsolete) to carouse

(by extension) to run while raising dust

to do something while raising dust
to run while raising dust

(by extension) to raise dust or other small particles

to do something while raising dust
to raise dust or other small particles

(by extension) to produce small particles

to do something while raising dust
to produce small particles


вестися

uk-verb

вести́ся • (vestýsja) impf (perfective повести́ся)

вести́ся (canonical)
vestýsja (romanization)
повести́ся (perfective)
вести́ся (imperfective infinitive)
вести́сь (imperfective infinitive)
ведучи́сь (adverbial imperfective present)
ві́вшись (adverbial imperfective past)
веде́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де вести́ся (future imperfective singular third-person)
бу́де вести́сь (future imperfective singular third-person)
вести́меться (future imperfective singular third-person)
веду́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вести́ся (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вести́сь (future imperfective plural third-person)
вести́муться (future imperfective plural third-person)
ві́вся (masculine past singular)
вівсь (masculine past singular)
вели́ся (masculine past plural)
вели́сь (masculine past plural)
вела́ся (feminine past singular)
вела́сь (feminine past singular)
вели́ся (feminine past plural)
вели́сь (feminine past plural)
вело́ся (neuter past singular)
вело́сь (neuter past singular)
вели́ся (neuter past plural)
вели́сь (neuter past plural)

From вести́ (vestý) + -ся (-sja). Compare Russian вести́сь (vestísʹ), Belarusian ве́сціся (vjéscisja).

(impersonal) to be conducted, to be carried on, to be observed

вести́ вести#Ukrainian


збудувати

збудува́ти • (zbuduváty) pf (imperfective будува́ти)

збудува́ти (canonical)
zbuduváty (romanization)
будува́ти (imperfective)
збудува́ти (infinitive perfective)
збудува́ть (infinitive perfective)
збудо́ваний (passive past perfective)
impersonal: збудо́вано (passive past perfective)
збудува́вши (adverbial past perfective)
збуду́ю (first-person future perfective singular)
збуду́єш (future perfective second-person singular)
збуду́є (future perfective singular third-person)
збуду́єм (first-person future perfective plural)
збуду́ємо (first-person future perfective plural)
збуду́єте (future perfective plural second-person)
збуду́ють (future perfective plural third-person)
збуду́ймо (first-person imperative plural)
збуду́й (imperative second-person singular)
збуду́йте (imperative plural second-person)
збудува́в (masculine past singular)
збудува́ли (masculine past plural)
збудува́ла (feminine past singular)
збудува́ли (feminine past plural)
збудува́ло (neuter past singular)
збудува́ли (neuter past plural)

Uk-збудувати.ogg

From з- (z-) + будува́ти (buduváty). Compare Polish zbudować.


припустити

припусти́ти • (prypustýty) pf (imperfective припуска́ти)

припусти́ти (canonical)
prypustýty (romanization)
припуска́ти (imperfective)
припусти́ти (infinitive perfective)
припусти́ть (infinitive perfective)
припу́щений (passive past perfective)
impersonal: припу́щено (passive past perfective)
припусти́вши (adverbial past perfective)
припущу́ (first-person future perfective singular)
припу́стиш (future perfective second-person singular)
припу́стить (future perfective singular third-person)
припу́стим (first-person future perfective plural)
припу́стимо (first-person future perfective plural)
припу́стите (future perfective plural second-person)
припу́стять (future perfective plural third-person)
припусті́м (first-person imperative plural)
припусті́мо (first-person imperative plural)
припусти́ (imperative second-person singular)
припусті́ть (imperative plural second-person)
припусти́в (masculine past singular)
припусти́ли (masculine past plural)
припусти́ла (feminine past singular)
припусти́ли (feminine past plural)
припусти́ло (neuter past singular)
припусти́ли (neuter past plural)

Uk-припустити.ogg

From при- (pry-) + пусти́ти (pustýty). Compare Polish przypuścić.

to assume, to presume, to suppose, to presuppose


вибудувати

вибудо́вувати

ви́будувати • (výbuduvaty) pf (imperfective вибудо́вувати)

ви́будувати (canonical)
výbuduvaty (romanization)
вибудо́вувати (imperfective)
ви́будувати (infinitive perfective)
ви́будувать (infinitive perfective)
ви́будуваний (passive past perfective)
impersonal: ви́будувано (passive past perfective)
ви́будувавши (adverbial past perfective)
ви́будую (first-person future perfective singular)
ви́будуєш (future perfective second-person singular)
ви́будує (future perfective singular third-person)
ви́будуєм (first-person future perfective plural)
ви́будуємо (first-person future perfective plural)
ви́будуєте (future perfective plural second-person)
ви́будують (future perfective plural third-person)
ви́будуймо (first-person imperative plural)
ви́будуй (imperative second-person singular)
ви́будуйте (imperative plural second-person)
ви́будував (masculine past singular)
ви́будували (masculine past plural)
ви́будувала (feminine past singular)
ви́будували (feminine past plural)
ви́будувало (neuter past singular)
ви́будували (neuter past plural)

[ˈʋɪbʊdʊʋɐte]

Uk-вибудувати.ogg

From ви́- (vý-) + будува́ти (buduváty). Compare Polish wybudować.


вибудовувати

вибудо́вувати

вибудо́вувати • (vybudóvuvaty) impf (perfective ви́будувати)

вибудо́вувати (canonical)
vybudóvuvaty (romanization)
ви́будувати (perfective)
вибудо́вувати (imperfective infinitive)
вибудо́вувать (imperfective infinitive)
вибудо́вуючи (adverbial imperfective present)
вибудо́вувавши (adverbial imperfective past)
вибудо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду вибудо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вибудо́вувать (first-person future imperfective singular)
вибудо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
вибудо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вибудо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш вибудо́вувать (future imperfective second-person singular)
вибудо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
вибудо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де вибудо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де вибудо́вувать (future imperfective singular third-person)
вибудо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
вибудо́вуєм (first-person imperfective plural present)
вибудо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вибудо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вибудо́вувать (first-person future imperfective plural)
вибудо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
вибудо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
вибудо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вибудо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вибудо́вувать (future imperfective plural second-person)
вибудо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
вибудо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вибудо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вибудо́вувать (future imperfective plural third-person)
вибудо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
вибудо́вуймо (first-person imperative plural)
вибудо́вуй (imperative second-person singular)
вибудо́вуйте (imperative plural second-person)
вибудо́вував (masculine past singular)
вибудо́вували (masculine past plural)
вибудо́вувала (feminine past singular)
вибудо́вували (feminine past plural)
вибудо́вувало (neuter past singular)
вибудо́вували (neuter past plural)


