скачувати

ска́чувати • (skáčuvaty) impf (perfective скача́ти)

ска́чувати (canonical)
skáčuvaty (romanization)
скача́ти (perfective)
ска́чувати (imperfective infinitive)
ска́чувать (imperfective infinitive)
ска́чуючи (adverbial imperfective present)
ска́чувавши (adverbial imperfective past)
ска́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду ска́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду ска́чувать (first-person future imperfective singular)
ска́чуватиму (first-person future imperfective singular)
ска́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш ска́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш ска́чувать (future imperfective second-person singular)
ска́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
ска́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де ска́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де ска́чувать (future imperfective singular third-person)
ска́чуватиме (future imperfective singular third-person)
ска́чуєм (first-person imperfective plural present)
ска́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо ска́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо ска́чувать (first-person future imperfective plural)
ска́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
ска́чуватимем (first-person future imperfective plural)
ска́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете ска́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете ска́чувать (future imperfective plural second-person)
ска́чуватимете (future imperfective plural second-person)
ска́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть ска́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть ска́чувать (future imperfective plural third-person)
ска́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
ска́чуймо (first-person imperative plural)
ска́чуй (imperative second-person singular)
ска́чуйте (imperative plural second-person)
ска́чував (masculine past singular)
ска́чували (masculine past plural)
ска́чувала (feminine past singular)
ска́чували (feminine past plural)
ска́чувало (neuter past singular)
ска́чували (neuter past plural)

From скача́ти (skačáty) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian ска́тывать (skátyvatʹ), Belarusian ска́чваць (skáčvacʹ).

af

скача́ти (skačáty) + -ува́ти (-uváty)


ллють

head

ллють • (lljutʹ)

third-person plural present indicative imperfective of ли́ти (lýty)


відокремитися

uk-verb

відокре́митися

відокре́млюватися

відокре́митися • (vidokrémytysja) pf (imperfective відокре́млюватися)

відокре́митися (canonical)
vidokrémytysja (romanization)
відокре́млюватися (imperfective)
відокре́митися (infinitive perfective)
відокре́митись (infinitive perfective)
відокре́миться (infinitive perfective)
відокре́мившись (adverbial past perfective)
відокре́млюся (first-person future perfective singular)
відокре́млюсь (first-person future perfective singular)
відокре́мишся (future perfective second-person singular)
відокре́миться (future perfective singular third-person)
відокре́мимся (first-person future perfective plural)
відокре́мимося (first-person future perfective plural)
відокре́мимось (first-person future perfective plural)
відокре́митеся (future perfective plural second-person)
відокре́митесь (future perfective plural second-person)
відокре́мляться (future perfective plural third-person)
відокре́ммося (first-person imperative plural)
відокре́ммось (first-person imperative plural)
відокре́мся (imperative second-person singular)
відокре́мтеся (imperative plural second-person)
відокре́мтесь (imperative plural second-person)
відокре́мився (masculine past singular)
відокре́мивсь (masculine past singular)
відокре́милися (masculine past plural)
відокре́мились (masculine past plural)
відокре́милася (feminine past singular)
відокре́милась (feminine past singular)
відокре́милися (feminine past plural)
відокре́мились (feminine past plural)
відокре́милося (neuter past singular)
відокре́милось (neuter past singular)
відокре́милися (neuter past plural)
відокре́мились (neuter past plural)

uk-conj

відокре́митися<4a.pf>

Uk-відокремитися.ogg

From відокре́мити (vidokrémyty) + -ся (-sja).

af

відокре́мити

to separate, to be separated, to detach, to be detached, to come away

to detach oneself, to segregate oneself, to separate oneself, to set oneself apart, to stand apart (from: від + genitive)

to break away, to secede, to separate (split from or to withdraw from membership of a group, organization, state, etc.)

to stand out (be obvious or conspicuous, in contrast to the surroundings)


відокремлюватися

uk-verb

відокре́млюватися

відокре́митися

відокре́млюватися • (vidokrémljuvatysja) impf (perfective відокре́митися)

відокре́млюватися (canonical)
vidokrémljuvatysja (romanization)
відокре́митися (perfective)
відокре́млюватися (imperfective infinitive)
відокре́млюватись (imperfective infinitive)
відокре́млюваться (imperfective infinitive)
відокре́млюючись (adverbial imperfective present)
відокре́млювавшись (adverbial imperfective past)
відокре́млююся (first-person imperfective present singular)
відокре́млююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду відокре́млюватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду відокре́млюватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду відокре́млюваться (first-person future imperfective singular)
відокре́млюватимусь (first-person future imperfective singular)
відокре́млюватимуся (first-person future imperfective singular)
відокре́млюєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш відокре́млюватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш відокре́млюватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш відокре́млюваться (future imperfective second-person singular)
відокре́млюватимешся (future imperfective second-person singular)
відокре́млюється (imperfective present singular third-person)
бу́де відокре́млюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де відокре́млюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де відокре́млюваться (future imperfective singular third-person)
відокре́млюватиметься (future imperfective singular third-person)
відокре́млюємся (first-person imperfective plural present)
відокре́млюємося (first-person imperfective plural present)
відокре́млюємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо відокре́млюватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо відокре́млюватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо відокре́млюваться (first-person future imperfective plural)
відокре́млюватимемось (first-person future imperfective plural)
відокре́млюватимемося (first-person future imperfective plural)
відокре́млюватимемся (first-person future imperfective plural)
відокре́млюєтеся (imperfective plural present second-person)
відокре́млюєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете відокре́млюватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете відокре́млюватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете відокре́млюваться (future imperfective plural second-person)
відокре́млюватиметесь (future imperfective plural second-person)
відокре́млюватиметеся (future imperfective plural second-person)
відокре́млюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відокре́млюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відокре́млюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відокре́млюваться (future imperfective plural third-person)
відокре́млюватимуться (future imperfective plural third-person)
відокре́млюймося (first-person imperative plural)
відокре́млюймось (first-person imperative plural)
відокре́млюйся (imperative second-person singular)
відокре́млюйсь (imperative second-person singular)
відокре́млюйтеся (imperative plural second-person)
відокре́млюйтесь (imperative plural second-person)
відокре́млювався (masculine past singular)
відокре́млювавсь (masculine past singular)
відокре́млювалися (masculine past plural)
відокре́млювались (masculine past plural)
відокре́млювалася (feminine past singular)
відокре́млювалась (feminine past singular)
відокре́млювалися (feminine past plural)
відокре́млювались (feminine past plural)
відокре́млювалося (neuter past singular)
відокре́млювалось (neuter past singular)
відокре́млювалися (neuter past plural)
відокре́млювались (neuter past plural)

uk-conj

відокре́млюватися<2a.impf>

[ʋʲidɔˈkrɛmlʲʊʋɐtesʲɐ]

Uk-відокремлюватися.ogg

From відокре́млювати (vidokrémljuvaty) + -ся (-sja).

af

відокре́млювати


озброєний

head

озбро́єний • (ozbrójenyj)

озбро́єний (canonical)
ozbrójenyj (romanization)
озбро́єний (masculine nominative)
озбро́єне (neuter nominative)
озбро́єна (feminine nominative)
озбро́єні (nominative plural)
озбро́єного (genitive masculine neuter)
озбро́єної (feminine genitive)
озбро́єних (genitive plural)
озбро́єному (dative masculine neuter)
озбро́єній (dative feminine)
озбро́єним (dative plural)
озбро́єного (accusative animate masculine)
озбро́єне (accusative neuter)
озбро́єну (accusative feminine)
озбро́єних (accusative animate plural)
озбро́єний (accusative inanimate masculine)
озбро́єні (accusative inanimate plural)
озбро́єним (instrumental masculine neuter)
озбро́єною (feminine instrumental)
озбро́єними (instrumental plural)
озбро́єному (locative masculine neuter)
озбро́єнім (locative masculine neuter)
озбро́єній (feminine locative)
озбро́єних (locative plural)

озбро́їти озброїти#Ukrainian

past passive participle of озбро́їти pf (ozbrójity)


жерти

uk-verb

же́рти • (žérty) impf (perfective поже́рти)

же́рти (canonical)
žérty (romanization)
поже́рти (perfective)
же́рти (imperfective infinitive)
жеручи́ (adverbial imperfective present)
же́рши (adverbial imperfective past)
жеру́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду же́рти (first-person future imperfective singular)
же́ртиму (first-person future imperfective singular)
жере́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш же́рти (future imperfective second-person singular)
же́ртимеш (future imperfective second-person singular)
жере́ (imperfective present singular third-person)
бу́де же́рти (future imperfective singular third-person)
же́ртиме (future imperfective singular third-person)
жере́м (first-person imperfective plural present)
жеремо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо же́рти (first-person future imperfective plural)
же́ртимемо (first-person future imperfective plural)
же́ртимем (first-person future imperfective plural)
жерете́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете же́рти (future imperfective plural second-person)
же́ртимете (future imperfective plural second-person)
жеру́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть же́рти (future imperfective plural third-person)
же́ртимуть (future imperfective plural third-person)
жері́м (first-person imperative plural)
жері́мо (first-person imperative plural)
жери́ (imperative second-person singular)
жері́ть (imperative plural second-person)
жер (masculine past singular)
же́рли (masculine past plural)
же́рла (feminine past singular)
же́рли (feminine past plural)
же́рло (neuter past singular)
же́рли (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic жерети (žereti), from Proto-Slavic *žèrti.

