прожити

uk-verb

прожи́ти • (prožýty) pf (imperfective прожива́ти)

прожи́ти (canonical)
prožýty (romanization)
прожива́ти (imperfective)
прожи́ти (infinitive perfective)
прожи́ть (infinitive perfective)
прожи́тий (passive past perfective)
impersonal: прожи́то (passive past perfective)
прожи́вши (adverbial past perfective)
проживу́ (first-person future perfective singular)
проживе́ш (future perfective second-person singular)
проживе́ (future perfective singular third-person)
проживе́м (first-person future perfective plural)
проживемо́ (first-person future perfective plural)
проживете́ (future perfective plural second-person)
проживу́ть (future perfective plural third-person)
проживі́м (first-person imperative plural)
проживі́мо (first-person imperative plural)
проживи́ (imperative second-person singular)
проживі́ть (imperative plural second-person)
прожи́в (masculine past singular)
прожили́ (masculine past plural)
прожила́ (feminine past singular)
прожили́ (feminine past plural)
прожило́ (neuter past singular)
прожили́ (neuter past plural)

Uk-прожити.ogg

From про- (pro-) + жи́ти (žýty). Compare Russian прожи́ть (prožítʹ).

(transitive, intransitive) to live, to reside, to dwell


зростати

зроста́ти • (zrostáty) impf (perfective зрости́)

зроста́ти (canonical)
zrostáty (romanization)
зрости́ (perfective)
зроста́ти (imperfective infinitive)
зроста́ть (imperfective infinitive)
зроста́ючий (active imperfective present)
зроста́ючи (adverbial imperfective present)
зроста́вши (adverbial imperfective past)
зроста́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зроста́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду зроста́ть (first-person future imperfective singular)
зроста́тиму (first-person future imperfective singular)
зроста́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зроста́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш зроста́ть (future imperfective second-person singular)
зроста́тимеш (future imperfective second-person singular)
зроста́є (imperfective present singular third-person)
бу́де зроста́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де зроста́ть (future imperfective singular third-person)
зроста́тиме (future imperfective singular third-person)
зроста́єм (first-person imperfective plural present)
зроста́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зроста́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо зроста́ть (first-person future imperfective plural)
зроста́тимемо (first-person future imperfective plural)
зроста́тимем (first-person future imperfective plural)
зроста́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зроста́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете зроста́ть (future imperfective plural second-person)
зроста́тимете (future imperfective plural second-person)
зроста́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зроста́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зроста́ть (future imperfective plural third-person)
зроста́тимуть (future imperfective plural third-person)
зроста́ймо (first-person imperative plural)
зроста́й (imperative second-person singular)
зроста́йте (imperative plural second-person)
зроста́в (masculine past singular)
зроста́ли (masculine past plural)
зроста́ла (feminine past singular)
зроста́ли (feminine past plural)
зроста́ло (neuter past singular)
зроста́ли (neuter past plural)

(intransitive) to increase, to rise (grow in amount)


пережити

пережи́ти • (perežýty) pf (imperfective пережива́ти)

пережи́ти (canonical)
perežýty (romanization)
пережива́ти (imperfective)
пережи́ти (infinitive perfective)
пережи́ть (infinitive perfective)
пережи́тий (passive past perfective)
impersonal: пережи́то (passive past perfective)
пережи́вши (adverbial past perfective)
переживу́ (first-person future perfective singular)
переживе́ш (future perfective second-person singular)
переживе́ (future perfective singular third-person)
переживе́м (first-person future perfective plural)
переживемо́ (first-person future perfective plural)
переживете́ (future perfective plural second-person)
переживу́ть (future perfective plural third-person)
переживі́м (first-person imperative plural)
переживі́мо (first-person imperative plural)
переживи́ (imperative second-person singular)
переживі́ть (imperative plural second-person)
пережи́в (masculine past singular)
пережили́ (masculine past plural)
пережила́ (feminine past singular)
пережили́ (feminine past plural)
пережило́ (neuter past singular)
пережили́ (neuter past plural)

Uk-пережити.ogg

From пере- (pere-) + жи́ти (žýty). Compare Russian пережи́ть (perežítʹ), Belarusian перажы́ць (pjeražýcʹ), Polish przeżyć.

(transitive) to survive, to outlive, to outlast

(transitive) to experience, to go through


вирослий

head

ви́рослий • (výroslyj)

ви́рослий (canonical)
výroslyj (romanization)
ви́рослий (masculine nominative)
ви́росле (neuter nominative)
ви́росла (feminine nominative)
ви́рослі (nominative plural)
ви́рослого (genitive masculine neuter)
ви́рослої (feminine genitive)
ви́рослих (genitive plural)
ви́рослому (dative masculine neuter)
ви́рослій (dative feminine)
ви́рослим (dative plural)
ви́рослого (accusative animate masculine)
ви́росле (accusative neuter)
ви́рослу (accusative feminine)
ви́рослих (accusative animate plural)
ви́рослий (accusative inanimate masculine)
ви́рослі (accusative inanimate plural)
ви́рослим (instrumental masculine neuter)
ви́рослою (feminine instrumental)
ви́рослими (instrumental plural)
ви́рослому (locative masculine neuter)
ви́рослім (locative masculine neuter)
ви́рослій (feminine locative)
ви́рослих (locative plural)

[ˈʋɪrɔsɫei̯]

ви́рости вирости#Ukrainian

past active perfective participle of ви́рости (výrosty): grown, grown up


відвідувати

uk-verb

відві́дувати

відві́дувати • (vidvíduvaty) impf (perfective відві́дати)

відві́дувати (canonical)
vidvíduvaty (romanization)
відві́дати (perfective)
відві́дувати (imperfective infinitive)
відві́дувать (imperfective infinitive)
відві́дуваний (imperfective passive past)
impersonal: відві́дувано (imperfective passive past)
відві́дуючи (adverbial imperfective present)
відві́дувавши (adverbial imperfective past)
відві́дую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відві́дувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відві́дувать (first-person future imperfective singular)
відві́дуватиму (first-person future imperfective singular)
відві́дуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відві́дувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відві́дувать (future imperfective second-person singular)
відві́дуватимеш (future imperfective second-person singular)
відві́дує (imperfective present singular third-person)
бу́де відві́дувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відві́дувать (future imperfective singular third-person)
відві́дуватиме (future imperfective singular third-person)
відві́дуєм (first-person imperfective plural present)
відві́дуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відві́дувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відві́дувать (first-person future imperfective plural)
відві́дуватимемо (first-person future imperfective plural)
відві́дуватимем (first-person future imperfective plural)
відві́дуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відві́дувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відві́дувать (future imperfective plural second-person)
відві́дуватимете (future imperfective plural second-person)
відві́дують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відві́дувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відві́дувать (future imperfective plural third-person)
відві́дуватимуть (future imperfective plural third-person)
відві́дуймо (first-person imperative plural)
відві́дуй (imperative second-person singular)
відві́дуйте (imperative plural second-person)
відві́дував (masculine past singular)
відві́дували (masculine past plural)
відві́дувала (feminine past singular)
відві́дували (feminine past plural)
відві́дувало (neuter past singular)
відві́дували (neuter past plural)

[ʋʲidʲˈʋʲidʊʋɐte]

Uk-відвідувати.ogg

відві́д(ати) (vidvíd(aty)) + -увати (-uvaty)

af

відві́д(ати)


проживати

uk-verb

прожива́ти • (prožyváty) impf (perfective прожи́ти)

прожива́ти (canonical)
prožyváty (romanization)
прожи́ти (perfective)
прожива́ти (imperfective infinitive)
прожива́ть (imperfective infinitive)
прожива́ючи (adverbial imperfective present)
прожива́вши (adverbial imperfective past)
прожива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду прожива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду прожива́ть (first-person future imperfective singular)
прожива́тиму (first-person future imperfective singular)
прожива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прожива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш прожива́ть (future imperfective second-person singular)
прожива́тимеш (future imperfective second-person singular)
прожива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де прожива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де прожива́ть (future imperfective singular third-person)
прожива́тиме (future imperfective singular third-person)
прожива́єм (first-person imperfective plural present)
прожива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прожива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо прожива́ть (first-person future imperfective plural)
прожива́тимемо (first-person future imperfective plural)
прожива́тимем (first-person future imperfective plural)
прожива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прожива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете прожива́ть (future imperfective plural second-person)
прожива́тимете (future imperfective plural second-person)
прожива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прожива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прожива́ть (future imperfective plural third-person)
прожива́тимуть (future imperfective plural third-person)
прожива́ймо (first-person imperative plural)
прожива́й (imperative second-person singular)
прожива́йте (imperative plural second-person)
прожива́в (masculine past singular)
прожива́ли (masculine past plural)
прожива́ла (feminine past singular)
прожива́ли (feminine past plural)
прожива́ло (neuter past singular)
прожива́ли (neuter past plural)

Uk-проживати.ogg

From прожи́ти (prožýty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian прожива́ть (proživátʹ), Belarusian пражыва́ць (pražyvácʹ).

af

прожи́ти (prožýty) + -ва́ти (-váty)


виростати

uk-verb

вироста́ти • (vyrostáty) impf (perfective ви́рости)

вироста́ти (canonical)
vyrostáty (romanization)
ви́рости (perfective)
вироста́ти (imperfective infinitive)
вироста́ть (imperfective infinitive)
вироста́ючи (adverbial imperfective present)
вироста́вши (adverbial imperfective past)
вироста́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вироста́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вироста́ть (first-person future imperfective singular)
вироста́тиму (first-person future imperfective singular)
вироста́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вироста́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вироста́ть (future imperfective second-person singular)
вироста́тимеш (future imperfective second-person singular)
вироста́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вироста́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вироста́ть (future imperfective singular third-person)
вироста́тиме (future imperfective singular third-person)
вироста́єм (first-person imperfective plural present)
вироста́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вироста́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вироста́ть (first-person future imperfective plural)
вироста́тимемо (first-person future imperfective plural)
вироста́тимем (first-person future imperfective plural)
вироста́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вироста́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вироста́ть (future imperfective plural second-person)
вироста́тимете (future imperfective plural second-person)
вироста́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вироста́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вироста́ть (future imperfective plural third-person)
вироста́тимуть (future imperfective plural third-person)
вироста́ймо (first-person imperative plural)
вироста́й (imperative second-person singular)
вироста́йте (imperative plural second-person)
вироста́в (masculine past singular)
вироста́ли (masculine past plural)
вироста́ла (feminine past singular)
вироста́ли (feminine past plural)
вироста́ло (neuter past singular)
вироста́ли (neuter past plural)

Uk-виростати.ogg

From ви́рости (výrosty) + -а́ти (-áty). Compare Russian выраста́ть (vyrastátʹ), Polish wyrastać.