припускати

припуска́ти • (prypuskáty) impf (perfective припусти́ти)

припуска́ти (canonical)
prypuskáty (romanization)
припусти́ти (perfective)
припуска́ти (imperfective infinitive)
припуска́ть (imperfective infinitive)
припуска́ючи (adverbial imperfective present)
припуска́вши (adverbial imperfective past)
припуска́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду припуска́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду припуска́ть (first-person future imperfective singular)
припуска́тиму (first-person future imperfective singular)
припуска́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш припуска́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш припуска́ть (future imperfective second-person singular)
припуска́тимеш (future imperfective second-person singular)
припуска́є (imperfective present singular third-person)
бу́де припуска́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де припуска́ть (future imperfective singular third-person)
припуска́тиме (future imperfective singular third-person)
припуска́єм (first-person imperfective plural present)
припуска́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо припуска́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо припуска́ть (first-person future imperfective plural)
припуска́тимемо (first-person future imperfective plural)
припуска́тимем (first-person future imperfective plural)
припуска́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете припуска́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете припуска́ть (future imperfective plural second-person)
припуска́тимете (future imperfective plural second-person)
припуска́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть припуска́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть припуска́ть (future imperfective plural third-person)
припуска́тимуть (future imperfective plural third-person)
припуска́ймо (first-person imperative plural)
припуска́й (imperative second-person singular)
припуска́йте (imperative plural second-person)
припуска́в (masculine past singular)
припуска́ли (masculine past plural)
припуска́ла (feminine past singular)
припуска́ли (feminine past plural)
припуска́ло (neuter past singular)
припуска́ли (neuter past plural)

Uk-припускати.ogg

From при- (pry-) + пуска́ти (puskáty). Compare Polish przypuszczać.


допускати

допуска́ти • (dopuskáty) impf (perfective допусти́ти)

допуска́ти (canonical)
dopuskáty (romanization)
допусти́ти (perfective)
допуска́ти (imperfective infinitive)
допуска́ть (imperfective infinitive)
допуска́ючи (adverbial imperfective present)
допуска́вши (adverbial imperfective past)
допуска́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду допуска́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду допуска́ть (first-person future imperfective singular)
допуска́тиму (first-person future imperfective singular)
допуска́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш допуска́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш допуска́ть (future imperfective second-person singular)
допуска́тимеш (future imperfective second-person singular)
допуска́є (imperfective present singular third-person)
бу́де допуска́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де допуска́ть (future imperfective singular third-person)
допуска́тиме (future imperfective singular third-person)
допуска́єм (first-person imperfective plural present)
допуска́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо допуска́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо допуска́ть (first-person future imperfective plural)
допуска́тимемо (first-person future imperfective plural)
допуска́тимем (first-person future imperfective plural)
допуска́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете допуска́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете допуска́ть (future imperfective plural second-person)
допуска́тимете (future imperfective plural second-person)
допуска́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть допуска́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть допуска́ть (future imperfective plural third-person)
допуска́тимуть (future imperfective plural third-person)
допуска́ймо (first-person imperative plural)
допуска́й (imperative second-person singular)
допуска́йте (imperative plural second-person)
допуска́в (masculine past singular)
допуска́ли (masculine past plural)
допуска́ла (feminine past singular)
допуска́ли (feminine past plural)
допуска́ло (neuter past singular)
допуска́ли (neuter past plural)

Uk-допускати.ogg

From до- (do-) + пуска́ти (puskáty). Compare Russian допуска́ть (dopuskátʹ), Belarusian дапуска́ць (dapuskácʹ), Polish dopuszczać.

to permit, to allow, to accept, to tolerate


вивчити

ви́вчити • (vývčyty) pf (imperfective вивча́ти)

ви́вчити (canonical)
vývčyty (romanization)
вивча́ти (imperfective)
ви́вчити (infinitive perfective)
ви́вчить (infinitive perfective)
ви́вчений (passive past perfective)
impersonal: ви́вчено (passive past perfective)
ви́вчивши (adverbial past perfective)
ви́вчу (first-person future perfective singular)
ви́вчиш (future perfective second-person singular)
ви́вчить (future perfective singular third-person)
ви́вчим (first-person future perfective plural)
ви́вчимо (first-person future perfective plural)
ви́вчите (future perfective plural second-person)
ви́вчать (future perfective plural third-person)
ви́вчім (first-person imperative plural)
ви́вчімо (first-person imperative plural)
ви́вчи (imperative second-person singular)
ви́вчіть (imperative plural second-person)
ви́вчив (masculine past singular)
ви́вчили (masculine past plural)
ви́вчила (feminine past singular)
ви́вчили (feminine past plural)
ви́вчило (neuter past singular)
ви́вчили (neuter past plural)

Uk-вивчити.ogg

From ви́- (vý-) + вчи́ти (včýty). Compare Russian вы́учить (výučitʹ), Belarusian вы́вучыць (vývučycʹ).

af

ви́- (vý-) + вчи́ти (včýty)

ви́вчити напа́м'ять


систематизувати

uk-verb

систематизува́ти

систематизува́ти • (systematyzuváty) impf or pf

систематизува́ти (canonical)
systematyzuváty (romanization)
систематизува́ти (infinitive)
систематизува́ть (infinitive)
систематизо́ваний (passive past)
impersonal: систематизо́вано (passive past)
систематизу́ючи (adverbial present)
систематизува́вши (adverbial past)
систематизу́ю (first-person future singular)
бу́ду систематизува́ти (first-person singular)
бу́ду систематизува́ть (first-person singular)
систематизува́тиму (first-person singular)
систематизу́єш (future second-person singular)
бу́деш систематизува́ти (second-person singular)
бу́деш систематизува́ть (second-person singular)
систематизува́тимеш (second-person singular)
систематизу́є (future singular third-person)
бу́де систематизува́ти (singular third-person)
бу́де систематизува́ть (singular third-person)
систематизува́тиме (singular third-person)
систематизу́єм (first-person future plural)
систематизу́ємо (first-person future plural)
бу́демо систематизува́ти (first-person plural)
бу́демо систематизува́ть (first-person plural)
систематизува́тимемо (first-person plural)
систематизува́тимем (first-person plural)
систематизу́єте (future plural second-person)
бу́дете систематизува́ти (plural second-person)
бу́дете систематизува́ть (plural second-person)
систематизува́тимете (plural second-person)
систематизу́ють (future plural third-person)
бу́дуть систематизува́ти (plural third-person)
бу́дуть систематизува́ть (plural third-person)
систематизува́тимуть (plural third-person)
систематизу́ймо (first-person imperative plural)
систематизу́й (imperative second-person singular)
систематизу́йте (imperative plural second-person)
систематизува́в (masculine past singular)
систематизува́ли (masculine past plural)
систематизува́ла (feminine past singular)
систематизува́ли (feminine past plural)
систематизува́ло (neuter past singular)
систематизува́ли (neuter past plural)