inh+

to devour, to gobble, to gorge oneself on, to scoff (eat greedily)

(figuratively) to consume, to devour, to engulf (of fire: rapidly destroy)

(figuratively) to consume, to devour, to engulf (of desires, feelings, etc. absorb or engross the mind fully; overwhelm)


висмоктувати

uk-verb

висмо́ктувати

висмо́ктувати • (vysmóktuvaty) impf (perfective ви́смоктати)

висмо́ктувати (canonical)
vysmóktuvaty (romanization)
ви́смоктати (perfective)
висмо́ктувати (imperfective infinitive)
висмо́ктувать (imperfective infinitive)
висмо́ктуючи (adverbial imperfective present)
висмо́ктувавши (adverbial imperfective past)
висмо́ктую (first-person imperfective present singular)
бу́ду висмо́ктувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду висмо́ктувать (first-person future imperfective singular)
висмо́ктуватиму (first-person future imperfective singular)
висмо́ктуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш висмо́ктувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш висмо́ктувать (future imperfective second-person singular)
висмо́ктуватимеш (future imperfective second-person singular)
висмо́ктує (imperfective present singular third-person)
бу́де висмо́ктувати (future imperfective singular third-person)
бу́де висмо́ктувать (future imperfective singular third-person)
висмо́ктуватиме (future imperfective singular third-person)
висмо́ктуєм (first-person imperfective plural present)
висмо́ктуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо висмо́ктувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо висмо́ктувать (first-person future imperfective plural)
висмо́ктуватимемо (first-person future imperfective plural)
висмо́ктуватимем (first-person future imperfective plural)
висмо́ктуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете висмо́ктувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете висмо́ктувать (future imperfective plural second-person)
висмо́ктуватимете (future imperfective plural second-person)
висмо́ктують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть висмо́ктувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть висмо́ктувать (future imperfective plural third-person)
висмо́ктуватимуть (future imperfective plural third-person)
висмо́ктуймо (first-person imperative plural)
висмо́ктуй (imperative second-person singular)
висмо́ктуйте (imperative plural second-person)
висмо́ктував (masculine past singular)
висмо́ктували (masculine past plural)
висмо́ктувала (feminine past singular)
висмо́ктували (feminine past plural)
висмо́ктувало (neuter past singular)
висмо́ктували (neuter past plural)

From ви́смоктати (výsmoktaty) + -увати (-uvaty).

af

(figuratively) to suck out, to drain, to leech (extract all of: energy, resources, etc.)


висмоктати

uk-verb

висмо́ктувати

ви́смоктати • (výsmoktaty) pf (imperfective висмо́ктувати)

ви́смоктати (canonical)
výsmoktaty (romanization)
висмо́ктувати (imperfective)
ви́смоктати (infinitive perfective)
ви́смоктать (infinitive perfective)
ви́смоктаний (passive past perfective)
impersonal: ви́смоктано (passive past perfective)
ви́смоктавши (adverbial past perfective)
ви́смокчу (first-person future perfective singular)
ви́смокчеш (future perfective second-person singular)
ви́смокче (future perfective singular third-person)
ви́смокчем (first-person future perfective plural)
ви́смокчемо (first-person future perfective plural)
ви́смокчете (future perfective plural second-person)
ви́смокчуть (future perfective plural third-person)
ви́смокчім (first-person imperative plural)
ви́смокчімо (first-person imperative plural)
ви́смокчи (imperative second-person singular)
ви́смокчіть (imperative plural second-person)
ви́смоктав (masculine past singular)
ви́смоктали (masculine past plural)
ви́смоктала (feminine past singular)
ви́смоктали (feminine past plural)
ви́смоктало (neuter past singular)
ви́смоктали (neuter past plural)

Uk-висмоктати.ogg


здатися

зда́тися • (zdátysja) pf (imperfective здава́тися)

зда́тися (canonical)
zdátysja (romanization)
здава́тися (imperfective)
зда́тися (infinitive perfective)
зда́тись (infinitive perfective)
зда́ться (infinitive perfective)
зда́вшись (adverbial past perfective)
зда́мся (first-person future perfective singular)
здаси́ся (future perfective second-person singular)
здаси́сь (future perfective second-person singular)
зда́сться (future perfective singular third-person)
здамо́ся (first-person future perfective plural)
здамо́сь (first-person future perfective plural)
здасте́ся (future perfective plural second-person)
здасте́сь (future perfective plural second-person)
здаду́ться (future perfective plural third-person)
зда́ймося (first-person imperative plural)
зда́ймось (first-person imperative plural)
зда́йся (imperative second-person singular)
здайсь (imperative second-person singular)
зда́йтеся (imperative plural second-person)
зда́йтесь (imperative plural second-person)
зда́вся (masculine past singular)
здавсь (masculine past singular)
здали́ся (masculine past plural)
здали́сь (masculine past plural)
здала́ся (feminine past singular)
здала́сь (feminine past singular)
здали́ся (feminine past plural)
здали́сь (feminine past plural)
здало́ся (neuter past singular)
здало́сь (neuter past singular)
здали́ся (neuter past plural)
здали́сь (neuter past plural)

Uk-здатися.ogg

From зда́ти (zdáty) + -ся (-sja). Compare Russian сда́ться (sdátʹsja), Belarusian зда́цца (zdácca), Polish zdać się.

Призо́вники́ здали́ся в поло́н.

The conscripts surrendered into captivity.

зда́ти здати#Ukrainian


здатися

Uk-здатися.ogg


здатися

зда́тися (canonical)
zdátysja (romanization)
зда́тися (infinitive perfective)
зда́тись (infinitive perfective)
зда́ться (infinitive perfective)
зда́вшись (adverbial past perfective)
зда́мся (first-person future perfective singular)
здаси́ся (future perfective second-person singular)
здаси́сь (future perfective second-person singular)
зда́сться (future perfective singular third-person)
здамо́ся (first-person future perfective plural)
здамо́сь (first-person future perfective plural)
здасте́ся (future perfective plural second-person)
здасте́сь (future perfective plural second-person)
здаду́ться (future perfective plural third-person)
зда́ймося (first-person imperative plural)
зда́ймось (first-person imperative plural)
зда́йся (imperative second-person singular)
здайсь (imperative second-person singular)
зда́йтеся (imperative plural second-person)
зда́йтесь (imperative plural second-person)
зда́вся (masculine past singular)
здавсь (masculine past singular)
здали́ся (masculine past plural)
здали́сь (masculine past plural)
здала́ся (feminine past singular)
здала́сь (feminine past singular)
здали́ся (feminine past plural)
здали́сь (feminine past plural)
здало́ся (neuter past singular)
здало́сь (neuter past singular)
здали́ся (neuter past plural)
здали́сь (neuter past plural)

Uk-здатися.ogg

знадоби́тися знадобитися#Ukrainian

(colloquial) Synonym of знадоби́тися pf (znadobýtysja).


розвалитися

розвали́тися

розва́люватися

розвали́тися • (rozvalýtysja) pf (imperfective розва́люватися)

розвали́тися (canonical)
rozvalýtysja (romanization)
розва́люватися (imperfective)
розвали́тися (infinitive perfective)
розвали́тись (infinitive perfective)
розвали́ться (infinitive perfective)
розвали́вшись (adverbial past perfective)
розвалю́ся (first-person future perfective singular)
розвалю́сь (first-person future perfective singular)
розва́лишся (future perfective second-person singular)
розва́литься (future perfective singular third-person)
розва́лимся (first-person future perfective plural)
розва́лимося (first-person future perfective plural)
розва́лимось (first-person future perfective plural)
розва́литеся (future perfective plural second-person)
розва́литесь (future perfective plural second-person)
розва́ляться (future perfective plural third-person)
розвалі́мся (first-person imperative plural)
розвалі́мося (first-person imperative plural)
розвалі́мось (first-person imperative plural)
розвали́ся (imperative second-person singular)
розвали́сь (imperative second-person singular)
розвалі́ться (imperative plural second-person)
розвали́вся (masculine past singular)
розвали́всь (masculine past singular)
розвали́лися (masculine past plural)
розвали́лись (masculine past plural)
розвали́лася (feminine past singular)
розвали́лась (feminine past singular)
розвали́лися (feminine past plural)
розвали́лись (feminine past plural)
розвали́лося (neuter past singular)
розвали́лось (neuter past singular)
розвали́лися (neuter past plural)
розвали́лись (neuter past plural)

uk-conj

розвали́тися<4c.pf>

[rɔzʋɐˈɫɪtesʲɐ]