(intransitive) to arise, to appear, to rise up


переживати

пережива́ти • (perežyváty) impf (perfective пережи́ти)

пережива́ти (canonical)
perežyváty (romanization)
пережи́ти (perfective)
пережива́ти (imperfective infinitive)
пережива́ть (imperfective infinitive)
пережива́ючи (adverbial imperfective present)
пережива́вши (adverbial imperfective past)
пережива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду пережива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду пережива́ть (first-person future imperfective singular)
пережива́тиму (first-person future imperfective singular)
пережива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пережива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш пережива́ть (future imperfective second-person singular)
пережива́тимеш (future imperfective second-person singular)
пережива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де пережива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де пережива́ть (future imperfective singular third-person)
пережива́тиме (future imperfective singular third-person)
пережива́єм (first-person imperfective plural present)
пережива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пережива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо пережива́ть (first-person future imperfective plural)
пережива́тимемо (first-person future imperfective plural)
пережива́тимем (first-person future imperfective plural)
пережива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пережива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете пережива́ть (future imperfective plural second-person)
пережива́тимете (future imperfective plural second-person)
пережива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пережива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пережива́ть (future imperfective plural third-person)
пережива́тимуть (future imperfective plural third-person)
пережива́ймо (first-person imperative plural)
пережива́й (imperative second-person singular)
пережива́йте (imperative plural second-person)
пережива́в (masculine past singular)
пережива́ли (masculine past plural)
пережива́ла (feminine past singular)
пережива́ли (feminine past plural)
пережива́ло (neuter past singular)
пережива́ли (neuter past plural)

Uk-переживати.ogg

From пере- (pere-) + жива́ти (žyváty). Compare Russian пережива́ть (pereživátʹ), Belarusian перажыва́ць (pjeražyvácʹ), Polish przeżywać.


ускладнити

ускла́днювати

ускладни́ти • (uskladnýty) pf (imperfective ускла́днювати)

ускладни́ти (canonical)
uskladnýty (romanization)
ускла́днювати (imperfective)
ускладни́ти (infinitive perfective)
ускладни́ть (infinitive perfective)
ускла́днений (passive past perfective)
impersonal: ускла́днено (passive past perfective)
ускладни́вши (adverbial past perfective)
ускладню́ (first-person future perfective singular)
ускла́дниш (future perfective second-person singular)
ускла́днить (future perfective singular third-person)
ускла́дним (first-person future perfective plural)
ускла́днимо (first-person future perfective plural)
ускла́дните (future perfective plural second-person)
ускла́днять (future perfective plural third-person)
ускладні́м (first-person imperative plural)
ускладні́мо (first-person imperative plural)
ускладни́ (imperative second-person singular)
ускладні́ть (imperative plural second-person)
ускладни́в (masculine past singular)
ускладни́ли (masculine past plural)
ускладни́ла (feminine past singular)
ускладни́ли (feminine past plural)
ускладни́ло (neuter past singular)
ускладни́ли (neuter past plural)

у- (u-) + складни́й (skladnýj, “complex, complicated”, adjective) + -и́ти (-ýty)


ускладнювати

uk-verb

ускла́днювати

ускла́днювати • (uskládnjuvaty) impf (perfective ускладни́ти)

ускла́днювати (canonical)
uskládnjuvaty (romanization)
ускладни́ти (perfective)
ускла́днювати (imperfective infinitive)
ускла́днювать (imperfective infinitive)
ускла́днюваний (imperfective passive past)
impersonal: ускла́днювано (imperfective passive past)
ускла́днюючи (adverbial imperfective present)
ускла́днювавши (adverbial imperfective past)
ускла́днюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вскла́днювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вскла́днювать (first-person future imperfective singular)
ускла́днюватиму (first-person future imperfective singular)
ускла́днюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ускла́днювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ускла́днювать (future imperfective second-person singular)
ускла́днюватимеш (future imperfective second-person singular)
ускла́днює (imperfective present singular third-person)
бу́де вскла́днювати (future imperfective singular third-person)
бу́де вскла́днювать (future imperfective singular third-person)
ускла́днюватиме (future imperfective singular third-person)
ускла́днюєм (first-person imperfective plural present)
ускла́днюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вскла́днювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вскла́днювать (first-person future imperfective plural)
ускла́днюватимемо (first-person future imperfective plural)
ускла́днюватимем (first-person future imperfective plural)
ускла́днюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вскла́днювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вскла́днювать (future imperfective plural second-person)
ускла́днюватимете (future imperfective plural second-person)
ускла́днюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ускла́днювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ускла́днювать (future imperfective plural third-person)
ускла́днюватимуть (future imperfective plural third-person)
ускла́днюймо (first-person imperative plural)
ускла́днюй (imperative second-person singular)
ускла́днюйте (imperative plural second-person)
ускла́днював (masculine past singular)
ускла́днювали (masculine past plural)
ускла́днювала (feminine past singular)
ускла́днювали (feminine past plural)
ускла́днювало (neuter past singular)
ускла́днювали (neuter past plural)

From the ускла́дн- (uskládn-) stem of ускладни́ти (uskladnýty) + -ювати (-juvaty).


запровадити

uk-verb

запрова́дити

запрова́джувати

запрова́дити • (zaprovádyty) pf (imperfective запрова́джувати)

запрова́дити (canonical)
zaprovádyty (romanization)
запрова́джувати (imperfective)
запрова́дити (infinitive perfective)
запрова́дить (infinitive perfective)
запрова́джений (passive past perfective)
impersonal: запрова́джено (passive past perfective)
запрова́дивши (adverbial past perfective)
запрова́джу (first-person future perfective singular)
запрова́диш (future perfective second-person singular)
запрова́дить (future perfective singular third-person)
запрова́дим (first-person future perfective plural)
запрова́димо (first-person future perfective plural)
запрова́дите (future perfective plural second-person)
запрова́дять (future perfective plural third-person)
запрова́дьмо (first-person imperative plural)
запрова́дь (imperative second-person singular)
запрова́дьте (imperative plural second-person)
запрова́див (masculine past singular)
запрова́дили (masculine past plural)
запрова́дила (feminine past singular)
запрова́дили (feminine past plural)
запрова́дило (neuter past singular)
запрова́дили (neuter past plural)

Uk-запровадити.ogg

(transitive) to introduce, to bring in (:measure, custom, system etc.)

(transitive, colloquial) to send, to dispatch (:someone somewhere)


запроваджувати

запрова́джувати

запрова́дити

запрова́джувати • (zaprovádžuvaty) impf (perfective запрова́дити)

запрова́джувати (canonical)
zaprovádžuvaty (romanization)
запрова́дити (perfective)
запрова́джувати (imperfective infinitive)
запрова́джувать (imperfective infinitive)
запрова́джуваний (imperfective passive past)
impersonal: запрова́джувано (imperfective passive past)
запрова́джуючи (adverbial imperfective present)
запрова́джувавши (adverbial imperfective past)
запрова́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду запрова́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду запрова́джувать (first-person future imperfective singular)
запрова́джуватиму (first-person future imperfective singular)
запрова́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш запрова́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш запрова́джувать (future imperfective second-person singular)
запрова́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
запрова́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де запрова́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де запрова́джувать (future imperfective singular third-person)
запрова́джуватиме (future imperfective singular third-person)
запрова́джуєм (first-person imperfective plural present)
запрова́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо запрова́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо запрова́джувать (first-person future imperfective plural)
запрова́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
запрова́джуватимем (first-person future imperfective plural)
запрова́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете запрова́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете запрова́джувать (future imperfective plural second-person)
запрова́джуватимете (future imperfective plural second-person)
запрова́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запрова́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запрова́джувать (future imperfective plural third-person)
запрова́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
запрова́джуймо (first-person imperative plural)
запрова́джуй (imperative second-person singular)
запрова́джуйте (imperative plural second-person)
запрова́джував (masculine past singular)
запрова́джували (masculine past plural)
запрова́джувала (feminine past singular)
запрова́джували (feminine past plural)
запрова́джувало (neuter past singular)
запрова́джували (neuter past plural)

[zɐprɔˈʋad͡ʒʊʋɐte]

Uk-запроваджувати.ogg

From the запрова́дж- (zaprovádž-) stem of запрова́дити (zaprovádyty) + -увати (-uvaty).

af

запрова́дити


уточнити

uk-verb

уточни́ти • (utočnýty) pf (imperfective уто́чнювати)

уточни́ти (canonical)
utočnýty (romanization)
уто́чнювати (imperfective)
уточни́ти (infinitive perfective)
уточни́ть (infinitive perfective)
уто́чнений (passive past perfective)
impersonal: уто́чнено (passive past perfective)
уточни́вши (adverbial past perfective)
уточню́ (first-person future perfective singular)
уточни́ш (future perfective second-person singular)
уточни́ть (future perfective singular third-person)
уточни́м (first-person future perfective plural)
уточнимо́ (first-person future perfective plural)
уточните́ (future perfective plural second-person)
уточня́ть (future perfective plural third-person)
уточні́м (first-person imperative plural)
уточні́мо (first-person imperative plural)
уточни́ (imperative second-person singular)
уточні́ть (imperative plural second-person)
уточни́в (masculine past singular)
уточни́ли (masculine past plural)
уточни́ла (feminine past singular)
уточни́ли (feminine past plural)
уточни́ло (neuter past singular)
уточни́ли (neuter past plural)

Uk-уточнити.ogg

From у- (u-) + то́чний (tóčnyj, “exact, precise”, adjective) + -и́ти (-ýty). Compare Russian уточни́ть (utočnítʹ).

af

(transitive) to specify, to make more exact/precise


уточнювати

uk-verb

уто́чнювати • (utóčnjuvaty) impf (perfective уточни́ти)

уто́чнювати (canonical)
utóčnjuvaty (romanization)
уточни́ти (perfective)
уто́чнювати (imperfective infinitive)
уто́чнювать (imperfective infinitive)
уто́чнюваний (imperfective passive past)
impersonal: уто́чнювано (imperfective passive past)
уто́чнюючи (adverbial imperfective present)
уто́чнювавши (adverbial imperfective past)
уто́чнюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вто́чнювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вто́чнювать (first-person future imperfective singular)
уто́чнюватиму (first-person future imperfective singular)
уто́чнюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш уто́чнювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш уто́чнювать (future imperfective second-person singular)
уто́чнюватимеш (future imperfective second-person singular)
уто́чнює (imperfective present singular third-person)
бу́де вто́чнювати (future imperfective singular third-person)
бу́де вто́чнювать (future imperfective singular third-person)
уто́чнюватиме (future imperfective singular third-person)
уто́чнюєм (first-person imperfective plural present)
уто́чнюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вто́чнювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вто́чнювать (first-person future imperfective plural)
уто́чнюватимемо (first-person future imperfective plural)
уто́чнюватимем (first-person future imperfective plural)
уто́чнюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вто́чнювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вто́чнювать (future imperfective plural second-person)
уто́чнюватимете (future imperfective plural second-person)
уто́чнюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть уто́чнювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть уто́чнювать (future imperfective plural third-person)
уто́чнюватимуть (future imperfective plural third-person)
уто́чнюймо (first-person imperative plural)
уто́чнюй (imperative second-person singular)
уто́чнюйте (imperative plural second-person)
уто́чнював (masculine past singular)
уто́чнювали (masculine past plural)
уто́чнювала (feminine past singular)
уто́чнювали (feminine past plural)
уто́чнювало (neuter past singular)
уто́чнювали (neuter past plural)

[ʊˈtɔt͡ʃnʲʊʋɐte]

Uk-уточнювати.ogg

From the уто́чн- (utóčn-) stem of уточни́ти pf (utočnýty) + -ювати (-juvaty).