uk-conj

систематизува́ти<2a.both.tr.ppp>

Uk-систематизувати.ogg

From систематиз(а́ція) (systematyz(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian систематизи́ровать (sistematizírovatʹ), Belarusian сістэматызава́ць (sistematyzavácʹ), Polish systematyzować.

af

систематиза́ція

систематиз(а́ція)

cog

систематизи́ровать

сістэматызава́ць


вивчати

uk-verb

вивча́ти • (vyvčáty) impf (perfective ви́вчити)

вивча́ти (canonical)
vyvčáty (romanization)
ви́вчити (perfective)
вивча́ти (imperfective infinitive)
вивча́ть (imperfective infinitive)
вивча́ючи (adverbial imperfective present)
вивча́вши (adverbial imperfective past)
вивча́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вивча́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вивча́ть (first-person future imperfective singular)
вивча́тиму (first-person future imperfective singular)
вивча́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вивча́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вивча́ть (future imperfective second-person singular)
вивча́тимеш (future imperfective second-person singular)
вивча́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вивча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вивча́ть (future imperfective singular third-person)
вивча́тиме (future imperfective singular third-person)
вивча́єм (first-person imperfective plural present)
вивча́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вивча́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вивча́ть (first-person future imperfective plural)
вивча́тимемо (first-person future imperfective plural)
вивча́тимем (first-person future imperfective plural)
вивча́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вивча́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вивча́ть (future imperfective plural second-person)
вивча́тимете (future imperfective plural second-person)
вивча́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вивча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вивча́ть (future imperfective plural third-person)
вивча́тимуть (future imperfective plural third-person)
вивча́ймо (first-person imperative plural)
вивча́й (imperative second-person singular)
вивча́йте (imperative plural second-person)
вивча́в (masculine past singular)
вивча́ли (masculine past plural)
вивча́ла (feminine past singular)
вивча́ли (feminine past plural)
вивча́ло (neuter past singular)
вивча́ли (neuter past plural)

Uk-вивчати.ogg

ви́вчити (vývčyty) + -а́ти (-áty)

af

ви́вчити (vývčyty) + -а́ти (-áty)

вивча́ти напа́м'ять


виглянути

uk-verb

ви́глянути • (výhljanuty) pf (imperfective вигляда́ти)

ви́глянути (canonical)
výhljanuty (romanization)
вигляда́ти (imperfective)
ви́глянути (infinitive perfective)
ви́глянуть (infinitive perfective)
ви́глянувши (adverbial past perfective)
ви́гляну (first-person future perfective singular)
ви́глянеш (future perfective second-person singular)
ви́гляне (future perfective singular third-person)
ви́глянем (first-person future perfective plural)
ви́глянемо (first-person future perfective plural)
ви́глянете (future perfective plural second-person)
ви́глянуть (future perfective plural third-person)
ви́гляньмо (first-person imperative plural)
ви́глянь (imperative second-person singular)
ви́гляньте (imperative plural second-person)
ви́глянув (masculine past singular)
ви́глянули (masculine past plural)
ви́глянула (feminine past singular)
ви́глянули (feminine past plural)
ви́глянуло (neuter past singular)
ви́глянули (neuter past plural)

[ˈʋɪɦlʲɐnʊte]

From ви́- (vý-) + гля́нути (hljánuty). Compare Russian вы́глянуть (výgljanutʹ), Belarusian вы́глянуць (výhljanucʹ), Polish wyjrzeć.

to appear, to emerge, to come into view (become visible)


виглядати

вигляда́ти • (vyhljadáty) impf (perfective ви́глянути)

вигляда́ти (canonical)
vyhljadáty (romanization)
ви́глянути (perfective)
вигляда́ти (imperfective infinitive)
вигляда́ть (imperfective infinitive)
вигляда́ючи (adverbial imperfective present)
вигляда́вши (adverbial imperfective past)
вигляда́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вигляда́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вигляда́ть (first-person future imperfective singular)
вигляда́тиму (first-person future imperfective singular)
вигляда́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вигляда́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вигляда́ть (future imperfective second-person singular)
вигляда́тимеш (future imperfective second-person singular)
вигляда́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вигляда́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вигляда́ть (future imperfective singular third-person)
вигляда́тиме (future imperfective singular third-person)
вигляда́єм (first-person imperfective plural present)
вигляда́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вигляда́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вигляда́ть (first-person future imperfective plural)
вигляда́тимемо (first-person future imperfective plural)
вигляда́тимем (first-person future imperfective plural)
вигляда́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вигляда́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вигляда́ть (future imperfective plural second-person)
вигляда́тимете (future imperfective plural second-person)
вигляда́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вигляда́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вигляда́ть (future imperfective plural third-person)
вигляда́тимуть (future imperfective plural third-person)
вигляда́ймо (first-person imperative plural)
вигляда́й (imperative second-person singular)
вигляда́йте (imperative plural second-person)
вигляда́в (masculine past singular)
вигляда́ли (masculine past plural)
вигляда́ла (feminine past singular)
вигляда́ли (feminine past plural)
вигляда́ло (neuter past singular)
вигляда́ли (neuter past plural)

Uk-виглядати.ogg

From вигляд- (vyhljad-) + -а́ти (-áty). Compare Russian выгля́дывать (vygljádyvatʹ), Belarusian выгля́дваць (vyhljádvacʹ), Polish wyglądać. The meaning "to look, to appear" is borrowed from Polish wyglądać (“to look, to appear”).

cog

выгля́дывать

to look, to appear (give an appearance of being; seem)