Uk-розвалитися.ogg

From розвали́ти (rozvalýty) + -ся (-sja). Compare Russian развали́ться (razvalítʹsja), Belarusian развалі́цца (razvalícca).

cog

развали́ться

(literally or figuratively) to collapse, to crumble, to disintegrate, to fall apart, to fall to pieces, to tumble down

(colloquial) to break up (to dissolve; to part)

(colloquial) to sprawl (to sit or lie with the limbs spread out)


відмежуватися

uk-verb

відмежува́тися

відмежо́вуватися

відмежува́тися • (vidmežuvátysja) pf (imperfective відмежо́вуватися)

відмежува́тися (canonical)
vidmežuvátysja (romanization)
відмежо́вуватися (imperfective)
відмежо́вуватися (infinitive perfective)
відмежо́вуватись (infinitive perfective)
відмежо́вуваться (infinitive perfective)
відмежо́вувавшись (adverbial past perfective)
відмежо́вуюся (first-person future perfective singular)
відмежо́вуюсь (first-person future perfective singular)
відмежо́вуєшся (future perfective second-person singular)
відмежо́вується (future perfective singular third-person)
відмежо́вуємся (first-person future perfective plural)
відмежо́вуємося (first-person future perfective plural)
відмежо́вуємось (first-person future perfective plural)
відмежо́вуєтеся (future perfective plural second-person)
відмежо́вуєтесь (future perfective plural second-person)
відмежо́вуються (future perfective plural third-person)
відмежо́вуймося (first-person imperative plural)
відмежо́вуймось (first-person imperative plural)
відмежо́вуйся (imperative second-person singular)
відмежо́вуйсь (imperative second-person singular)
відмежо́вуйтеся (imperative plural second-person)
відмежо́вуйтесь (imperative plural second-person)
відмежо́вувався (masculine past singular)
відмежо́вувавсь (masculine past singular)
відмежо́вувалися (masculine past plural)
відмежо́вувались (masculine past plural)
відмежо́вувалася (feminine past singular)
відмежо́вувалась (feminine past singular)
відмежо́вувалися (feminine past plural)
відмежо́вувались (feminine past plural)
відмежо́вувалося (neuter past singular)
відмежо́вувалось (neuter past singular)
відмежо́вувалися (neuter past plural)
відмежо́вувались (neuter past plural)

uk-conj

відмежо́вуватися<2a.pf>

From відмежува́ти (vidmežuváty) + -ся (-sja). Compare Russian отмежева́ться (otmeževátʹsja), Belarusian адмежава́цца (admježavácca).

af

відмежува́ти

cog

отмежева́ться

адмежава́цца

to dissociate oneself, to distance oneself, to mark oneself off, to separate oneself (from: від + genitive)

відмежува́ти відмежувати#Ukrainian

passive of відмежува́ти pf (vidmežuváty)


розвалюватися

uk-verb

розва́люватися

розвали́тися

розва́люватися • (rozváljuvatysja) impf (perfective розвали́тися)

розва́люватися (canonical)
rozváljuvatysja (romanization)
розвали́тися (perfective)
розва́люватися (imperfective infinitive)
розва́люватись (imperfective infinitive)
розва́люваться (imperfective infinitive)
розва́люючись (adverbial imperfective present)
розва́лювавшись (adverbial imperfective past)
розва́лююся (first-person imperfective present singular)
розва́лююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розва́люватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розва́люватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розва́люваться (first-person future imperfective singular)
розва́люватимусь (first-person future imperfective singular)
розва́люватимуся (first-person future imperfective singular)
розва́люєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розва́люватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розва́люватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розва́люваться (future imperfective second-person singular)
розва́люватимешся (future imperfective second-person singular)
розва́люється (imperfective present singular third-person)
бу́де розва́люватися (future imperfective singular third-person)
бу́де розва́люватись (future imperfective singular third-person)
бу́де розва́люваться (future imperfective singular third-person)
розва́люватиметься (future imperfective singular third-person)
розва́люємся (first-person imperfective plural present)
розва́люємося (first-person imperfective plural present)
розва́люємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розва́люватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розва́люватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розва́люваться (first-person future imperfective plural)
розва́люватимемось (first-person future imperfective plural)
розва́люватимемося (first-person future imperfective plural)
розва́люватимемся (first-person future imperfective plural)
розва́люєтеся (imperfective plural present second-person)
розва́люєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розва́люватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розва́люватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розва́люваться (future imperfective plural second-person)
розва́люватиметесь (future imperfective plural second-person)
розва́люватиметеся (future imperfective plural second-person)
розва́люються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розва́люватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розва́люватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розва́люваться (future imperfective plural third-person)
розва́люватимуться (future imperfective plural third-person)
розва́люймося (first-person imperative plural)
розва́люймось (first-person imperative plural)
розва́люйся (imperative second-person singular)
розва́люйсь (imperative second-person singular)
розва́люйтеся (imperative plural second-person)
розва́люйтесь (imperative plural second-person)
розва́лювався (masculine past singular)
розва́лювавсь (masculine past singular)
розва́лювалися (masculine past plural)
розва́лювались (masculine past plural)
розва́лювалася (feminine past singular)
розва́лювалась (feminine past singular)
розва́лювалися (feminine past plural)
розва́лювались (feminine past plural)
розва́лювалося (neuter past singular)
розва́лювалось (neuter past singular)
розва́лювалися (neuter past plural)
розва́лювались (neuter past plural)

uk-conj

розва́люватися<2a.impf>

[rɔzˈʋalʲʊʋɐtesʲɐ]

Uk-розвалюватися.ogg

From розва́лювати (rozváljuvaty) + -ся (-sja). Compare Russian разва́ливаться (razválivatʹsja), Belarusian разва́львацца (razválʹvacca).

af

розва́лювати

cog

разва́ливаться

разва́львацца


тремтіти

тремті́ти (canonical)
tremtíty (romanization)
тремті́ти (imperfective infinitive)
тремті́ть (imperfective infinitive)
тремтячи́ (adverbial imperfective present)
тремті́вши (adverbial imperfective past)
тремчу́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду тремті́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду тремті́ть (first-person future imperfective singular)
тремті́тиму (first-person future imperfective singular)
тремти́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш тремті́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш тремті́ть (future imperfective second-person singular)
тремті́тимеш (future imperfective second-person singular)
тремти́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де тремті́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де тремті́ть (future imperfective singular third-person)
тремті́тиме (future imperfective singular third-person)
тремти́м (first-person imperfective plural present)
тремтимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо тремті́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо тремті́ть (first-person future imperfective plural)
тремті́тимемо (first-person future imperfective plural)
тремті́тимем (first-person future imperfective plural)
тремтите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете тремті́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете тремті́ть (future imperfective plural second-person)
тремті́тимете (future imperfective plural second-person)
тремтя́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть тремті́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть тремті́ть (future imperfective plural third-person)
тремті́тимуть (future imperfective plural third-person)
тремті́м (first-person imperative plural)
тремті́мо (first-person imperative plural)
тремти́ (imperative second-person singular)
тремті́ть (imperative plural second-person)
тремті́в (masculine past singular)
тремті́ли (masculine past plural)
тремті́ла (feminine past singular)
тремті́ли (feminine past plural)
тремті́ло (neuter past singular)
тремті́ли (neuter past plural)

Uk-тремтіти.ogg

Inherited from Proto-Slavic *trьmtěti, ultimately from Proto-Indo-European *trem-.

to quake, to quiver, to shake, to shiver, to tremble

uk:Мельничук Олександр Савич


відмежовуватися

uk-verb

відмежо́вуватися

відмежува́тися

відмежо́вуватися • (vidmežóvuvatysja) impf (perfective відмежува́тися)