запобігти

uk-verb

запобі́гти • (zapobíhty) pf (imperfective запобіга́ти)

запобі́гти (canonical)
zapobíhty (romanization)
запобіга́ти (imperfective)
запобі́гти (infinitive perfective)
запобі́гши (adverbial past perfective)
запобіжу́ (first-person future perfective singular)
запобіжи́ш (future perfective second-person singular)
запобіжи́ть (future perfective singular third-person)
запобіжи́м (first-person future perfective plural)
запобіжимо́ (first-person future perfective plural)
запобіжите́ (future perfective plural second-person)
запобіжа́ть (future perfective plural third-person)
запобіжі́м (first-person imperative plural)
запобіжі́мо (first-person imperative plural)
запобіжи́ (imperative second-person singular)
запобіжі́ть (imperative plural second-person)
запобі́г (masculine past singular)
запобі́гли (masculine past plural)
запобі́гла (feminine past singular)
запобі́гли (feminine past plural)
запобі́гло (neuter past singular)
запобі́гли (neuter past plural)

Uk-запобігти.ogg

From за- (za-) + побі́гти (pobíhty). Compare Polish zapobiec.

(intransitive) to prevent, to forestall, to avert [with dative]


відвернути

відверну́ти • (vidvernúty) pf (imperfective відверта́ти)

відверну́ти (canonical)
vidvernúty (romanization)
відверта́ти (imperfective)
відверну́ти (infinitive perfective)
відверну́ть (infinitive perfective)
відве́рнений (passive past perfective)
відве́рнутий (passive past perfective)
vidvérnenyj (passive past perfective)
vidvérnutyj (passive past perfective)
impersonal: відве́рнено (passive past perfective)
відве́рнуто (passive past perfective)
vidvérneno (passive past perfective)
vidvérnuto (passive past perfective)
відверну́вши (adverbial past perfective)
відверну́ (first-person future perfective singular)
відве́рнеш (future perfective second-person singular)
відве́рне (future perfective singular third-person)
відве́рнем (first-person future perfective plural)
відве́рнемо (first-person future perfective plural)
відве́рнете (future perfective plural second-person)
відве́рнуть (future perfective plural third-person)
відверні́м (first-person imperative plural)
відверні́мо (first-person imperative plural)
відверни́ (imperative second-person singular)
відверні́ть (imperative plural second-person)
відверну́в (masculine past singular)
відверну́ли (masculine past plural)
відверну́ла (feminine past singular)
відверну́ли (feminine past plural)
відверну́ло (neuter past singular)
відверну́ли (neuter past plural)

Uk-відвернути.ogg

to avert, to prevent, to ward off, to fend off


завадити

зава́дити • (zavádyty) pf (imperfective заважа́ти)

зава́дити (canonical)
zavádyty (romanization)
заважа́ти (imperfective)
зава́дити (infinitive perfective)
зава́дить (infinitive perfective)
зава́дивши (adverbial past perfective)
зава́джу (first-person future perfective singular)
зава́диш (future perfective second-person singular)
зава́дить (future perfective singular third-person)
зава́дим (first-person future perfective plural)
зава́димо (first-person future perfective plural)
зава́дите (future perfective plural second-person)
зава́дять (future perfective plural third-person)
зава́дьмо (first-person imperative plural)
зава́дь (imperative second-person singular)
зава́дьте (imperative plural second-person)
зава́див (masculine past singular)
зава́дили (masculine past plural)
зава́дила (feminine past singular)
зава́дили (feminine past plural)
зава́дило (neuter past singular)
зава́дили (neuter past plural)

Uk-завадити.ogg

(intransitive) to hinder, to obstruct, to impede, to hamper [with dative] (be an obstacle to)


перешкоджати

перешкоджа́ти

перешко́дити

перешкоджа́ти • (pereškodžáty) impf (perfective перешко́дити)

перешкоджа́ти (canonical)
pereškodžáty (romanization)
перешко́дити (perfective)
перешкоджа́ти (imperfective infinitive)
перешкоджа́ть (imperfective infinitive)
перешкоджа́ючи (adverbial imperfective present)
перешкоджа́вши (adverbial imperfective past)
перешкоджа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду перешкоджа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду перешкоджа́ть (first-person future imperfective singular)
перешкоджа́тиму (first-person future imperfective singular)
перешкоджа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш перешкоджа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш перешкоджа́ть (future imperfective second-person singular)
перешкоджа́тимеш (future imperfective second-person singular)
перешкоджа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де перешкоджа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де перешкоджа́ть (future imperfective singular third-person)
перешкоджа́тиме (future imperfective singular third-person)
перешкоджа́єм (first-person imperfective plural present)
перешкоджа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо перешкоджа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо перешкоджа́ть (first-person future imperfective plural)
перешкоджа́тимемо (first-person future imperfective plural)
перешкоджа́тимем (first-person future imperfective plural)
перешкоджа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете перешкоджа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете перешкоджа́ть (future imperfective plural second-person)
перешкоджа́тимете (future imperfective plural second-person)
перешкоджа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перешкоджа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перешкоджа́ть (future imperfective plural third-person)
перешкоджа́тимуть (future imperfective plural third-person)
перешкоджа́ймо (first-person imperative plural)
перешкоджа́й (imperative second-person singular)
перешкоджа́йте (imperative plural second-person)
перешкоджа́в (masculine past singular)
перешкоджа́ли (masculine past plural)
перешкоджа́ла (feminine past singular)
перешкоджа́ли (feminine past plural)
перешкоджа́ло (neuter past singular)
перешкоджа́ли (neuter past plural)

Uk-перешкоджати.ogg

From the перешкодж- (pereškodž-) stem of перешко́дити (pereškódyty) + -а́ти (-áty). Compare Polish przeszkadzać.

af

перешко́дити

(intransitive) to prevent, to hinder, to obstruct, to impede, to hamper [with dative] (be an obstacle to)


відвертати

uk-verb

відверта́ти • (vidvertáty) impf (perfective відверну́ти)

відверта́ти (canonical)
vidvertáty (romanization)
відверну́ти (perfective)
відверта́ти (imperfective infinitive)
відверта́ть (imperfective infinitive)
відверта́ючи (adverbial imperfective present)
відверта́вши (adverbial imperfective past)
відверта́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відверта́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду відверта́ть (first-person future imperfective singular)
відверта́тиму (first-person future imperfective singular)
відверта́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відверта́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш відверта́ть (future imperfective second-person singular)
відверта́тимеш (future imperfective second-person singular)
відверта́є (imperfective present singular third-person)
бу́де відверта́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де відверта́ть (future imperfective singular third-person)
відверта́тиме (future imperfective singular third-person)
відверта́єм (first-person imperfective plural present)
відверта́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відверта́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо відверта́ть (first-person future imperfective plural)
відверта́тимемо (first-person future imperfective plural)
відверта́тимем (first-person future imperfective plural)
відверта́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відверта́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете відверта́ть (future imperfective plural second-person)
відверта́тимете (future imperfective plural second-person)
відверта́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відверта́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відверта́ть (future imperfective plural third-person)
відверта́тимуть (future imperfective plural third-person)
відверта́ймо (first-person imperative plural)
відверта́й (imperative second-person singular)
відверта́йте (imperative plural second-person)
відверта́в (masculine past singular)
відверта́ли (masculine past plural)
відверта́ла (feminine past singular)
відверта́ли (feminine past plural)
відверта́ло (neuter past singular)
відверта́ли (neuter past plural)

Uk-відвертати.ogg

From від- (vid-) + верта́ти (vertáty). Compare Polish odwracać.


запобігати

запобіга́ти • (zapobiháty) impf (perfective запобі́гти)

запобіга́ти (canonical)
zapobiháty (romanization)
запобі́гти (perfective)
запобіга́ти (imperfective infinitive)
запобіга́ть (imperfective infinitive)
запобіга́ючи (adverbial imperfective present)
запобіга́вши (adverbial imperfective past)
запобіга́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду запобіга́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду запобіга́ть (first-person future imperfective singular)
запобіга́тиму (first-person future imperfective singular)
запобіга́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш запобіга́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш запобіга́ть (future imperfective second-person singular)
запобіга́тимеш (future imperfective second-person singular)
запобіга́є (imperfective present singular third-person)
бу́де запобіга́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де запобіга́ть (future imperfective singular third-person)
запобіга́тиме (future imperfective singular third-person)
запобіга́єм (first-person imperfective plural present)
запобіга́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо запобіга́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо запобіга́ть (first-person future imperfective plural)
запобіга́тимемо (first-person future imperfective plural)
запобіга́тимем (first-person future imperfective plural)
запобіга́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете запобіга́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете запобіга́ть (future imperfective plural second-person)
запобіга́тимете (future imperfective plural second-person)
запобіга́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запобіга́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запобіга́ть (future imperfective plural third-person)
запобіга́тимуть (future imperfective plural third-person)
запобіга́ймо (first-person imperative plural)
запобіга́й (imperative second-person singular)
запобіга́йте (imperative plural second-person)
запобіга́в (masculine past singular)
запобіга́ли (masculine past plural)
запобіга́ла (feminine past singular)
запобіга́ли (feminine past plural)
запобіга́ло (neuter past singular)
запобіга́ли (neuter past plural)

Uk-запобігати.ogg

From за- (za-) + побі́гати (pobíhaty). Compare Polish zapobiegać.