винайти

uk-verb

ви́найти • (výnajty) pf (imperfective винахо́дити)

ви́найти (canonical)
výnajty (romanization)
винахо́дити (imperfective)
ви́найти (infinitive perfective)
ви́найдений (passive past perfective)
impersonal: ви́найдено (passive past perfective)
ви́найшовши (adverbial past perfective)
ви́найду (first-person future perfective singular)
ви́найдеш (future perfective second-person singular)
ви́найде (future perfective singular third-person)
ви́найдем (first-person future perfective plural)
ви́найдемо (first-person future perfective plural)
ви́найдете (future perfective plural second-person)
ви́найдуть (future perfective plural third-person)
ви́найдім (first-person imperative plural)
ви́найдімо (first-person imperative plural)
ви́найди (imperative second-person singular)
ви́найдіть (imperative plural second-person)
ви́найшов (masculine past singular)
ви́найшли (masculine past plural)
ви́найшла (feminine past singular)
ви́найшли (feminine past plural)
ви́найшло (neuter past singular)
ви́найшли (neuter past plural)

Uk-винайти.ogg

From ви́- (vý-) + найти́ (najtý, “to find”). Compare Belarusian вы́найсці (výnajsci).


випрати

ви́прати • (výpraty) pf

ви́прати (canonical)
výpraty (romanization)
ви́прати (infinitive perfective)
ви́прать (infinitive perfective)
ви́праний (passive past perfective)
impersonal: ви́прано (passive past perfective)
ви́правши (adverbial past perfective)
ви́перу (first-person future perfective singular)
ви́переш (future perfective second-person singular)
ви́пере (future perfective singular third-person)
ви́перем (first-person future perfective plural)
ви́перемо (first-person future perfective plural)
ви́перете (future perfective plural second-person)
ви́перуть (future perfective plural third-person)
ви́перім (first-person imperative plural)
ви́перімо (first-person imperative plural)
ви́пери (imperative second-person singular)
ви́періть (imperative plural second-person)
ви́прав (masculine past singular)
ви́прали (masculine past plural)
ви́прала (feminine past singular)
ви́прали (feminine past plural)
ви́прало (neuter past singular)
ви́прали (neuter past plural)

Uk-випрати.ogg

From ви́ (vý) + пра́ти (práty). Compare Polish wyprać.

af

ви́ (vý) + пра́ти (práty)

to wash, to launder (remove dirt from clothes, fabrics etc.)


винаходити

uk-verb

винахо́дити • (vynaxódyty) impf (perfective ви́найти)

винахо́дити (canonical)
vynaxódyty (romanization)
ви́найти (perfective)
винахо́дити (imperfective infinitive)
винахо́дить (imperfective infinitive)
винахо́дячи (adverbial imperfective present)
винахо́дивши (adverbial imperfective past)
винахо́джу (first-person imperfective present singular)
бу́ду винахо́дити (first-person future imperfective singular)
бу́ду винахо́дить (first-person future imperfective singular)
винахо́дитиму (first-person future imperfective singular)
винахо́диш (imperfective present second-person singular)
бу́деш винахо́дити (future imperfective second-person singular)
бу́деш винахо́дить (future imperfective second-person singular)
винахо́дитимеш (future imperfective second-person singular)
винахо́дить (imperfective present singular third-person)
бу́де винахо́дити (future imperfective singular third-person)
бу́де винахо́дить (future imperfective singular third-person)
винахо́дитиме (future imperfective singular third-person)
винахо́дим (first-person imperfective plural present)
винахо́димо (first-person imperfective plural present)
бу́демо винахо́дити (first-person future imperfective plural)
бу́демо винахо́дить (first-person future imperfective plural)
винахо́дитимемо (first-person future imperfective plural)
винахо́дитимем (first-person future imperfective plural)
винахо́дите (imperfective plural present second-person)
бу́дете винахо́дити (future imperfective plural second-person)
бу́дете винахо́дить (future imperfective plural second-person)
винахо́дитимете (future imperfective plural second-person)
винахо́дять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть винахо́дити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть винахо́дить (future imperfective plural third-person)
винахо́дитимуть (future imperfective plural third-person)
винахо́дьмо (first-person imperative plural)
винахо́дь (imperative second-person singular)
винахо́дьте (imperative plural second-person)
винахо́див (masculine past singular)
винахо́дили (masculine past plural)
винахо́дила (feminine past singular)
винахо́дили (feminine past plural)
винахо́дило (neuter past singular)
винахо́дили (neuter past plural)

Uk-винаходити.ogg

ви- (vy-) + нахо́дити (naxódyty). Compare Belarusian вынахо́дзіць (vynaxódzicʹ).

cog

вынахо́дзіць


віддалений

head

відда́лений • (viddálenyj)

відда́лений (canonical)
viddálenyj (romanization)
відда́лений (masculine nominative)
відда́лене (neuter nominative)
відда́лена (feminine nominative)
відда́лені (nominative plural)
відда́леного (genitive masculine neuter)
відда́леної (feminine genitive)
відда́лених (genitive plural)
відда́леному (dative masculine neuter)
відда́леній (dative feminine)
відда́леним (dative plural)
відда́леного (accusative animate masculine)
відда́лене (accusative neuter)
відда́лену (accusative feminine)
відда́лених (accusative animate plural)
відда́лений (accusative inanimate masculine)
відда́лені (accusative inanimate plural)
відда́леним (instrumental masculine neuter)
відда́леною (feminine instrumental)
відда́леними (instrumental plural)
відда́леному (locative masculine neuter)
відда́ленім (locative masculine neuter)
відда́леній (feminine locative)
відда́лених (locative plural)

Uk-віддалений.ogg

віддали́ти віддалити#Ukrainian

passive adjectival past participle of віддали́ти pf (viddalýty)


віддаляти

uk-verb

віддаля́ти • (viddaljáty) impf (perfective віддали́ти)