відмежо́вуватися (canonical)
vidmežóvuvatysja (romanization)
відмежува́тися (perfective)
відмежо́вуватися (imperfective infinitive)
відмежо́вуватись (imperfective infinitive)
відмежо́вуваться (imperfective infinitive)
відмежо́вуючись (adverbial imperfective present)
відмежо́вувавшись (adverbial imperfective past)
відмежо́вуюся (first-person imperfective present singular)
відмежо́вуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду відмежо́вуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду відмежо́вуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду відмежо́вуваться (first-person future imperfective singular)
відмежо́вуватимусь (first-person future imperfective singular)
відмежо́вуватимуся (first-person future imperfective singular)
відмежо́вуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш відмежо́вуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш відмежо́вуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш відмежо́вуваться (future imperfective second-person singular)
відмежо́вуватимешся (future imperfective second-person singular)
відмежо́вується (imperfective present singular third-person)
бу́де відмежо́вуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де відмежо́вуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де відмежо́вуваться (future imperfective singular third-person)
відмежо́вуватиметься (future imperfective singular third-person)
відмежо́вуємся (first-person imperfective plural present)
відмежо́вуємося (first-person imperfective plural present)
відмежо́вуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо відмежо́вуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо відмежо́вуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо відмежо́вуваться (first-person future imperfective plural)
відмежо́вуватимемось (first-person future imperfective plural)
відмежо́вуватимемося (first-person future imperfective plural)
відмежо́вуватимемся (first-person future imperfective plural)
відмежо́вуєтеся (imperfective plural present second-person)
відмежо́вуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете відмежо́вуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете відмежо́вуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете відмежо́вуваться (future imperfective plural second-person)
відмежо́вуватиметесь (future imperfective plural second-person)
відмежо́вуватиметеся (future imperfective plural second-person)
відмежо́вуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відмежо́вуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відмежо́вуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відмежо́вуваться (future imperfective plural third-person)
відмежо́вуватимуться (future imperfective plural third-person)
відмежо́вуймося (first-person imperative plural)
відмежо́вуймось (first-person imperative plural)
відмежо́вуйся (imperative second-person singular)
відмежо́вуйсь (imperative second-person singular)
відмежо́вуйтеся (imperative plural second-person)
відмежо́вуйтесь (imperative plural second-person)
відмежо́вувався (masculine past singular)
відмежо́вувавсь (masculine past singular)
відмежо́вувалися (masculine past plural)
відмежо́вувались (masculine past plural)
відмежо́вувалася (feminine past singular)
відмежо́вувалась (feminine past singular)
відмежо́вувалися (feminine past plural)
відмежо́вувались (feminine past plural)
відмежо́вувалося (neuter past singular)
відмежо́вувалось (neuter past singular)
відмежо́вувалися (neuter past plural)
відмежо́вувались (neuter past plural)

uk-conj

відмежо́вуватися<2a.impf>

[ʋʲidmeˈʒɔwʊʋɐtesʲɐ]

From відмежо́вувати (vidmežóvuvaty) + -ся (-sja). Compare Russian отмежёвываться (otmežóvyvatʹsja), Belarusian адмяжо́ўвацца (admjažóŭvacca).

af

відмежо́вувати

cog

отмежёвываться

адмяжо́ўвацца

відмежо́вувати відмежовувати#Ukrainian

passive of відмежо́вувати impf (vidmežóvuvaty)


ллємо

head

ллємо́ • (lljemó)

ллємо́ (canonical)
lljemó (romanization)

first-person plural present indicative imperfective of ли́ти (lýty)


ллєте

ллєте́ • (lljeté)

ллєте́ (canonical)
lljeté (romanization)

second-person plural present indicative imperfective of ли́ти (lýty)


практикувати

uk-verb

практикува́ти

практикува́ти (canonical)
praktykuváty (romanization)
практикува́ти (imperfective infinitive)
практикува́ть (imperfective infinitive)
практико́ваний (imperfective passive past)
impersonal: практико́вано (imperfective passive past)
практику́ючи (adverbial imperfective present)
практикува́вши (adverbial imperfective past)
практику́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду практикува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду практикува́ть (first-person future imperfective singular)
практикува́тиму (first-person future imperfective singular)
практику́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш практикува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш практикува́ть (future imperfective second-person singular)
практикува́тимеш (future imperfective second-person singular)
практику́є (imperfective present singular third-person)
бу́де практикува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де практикува́ть (future imperfective singular third-person)
практикува́тиме (future imperfective singular third-person)
практику́єм (first-person imperfective plural present)
практику́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо практикува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо практикува́ть (first-person future imperfective plural)
практикува́тимемо (first-person future imperfective plural)
практикува́тимем (first-person future imperfective plural)
практику́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете практикува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете практикува́ть (future imperfective plural second-person)
практикува́тимете (future imperfective plural second-person)
практику́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть практикува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть практикува́ть (future imperfective plural third-person)
практикува́тимуть (future imperfective plural third-person)
практику́ймо (first-person imperative plural)
практику́й (imperative second-person singular)
практику́йте (imperative plural second-person)
практикува́в (masculine past singular)
практикува́ли (masculine past plural)
практикува́ла (feminine past singular)
практикува́ли (feminine past plural)
практикува́ло (neuter past singular)
практикува́ли (neuter past plural)

Uk-практикувати.ogg

From пра́ктика (práktyka) + -увати (-uvaty). Compare Russian практикова́ть (praktikovátʹ), Belarusian практыкава́ць (praktykavácʹ), Polish praktykować.

cog

практикова́ть

практыкава́ць

(transitive) to practise (perform or observe in a habitual fashion; put into practice; apply in practice)

(intransitive, dated, law, medicine) to practise (pursue a career as a lawyer or physician)

(transitive, colloquial) to practise (repeat (an activity) as a way of improving one's skill in that activity)


мекнути

uk-verb

ме́кнути • (méknuty) pf (imperfective ме́кати)

ме́кнути (canonical)
méknuty (romanization)
ме́кати (imperfective)
ме́кнути (infinitive perfective)
ме́кнуть (infinitive perfective)
ме́кнутий (passive past perfective)
impersonal: ме́кнуто (passive past perfective)
ме́кнувши (adverbial past perfective)
ме́кну (first-person future perfective singular)
ме́кнеш (future perfective second-person singular)
ме́кне (future perfective singular third-person)
ме́кнем (first-person future perfective plural)
ме́кнемо (first-person future perfective plural)
ме́кнете (future perfective plural second-person)
ме́кнуть (future perfective plural third-person)
ме́кнім (first-person imperative plural)
ме́кнімо (first-person imperative plural)
ме́кни (imperative second-person singular)
ме́кніть (imperative plural second-person)
ме́кнув (masculine past singular)
ме́кнули (masculine past plural)
ме́кнула (feminine past singular)
ме́кнули (feminine past plural)
ме́кнуло (neuter past singular)
ме́кнули (neuter past plural)


практикуватися

практикува́тися

практикува́тися • (praktykuvátysja) impf

практикува́тися (canonical)
praktykuvátysja (romanization)
практикува́тися (imperfective infinitive)
практикува́тись (imperfective infinitive)
практикува́ться (imperfective infinitive)
практику́ючись (adverbial imperfective present)
практикува́вшись (adverbial imperfective past)
практику́юся (first-person imperfective present singular)
практику́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду практикува́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду практикува́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду практикува́ться (first-person future imperfective singular)
практикува́тимусь (first-person future imperfective singular)
практикува́тимуся (first-person future imperfective singular)
практику́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш практикува́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш практикува́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш практикува́ться (future imperfective second-person singular)
практикува́тимешся (future imperfective second-person singular)
практику́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де практикува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де практикува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де практикува́ться (future imperfective singular third-person)
практикува́тиметься (future imperfective singular third-person)
практику́ємся (first-person imperfective plural present)
практику́ємося (first-person imperfective plural present)
практику́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо практикува́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо практикува́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо практикува́ться (first-person future imperfective plural)
практикува́тимемось (first-person future imperfective plural)
практикува́тимемося (first-person future imperfective plural)
практикува́тимемся (first-person future imperfective plural)
практику́єтеся (imperfective plural present second-person)
практику́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете практикува́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете практикува́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете практикува́ться (future imperfective plural second-person)
практикува́тиметесь (future imperfective plural second-person)
практикува́тиметеся (future imperfective plural second-person)
практику́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть практикува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть практикува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть практикува́ться (future imperfective plural third-person)
практикува́тимуться (future imperfective plural third-person)
практику́ймося (first-person imperative plural)
практику́ймось (first-person imperative plural)
практику́йся (imperative second-person singular)
практику́йсь (imperative second-person singular)
практику́йтеся (imperative plural second-person)
практику́йтесь (imperative plural second-person)
практикува́вся (masculine past singular)
практикува́всь (masculine past singular)
практикува́лися (masculine past plural)
практикува́лись (masculine past plural)
практикува́лася (feminine past singular)
практикува́лась (feminine past singular)
практикува́лися (feminine past plural)
практикува́лись (feminine past plural)
практикува́лося (neuter past singular)
практикува́лось (neuter past singular)
практикува́лися (neuter past plural)
практикува́лись (neuter past plural)

uk-conj

практикува́тися<2a.impf>

Uk-практикуватися.ogg

From практикува́ти (praktykuváty) + -ся (-sja). Compare Russian практикова́ться (praktikovátʹsja), Belarusian практыкава́цца (praktykavácca).

af

практикува́ти

cog

практикова́ться

практыкава́цца

to practise (something: + у / в / на + locative; doing: + infinitive; on somebody/something: + на + locative) (repeat an activity as a way of improving one's skill in that activity)

практикува́ти практикувати#Ukrainian

passive of практикува́ти impf (praktykuváty): to be practised (be performed or observed in a habitual fashion; be put into practice; be applied in practice)


видумати

uk-verb

ви́думати • (výdumaty) pf (imperfective виду́мувати)