пе́ред перед#Ukrainian

(intransitive) to curry favor, to ingratiate oneself (with), to wheedle, to fawn, to suck up (to) (+ пе́ред (péred))


заважати

заважа́ти • (zavažáty) impf (perfective зава́дити)

заважа́ти (canonical)
zavažáty (romanization)
зава́дити (perfective)
заважа́ти (imperfective infinitive)
заважа́ть (imperfective infinitive)
заважа́ючи (adverbial imperfective present)
заважа́вши (adverbial imperfective past)
заважа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду заважа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду заважа́ть (first-person future imperfective singular)
заважа́тиму (first-person future imperfective singular)
заважа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заважа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш заважа́ть (future imperfective second-person singular)
заважа́тимеш (future imperfective second-person singular)
заважа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де заважа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де заважа́ть (future imperfective singular third-person)
заважа́тиме (future imperfective singular third-person)
заважа́єм (first-person imperfective plural present)
заважа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заважа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо заважа́ть (first-person future imperfective plural)
заважа́тимемо (first-person future imperfective plural)
заважа́тимем (first-person future imperfective plural)
заважа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заважа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете заважа́ть (future imperfective plural second-person)
заважа́тимете (future imperfective plural second-person)
заважа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заважа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заважа́ть (future imperfective plural third-person)
заважа́тимуть (future imperfective plural third-person)
заважа́ймо (first-person imperative plural)
заважа́й (imperative second-person singular)
заважа́йте (imperative plural second-person)
заважа́в (masculine past singular)
заважа́ли (masculine past plural)
заважа́ла (feminine past singular)
заважа́ли (feminine past plural)
заважа́ло (neuter past singular)
заважа́ли (neuter past plural)

Uk-заважати.ogg


перешкодити

перешко́дити

перешкоджа́ти

перешко́дити • (pereškódyty) pf (imperfective перешкоджа́ти)

перешко́дити (canonical)
pereškódyty (romanization)
перешкоджа́ти (imperfective)
перешко́дити (infinitive perfective)
перешко́дить (infinitive perfective)
перешко́дивши (adverbial past perfective)
перешко́джу (first-person future perfective singular)
перешко́диш (future perfective second-person singular)
перешко́дить (future perfective singular third-person)
перешко́дим (first-person future perfective plural)
перешко́димо (first-person future perfective plural)
перешко́дите (future perfective plural second-person)
перешко́дять (future perfective plural third-person)
перешко́дьмо (first-person imperative plural)
перешко́дь (imperative second-person singular)
перешко́дьте (imperative plural second-person)
перешко́див (masculine past singular)
перешко́дили (masculine past plural)
перешко́дила (feminine past singular)
перешко́дили (feminine past plural)
перешко́дило (neuter past singular)
перешко́дили (neuter past plural)

uk-conj

перешко́дити<4a.pf.intr>

Uk-перешкодити.ogg

From перешко́да (pereškóda) + -ити (-yty). Compare Polish przeszkodzić.

Незаба́ром з того́ бо́ку пролуна́ли по́стріли, але́ кущі́ й дере́ва перешко́дили мені́ поба́чити, що там роби́лося.

1950, Leonid Smilyansky, Сашко, page 17:

Soon shots were fired from the other side, but bushes and trees prevented me from seeing what was going on there.

Nezabárom z tohó bóku prolunály póstrily, alé kuščí j deréva pereškódyly mení pobáčyty, ščo tam robýlosja.


завершити

uk-verb

заве́ршувати

заверши́ти • (zaveršýty) pf (imperfective заве́ршувати)

заверши́ти (canonical)
zaveršýty (romanization)
заве́ршувати (imperfective)
заверши́ти (infinitive perfective)
заверши́ть (infinitive perfective)
заверше́ний (passive past perfective)
impersonal: заверше́но (passive past perfective)
заверши́вши (adverbial past perfective)
завершу́ (first-person future perfective singular)
заверши́ш (future perfective second-person singular)
заверши́ть (future perfective singular third-person)
заверши́м (first-person future perfective plural)
завершимо́ (first-person future perfective plural)
завершите́ (future perfective plural second-person)
заверша́ть (future perfective plural third-person)
заверші́м (first-person imperative plural)
заверші́мо (first-person imperative plural)
заверши́ (imperative second-person singular)
заверші́ть (imperative plural second-person)
заверши́в (masculine past singular)
заверши́ли (masculine past plural)
заверши́ла (feminine past singular)
заверши́ли (feminine past plural)
заверши́ло (neuter past singular)
заверши́ли (neuter past plural)

Uk-завершити.ogg

From за- (za-) + верши́ти (veršýty). Compare Russian заверши́ть (zaveršítʹ).

(transitive) to complete, to conclude (bring to completion)


завершувати

заве́ршувати

заве́ршувати • (zavéršuvaty) impf (perfective заверши́ти)

заве́ршувати (canonical)
zavéršuvaty (romanization)
заверши́ти (perfective)
заве́ршувати (imperfective infinitive)
заве́ршувать (imperfective infinitive)
заве́ршуючи (adverbial imperfective present)
заве́ршувавши (adverbial imperfective past)
заве́ршую (first-person imperfective present singular)
бу́ду заве́ршувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заве́ршувать (first-person future imperfective singular)
заве́ршуватиму (first-person future imperfective singular)
заве́ршуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заве́ршувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заве́ршувать (future imperfective second-person singular)
заве́ршуватимеш (future imperfective second-person singular)
заве́ршує (imperfective present singular third-person)
бу́де заве́ршувати (future imperfective singular third-person)
бу́де заве́ршувать (future imperfective singular third-person)
заве́ршуватиме (future imperfective singular third-person)
заве́ршуєм (first-person imperfective plural present)
заве́ршуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заве́ршувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заве́ршувать (first-person future imperfective plural)
заве́ршуватимемо (first-person future imperfective plural)
заве́ршуватимем (first-person future imperfective plural)
заве́ршуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заве́ршувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заве́ршувать (future imperfective plural second-person)
заве́ршуватимете (future imperfective plural second-person)
заве́ршують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заве́ршувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заве́ршувать (future imperfective plural third-person)
заве́ршуватимуть (future imperfective plural third-person)
заве́ршуймо (first-person imperative plural)
заве́ршуй (imperative second-person singular)
заве́ршуйте (imperative plural second-person)
заве́ршував (masculine past singular)
заве́ршували (masculine past plural)
заве́ршувала (feminine past singular)
заве́ршували (feminine past plural)
заве́ршувало (neuter past singular)
заве́ршували (neuter past plural)

[zɐˈʋɛrʃʊʋɐte]

Uk-завершувати.ogg

From the заве́рш- (zavérš-) stem of заверши́ти (zaveršýty) + -увати (-uvaty). Compare Russian заверша́ть (zaveršátʹ).


заявити

uk-verb

заяви́ти • (zajavýty) pf (imperfective заявля́ти)

заяви́ти (canonical)
zajavýty (romanization)
заявля́ти (imperfective)
заяви́ти (infinitive perfective)
заяви́ть (infinitive perfective)
зая́влений (passive past perfective)
impersonal: зая́влено (passive past perfective)
заяви́вши (adverbial past perfective)
заявлю́ (first-person future perfective singular)
зая́виш (future perfective second-person singular)
зая́вить (future perfective singular third-person)
зая́вим (first-person future perfective plural)
зая́вимо (first-person future perfective plural)
зая́вите (future perfective plural second-person)
зая́влять (future perfective plural third-person)
заяві́м (first-person imperative plural)
заяві́мо (first-person imperative plural)
заяви́ (imperative second-person singular)
заяві́ть (imperative plural second-person)
заяви́в (masculine past singular)
заяви́ли (masculine past plural)
заяви́ла (feminine past singular)
заяви́ли (feminine past plural)
заяви́ло (neuter past singular)
заяви́ли (neuter past plural)

Uk-заявити.ogg

From за- (za-) + яви́ти (javýty), ultimately from Proto-Slavic *aviti. Compare Russian заяви́ть (zajavítʹ).

(transitive) to state, to declare, to announce


заявляти

заявля́ти • (zajavljáty) impf (perfective заяви́ти)

заявля́ти (canonical)
zajavljáty (romanization)
заяви́ти (perfective)
заявля́ти (imperfective infinitive)
заявля́ть (imperfective infinitive)
заявля́ючи (adverbial imperfective present)
заявля́вши (adverbial imperfective past)
заявля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду заявля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду заявля́ть (first-person future imperfective singular)
заявля́тиму (first-person future imperfective singular)
заявля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заявля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш заявля́ть (future imperfective second-person singular)
заявля́тимеш (future imperfective second-person singular)
заявля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де заявля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де заявля́ть (future imperfective singular third-person)
заявля́тиме (future imperfective singular third-person)
заявля́єм (first-person imperfective plural present)
заявля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заявля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо заявля́ть (first-person future imperfective plural)
заявля́тимемо (first-person future imperfective plural)
заявля́тимем (first-person future imperfective plural)
заявля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заявля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете заявля́ть (future imperfective plural second-person)
заявля́тимете (future imperfective plural second-person)
заявля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заявля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заявля́ть (future imperfective plural third-person)
заявля́тимуть (future imperfective plural third-person)
заявля́ймо (first-person imperative plural)
заявля́й (imperative second-person singular)
заявля́йте (imperative plural second-person)
заявля́в (masculine past singular)
заявля́ли (masculine past plural)
заявля́ла (feminine past singular)
заявля́ли (feminine past plural)
заявля́ло (neuter past singular)
заявля́ли (neuter past plural)

Uk-заявляти.ogg

From заяви́ти (zajavýty) + -я́ти (-játy). Compare Russian заявля́ть (zajavljátʹ).


вирішити

ви́рішити • (výrišyty) pf (imperfective вирі́шувати)

ви́рішити (canonical)
výrišyty (romanization)
вирі́шувати (imperfective)
ви́рішити (infinitive perfective)
ви́рішить (infinitive perfective)
ви́рішений (passive past perfective)
impersonal: ви́рішено (passive past perfective)
ви́рішивши (adverbial past perfective)
ви́рішу (first-person future perfective singular)
ви́рішиш (future perfective second-person singular)
ви́рішить (future perfective singular third-person)
ви́рішим (first-person future perfective plural)
ви́рішимо (first-person future perfective plural)
ви́рішите (future perfective plural second-person)
ви́рішать (future perfective plural third-person)
ви́рішім (first-person imperative plural)
ви́рішімо (first-person imperative plural)
ви́ріши (imperative second-person singular)
ви́рішіть (imperative plural second-person)
ви́рішив (masculine past singular)
ви́рішили (masculine past plural)
ви́рішила (feminine past singular)
ви́рішили (feminine past plural)
ви́рішило (neuter past singular)
ви́рішили (neuter past plural)

Uk-вирішити.ogg

ви́- (vý-) + ріши́ти pf (rišýty). Cognate of Belarusian вы́рашыць (výrašycʹ).