віддаля́ти (canonical)
viddaljáty (romanization)
віддали́ти (perfective)
віддаля́ти (imperfective infinitive)
віддаля́ть (imperfective infinitive)
віддаля́ючи (adverbial imperfective present)
віддаля́вши (adverbial imperfective past)
віддаля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду віддаля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду віддаля́ть (first-person future imperfective singular)
віддаля́тиму (first-person future imperfective singular)
віддаля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш віддаля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш віддаля́ть (future imperfective second-person singular)
віддаля́тимеш (future imperfective second-person singular)
віддаля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де віддаля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де віддаля́ть (future imperfective singular third-person)
віддаля́тиме (future imperfective singular third-person)
віддаля́єм (first-person imperfective plural present)
віддаля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо віддаля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо віддаля́ть (first-person future imperfective plural)
віддаля́тимемо (first-person future imperfective plural)
віддаля́тимем (first-person future imperfective plural)
віддаля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете віддаля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете віддаля́ть (future imperfective plural second-person)
віддаля́тимете (future imperfective plural second-person)
віддаля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть віддаля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть віддаля́ть (future imperfective plural third-person)
віддаля́тимуть (future imperfective plural third-person)
віддаля́ймо (first-person imperative plural)
віддаля́й (imperative second-person singular)
віддаля́йте (imperative plural second-person)
віддаля́в (masculine past singular)
віддаля́ли (masculine past plural)
віддаля́ла (feminine past singular)
віддаля́ли (feminine past plural)
віддаля́ло (neuter past singular)
віддаля́ли (neuter past plural)

From віддали́ти (viddalýty) + -я́ти (-játy). Compare Russian отдаля́ть (otdaljátʹ), Belarusian аддаля́ць (addaljácʹ), Polish oddalać.

to move away, to remove (move to a more distant place)


віддалити

віддали́ти • (viddalýty) pf (imperfective віддаля́ти)

віддали́ти (canonical)
viddalýty (romanization)
віддаля́ти (imperfective)
віддали́ти (infinitive perfective)
віддали́ть (infinitive perfective)
відда́лений (passive past perfective)
impersonal: відда́лено (passive past perfective)
віддали́вши (adverbial past perfective)
віддалю́ (first-person future perfective singular)
відда́лиш (future perfective second-person singular)
відда́лить (future perfective singular third-person)
відда́лим (first-person future perfective plural)
відда́лимо (first-person future perfective plural)
відда́лите (future perfective plural second-person)
відда́лять (future perfective plural third-person)
віддалі́м (first-person imperative plural)
віддалі́мо (first-person imperative plural)
віддали́ (imperative second-person singular)
віддалі́ть (imperative plural second-person)
віддали́в (masculine past singular)
віддали́ли (masculine past plural)
віддали́ла (feminine past singular)
віддали́ли (feminine past plural)
віддали́ло (neuter past singular)
віддали́ли (neuter past plural)

[ʋʲidːɐˈɫɪte]

From від- (vid-) + дали́ти (dalýty). Compare Russian отдали́ть (otdalítʹ), Belarusian аддалі́ць (addalícʹ), Polish oddalić.


виявитися

ви́явитися • (výjavytysja) pf (imperfective виявля́тися)

ви́явитися (canonical)
výjavytysja (romanization)
виявля́тися (imperfective)
ви́явитися (infinitive perfective)
ви́явитись (infinitive perfective)
ви́явиться (infinitive perfective)
ви́явившись (adverbial past perfective)
ви́явлюся (first-person future perfective singular)
ви́явлюсь (first-person future perfective singular)
ви́явишся (future perfective second-person singular)
ви́явиться (future perfective singular third-person)
ви́явимся (first-person future perfective plural)
ви́явимося (first-person future perfective plural)
ви́явимось (first-person future perfective plural)
ви́явитеся (future perfective plural second-person)
ви́явитесь (future perfective plural second-person)
ви́являться (future perfective plural third-person)
ви́явімся (first-person imperative plural)
ви́явімося (first-person imperative plural)
ви́явімось (first-person imperative plural)
ви́явися (imperative second-person singular)
ви́явись (imperative second-person singular)
ви́явіться (imperative plural second-person)
ви́явився (masculine past singular)
ви́явивсь (masculine past singular)
ви́явилися (masculine past plural)
ви́явились (masculine past plural)
ви́явилася (feminine past singular)
ви́явилась (feminine past singular)
ви́явилися (feminine past plural)
ви́явились (feminine past plural)
ви́явилося (neuter past singular)
ви́явилось (neuter past singular)
ви́явилися (neuter past plural)
ви́явились (neuter past plural)

uk-conj

ви́явитися<4a.pf>

[ˈʋɪjɐʋetesʲɐ]

Uk-виявитися.ogg

From ви́явити (výjavyty) + -ся (-sja). Compare Russian вы́явиться (výjavitʹsja), Belarusian вы́явіцца (výjavicca), Polish wyjawić się.

to show itself, to manifest itself, to become apparent

to turn out, to prove, to show itself (to be: +instrumental)

ви́явити виявити#Ukrainian


шокувати

шокува́ти (canonical)
šokuváty (romanization)
шокува́ти (infinitive)
шокува́ть (infinitive)
шоко́ваний (passive past)
impersonal: шоко́вано (passive past)
шоку́ючи (adverbial present)
шокува́вши (adverbial past)
шоку́ю (first-person future singular)
бу́ду шокува́ти (first-person singular)
бу́ду шокува́ть (first-person singular)
шокува́тиму (first-person singular)
шоку́єш (future second-person singular)
бу́деш шокува́ти (second-person singular)
бу́деш шокува́ть (second-person singular)
шокува́тимеш (second-person singular)
шоку́є (future singular third-person)
бу́де шокува́ти (singular third-person)
бу́де шокува́ть (singular third-person)
шокува́тиме (singular third-person)
шоку́єм (first-person future plural)
шоку́ємо (first-person future plural)
бу́демо шокува́ти (first-person plural)
бу́демо шокува́ть (first-person plural)
шокува́тимемо (first-person plural)
шокува́тимем (first-person plural)
шоку́єте (future plural second-person)
бу́дете шокува́ти (plural second-person)
бу́дете шокува́ть (plural second-person)
шокува́тимете (plural second-person)
шоку́ють (future plural third-person)
бу́дуть шокува́ти (plural third-person)
бу́дуть шокува́ть (plural third-person)
шокува́тимуть (plural third-person)
шоку́ймо (first-person imperative plural)
шоку́й (imperative second-person singular)
шоку́йте (imperative plural second-person)
шокува́в (masculine past singular)
шокува́ли (masculine past plural)
шокува́ла (feminine past singular)
шокува́ли (feminine past plural)
шокува́ло (neuter past singular)
шокува́ли (neuter past plural)

Uk-шокувати.ogg

From шок (šok, “shock”, noun) + -ува́ти (-uváty, verb-forming suffix). Compare Russian шоки́ровать (šokírovatʹ), Belarusian шакі́раваць (šakíravacʹ), Polish szokować.