ви́думати (canonical)
výdumaty (romanization)
виду́мувати (imperfective)
ви́думати (infinitive perfective)
ви́думать (infinitive perfective)
ви́думаний (passive past perfective)
impersonal: ви́думано (passive past perfective)
ви́думавши (adverbial past perfective)
ви́думаю (first-person future perfective singular)
ви́думаєш (future perfective second-person singular)
ви́думає (future perfective singular third-person)
ви́думаєм (first-person future perfective plural)
ви́думаємо (first-person future perfective plural)
ви́думаєте (future perfective plural second-person)
ви́думають (future perfective plural third-person)
ви́думаймо (first-person imperative plural)
ви́думай (imperative second-person singular)
ви́думайте (imperative plural second-person)
ви́думав (masculine past singular)
ви́думали (masculine past plural)
ви́думала (feminine past singular)
ви́думали (feminine past plural)
ви́думало (neuter past singular)
ви́думали (neuter past plural)

Uk-видумати.ogg

From ви́- (vý-) + ду́мати (dúmaty). Compare Russian вы́думать (výdumatʹ), Belarusian вы́думаць (výdumacʹ).

to come up with, to contrive, to devise, to invent, to think up


прозвучить

head

прозвучи́ть • (prozvučýtʹ)

прозвучи́ть (canonical)
prozvučýtʹ (romanization)

прозвуча́ти прозвучати#Ukrainian

third-person singular future indicative of прозвуча́ти pf (prozvučáty)


видумувати

uk-verb

виду́мувати • (vydúmuvaty) impf (perfective ви́думати)

виду́мувати (canonical)
vydúmuvaty (romanization)
ви́думати (perfective)
виду́мувати (imperfective infinitive)
виду́мувать (imperfective infinitive)
виду́муваний (imperfective passive past)
impersonal: виду́мувано (imperfective passive past)
виду́муючи (adverbial imperfective present)
виду́мувавши (adverbial imperfective past)
виду́мую (first-person imperfective present singular)
бу́ду виду́мувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду виду́мувать (first-person future imperfective singular)
виду́муватиму (first-person future imperfective singular)
виду́муєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш виду́мувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш виду́мувать (future imperfective second-person singular)
виду́муватимеш (future imperfective second-person singular)
виду́мує (imperfective present singular third-person)
бу́де виду́мувати (future imperfective singular third-person)
бу́де виду́мувать (future imperfective singular third-person)
виду́муватиме (future imperfective singular third-person)
виду́муєм (first-person imperfective plural present)
виду́муємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо виду́мувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо виду́мувать (first-person future imperfective plural)
виду́муватимемо (first-person future imperfective plural)
виду́муватимем (first-person future imperfective plural)
виду́муєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете виду́мувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете виду́мувать (future imperfective plural second-person)
виду́муватимете (future imperfective plural second-person)
виду́мують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виду́мувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виду́мувать (future imperfective plural third-person)
виду́муватимуть (future imperfective plural third-person)
виду́муймо (first-person imperative plural)
виду́муй (imperative second-person singular)
виду́муйте (imperative plural second-person)
виду́мував (masculine past singular)
виду́мували (masculine past plural)
виду́мувала (feminine past singular)
виду́мували (feminine past plural)
виду́мувало (neuter past singular)
виду́мували (neuter past plural)

Uk-видумувати.ogg

From ви́думати (výdumaty) + -увати (-uvaty). Compare Russian выду́мывать (vydúmyvatʹ), Belarusian выду́мліваць (vydúmlivacʹ).

cog

выду́мліваць


тренуватися

uk-verb

тренува́тися

потренува́тися

тренува́тися • (trenuvátysja) impf (perfective потренува́тися)

тренува́тися (canonical)
trenuvátysja (romanization)
потренува́тися (perfective)
тренува́тися (imperfective infinitive)
тренува́тись (imperfective infinitive)
тренува́ться (imperfective infinitive)
трену́ючись (adverbial imperfective present)
тренува́вшись (adverbial imperfective past)
трену́юся (first-person imperfective present singular)
трену́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду тренува́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду тренува́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду тренува́ться (first-person future imperfective singular)
тренува́тимусь (first-person future imperfective singular)
тренува́тимуся (first-person future imperfective singular)
трену́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш тренува́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш тренува́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш тренува́ться (future imperfective second-person singular)
тренува́тимешся (future imperfective second-person singular)
трену́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де тренува́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де тренува́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де тренува́ться (future imperfective singular third-person)
тренува́тиметься (future imperfective singular third-person)
трену́ємся (first-person imperfective plural present)
трену́ємося (first-person imperfective plural present)
трену́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо тренува́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо тренува́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо тренува́ться (first-person future imperfective plural)
тренува́тимемось (first-person future imperfective plural)
тренува́тимемося (first-person future imperfective plural)
тренува́тимемся (first-person future imperfective plural)
трену́єтеся (imperfective plural present second-person)
трену́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете тренува́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете тренува́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете тренува́ться (future imperfective plural second-person)
тренува́тиметесь (future imperfective plural second-person)
тренува́тиметеся (future imperfective plural second-person)
трену́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть тренува́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть тренува́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть тренува́ться (future imperfective plural third-person)
тренува́тимуться (future imperfective plural third-person)
трену́ймося (first-person imperative plural)
трену́ймось (first-person imperative plural)
трену́йся (imperative second-person singular)
трену́йсь (imperative second-person singular)
трену́йтеся (imperative plural second-person)
трену́йтесь (imperative plural second-person)
тренува́вся (masculine past singular)
тренува́всь (masculine past singular)
тренува́лися (masculine past plural)
тренува́лись (masculine past plural)
тренува́лася (feminine past singular)
тренува́лась (feminine past singular)
тренува́лися (feminine past plural)
тренува́лись (feminine past plural)
тренува́лося (neuter past singular)
тренува́лось (neuter past singular)
тренува́лися (neuter past plural)
тренува́лись (neuter past plural)

uk-conj

тренува́тися<2a.impf>

Uk-тренуватися.ogg

From тренува́ти (trenuváty) + -ся (-sja). Compare Russian тренирова́ться (trenirovátʹsja), Belarusian трэнірава́цца (treniravácca), Polish trenować się.

cog

тренирова́ться

трэнірава́цца

to train oneself, to train, to exercise, to practise (practice an ability; improve one's fitness)


прозвучати

uk-verb

прозвуча́ти • (prozvučáty) pf (imperfective звуча́ти)

прозвуча́ти (canonical)
prozvučáty (romanization)
звуча́ти (imperfective)
прозвуча́ти (infinitive perfective)
прозвуча́ть (infinitive perfective)
прозвуча́вши (adverbial past perfective)
прозвучи́ть (future perfective singular third-person)
прозвуча́ть (future perfective plural third-person)
прозвуча́в (masculine past singular)
прозвуча́ли (masculine past plural)
прозвуча́ла (feminine past singular)
прозвуча́ли (feminine past plural)
прозвуча́ло (neuter past singular)
прозвуча́ли (neuter past plural)

Uk-прозвучати.ogg

From про- (pro-) + звуча́ти (zvučáty). Compare Russian прозвуча́ть (prozvučátʹ).

Жо́дних обнаді́йливих зая́в на прес-конфере́нції не прозвуча́ло.

No encouraging statements were heard at the press conference.

Žódnyx obnadíjlyvyx zajáv na pres-konferénciji ne prozvučálo.

to be discernible (of emotion, mood in a voice or words)


вигадувати

вига́дувати • (vyháduvaty) impf (perfective ви́гадати)

вига́дувати (canonical)
vyháduvaty (romanization)
ви́гадати (perfective)
вига́дувати (imperfective infinitive)
вига́дувать (imperfective infinitive)
вига́дуваний (imperfective passive past)
impersonal: вига́дувано (imperfective passive past)
вига́дуючи (adverbial imperfective present)
вига́дувавши (adverbial imperfective past)
вига́дую (first-person imperfective present singular)
бу́ду вига́дувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду вига́дувать (first-person future imperfective singular)
вига́дуватиму (first-person future imperfective singular)
вига́дуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вига́дувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш вига́дувать (future imperfective second-person singular)
вига́дуватимеш (future imperfective second-person singular)
вига́дує (imperfective present singular third-person)
бу́де вига́дувати (future imperfective singular third-person)
бу́де вига́дувать (future imperfective singular third-person)
вига́дуватиме (future imperfective singular third-person)
вига́дуєм (first-person imperfective plural present)
вига́дуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вига́дувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо вига́дувать (first-person future imperfective plural)
вига́дуватимемо (first-person future imperfective plural)
вига́дуватимем (first-person future imperfective plural)
вига́дуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вига́дувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете вига́дувать (future imperfective plural second-person)
вига́дуватимете (future imperfective plural second-person)
вига́дують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вига́дувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вига́дувать (future imperfective plural third-person)
вига́дуватимуть (future imperfective plural third-person)
вига́дуймо (first-person imperative plural)
вига́дуй (imperative second-person singular)
вига́дуйте (imperative plural second-person)
вига́дував (masculine past singular)
вига́дували (masculine past plural)
вига́дувала (feminine past singular)
вига́дували (feminine past plural)
вига́дувало (neuter past singular)
вига́дували (neuter past plural)

Uk-вигадувати.ogg

From ви́гадати (výhadaty) + -увати (-uvaty).