нагромадити

нагрома́дити

нагрома́джувати

нагрома́дити • (nahromádyty) pf (imperfective нагрома́джувати)

нагрома́дити (canonical)
nahromádyty (romanization)
нагрома́джувати (imperfective)
нагрома́дити (infinitive perfective)
нагрома́дить (infinitive perfective)
нагрома́джений (passive past perfective)
impersonal: нагрома́джено (passive past perfective)
нагрома́дивши (adverbial past perfective)
нагрома́джу (first-person future perfective singular)
нагрома́диш (future perfective second-person singular)
нагрома́дить (future perfective singular third-person)
нагрома́дим (first-person future perfective plural)
нагрома́димо (first-person future perfective plural)
нагрома́дите (future perfective plural second-person)
нагрома́дять (future perfective plural third-person)
нагрома́дьмо (first-person imperative plural)
нагрома́дь (imperative second-person singular)
нагрома́дьте (imperative plural second-person)
нагрома́див (masculine past singular)
нагрома́дили (masculine past plural)
нагрома́дила (feminine past singular)
нагрома́дили (feminine past plural)
нагрома́дило (neuter past singular)
нагрома́дили (neuter past plural)

Uk-нагромадити.ogg

From на- (na-) + грома́дити (hromádyty). Compare Russian нагромозди́ть (nagromozdítʹ).

cog

нагромозди́ть

(transitive) to accumulate, to pile up, to heap up


підсумувати

uk-verb

підсумува́ти

підсумо́вувати

підсумува́ти • (pidsumuváty) pf (imperfective підсумо́вувати)

підсумува́ти (canonical)
pidsumuváty (romanization)
підсумо́вувати (imperfective)
підсумува́ти (infinitive perfective)
підсумува́ть (infinitive perfective)
підсумо́ваний (passive past perfective)
impersonal: підсумо́вано (passive past perfective)
підсумува́вши (adverbial past perfective)
підсуму́ю (first-person future perfective singular)
підсуму́єш (future perfective second-person singular)
підсуму́є (future perfective singular third-person)
підсуму́єм (first-person future perfective plural)
підсуму́ємо (first-person future perfective plural)
підсуму́єте (future perfective plural second-person)
підсуму́ють (future perfective plural third-person)
підсуму́ймо (first-person imperative plural)
підсуму́й (imperative second-person singular)
підсуму́йте (imperative plural second-person)
підсумува́в (masculine past singular)
підсумува́ли (masculine past plural)
підсумува́ла (feminine past singular)
підсумува́ли (feminine past plural)
підсумува́ло (neuter past singular)
підсумува́ли (neuter past plural)

Uk-підсумувати.ogg

під- (pid-) + су́ма f (súma, “sum”) + -увати (-uvaty)


узагальнити

uk-verb

узага́льнити

узага́льнювати

узага́льнити • (uzahálʹnyty) pf (imperfective узага́льнювати)

узага́льнити (canonical)
uzahálʹnyty (romanization)
узага́льнювати (imperfective)
узага́льнити (infinitive perfective)
узага́льнить (infinitive perfective)
узага́льнений (passive past perfective)
impersonal: узага́льнено (passive past perfective)
узага́льнивши (adverbial past perfective)
узага́льню (first-person future perfective singular)
узага́льниш (future perfective second-person singular)
узага́льнить (future perfective singular third-person)
узага́льним (first-person future perfective plural)
узага́льнимо (first-person future perfective plural)
узага́льните (future perfective plural second-person)
узага́льнять (future perfective plural third-person)
узага́льнім (first-person imperative plural)
узага́льнімо (first-person imperative plural)
узага́льни (imperative second-person singular)
узага́льніть (imperative plural second-person)
узага́льнив (masculine past singular)
узага́льнили (masculine past plural)
узага́льнила (feminine past singular)
узага́льнили (feminine past plural)
узага́льнило (neuter past singular)
узага́льнили (neuter past plural)

Uk-узагальнити.ogg

у- (u-) + зага́льний (zahálʹnyj, “general”) + -ити (-yty)


наблизити

uk-verb

набли́зити • (nablýzyty) pf (imperfective наближа́ти)

набли́зити (canonical)
nablýzyty (romanization)
наближа́ти (imperfective)
набли́зити (infinitive perfective)
набли́зить (infinitive perfective)
набли́жений (passive past perfective)
impersonal: набли́жено (passive past perfective)
набли́зивши (adverbial past perfective)
набли́жу (first-person future perfective singular)
набли́зиш (future perfective second-person singular)
набли́зить (future perfective singular third-person)
набли́зим (first-person future perfective plural)
набли́зимо (first-person future perfective plural)
набли́зите (future perfective plural second-person)
набли́зять (future perfective plural third-person)
набли́зьмо (first-person imperative plural)
набли́зь (imperative second-person singular)
набли́зьте (imperative plural second-person)
набли́зив (masculine past singular)
набли́зили (masculine past plural)
набли́зила (feminine past singular)
набли́зили (feminine past plural)
набли́зило (neuter past singular)
набли́зили (neuter past plural)

(transitive) to bring nearer / closer, to move nearer / closer


зібрати

зібра́ти • (zibráty) pf (imperfective збира́ти)

зібра́ти (canonical)
zibráty (romanization)
збира́ти (imperfective)
зібра́ти (infinitive perfective)
зібра́ть (infinitive perfective)
зі́браний (passive past perfective)
impersonal: зі́брано (passive past perfective)
зібра́вши (adverbial past perfective)
зберу́ (first-person future perfective singular)
збере́ш (future perfective second-person singular)
збере́ (future perfective singular third-person)
збере́м (first-person future perfective plural)
зберемо́ (first-person future perfective plural)
зберете́ (future perfective plural second-person)
зберу́ть (future perfective plural third-person)
збері́м (first-person imperative plural)
збері́мо (first-person imperative plural)
збери́ (imperative second-person singular)
збері́ть (imperative plural second-person)
зібра́в (masculine past singular)
зібра́ли (masculine past plural)
зібра́ла (feminine past singular)
зібра́ли (feminine past plural)
зібра́ло (neuter past singular)
зібра́ли (neuter past plural)

Uk-зібрати.ogg

From зі- (zi-) + бра́ти (bráty). Compare Russian собра́ть (sobrátʹ), Belarusian сабра́ць (sabrácʹ), Polish zebrać.


підсумовувати

підсумо́вувати

підсумува́ти

підсумо́вувати • (pidsumóvuvaty) impf (perfective підсумува́ти)

підсумо́вувати (canonical)
pidsumóvuvaty (romanization)
підсумува́ти (perfective)
підсумо́вувати (imperfective infinitive)
підсумо́вувать (imperfective infinitive)
підсумо́вуючи (adverbial imperfective present)
підсумо́вувавши (adverbial imperfective past)
підсумо́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду підсумо́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду підсумо́вувать (first-person future imperfective singular)
підсумо́вуватиму (first-person future imperfective singular)
підсумо́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш підсумо́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш підсумо́вувать (future imperfective second-person singular)
підсумо́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
підсумо́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де підсумо́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де підсумо́вувать (future imperfective singular third-person)
підсумо́вуватиме (future imperfective singular third-person)
підсумо́вуєм (first-person imperfective plural present)
підсумо́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо підсумо́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо підсумо́вувать (first-person future imperfective plural)
підсумо́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
підсумо́вуватимем (first-person future imperfective plural)
підсумо́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете підсумо́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете підсумо́вувать (future imperfective plural second-person)
підсумо́вуватимете (future imperfective plural second-person)
підсумо́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підсумо́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підсумо́вувать (future imperfective plural third-person)
підсумо́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
підсумо́вуймо (first-person imperative plural)
підсумо́вуй (imperative second-person singular)
підсумо́вуйте (imperative plural second-person)
підсумо́вував (masculine past singular)
підсумо́вували (masculine past plural)
підсумо́вувала (feminine past singular)
підсумо́вували (feminine past plural)
підсумо́вувало (neuter past singular)
підсумо́вували (neuter past plural)

From the підсумо́в- (pidsumóv-) stem of підсумува́ти pf (pidsumuváty) + -увати (-uvaty).

af

підсумува́ти


наближати

uk-verb

наближа́ти • (nablyžáty) impf (perfective набли́зити)

наближа́ти (canonical)
nablyžáty (romanization)
набли́зити (perfective)
наближа́ти (imperfective infinitive)
наближа́ть (imperfective infinitive)
наближа́ючи (adverbial imperfective present)
наближа́вши (adverbial imperfective past)
наближа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду наближа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду наближа́ть (first-person future imperfective singular)
наближа́тиму (first-person future imperfective singular)
наближа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш наближа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш наближа́ть (future imperfective second-person singular)
наближа́тимеш (future imperfective second-person singular)
наближа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де наближа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де наближа́ть (future imperfective singular third-person)
наближа́тиме (future imperfective singular third-person)
наближа́єм (first-person imperfective plural present)
наближа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо наближа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо наближа́ть (first-person future imperfective plural)
наближа́тимемо (first-person future imperfective plural)
наближа́тимем (first-person future imperfective plural)
наближа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете наближа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете наближа́ть (future imperfective plural second-person)
наближа́тимете (future imperfective plural second-person)
наближа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть наближа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть наближа́ть (future imperfective plural third-person)
наближа́тимуть (future imperfective plural third-person)
наближа́ймо (first-person imperative plural)
наближа́й (imperative second-person singular)
наближа́йте (imperative plural second-person)
наближа́в (masculine past singular)
наближа́ли (masculine past plural)
наближа́ла (feminine past singular)
наближа́ли (feminine past plural)
наближа́ло (neuter past singular)
наближа́ли (neuter past plural)


нагромаджувати

нагрома́джувати

нагрома́дити

нагрома́джувати • (nahromádžuvaty) impf (perfective нагрома́дити)

нагрома́джувати (canonical)
nahromádžuvaty (romanization)
нагрома́дити (perfective)
нагрома́джувати (imperfective infinitive)
нагрома́джувать (imperfective infinitive)
нагрома́джуваний (imperfective passive past)
impersonal: нагрома́джувано (imperfective passive past)
нагрома́джуючи (adverbial imperfective present)
нагрома́джувавши (adverbial imperfective past)
нагрома́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду нагрома́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду нагрома́джувать (first-person future imperfective singular)
нагрома́джуватиму (first-person future imperfective singular)
нагрома́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш нагрома́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш нагрома́джувать (future imperfective second-person singular)
нагрома́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
нагрома́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де нагрома́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де нагрома́джувать (future imperfective singular third-person)
нагрома́джуватиме (future imperfective singular third-person)
нагрома́джуєм (first-person imperfective plural present)
нагрома́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо нагрома́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо нагрома́джувать (first-person future imperfective plural)
нагрома́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
нагрома́джуватимем (first-person future imperfective plural)
нагрома́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете нагрома́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете нагрома́джувать (future imperfective plural second-person)
нагрома́джуватимете (future imperfective plural second-person)
нагрома́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть нагрома́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть нагрома́джувать (future imperfective plural third-person)
нагрома́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
нагрома́джуймо (first-person imperative plural)
нагрома́джуй (imperative second-person singular)
нагрома́джуйте (imperative plural second-person)
нагрома́джував (masculine past singular)
нагрома́джували (masculine past plural)
нагрома́джувала (feminine past singular)
нагрома́джували (feminine past plural)
нагрома́джувало (neuter past singular)
нагрома́джували (neuter past plural)