виявлятися

uk-verb

виявля́тися • (vyjavljátysja) impf (perfective ви́явитися)

виявля́тися (canonical)
vyjavljátysja (romanization)
ви́явитися (perfective)
виявля́тися (imperfective infinitive)
виявля́тись (imperfective infinitive)
виявля́ться (imperfective infinitive)
виявля́ючись (adverbial imperfective present)
виявля́вшись (adverbial imperfective past)
виявля́юся (first-person imperfective present singular)
виявля́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду виявля́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду виявля́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду виявля́ться (first-person future imperfective singular)
виявля́тимусь (first-person future imperfective singular)
виявля́тимуся (first-person future imperfective singular)
виявля́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш виявля́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш виявля́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш виявля́ться (future imperfective second-person singular)
виявля́тимешся (future imperfective second-person singular)
виявля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де виявля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де виявля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де виявля́ться (future imperfective singular third-person)
виявля́тиметься (future imperfective singular third-person)
виявля́ємся (first-person imperfective plural present)
виявля́ємося (first-person imperfective plural present)
виявля́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо виявля́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо виявля́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо виявля́ться (first-person future imperfective plural)
виявля́тимемось (first-person future imperfective plural)
виявля́тимемося (first-person future imperfective plural)
виявля́тимемся (first-person future imperfective plural)
виявля́єтеся (imperfective plural present second-person)
виявля́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете виявля́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете виявля́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете виявля́ться (future imperfective plural second-person)
виявля́тиметесь (future imperfective plural second-person)
виявля́тиметеся (future imperfective plural second-person)
виявля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виявля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виявля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виявля́ться (future imperfective plural third-person)
виявля́тимуться (future imperfective plural third-person)
виявля́ймося (first-person imperative plural)
виявля́ймось (first-person imperative plural)
виявля́йся (imperative second-person singular)
виявля́йсь (imperative second-person singular)
виявля́йтеся (imperative plural second-person)
виявля́йтесь (imperative plural second-person)
виявля́вся (masculine past singular)
виявля́всь (masculine past singular)
виявля́лися (masculine past plural)
виявля́лись (masculine past plural)
виявля́лася (feminine past singular)
виявля́лась (feminine past singular)
виявля́лися (feminine past plural)
виявля́лись (feminine past plural)
виявля́лося (neuter past singular)
виявля́лось (neuter past singular)
виявля́лися (neuter past plural)
виявля́лись (neuter past plural)

uk-conj

виявля́тися<1a.impf>

Uk-виявлятися.ogg

From виявля́ти (vyjavljáty) + -ся (-sja). Compare Russian выявля́ться (vyjavljátʹsja), Belarusian выяўляцца (vyjaŭljacca), Polish wyjawiać się.

виявля́ти виявляти#Ukrainian


шокований

head

шоко́ваний • (šokóvanyj)

шоко́ваний (canonical)
šokóvanyj (romanization)
шоко́ваний (masculine nominative)
шоко́ване (neuter nominative)
шоко́вана (feminine nominative)
шоко́вані (nominative plural)
шоко́ваного (genitive masculine neuter)
шоко́ваної (feminine genitive)
шоко́ваних (genitive plural)
шоко́ваному (dative masculine neuter)
шоко́ваній (dative feminine)
шоко́ваним (dative plural)
шоко́ваного (accusative animate masculine)
шоко́ване (accusative neuter)
шоко́вану (accusative feminine)
шоко́ваних (accusative animate plural)
шоко́ваний (accusative inanimate masculine)
шоко́вані (accusative inanimate plural)
шоко́ваним (instrumental masculine neuter)
шоко́ваною (feminine instrumental)
шоко́ваними (instrumental plural)
шоко́ваному (locative masculine neuter)
шоко́ванім (locative masculine neuter)
шоко́ваній (feminine locative)
шоко́ваних (locative plural)

[ʃɔˈkɔʋɐnei̯]

шокува́ти шокувати#Ukrainian

passive adjectival past participle of шокува́ти impf (šokuváty)


запропонувати

uk-verb

запропонува́ти

пропонува́ти

запропонува́ти • (zaproponuváty) pf (imperfective пропонува́ти)

запропонува́ти (canonical)
zaproponuváty (romanization)
пропонува́ти (imperfective)
запропонува́ти (infinitive perfective)
запропонува́ть (infinitive perfective)
запропоно́ваний (passive past perfective)
impersonal: запропоно́вано (passive past perfective)
запропонува́вши (adverbial past perfective)
запропону́ю (first-person future perfective singular)
запропону́єш (future perfective second-person singular)
запропону́є (future perfective singular third-person)
запропону́єм (first-person future perfective plural)
запропону́ємо (first-person future perfective plural)
запропону́єте (future perfective plural second-person)
запропону́ють (future perfective plural third-person)
запропону́ймо (first-person imperative plural)
запропону́й (imperative second-person singular)
запропону́йте (imperative plural second-person)
запропонува́в (masculine past singular)
запропонува́ли (masculine past plural)
запропонува́ла (feminine past singular)
запропонува́ли (feminine past plural)
запропонува́ло (neuter past singular)
запропонува́ли (neuter past plural)

uk-conj

запропонува́ти<2a.pf.tr.ppp>

Uk-запропонувати.ogg

From за- (za-) + пропонува́ти (proponuváty). Compare Polish zaproponować.

af

пропонува́ти


влаштуватися

uk-verb

влаштува́тися

влашто́вуватися

влаштува́тися • (vlaštuvátysja) pf (imperfective влашто́вуватися)