вигадувати

Uk-вигадувати.ogg

(transitive, colloquial) to gain (:financial benefit, time saving, reduction in travel distance, etc.)


окреслити

окре́слювати

окре́слити • (okréslyty) pf (imperfective окре́слювати)

окре́слити (canonical)
okréslyty (romanization)
окре́слювати (imperfective)
окре́слити (infinitive perfective)
окре́слить (infinitive perfective)
окре́слений (passive past perfective)
impersonal: окре́слено (passive past perfective)
окре́сливши (adverbial past perfective)
окре́слю (first-person future perfective singular)
окре́слиш (future perfective second-person singular)
окре́слить (future perfective singular third-person)
окре́слим (first-person future perfective plural)
окре́слимо (first-person future perfective plural)
окре́слите (future perfective plural second-person)
окре́слять (future perfective plural third-person)
окре́слім (first-person imperative plural)
окре́слімо (first-person imperative plural)
окре́сли (imperative second-person singular)
окре́сліть (imperative plural second-person)
окре́слив (masculine past singular)
окре́слили (masculine past plural)
окре́слила (feminine past singular)
окре́слили (feminine past plural)
окре́слило (neuter past singular)
окре́слили (neuter past plural)

Uk-окреслити.ogg

From о- (o-) + кре́слити (kréslyty). Compare Belarusian акрэ́сліць (akréslicʹ), Polish określić.

(transitive, literally or figuratively) to outline, to delineate, to circumscribe


поширитися

поши́рюватися

поши́ритися • (pošýrytysja) pf (imperfective поши́рюватися)

поши́ритися (canonical)
pošýrytysja (romanization)
поши́рюватися (imperfective)
поши́ритися (infinitive perfective)
поши́ритись (infinitive perfective)
поши́риться (infinitive perfective)
поши́рившись (adverbial past perfective)
поши́риться (future perfective singular third-person)
поши́ряться (future perfective plural third-person)
поши́рився (masculine past singular)
поши́ривсь (masculine past singular)
поши́рилися (masculine past plural)
поши́рились (masculine past plural)
поши́рилася (feminine past singular)
поши́рилась (feminine past singular)
поши́рилися (feminine past plural)
поши́рились (feminine past plural)
поши́рилося (neuter past singular)
поши́рилось (neuter past singular)
поши́рилися (neuter past plural)
поши́рились (neuter past plural)

From поши́рити (pošýryty) + -ся (-sja). Compare Belarusian пашы́рыцца (pašýrycca), Polish poszerzyć się.

to spread, to expand, to widen (become wider, more extensive)

поши́рити поширити#Ukrainian


розширитися

розши́ритися

розши́рюватися

розширя́тися

розши́ритися • (rozšýrytysja) pf (imperfective розши́рюватися or розширя́тися)

розши́ритися (canonical)
rozšýrytysja (romanization)
розши́рюватися (imperfective)
розширя́тися (imperfective)
розши́ритися (infinitive perfective)
розши́ритись (infinitive perfective)
розши́риться (infinitive perfective)
розши́рившись (adverbial past perfective)
розши́риться (future perfective singular third-person)
розши́ряться (future perfective plural third-person)
розши́рився (masculine past singular)
розши́ривсь (masculine past singular)
розши́рилися (masculine past plural)
розши́рились (masculine past plural)
розши́рилася (feminine past singular)
розши́рилась (feminine past singular)
розши́рилися (feminine past plural)
розши́рились (feminine past plural)
розши́рилося (neuter past singular)
розши́рилось (neuter past singular)
розши́рилися (neuter past plural)
розши́рились (neuter past plural)

Uk-розширитися.ogg

From розши́рити (rozšýryty) + -ся (-sja). Compare Russian расши́риться (rasšíritʹsja), Belarusian расшы́рыцца (rasšýrycca), Polish rozszerzyć się.

cog

расши́риться

to expand, to broaden, to dilate, to enlarge, to widen (become larger, wider)

розши́рити розширити#Ukrainian


поширюватися

uk-verb

поши́рюватися

поши́рюватися • (pošýrjuvatysja) impf (perfective поши́ритися)

поши́рюватися (canonical)
pošýrjuvatysja (romanization)
поши́ритися (perfective)
поши́рюватися (imperfective infinitive)
поши́рюватись (imperfective infinitive)
поши́рюваться (imperfective infinitive)
поши́рюючись (adverbial imperfective present)
поши́рювавшись (adverbial imperfective past)
поши́рюється (imperfective present singular third-person)
бу́де поши́рюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де поши́рюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де поши́рюваться (future imperfective singular third-person)
поши́рюватиметься (future imperfective singular third-person)
поши́рюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть поши́рюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поши́рюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть поши́рюваться (future imperfective plural third-person)
поши́рюватимуться (future imperfective plural third-person)
поши́рювався (masculine past singular)
поши́рювавсь (masculine past singular)
поши́рювалися (masculine past plural)
поши́рювались (masculine past plural)
поши́рювалася (feminine past singular)
поши́рювалась (feminine past singular)
поши́рювалися (feminine past plural)
поши́рювались (feminine past plural)
поши́рювалося (neuter past singular)
поши́рювалось (neuter past singular)
поши́рювалися (neuter past plural)
поши́рювались (neuter past plural)

[pɔˈʃɪrʲʊʋɐtesʲɐ]

Uk-поширюватися.ogg

From поши́рювати (pošýrjuvaty) + -ся (-sja). Compare Belarusian пашыра́цца (pašyrácca), Polish poszerzać się.

поши́рювати поширювати#Ukrainian

passive of поши́рювати impf (pošýrjuvaty)


розширюватися

розши́рюватися

розши́ритися

розши́рюватися • (rozšýrjuvatysja) impf (perfective розши́ритися)

розши́рюватися (canonical)
rozšýrjuvatysja (romanization)
розши́ритися (perfective)
розши́рюватися (imperfective infinitive)
розши́рюватись (imperfective infinitive)
розши́рюваться (imperfective infinitive)
розши́рюючись (adverbial imperfective present)
розши́рювавшись (adverbial imperfective past)
розши́рюється (imperfective present singular third-person)
бу́де розши́рюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де розши́рюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де розши́рюваться (future imperfective singular third-person)
розши́рюватиметься (future imperfective singular third-person)
розши́рюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розши́рюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розши́рюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розши́рюваться (future imperfective plural third-person)
розши́рюватимуться (future imperfective plural third-person)
розши́рювався (masculine past singular)
розши́рювавсь (masculine past singular)
розши́рювалися (masculine past plural)
розши́рювались (masculine past plural)
розши́рювалася (feminine past singular)
розши́рювалась (feminine past singular)
розши́рювалися (feminine past plural)
розши́рювались (feminine past plural)
розши́рювалося (neuter past singular)
розши́рювалось (neuter past singular)
розши́рювалися (neuter past plural)
розши́рювались (neuter past plural)

[rɔʒˈʃɪrʲʊʋɐtesʲɐ]

Uk-розширюватися.ogg

From розши́рювати (rozšýrjuvaty) + -ся (-sja). Compare Russian расширя́ться (rasširjátʹsja), Belarusian расшыра́цца (rasšyrácca), Polish rozszerzać się.

af

розши́рювати

cog

расширя́ться

розши́рювати розширювати#Ukrainian

passive of розши́рювати impf (rozšýrjuvaty)


вигадати

uk-verb

ви́гадати • (výhadaty) pf (imperfective вига́дувати)

ви́гадати (canonical)
výhadaty (romanization)
вига́дувати (imperfective)
ви́гадати (infinitive perfective)
ви́гадать (infinitive perfective)
ви́гаданий (passive past perfective)
impersonal: ви́гадано (passive past perfective)
ви́гадавши (adverbial past perfective)
ви́гадаю (first-person future perfective singular)
ви́гадаєш (future perfective second-person singular)
ви́гадає (future perfective singular third-person)
ви́гадаєм (first-person future perfective plural)
ви́гадаємо (first-person future perfective plural)
ви́гадаєте (future perfective plural second-person)
ви́гадають (future perfective plural third-person)
ви́гадаймо (first-person imperative plural)
ви́гадай (imperative second-person singular)
ви́гадайте (imperative plural second-person)
ви́гадав (masculine past singular)
ви́гадали (masculine past plural)
ви́гадала (feminine past singular)
ви́гадали (feminine past plural)
ви́гадало (neuter past singular)
ви́гадали (neuter past plural)

Uk-вигадати.ogg


вигадати

Uk-вигадати.ogg


окреслювати

окре́слювати

окре́слювати • (okrésljuvaty) impf (perfective окре́слити)