[nɐɦrɔˈmad͡ʒʊʋɐte]

Uk-нагромаджувати.ogg

From the нагрома́дж- (nahromádž-) stem of нагрома́дити (nahromádyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian нагроможда́ть (nagromoždátʹ).

af

нагрома́дити

cog

нагроможда́ть


узагальнювати

uk-verb

узага́льнювати

узага́льнити

узага́льнювати • (uzahálʹnjuvaty) impf (perfective узага́льнити)

узага́льнювати (canonical)
uzahálʹnjuvaty (romanization)
узага́льнити (perfective)
узага́льнювати (imperfective infinitive)
узага́льнювать (imperfective infinitive)
узага́льнюваний (imperfective passive past)
impersonal: узага́льнювано (imperfective passive past)
узага́льнюючи (adverbial imperfective present)
узага́льнювавши (adverbial imperfective past)
узага́льнюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду взага́льнювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду взага́льнювать (first-person future imperfective singular)
узага́льнюватиму (first-person future imperfective singular)
узага́льнюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш узага́льнювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш узага́льнювать (future imperfective second-person singular)
узага́льнюватимеш (future imperfective second-person singular)
узага́льнює (imperfective present singular third-person)
бу́де взага́льнювати (future imperfective singular third-person)
бу́де взага́льнювать (future imperfective singular third-person)
узага́льнюватиме (future imperfective singular third-person)
узага́льнюєм (first-person imperfective plural present)
узага́льнюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо взага́льнювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо взага́льнювать (first-person future imperfective plural)
узага́льнюватимемо (first-person future imperfective plural)
узага́льнюватимем (first-person future imperfective plural)
узага́льнюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете взага́льнювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете взага́льнювать (future imperfective plural second-person)
узага́льнюватимете (future imperfective plural second-person)
узага́льнюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть узага́льнювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть узага́льнювать (future imperfective plural third-person)
узага́льнюватимуть (future imperfective plural third-person)
узага́льнюймо (first-person imperative plural)
узага́льнюй (imperative second-person singular)
узага́льнюйте (imperative plural second-person)
узага́льнював (masculine past singular)
узага́льнювали (masculine past plural)
узага́льнювала (feminine past singular)
узага́льнювали (feminine past plural)
узага́льнювало (neuter past singular)
узага́льнювали (neuter past plural)

[ʊzɐˈɦalʲnʲʊʋɐte]

Uk-узагальнювати.ogg

узага́льнити pf (uzahálʹnyty) + -ювати (-juvaty)

af

узага́льнити


збирати

uk-verb

збира́ти • (zbyráty) impf (perfective зібра́ти)

збира́ти (canonical)
zbyráty (romanization)
зібра́ти (perfective)
збира́ти (imperfective infinitive)
збира́ть (imperfective infinitive)
зби́раний (imperfective passive past)
impersonal: зби́рано (imperfective passive past)
збира́ючи (adverbial imperfective present)
збира́вши (adverbial imperfective past)
збира́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду збира́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду збира́ть (first-person future imperfective singular)
збира́тиму (first-person future imperfective singular)
збира́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш збира́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш збира́ть (future imperfective second-person singular)
збира́тимеш (future imperfective second-person singular)
збира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де збира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де збира́ть (future imperfective singular third-person)
збира́тиме (future imperfective singular third-person)
збира́єм (first-person imperfective plural present)
збира́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо збира́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо збира́ть (first-person future imperfective plural)
збира́тимемо (first-person future imperfective plural)
збира́тимем (first-person future imperfective plural)
збира́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете збира́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете збира́ть (future imperfective plural second-person)
збира́тимете (future imperfective plural second-person)
збира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть збира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть збира́ть (future imperfective plural third-person)
збира́тимуть (future imperfective plural third-person)
збира́ймо (first-person imperative plural)
збира́й (imperative second-person singular)
збира́йте (imperative plural second-person)
збира́в (masculine past singular)
збира́ли (masculine past plural)
збира́ла (feminine past singular)
збира́ли (feminine past plural)
збира́ло (neuter past singular)
збира́ли (neuter past plural)

Uk-збирати.ogg

From з- (z-) + -бира́ти (-byráty). Compare Russian собира́ть (sobirátʹ), Belarusian збіра́ць (zbirácʹ), Polish zbierać.

Гуртом землю обробляємо, гуртом хліб збираємо та в громадські магазеї засипаємо, поки перемелемо […].

1905, Panas Myrny, Сон, archived from the original on 2017-05-14:

Together we work the land, together we harvest the grain and pour it into the communal grain stores until we grind it […] .

Hurtom zemlju obrobljajemo, hurtom xlib zbyrajemo ta v hromadsʹki mahazeji zasypajemo, poky peremelemo […].


попередити

попереджа́ти

попере́джувати

попере́дити • (poperédyty) pf (imperfective попереджа́ти or попере́джувати)

попере́дити (canonical)
poperédyty (romanization)
попереджа́ти (imperfective)
попере́джувати (imperfective)
попере́дити (infinitive perfective)
попере́дить (infinitive perfective)
попере́джений (passive past perfective)
impersonal: попере́джено (passive past perfective)
попере́дивши (adverbial past perfective)
попере́джу (first-person future perfective singular)
попере́диш (future perfective second-person singular)
попере́дить (future perfective singular third-person)
попере́дим (first-person future perfective plural)
попере́димо (first-person future perfective plural)
попере́дите (future perfective plural second-person)
попере́дять (future perfective plural third-person)
попере́дьмо (first-person imperative plural)
попере́дь (imperative second-person singular)
попере́дьте (imperative plural second-person)
попере́див (masculine past singular)
попере́дили (masculine past plural)
попере́дила (feminine past singular)
попере́дили (feminine past plural)
попере́дило (neuter past singular)
попере́дили (neuter past plural)

Uk-попередити.ogg

(transitive) to notify in advance, to give notice to, to let know beforehand


трансформувати

трансформува́ти

трансформува́ти • (transformuváty) impf or pf

трансформува́ти (canonical)
transformuváty (romanization)
трансформува́ти (imperfective infinitive)
трансформува́ть (imperfective infinitive)
трансформо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: трансформо́вано (imperfective passive past)
трансформу́ючи (adverbial imperfective present)
трансформува́вши (adverbial imperfective past)
трансформу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду трансформува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду трансформува́ть (first-person future imperfective singular)
трансформува́тиму (first-person future imperfective singular)
трансформу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш трансформува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш трансформува́ть (future imperfective second-person singular)
трансформува́тимеш (future imperfective second-person singular)
трансформу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де трансформува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де трансформува́ть (future imperfective singular third-person)
трансформува́тиме (future imperfective singular third-person)
трансформу́єм (first-person imperfective plural present)
трансформу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо трансформува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо трансформува́ть (first-person future imperfective plural)
трансформува́тимемо (first-person future imperfective plural)
трансформува́тимем (first-person future imperfective plural)
трансформу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете трансформува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете трансформува́ть (future imperfective plural second-person)
трансформува́тимете (future imperfective plural second-person)
трансформу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть трансформува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть трансформува́ть (future imperfective plural third-person)
трансформува́тимуть (future imperfective plural third-person)
трансформу́ймо (first-person imperative plural)
трансформу́й (imperative second-person singular)
трансформу́йте (imperative plural second-person)
трансформува́в (masculine past singular)
трансформува́ли (masculine past plural)
трансформува́ла (feminine past singular)
трансформува́ли (feminine past plural)
трансформува́ло (neuter past singular)
трансформува́ли (neuter past plural)

Uk-трансформувати.ogg

From Latin trānsformāre, with -увати (-uvaty) ending.


перетворювати

перетво́рювати

перетвори́ти

перетво́рювати • (peretvórjuvaty) impf (perfective перетвори́ти)

перетво́рювати (canonical)
peretvórjuvaty (romanization)
перетвори́ти (perfective)
перетво́рювати (imperfective infinitive)
перетво́рювать (imperfective infinitive)
перетво́рюваний (imperfective passive past)
impersonal: перетво́рювано (imperfective passive past)
перетво́рюючи (adverbial imperfective present)
перетво́рювавши (adverbial imperfective past)
перетво́рюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду перетво́рювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду перетво́рювать (first-person future imperfective singular)
перетво́рюватиму (first-person future imperfective singular)
перетво́рюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш перетво́рювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш перетво́рювать (future imperfective second-person singular)
перетво́рюватимеш (future imperfective second-person singular)
перетво́рює (imperfective present singular third-person)
бу́де перетво́рювати (future imperfective singular third-person)
бу́де перетво́рювать (future imperfective singular third-person)
перетво́рюватиме (future imperfective singular third-person)
перетво́рюєм (first-person imperfective plural present)
перетво́рюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо перетво́рювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо перетво́рювать (first-person future imperfective plural)
перетво́рюватимемо (first-person future imperfective plural)
перетво́рюватимем (first-person future imperfective plural)
перетво́рюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете перетво́рювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете перетво́рювать (future imperfective plural second-person)
перетво́рюватимете (future imperfective plural second-person)
перетво́рюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть перетво́рювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть перетво́рювать (future imperfective plural third-person)
перетво́рюватимуть (future imperfective plural third-person)
перетво́рюймо (first-person imperative plural)
перетво́рюй (imperative second-person singular)
перетво́рюйте (imperative plural second-person)
перетво́рював (masculine past singular)
перетво́рювали (masculine past plural)
перетво́рювала (feminine past singular)
перетво́рювали (feminine past plural)
перетво́рювало (neuter past singular)
перетво́рювали (neuter past plural)

Uk-перетворювати.ogg

From the перетво́р- (peretvór-) stem of перетвори́ти pf (peretvorýty) + -ювати (-juvaty). Compare Polish przetwarzać.

af

перетвори́ти

(transitive) to transform, to convert, to transmute, to transfigure, to turn (:something into something else)


попереджати

uk-verb

попереджа́ти

попереджа́ти • (poperedžáty) impf (perfective попере́дити)