влаштува́тися (canonical)
vlaštuvátysja (romanization)
влашто́вуватися (imperfective)
влаштува́тися (infinitive perfective)
влаштува́тись (infinitive perfective)
влаштува́ться (infinitive perfective)
влаштува́вшись (adverbial past perfective)
влашту́юся (first-person future perfective singular)
влашту́юсь (first-person future perfective singular)
влашту́єшся (future perfective second-person singular)
влашту́ється (future perfective singular third-person)
влашту́ємся (first-person future perfective plural)
влашту́ємося (first-person future perfective plural)
влашту́ємось (first-person future perfective plural)
влашту́єтеся (future perfective plural second-person)
влашту́єтесь (future perfective plural second-person)
влашту́ються (future perfective plural third-person)
влашту́ймося (first-person imperative plural)
влашту́ймось (first-person imperative plural)
влашту́йся (imperative second-person singular)
влашту́йсь (imperative second-person singular)
влашту́йтеся (imperative plural second-person)
влашту́йтесь (imperative plural second-person)
влаштува́вся (masculine past singular)
влаштува́всь (masculine past singular)
влаштува́лися (masculine past plural)
влаштува́лись (masculine past plural)
влаштува́лася (feminine past singular)
влаштува́лась (feminine past singular)
влаштува́лися (feminine past plural)
влаштува́лись (feminine past plural)
влаштува́лося (neuter past singular)
влаштува́лось (neuter past singular)
влаштува́лися (neuter past plural)
влаштува́лись (neuter past plural)

uk-conj

влаштува́тися<2a.pf>

[wɫɐʃtʊˈʋatesʲɐ]

Uk-влаштуватися.ogg

влаштува́ти влаштувати#Ukrainian

зру́чно влаштува́тися

to make oneself comfortable (literally, “to settle oneself comfortably”)

Мені́ вдало́ся влаштува́тися на присто́йну робо́ту.

Mení vdalósja vlaštuvátysja na prystójnu robótu.

to settle oneself, to get settled, to get set up, to get fixed up (establish an acceptable position for oneself in terms of living conditions, job, education etc.)


пропонувати

uk-verb

пропонува́ти

запропонува́ти

пропонува́ти • (proponuváty) impf (perfective запропонува́ти)

пропонува́ти (canonical)
proponuváty (romanization)
запропонува́ти (perfective)
пропонува́ти (imperfective infinitive)
пропонува́ть (imperfective infinitive)
пропоно́ваний (imperfective passive past)
impersonal: пропоно́вано (imperfective passive past)
пропону́ючи (adverbial imperfective present)
пропонува́вши (adverbial imperfective past)
пропону́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду пропонува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду пропонува́ть (first-person future imperfective singular)
пропонува́тиму (first-person future imperfective singular)
пропону́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пропонува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш пропонува́ть (future imperfective second-person singular)
пропонува́тимеш (future imperfective second-person singular)
пропону́є (imperfective present singular third-person)
бу́де пропонува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де пропонува́ть (future imperfective singular third-person)
пропонува́тиме (future imperfective singular third-person)
пропону́єм (first-person imperfective plural present)
пропону́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пропонува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо пропонува́ть (first-person future imperfective plural)
пропонува́тимемо (first-person future imperfective plural)
пропонува́тимем (first-person future imperfective plural)
пропону́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пропонува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете пропонува́ть (future imperfective plural second-person)
пропонува́тимете (future imperfective plural second-person)
пропону́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пропонува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пропонува́ть (future imperfective plural third-person)
пропонува́тимуть (future imperfective plural third-person)
пропону́ймо (first-person imperative plural)
пропону́й (imperative second-person singular)
пропону́йте (imperative plural second-person)
пропонува́в (masculine past singular)
пропонува́ли (masculine past plural)
пропонува́ла (feminine past singular)
пропонува́ли (feminine past plural)
пропонува́ло (neuter past singular)
пропонува́ли (neuter past plural)

Uk-пропонувати.ogg

From Latin prōpōnō + -ува́ти (-uváty). Compare Belarusian прапано́ўваць (prapanóŭvacʹ) and прапанава́ць (prapanavácʹ), Polish proponować.

cog

прапано́ўваць


влаштовуватися

uk-verb

влашто́вуватися

влаштува́тися

влашто́вуватися • (vlaštóvuvatysja) impf (perfective влаштува́тися)

влашто́вуватися (canonical)
vlaštóvuvatysja (romanization)
влаштува́тися (perfective)
влашто́вуватися (imperfective infinitive)
влашто́вуватись (imperfective infinitive)
влашто́вуваться (imperfective infinitive)
влашто́вуючись (adverbial imperfective present)
влашто́вувавшись (adverbial imperfective past)
влашто́вуюся (first-person imperfective present singular)
влашто́вуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду влашто́вуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду влашто́вуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду влашто́вуваться (first-person future imperfective singular)
влашто́вуватимусь (first-person future imperfective singular)
влашто́вуватимуся (first-person future imperfective singular)
влашто́вуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш улашто́вуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш улашто́вуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш улашто́вуваться (future imperfective second-person singular)
влашто́вуватимешся (future imperfective second-person singular)
влашто́вується (imperfective present singular third-person)
бу́де влашто́вуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де влашто́вуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де влашто́вуваться (future imperfective singular third-person)
влашто́вуватиметься (future imperfective singular third-person)
влашто́вуємся (first-person imperfective plural present)
влашто́вуємося (first-person imperfective plural present)
влашто́вуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо влашто́вуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо влашто́вуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо влашто́вуваться (first-person future imperfective plural)
влашто́вуватимемось (first-person future imperfective plural)
влашто́вуватимемося (first-person future imperfective plural)
влашто́вуватимемся (first-person future imperfective plural)
влашто́вуєтеся (imperfective plural present second-person)
влашто́вуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете влашто́вуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете влашто́вуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете влашто́вуваться (future imperfective plural second-person)
влашто́вуватиметесь (future imperfective plural second-person)
влашто́вуватиметеся (future imperfective plural second-person)
влашто́вуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть улашто́вуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть улашто́вуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть улашто́вуваться (future imperfective plural third-person)
влашто́вуватимуться (future imperfective plural third-person)
влашто́вуймося (first-person imperative plural)
влашто́вуймось (first-person imperative plural)
влашто́вуйся (imperative second-person singular)
влашто́вуйсь (imperative second-person singular)
влашто́вуйтеся (imperative plural second-person)
влашто́вуйтесь (imperative plural second-person)
влашто́вувався (masculine past singular)
влашто́вувавсь (masculine past singular)
влашто́вувалися (masculine past plural)
влашто́вувались (masculine past plural)
влашто́вувалася (feminine past singular)
влашто́вувалась (feminine past singular)
влашто́вувалися (feminine past plural)
влашто́вувались (feminine past plural)
влашто́вувалося (neuter past singular)
влашто́вувалось (neuter past singular)
влашто́вувалися (neuter past plural)
влашто́вувались (neuter past plural)

uk-conj

влашто́вуватися<2a.impf>

[wɫɐʃˈtɔwʊʋɐtesʲɐ]