окре́слювати (canonical)
okrésljuvaty (romanization)
окре́слити (perfective)
окре́слювати (imperfective infinitive)
окре́слювать (imperfective infinitive)
окре́слюваний (imperfective passive past)
impersonal: окре́слювано (imperfective passive past)
окре́слюючи (adverbial imperfective present)
окре́слювавши (adverbial imperfective past)
окре́слюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду окре́слювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду окре́слювать (first-person future imperfective singular)
окре́слюватиму (first-person future imperfective singular)
окре́слюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш окре́слювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш окре́слювать (future imperfective second-person singular)
окре́слюватимеш (future imperfective second-person singular)
окре́слює (imperfective present singular third-person)
бу́де окре́слювати (future imperfective singular third-person)
бу́де окре́слювать (future imperfective singular third-person)
окре́слюватиме (future imperfective singular third-person)
окре́слюєм (first-person imperfective plural present)
окре́слюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо окре́слювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо окре́слювать (first-person future imperfective plural)
окре́слюватимемо (first-person future imperfective plural)
окре́слюватимем (first-person future imperfective plural)
окре́слюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете окре́слювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете окре́слювать (future imperfective plural second-person)
окре́слюватимете (future imperfective plural second-person)
окре́слюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть окре́слювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть окре́слювать (future imperfective plural third-person)
окре́слюватимуть (future imperfective plural third-person)
окре́слюймо (first-person imperative plural)
окре́слюй (imperative second-person singular)
окре́слюйте (imperative plural second-person)
окре́слював (masculine past singular)
окре́слювали (masculine past plural)
окре́слювала (feminine past singular)
окре́слювали (feminine past plural)
окре́слювало (neuter past singular)
окре́слювали (neuter past plural)

[ɔˈkrɛsʲlʲʊʋɐte]

Uk-окреслювати.ogg

From окре́слити (okréslyty) + -ювати (-juvaty). Compare Belarusian акрэ́сліваць (akréslivacʹ), Polish określać.

cog

акрэ́сліваць


креслити

кре́слити (canonical)
kréslyty (romanization)
кре́слити (imperfective infinitive)
кре́слить (imperfective infinitive)
кре́слений (imperfective passive past)
impersonal: кре́слено (imperfective passive past)
кре́слячи (adverbial imperfective present)
кре́сливши (adverbial imperfective past)
кре́слю (first-person imperfective present singular)
бу́ду кре́слити (first-person future imperfective singular)
бу́ду кре́слить (first-person future imperfective singular)
кре́слитиму (first-person future imperfective singular)
кре́слиш (imperfective present second-person singular)
бу́деш кре́слити (future imperfective second-person singular)
бу́деш кре́слить (future imperfective second-person singular)
кре́слитимеш (future imperfective second-person singular)
кре́слить (imperfective present singular third-person)
бу́де кре́слити (future imperfective singular third-person)
бу́де кре́слить (future imperfective singular third-person)
кре́слитиме (future imperfective singular third-person)
кре́слим (first-person imperfective plural present)
кре́слимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо кре́слити (first-person future imperfective plural)
бу́демо кре́слить (first-person future imperfective plural)
кре́слитимемо (first-person future imperfective plural)
кре́слитимем (first-person future imperfective plural)
кре́слите (imperfective plural present second-person)
бу́дете кре́слити (future imperfective plural second-person)
бу́дете кре́слить (future imperfective plural second-person)
кре́слитимете (future imperfective plural second-person)
кре́слять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть кре́слити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кре́слить (future imperfective plural third-person)
кре́слитимуть (future imperfective plural third-person)
кре́слім (first-person imperative plural)
кре́слімо (first-person imperative plural)
кре́сли (imperative second-person singular)
кре́сліть (imperative plural second-person)
кре́слив (masculine past singular)
кре́слили (masculine past plural)
кре́слила (feminine past singular)
кре́слили (feminine past plural)
кре́слило (neuter past singular)
кре́слили (neuter past plural)

Uk-креслити.ogg

(transitive) to draw, to trace (depict with lines)

uk:Мельничук Олександр Савич


розпочатися

uk-verb

розпоча́тися

розпочина́тися

розпоча́тися • (rozpočátysja) pf (imperfective розпочина́тися)

розпоча́тися (canonical)
rozpočátysja (romanization)
розпочина́тися (imperfective)
розпоча́тися (infinitive perfective)
розпоча́тись (infinitive perfective)
розпоча́ться (infinitive perfective)
розпоча́вшись (adverbial past perfective)
розпочне́ться (future perfective singular third-person)
розпочну́ться (future perfective plural third-person)
розпоча́вся (masculine past singular)
розпоча́всь (masculine past singular)
розпочали́ся (masculine past plural)
розпочали́сь (masculine past plural)
розпочала́ся (feminine past singular)
розпочала́сь (feminine past singular)
розпочали́ся (feminine past plural)
розпочали́сь (feminine past plural)
розпочало́ся (neuter past singular)
розпочало́сь (neuter past singular)
розпочали́ся (neuter past plural)
розпочали́сь (neuter past plural)

uk-conj

розпоча́тися<14b/b.pf.3only.pres:розпочн>

Uk-розпочатися.ogg

From розпоча́ти (rozpočáty) + -ся (-sja). Compare Belarusian распача́цца (raspačácca), Polish rozpocząć się.

to begin, to commence, to get going, to start

розпочина́ти розпочинати#Ukrainian

passive of розпочина́ти impf (rozpočynáty)


розпочинатися

uk-verb

розпочина́тися

розпоча́тися

розпочина́тися • (rozpočynátysja) impf (perfective розпоча́тися)

розпочина́тися (canonical)
rozpočynátysja (romanization)
розпоча́тися (perfective)
розпочина́тися (imperfective infinitive)
розпочина́тись (imperfective infinitive)
розпочина́ться (imperfective infinitive)
розпочина́ючись (adverbial imperfective present)
розпочина́вшись (adverbial imperfective past)
розпочина́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де розпочина́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де розпочина́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де розпочина́ться (future imperfective singular third-person)
розпочина́тиметься (future imperfective singular third-person)
розпочина́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розпочина́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розпочина́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розпочина́ться (future imperfective plural third-person)
розпочина́тимуться (future imperfective plural third-person)
розпочина́вся (masculine past singular)
розпочина́всь (masculine past singular)
розпочина́лися (masculine past plural)
розпочина́лись (masculine past plural)
розпочина́лася (feminine past singular)
розпочина́лась (feminine past singular)
розпочина́лися (feminine past plural)
розпочина́лись (feminine past plural)
розпочина́лося (neuter past singular)
розпочина́лось (neuter past singular)
розпочина́лися (neuter past plural)
розпочина́лись (neuter past plural)

Uk-розпочинатися.ogg

From розпочина́ти (rozpočynáty) + -ся (-sja). Compare Belarusian распачына́цца (raspačynácca), Polish rozpoczynać się.

af

розпочина́ти

cog

распачына́цца

розпочина́ти розпочинати#Ukrainian


продовжитися

uk-verb

продо́вжитися

продо́вжуватися

продо́вжитися • (prodóvžytysja) pf (imperfective продо́вжуватися)

продо́вжитися (canonical)
prodóvžytysja (romanization)
продо́вжуватися (imperfective)
продо́вжитися (infinitive perfective)
продо́вжитись (infinitive perfective)
продо́вжиться (infinitive perfective)
продо́вжившись (adverbial past perfective)
продо́вжиться (future perfective singular third-person)
продо́вжаться (future perfective plural third-person)
продо́вжився (masculine past singular)
продо́вживсь (masculine past singular)
продо́вжилися (masculine past plural)
продо́вжились (masculine past plural)
продо́вжилася (feminine past singular)
продо́вжилась (feminine past singular)
продо́вжилися (feminine past plural)
продо́вжились (feminine past plural)
продо́вжилося (neuter past singular)
продо́вжилось (neuter past singular)
продо́вжилися (neuter past plural)
продо́вжились (neuter past plural)

uk-conj

продо́вжитися<4a.pf.3only>

Uk-продовжитися.ogg

From продо́вжити (prodóvžyty) + -ся (-sja). Compare Russian продо́лжиться (prodólžitʹsja), Belarusian прадо́ўжыцца (pradóŭžycca).

cog

продо́лжиться

прадо́ўжыцца

продо́вжити продовжити#Ukrainian


завершитися

uk-verb

заверши́тися

заве́ршуватися

заверши́тися • (zaveršýtysja) pf (imperfective заве́ршуватися)

заверши́тися (canonical)
zaveršýtysja (romanization)
заве́ршуватися (imperfective)
заверши́тися (infinitive perfective)
заверши́тись (infinitive perfective)
заверши́ться (infinitive perfective)
заверши́вшись (adverbial past perfective)
заверши́ться (future perfective singular third-person)
заверша́ться (future perfective plural third-person)
заверши́вся (masculine past singular)
заверши́всь (masculine past singular)
заверши́лися (masculine past plural)
заверши́лись (masculine past plural)
заверши́лася (feminine past singular)
заверши́лась (feminine past singular)
заверши́лися (feminine past plural)
заверши́лись (feminine past plural)
заверши́лося (neuter past singular)
заверши́лось (neuter past singular)
заверши́лися (neuter past plural)
заверши́лись (neuter past plural)