попереджа́ти (canonical)
poperedžáty (romanization)
попере́дити (perfective)
попереджа́ти (imperfective infinitive)
попереджа́ть (imperfective infinitive)
попереджа́ючи (adverbial imperfective present)
попереджа́вши (adverbial imperfective past)
попереджа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду попереджа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду попереджа́ть (first-person future imperfective singular)
попереджа́тиму (first-person future imperfective singular)
попереджа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш попереджа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш попереджа́ть (future imperfective second-person singular)
попереджа́тимеш (future imperfective second-person singular)
попереджа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де попереджа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де попереджа́ть (future imperfective singular third-person)
попереджа́тиме (future imperfective singular third-person)
попереджа́єм (first-person imperfective plural present)
попереджа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо попереджа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо попереджа́ть (first-person future imperfective plural)
попереджа́тимемо (first-person future imperfective plural)
попереджа́тимем (first-person future imperfective plural)
попереджа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете попереджа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете попереджа́ть (future imperfective plural second-person)
попереджа́тимете (future imperfective plural second-person)
попереджа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть попереджа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть попереджа́ть (future imperfective plural third-person)
попереджа́тимуть (future imperfective plural third-person)
попереджа́ймо (first-person imperative plural)
попереджа́й (imperative second-person singular)
попереджа́йте (imperative plural second-person)
попереджа́в (masculine past singular)
попереджа́ли (masculine past plural)
попереджа́ла (feminine past singular)
попереджа́ли (feminine past plural)
попереджа́ло (neuter past singular)
попереджа́ли (neuter past plural)

Uk-попереджати.ogg

попере́дити pf (poperédyty) + -а́ти (-áty)


перетворити

uk-verb

перетвори́ти

перетво́рювати

перетвори́ти • (peretvorýty) pf (imperfective перетво́рювати)

перетвори́ти (canonical)
peretvorýty (romanization)
перетво́рювати (imperfective)
перетвори́ти (infinitive perfective)
перетвори́ть (infinitive perfective)
перетво́рений (passive past perfective)
impersonal: перетво́рено (passive past perfective)
перетвори́вши (adverbial past perfective)
перетворю́ (first-person future perfective singular)
перетво́риш (future perfective second-person singular)
перетво́рить (future perfective singular third-person)
перетво́рим (first-person future perfective plural)
перетво́римо (first-person future perfective plural)
перетво́рите (future perfective plural second-person)
перетво́рять (future perfective plural third-person)
перетворі́м (first-person imperative plural)
перетворі́мо (first-person imperative plural)
перетвори́ (imperative second-person singular)
перетворі́ть (imperative plural second-person)
перетвори́в (masculine past singular)
перетвори́ли (masculine past plural)
перетвори́ла (feminine past singular)
перетвори́ли (feminine past plural)
перетвори́ло (neuter past singular)
перетвори́ли (neuter past plural)

Uk-перетворити.ogg

From пере- (pere-) + твори́ти impf (tvorýty). Compare Polish przetworzyć.


покарати

покара́ти • (pokaráty) pf (imperfective кара́ти)

покара́ти (canonical)
pokaráty (romanization)
кара́ти (imperfective)
покара́ти (infinitive perfective)
покара́ть (infinitive perfective)
пока́раний (passive past perfective)
impersonal: пока́рано (passive past perfective)
покара́вши (adverbial past perfective)
покара́ю (first-person future perfective singular)
покара́єш (future perfective second-person singular)
покара́є (future perfective singular third-person)
покара́єм (first-person future perfective plural)
покара́ємо (first-person future perfective plural)
покара́єте (future perfective plural second-person)
покара́ють (future perfective plural third-person)
покара́ймо (first-person imperative plural)
покара́й (imperative second-person singular)
покара́йте (imperative plural second-person)
покара́в (masculine past singular)
покара́ли (masculine past plural)
покара́ла (feminine past singular)
покара́ли (feminine past plural)
покара́ло (neuter past singular)
покара́ли (neuter past plural)

Uk-покарати.ogg

From по- (po-) + кара́ти impf (karáty). Compare Russian покара́ть (pokarátʹ).


зосередити

зосере́джувати

зосере́дити • (zoserédyty) pf (imperfective зосере́джувати)

зосере́дити (canonical)
zoserédyty (romanization)
зосере́джувати (imperfective)
зосере́дити (infinitive perfective)
зосере́дить (infinitive perfective)
зосере́джений (passive past perfective)
impersonal: зосере́джено (passive past perfective)
зосере́дивши (adverbial past perfective)
зосере́джу (first-person future perfective singular)
зосере́диш (future perfective second-person singular)
зосере́дить (future perfective singular third-person)
зосере́дим (first-person future perfective plural)
зосере́димо (first-person future perfective plural)
зосере́дите (future perfective plural second-person)
зосере́дять (future perfective plural third-person)
зосере́дьмо (first-person imperative plural)
зосере́дь (imperative second-person singular)
зосере́дьте (imperative plural second-person)
зосере́див (masculine past singular)
зосере́дили (masculine past plural)
зосере́дила (feminine past singular)
зосере́дили (feminine past plural)
зосере́дило (neuter past singular)
зосере́дили (neuter past plural)

зо- (zo-) + сере́д (seréd) + -ити (-yty)

af

(transitive) to concentrate, to focus, to center


госпіталізувати

uk-verb

госпіталізува́ти

госпіталізува́ти • (hospitalizuváty) impf or pf

госпіталізува́ти (canonical)
hospitalizuváty (romanization)
госпіталізува́ти (imperfective infinitive)
госпіталізува́ть (imperfective infinitive)
госпіталізо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: госпіталізо́вано (imperfective passive past)
госпіталізу́ючи (adverbial imperfective present)
госпіталізува́вши (adverbial imperfective past)
госпіталізу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду госпіталізува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду госпіталізува́ть (first-person future imperfective singular)
госпіталізува́тиму (first-person future imperfective singular)
госпіталізу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш госпіталізува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш госпіталізува́ть (future imperfective second-person singular)
госпіталізува́тимеш (future imperfective second-person singular)
госпіталізу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де госпіталізува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де госпіталізува́ть (future imperfective singular third-person)
госпіталізува́тиме (future imperfective singular third-person)
госпіталізу́єм (first-person imperfective plural present)
госпіталізу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо госпіталізува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо госпіталізува́ть (first-person future imperfective plural)
госпіталізува́тимемо (first-person future imperfective plural)
госпіталізува́тимем (first-person future imperfective plural)
госпіталізу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете госпіталізува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете госпіталізува́ть (future imperfective plural second-person)
госпіталізува́тимете (future imperfective plural second-person)
госпіталізу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть госпіталізува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть госпіталізува́ть (future imperfective plural third-person)
госпіталізува́тимуть (future imperfective plural third-person)
госпіталізу́ймо (first-person imperative plural)
госпіталізу́й (imperative second-person singular)
госпіталізу́йте (imperative plural second-person)
госпіталізува́в (masculine past singular)
госпіталізува́ли (masculine past plural)
госпіталізува́ла (feminine past singular)
госпіталізува́ли (feminine past plural)
госпіталізува́ло (neuter past singular)
госпіталізува́ли (neuter past plural)

uk-conj

госпіталізува́ти<2a.impf.tr.ppp>

From Western European languages (cf. German hospitalisieren, Dutch hospitaliseren, French hospitaliser, English hospitalize) plus -увати (-uvaty) ending. Compare Russian госпитализи́ровать (gospitalizírovatʹ), Belarusian шпіталізава́ць (špitalizavácʹ), Polish hospitalizować.

cog

госпитализи́ровать

шпіталізава́ць


лібералізувати

uk-verb

лібералізува́ти

лібералізува́ти • (liberalizuváty) impf or pf

лібералізува́ти (canonical)
liberalizuváty (romanization)
лібералізува́ти (infinitive)
лібералізува́ть (infinitive)
лібералізо́ваний (passive past)
impersonal: лібералізо́вано (passive past)
лібералізу́ючи (adverbial present)
лібералізува́вши (adverbial past)
лібералізу́ю (first-person future singular)
бу́ду лібералізува́ти (first-person singular)
бу́ду лібералізува́ть (first-person singular)
лібералізува́тиму (first-person singular)
лібералізу́єш (future second-person singular)
бу́деш лібералізува́ти (second-person singular)
бу́деш лібералізува́ть (second-person singular)
лібералізува́тимеш (second-person singular)
лібералізу́є (future singular third-person)
бу́де лібералізува́ти (singular third-person)
бу́де лібералізува́ть (singular third-person)
лібералізува́тиме (singular third-person)
лібералізу́єм (first-person future plural)
лібералізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо лібералізува́ти (first-person plural)
бу́демо лібералізува́ть (first-person plural)
лібералізува́тимемо (first-person plural)
лібералізува́тимем (first-person plural)
лібералізу́єте (future plural second-person)
бу́дете лібералізува́ти (plural second-person)
бу́дете лібералізува́ть (plural second-person)
лібералізува́тимете (plural second-person)
лібералізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть лібералізува́ти (plural third-person)
бу́дуть лібералізува́ть (plural third-person)
лібералізува́тимуть (plural third-person)
лібералізу́ймо (first-person imperative plural)
лібералізу́й (imperative second-person singular)
лібералізу́йте (imperative plural second-person)
лібералізува́в (masculine past singular)
лібералізува́ли (masculine past plural)
лібералізува́ла (feminine past singular)
лібералізува́ли (feminine past plural)
лібералізува́ло (neuter past singular)
лібералізува́ли (neuter past plural)

Ultimately from Latin līberālis, with -ува́ти (-uváty) ending. Compare Russian либерализова́ть (liberalizovátʹ), Belarusian лібералізава́ць (libjeralizavácʹ), Polish liberalizować.

cog

либерализова́ть

лібералізава́ць


зосереджувати

uk-verb

зосере́джувати

зосере́джувати • (zoserédžuvaty) impf (perfective зосере́дити)

зосере́джувати (canonical)
zoserédžuvaty (romanization)
зосере́дити (perfective)
зосере́джувати (imperfective infinitive)
зосере́джувать (imperfective infinitive)
зосере́джуючи (adverbial imperfective present)
зосере́джувавши (adverbial imperfective past)
зосере́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду зосере́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду зосере́джувать (first-person future imperfective singular)
зосере́джуватиму (first-person future imperfective singular)
зосере́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зосере́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш зосере́джувать (future imperfective second-person singular)
зосере́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
зосере́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де зосере́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де зосере́джувать (future imperfective singular third-person)
зосере́джуватиме (future imperfective singular third-person)
зосере́джуєм (first-person imperfective plural present)
зосере́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зосере́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо зосере́джувать (first-person future imperfective plural)
зосере́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
зосере́джуватимем (first-person future imperfective plural)
зосере́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зосере́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете зосере́джувать (future imperfective plural second-person)
зосере́джуватимете (future imperfective plural second-person)
зосере́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зосере́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зосере́джувать (future imperfective plural third-person)
зосере́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
зосере́джуймо (first-person imperative plural)
зосере́джуй (imperative second-person singular)
зосере́джуйте (imperative plural second-person)
зосере́джував (masculine past singular)
зосере́джували (masculine past plural)
зосере́джувала (feminine past singular)
зосере́джували (feminine past plural)
зосере́джувало (neuter past singular)
зосере́джували (neuter past plural)

From the зосере́дж- (zoserédž-) stem of зосере́дити (zoserédyty) + -увати (-uvaty).