Uk-влаштовуватися.ogg

влашто́вувати (vlaštóvuvaty) + -ся (-sja)

af

влашто́вувати

влашто́вувати влаштовувати#Ukrainian

passive of влашто́вувати impf (vlaštóvuvaty)


модернізувати

uk-verb

модернізува́ти

модернізува́ти • (modernizuváty) impf or pf

модернізува́ти (canonical)
modernizuváty (romanization)
модернізува́ти (infinitive)
модернізува́ть (infinitive)
модернізо́ваний (passive past)
impersonal: модернізо́вано (passive past)
модернізу́ючи (adverbial present)
модернізува́вши (adverbial past)
модернізу́ю (first-person future singular)
бу́ду модернізува́ти (first-person singular)
бу́ду модернізува́ть (first-person singular)
модернізува́тиму (first-person singular)
модернізу́єш (future second-person singular)
бу́деш модернізува́ти (second-person singular)
бу́деш модернізува́ть (second-person singular)
модернізува́тимеш (second-person singular)
модернізу́є (future singular third-person)
бу́де модернізува́ти (singular third-person)
бу́де модернізува́ть (singular third-person)
модернізува́тиме (singular third-person)
модернізу́єм (first-person future plural)
модернізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо модернізува́ти (first-person plural)
бу́демо модернізува́ть (first-person plural)
модернізува́тимемо (first-person plural)
модернізува́тимем (first-person plural)
модернізу́єте (future plural second-person)
бу́дете модернізува́ти (plural second-person)
бу́дете модернізува́ть (plural second-person)
модернізува́тимете (plural second-person)
модернізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть модернізува́ти (plural third-person)
бу́дуть модернізува́ть (plural third-person)
модернізува́тимуть (plural third-person)
модернізу́ймо (first-person imperative plural)
модернізу́й (imperative second-person singular)
модернізу́йте (imperative plural second-person)
модернізува́в (masculine past singular)
модернізува́ли (masculine past plural)
модернізува́ла (feminine past singular)
модернізува́ли (feminine past plural)
модернізува́ло (neuter past singular)
модернізува́ли (neuter past plural)

From French moderniser + -ува́ти (-uváty). Compare Russian модернизи́ровать (modernizírovatʹ), Belarusian мадэрнізава́ць (madernizavácʹ), Polish modernizować.

cog

модернизи́ровать

мадэрнізава́ць


зустріти

uk-verb

зустрі́ти • (zustríty) pf (imperfective зустріча́ти)

зустрі́ти (canonical)
zustríty (romanization)
зустріча́ти (imperfective)
зустрі́ти (infinitive perfective)
зустрі́ть (infinitive perfective)
зустрі́вши (adverbial past perfective)
зустрі́ну (first-person future perfective singular)
зустрі́неш (future perfective second-person singular)
зустрі́не (future perfective singular third-person)
зустрі́нем (first-person future perfective plural)
зустрі́немо (first-person future perfective plural)
зустрі́нете (future perfective plural second-person)
зустрі́нуть (future perfective plural third-person)
зустрі́ньмо (first-person imperative plural)
зустрі́нь (imperative second-person singular)
зустрі́ньте (imperative plural second-person)
зустрі́в (masculine past singular)
зустрі́ли (masculine past plural)
зустрі́ла (feminine past singular)
зустрі́ли (feminine past plural)
зустрі́ло (neuter past singular)
зустрі́ли (neuter past plural)

Uk-зустріти.ogg


привітати

привіта́ти • (pryvitáty) pf (imperfective віта́ти)

привіта́ти (canonical)
pryvitáty (romanization)
віта́ти (imperfective)
привіта́ти (infinitive perfective)
привіта́ть (infinitive perfective)
привіта́вши (adverbial past perfective)
привіта́ю (first-person future perfective singular)
привіта́єш (future perfective second-person singular)
привіта́є (future perfective singular third-person)
привіта́єм (first-person future perfective plural)
привіта́ємо (first-person future perfective plural)
привіта́єте (future perfective plural second-person)
привіта́ють (future perfective plural third-person)
привіта́ймо (first-person imperative plural)
привіта́й (imperative second-person singular)
привіта́йте (imperative plural second-person)
привіта́в (masculine past singular)
привіта́ли (masculine past plural)
привіта́ла (feminine past singular)
привіта́ли (feminine past plural)
привіта́ло (neuter past singular)
привіта́ли (neuter past plural)

Uk-привітати.ogg

From при- (pry-) + віта́ти (vitáty). Compare Belarusian прывіта́ць (pryvitácʹ), Polish przywitać.


зустрітися

зустріча́тися

зустрі́тися • (zustrítysja) pf (imperfective зустріча́тися)

зустрі́тися (canonical)
zustrítysja (romanization)
зустріча́тися (imperfective)
зустрі́тися (infinitive perfective)
зустрі́тись (infinitive perfective)
зустрі́ться (infinitive perfective)
зустрі́вшись (adverbial past perfective)
зустрі́нуся (first-person future perfective singular)
зустрі́нусь (first-person future perfective singular)
зустрі́нешся (future perfective second-person singular)
зустрі́неться (future perfective singular third-person)
зустрі́немся (first-person future perfective plural)
зустрі́немося (first-person future perfective plural)
зустрі́немось (first-person future perfective plural)
зустрі́нетеся (future perfective plural second-person)
зустрі́нетесь (future perfective plural second-person)
зустрі́нуться (future perfective plural third-person)
зустрі́ньмося (first-person imperative plural)
зустрі́ньмось (first-person imperative plural)
зустрі́нься (imperative second-person singular)
зустрі́ньтеся (imperative plural second-person)
зустрі́ньтесь (imperative plural second-person)
зустрі́вся (masculine past singular)
зустрі́всь (masculine past singular)
зустрі́лися (masculine past plural)
зустрі́лись (masculine past plural)
зустрі́лася (feminine past singular)
зустрі́лась (feminine past singular)
зустрі́лися (feminine past plural)
зустрі́лись (feminine past plural)
зустрі́лося (neuter past singular)
зустрі́лось (neuter past singular)
зустрі́лися (neuter past plural)
зустрі́лись (neuter past plural)

uk-conj

зустрі́тися<15a.pf>

to meet (with), to encounter, to come across (з (z) + instrumental)

to be found, to be met with, to occur, to happen