позбутися

uk-verb

позбува́тися

позбу́тися • (pozbútysja) pf (imperfective позбува́тися)

позбу́тися (canonical)
pozbútysja (romanization)
позбува́тися (imperfective)
позбу́тися (infinitive perfective)
позбу́тись (infinitive perfective)
позбу́ться (infinitive perfective)
позбу́вшись (adverbial past perfective)
позбу́дуся (first-person future perfective singular)
позбу́дусь (first-person future perfective singular)
позбу́дешся (future perfective second-person singular)
позбу́деться (future perfective singular third-person)
позбу́демся (first-person future perfective plural)
позбу́демося (first-person future perfective plural)
позбу́демось (first-person future perfective plural)
позбу́детеся (future perfective plural second-person)
позбу́детесь (future perfective plural second-person)
позбу́дуться (future perfective plural third-person)
позбу́дьмося (first-person imperative plural)
позбу́дьмось (first-person imperative plural)
позбу́дься (imperative second-person singular)
позбу́дьтеся (imperative plural second-person)
позбу́дьтесь (imperative plural second-person)
позбу́вся (masculine past singular)
позбу́всь (masculine past singular)
позбули́ся (masculine past plural)
позбули́сь (masculine past plural)
позбула́ся (feminine past singular)
позбула́сь (feminine past singular)
позбули́ся (feminine past plural)
позбули́сь (feminine past plural)
позбуло́ся (neuter past singular)
позбуло́сь (neuter past singular)
позбули́ся (neuter past plural)
позбули́сь (neuter past plural)

Uk-позбутися.ogg

Я хоті́ла чим шви́дше позбу́тися товари́ства Ри́вки.

1947, Iryna Vilde, Ті з Ковальської [Those of Kowalska], page 47:

I wanted to be rid of Rivka's company as quickly as possible.

Ja xotíla čym švýdše pozbútysja tovarýstva Rývky.

to get rid of, to rid oneself of, to be rid of


мінімізувати

мінімізува́ти

мінімізува́ти • (minimizuváty) impf or pf

мінімізува́ти (canonical)
minimizuváty (romanization)
мінімізува́ти (imperfective infinitive)
мінімізува́ть (imperfective infinitive)
мінімізо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: мінімізо́вано (imperfective passive past)
мінімізу́ючи (adverbial imperfective present)
мінімізува́вши (adverbial imperfective past)
мінімізу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду мінімізува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду мінімізува́ть (first-person future imperfective singular)
мінімізува́тиму (first-person future imperfective singular)
мінімізу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш мінімізува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш мінімізува́ть (future imperfective second-person singular)
мінімізува́тимеш (future imperfective second-person singular)
мінімізу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де мінімізува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де мінімізува́ть (future imperfective singular third-person)
мінімізува́тиме (future imperfective singular third-person)
мінімізу́єм (first-person imperfective plural present)
мінімізу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо мінімізува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо мінімізува́ть (first-person future imperfective plural)
мінімізува́тимемо (first-person future imperfective plural)
мінімізува́тимем (first-person future imperfective plural)
мінімізу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете мінімізува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете мінімізува́ть (future imperfective plural second-person)
мінімізува́тимете (future imperfective plural second-person)
мінімізу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть мінімізува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть мінімізува́ть (future imperfective plural third-person)
мінімізува́тимуть (future imperfective plural third-person)
мінімізу́ймо (first-person imperative plural)
мінімізу́й (imperative second-person singular)
мінімізу́йте (imperative plural second-person)
мінімізува́в (masculine past singular)
мінімізува́ли (masculine past plural)
мінімізува́ла (feminine past singular)
мінімізува́ли (feminine past plural)
мінімізува́ло (neuter past singular)
мінімізува́ли (neuter past plural)

Ultimately from Latin minimum, with -увати (-uvaty) ending. Compare Russian минимизи́ровать (minimizírovatʹ), Polish minimalizować.

cog

минимизи́ровать


проголосити

uk-verb

проголоси́ти

проголо́шувати

проголоси́ти • (proholosýty) pf (imperfective проголо́шувати)

проголоси́ти (canonical)
proholosýty (romanization)
проголо́шувати (imperfective)
проголоси́ти (infinitive perfective)
проголоси́ть (infinitive perfective)
проголо́шений (passive past perfective)
impersonal: проголо́шено (passive past perfective)
проголоси́вши (adverbial past perfective)
проголошу́ (first-person future perfective singular)
проголо́сиш (future perfective second-person singular)
проголо́сить (future perfective singular third-person)
проголо́сим (first-person future perfective plural)
проголо́симо (first-person future perfective plural)
проголо́сите (future perfective plural second-person)
проголо́сять (future perfective plural third-person)
проголосі́м (first-person imperative plural)
проголосі́мо (first-person imperative plural)
проголоси́ (imperative second-person singular)
проголосі́ть (imperative plural second-person)
проголоси́в (masculine past singular)
проголоси́ли (masculine past plural)
проголоси́ла (feminine past singular)
проголоси́ли (feminine past plural)
проголоси́ло (neuter past singular)
проголоси́ли (neuter past plural)

[prɔɦɔɫɔˈsɪte]

From про- (pro-) + голоси́ти (holosýty).


позбуватися

позбува́тися

позбува́тися • (pozbuvátysja) impf (perfective позбу́тися)

позбува́тися (canonical)
pozbuvátysja (romanization)
позбу́тися (perfective)
позбува́тися (imperfective infinitive)
позбува́тись (imperfective infinitive)
позбува́ться (imperfective infinitive)
позбу́ваючись (adverbial imperfective present)
позбува́вшись (adverbial imperfective past)
позбу́ваюся (first-person imperfective present singular)
позбу́ваюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду позбува́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду позбува́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду позбува́ться (first-person future imperfective singular)
позбува́тимусь (first-person future imperfective singular)
позбува́тимуся (first-person future imperfective singular)
позбу́ваєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш позбува́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш позбува́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш позбува́ться (future imperfective second-person singular)
позбува́тимешся (future imperfective second-person singular)
позбу́вається (imperfective present singular third-person)
бу́де позбува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де позбува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де позбува́ться (future imperfective singular third-person)
позбува́тиметься (future imperfective singular third-person)
позбу́ваємся (first-person imperfective plural present)
позбу́ваємося (first-person imperfective plural present)
позбу́ваємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо позбува́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо позбува́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо позбува́ться (first-person future imperfective plural)
позбува́тимемось (first-person future imperfective plural)
позбува́тимемося (first-person future imperfective plural)
позбува́тимемся (first-person future imperfective plural)
позбу́ваєтеся (imperfective plural present second-person)
позбу́ваєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете позбува́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете позбува́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете позбува́ться (future imperfective plural second-person)
позбува́тиметесь (future imperfective plural second-person)
позбува́тиметеся (future imperfective plural second-person)
позбу́ваються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть позбува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть позбува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть позбува́ться (future imperfective plural third-person)
позбува́тимуться (future imperfective plural third-person)
позбу́ваймося (first-person imperative plural)
позбу́ваймось (first-person imperative plural)
позбу́вайся (imperative second-person singular)
позбу́вайсь (imperative second-person singular)
позбу́вайтеся (imperative plural second-person)
позбу́вайтесь (imperative plural second-person)
позбува́вся (masculine past singular)
позбува́всь (masculine past singular)
позбува́лися (masculine past plural)
позбува́лись (masculine past plural)
позбува́лася (feminine past singular)
позбува́лась (feminine past singular)
позбува́лися (feminine past plural)
позбува́лись (feminine past plural)
позбува́лося (neuter past singular)
позбува́лось (neuter past singular)
позбува́лися (neuter past plural)
позбува́лись (neuter past plural)

uk-conj

позбува́тися<1a.impf.pres:позбу́ва>

Uk-позбуватися.ogg


позбуватися

uk-verb

позбува́тися

позбува́тися • (pozbuvátysja) pf (imperfective збува́тися)

позбува́тися (canonical)
pozbuvátysja (romanization)
збува́тися (imperfective)
позбува́тися (infinitive perfective)
позбува́тись (infinitive perfective)
позбува́ться (infinitive perfective)
позбува́вшись (adverbial past perfective)
позбу́вається (future perfective singular third-person)
позбу́ваються (future perfective plural third-person)
позбува́вся (masculine past singular)
позбува́всь (masculine past singular)
позбува́лися (masculine past plural)
позбува́лись (masculine past plural)
позбува́лася (feminine past singular)
позбува́лась (feminine past singular)
позбува́лися (feminine past plural)
позбува́лись (feminine past plural)
позбува́лося (neuter past singular)
позбува́лось (neuter past singular)
позбува́лися (neuter past plural)
позбува́лись (neuter past plural)

uk-conj

позбува́тися<1a.pf.pres:позбу́ва.3only>

по- (po-) + збува́тися impf (zbuvátysja)

af

Uk-позбуватися.ogg


сповістити

uk-verb

сповісти́ти • (spovistýty) pf (imperfective сповіща́ти)

сповісти́ти (canonical)
spovistýty (romanization)
сповіща́ти (imperfective)
сповісти́ти (infinitive perfective)
сповісти́ть (infinitive perfective)
спові́щений (passive past perfective)
impersonal: спові́щено (passive past perfective)
сповісти́вши (adverbial past perfective)
сповіщу́ (first-person future perfective singular)
сповісти́ш (future perfective second-person singular)
сповісти́ть (future perfective singular third-person)
сповісти́м (first-person future perfective plural)
сповістимо́ (first-person future perfective plural)
сповістите́ (future perfective plural second-person)
сповістя́ть (future perfective plural third-person)
сповісті́м (first-person imperative plural)
сповісті́мо (first-person imperative plural)
сповісти́ (imperative second-person singular)
сповісті́ть (imperative plural second-person)
сповісти́в (masculine past singular)
сповісти́ли (masculine past plural)
сповісти́ла (feminine past singular)
сповісти́ли (feminine past plural)
сповісти́ло (neuter past singular)
сповісти́ли (neuter past plural)

Uk-сповістити.ogg

кого́сь когось

(transitive) to notify, to inform, to let know (somebody of something / that: кого́сь (accusative) про щось (accusative) / що)