From заверши́ти (zaveršýty) + -ся (-sja). Compare Russian заверши́ться (zaveršítʹsja), Belarusian завяршы́цца (zavjaršýcca).

cog

заверши́ться

to come to an end, to complete, to conclude, to end, to finish, to reach completion, to terminate

заверши́ти завершити#Ukrainian


припинятися

uk-verb

припиня́тися

припини́тися

припиня́тися • (prypynjátysja) impf (perfective припини́тися)

припиня́тися (canonical)
prypynjátysja (romanization)
припини́тися (perfective)
припиня́тися (imperfective infinitive)
припиня́тись (imperfective infinitive)
припиня́ться (imperfective infinitive)
припиня́ючись (adverbial imperfective present)
припиня́вшись (adverbial imperfective past)
припиня́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де припиня́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де припиня́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де припиня́ться (future imperfective singular third-person)
припиня́тиметься (future imperfective singular third-person)
припиня́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть припиня́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть припиня́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть припиня́ться (future imperfective plural third-person)
припиня́тимуться (future imperfective plural third-person)
припиня́вся (masculine past singular)
припиня́всь (masculine past singular)
припиня́лися (masculine past plural)
припиня́лись (masculine past plural)
припиня́лася (feminine past singular)
припиня́лась (feminine past singular)
припиня́лися (feminine past plural)
припиня́лись (feminine past plural)
припиня́лося (neuter past singular)
припиня́лось (neuter past singular)
припиня́лися (neuter past plural)
припиня́лись (neuter past plural)

From припиня́ти (prypynjáty) + -ся (-sja).


завершуватися

заве́ршуватися

заверши́тися

заве́ршуватися • (zavéršuvatysja) impf (perfective заверши́тися)

заве́ршуватися (canonical)
zavéršuvatysja (romanization)
заверши́тися (perfective)
заве́ршуватися (imperfective infinitive)
заве́ршуватись (imperfective infinitive)
заве́ршуваться (imperfective infinitive)
заве́ршуючись (adverbial imperfective present)
заве́ршувавшись (adverbial imperfective past)
заве́ршується (imperfective present singular third-person)
бу́де заве́ршуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де заве́ршуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де заве́ршуваться (future imperfective singular third-person)
заве́ршуватиметься (future imperfective singular third-person)
заве́ршуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заве́ршуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заве́ршуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заве́ршуваться (future imperfective plural third-person)
заве́ршуватимуться (future imperfective plural third-person)
заве́ршувався (masculine past singular)
заве́ршувавсь (masculine past singular)
заве́ршувалися (masculine past plural)
заве́ршувались (masculine past plural)
заве́ршувалася (feminine past singular)
заве́ршувалась (feminine past singular)
заве́ршувалися (feminine past plural)
заве́ршувались (feminine past plural)
заве́ршувалося (neuter past singular)
заве́ршувалось (neuter past singular)
заве́ршувалися (neuter past plural)
заве́ршувались (neuter past plural)

[zɐˈʋɛrʃʊʋɐtesʲɐ]

From заве́ршувати (zavéršuvaty) + -ся (-sja). Compare Russian заверша́ться (zaveršátʹsja), Belarusian завярша́цца (zavjaršácca).

af

заве́ршувати

cog

заверша́ться

to come to an end, to complete, to conclude, to end, to finish, to near its completion

заве́ршувати завершувати#Ukrainian

passive of заве́ршувати impf (zavéršuvaty)


проявитися

uk-verb

проявля́тися

прояви́тися • (projavýtysja) pf (imperfective проявля́тися)

прояви́тися (canonical)
projavýtysja (romanization)
проявля́тися (imperfective)
прояви́тися (infinitive perfective)
прояви́тись (infinitive perfective)
прояви́ться (infinitive perfective)
прояви́вшись (adverbial past perfective)
прояви́ться (future perfective singular third-person)
проявля́ться (future perfective plural third-person)
прояви́вся (masculine past singular)
прояви́всь (masculine past singular)
прояви́лися (masculine past plural)
прояви́лись (masculine past plural)
прояви́лася (feminine past singular)
прояви́лась (feminine past singular)
прояви́лися (feminine past plural)
прояви́лись (feminine past plural)
прояви́лося (neuter past singular)
прояви́лось (neuter past singular)
прояви́лися (neuter past plural)
прояви́лись (neuter past plural)

From прояви́ти (projavýty) + -ся (-sja). Compare Russian прояви́ться (projavítʹsja), Belarusian праяві́цца (prajavícca), Polish przejawić się.

to appear, to become apparent, to manifest itself, to show itself

прояви́ти проявити#Ukrainian


закінчуватися

закі́нчуватися

закі́нчитися

закінчи́тися

закі́нчуватися • (zakínčuvatysja) impf (perfective закі́нчитися or закінчи́тися)

закі́нчуватися (canonical)
zakínčuvatysja (romanization)
закі́нчитися (perfective)
закінчи́тися (perfective)
закі́нчуватися (imperfective infinitive)
закі́нчуватись (imperfective infinitive)
закі́нчуваться (imperfective infinitive)
закі́нчуючись (adverbial imperfective present)
закі́нчувавшись (adverbial imperfective past)
закі́нчується (imperfective present singular third-person)
бу́де закі́нчуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де закі́нчуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де закі́нчуваться (future imperfective singular third-person)
закі́нчуватиметься (future imperfective singular third-person)
закі́нчуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть закі́нчуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть закі́нчуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть закі́нчуваться (future imperfective plural third-person)
закі́нчуватимуться (future imperfective plural third-person)
закі́нчувався (masculine past singular)
закі́нчувавсь (masculine past singular)
закі́нчувалися (masculine past plural)
закі́нчувались (masculine past plural)
закі́нчувалася (feminine past singular)
закі́нчувалась (feminine past singular)
закі́нчувалися (feminine past plural)
закі́нчувались (feminine past plural)
закі́нчувалося (neuter past singular)
закі́нчувалось (neuter past singular)
закі́нчувалися (neuter past plural)
закі́нчувались (neuter past plural)

[zɐˈkʲint͡ʃʊʋɐtesʲɐ]

Uk-закінчуватися.ogg

From закі́нчувати (zakínčuvaty) + -ся (-sja). Compare Russian зака́нчиваться (zakánčivatʹsja), Belarusian зака́нчвацца (zakánčvacca).

af

закі́нчувати

cog

зака́нчиваться

зака́нчвацца

to end, to come to an end, to conclude, to terminate

to end, to end up, to result (with/in: + instrumental case)

закі́нчувати закінчувати#Ukrainian

passive of закі́нчувати impf (zakínčuvaty)


продовжуватися

uk-verb

продо́вжуватися

продо́вжитися

продо́вжуватися • (prodóvžuvatysja) impf (perfective продо́вжитися)

продо́вжуватися (canonical)
prodóvžuvatysja (romanization)
продо́вжитися (perfective)
продо́вжуватися (imperfective infinitive)
продо́вжуватись (imperfective infinitive)
продо́вжуваться (imperfective infinitive)
продо́вжуючись (adverbial imperfective present)
продо́вжувавшись (adverbial imperfective past)
продо́вжується (imperfective present singular third-person)
бу́де продо́вжуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де продо́вжуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де продо́вжуваться (future imperfective singular third-person)
продо́вжуватиметься (future imperfective singular third-person)
продо́вжуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть продо́вжуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть продо́вжуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть продо́вжуваться (future imperfective plural third-person)
продо́вжуватимуться (future imperfective plural third-person)
продо́вжувався (masculine past singular)
продо́вжувавсь (masculine past singular)
продо́вжувалися (masculine past plural)
продо́вжувались (masculine past plural)
продо́вжувалася (feminine past singular)
продо́вжувалась (feminine past singular)
продо́вжувалися (feminine past plural)
продо́вжувались (feminine past plural)
продо́вжувалося (neuter past singular)
продо́вжувалось (neuter past singular)
продо́вжувалися (neuter past plural)
продо́вжувались (neuter past plural)

uk-conj

продо́вжуватися<2a.impf.3only>

[prɔˈdɔu̯ʒʊʋɐtesʲɐ]

Uk-продовжуватися.ogg

From продо́вжувати (prodóvžuvaty) + -ся (-sja). Compare Russian продолжа́ться (prodolžátʹsja), Belarusian прадаўжацца (pradaŭžacca).

af

продо́вжувати

cog

продолжа́ться

продо́вжувати продовжувати#Ukrainian

passive of продо́вжувати impf (prodóvžuvaty)


припинитися

uk-verb

припини́тися

припиня́тися

припини́тися • (prypynýtysja) pf (imperfective припиня́тися)

припини́тися (canonical)
prypynýtysja (romanization)
припиня́тися (imperfective)
припини́тися (infinitive perfective)
припини́тись (infinitive perfective)
припини́ться (infinitive perfective)
припини́вшись (adverbial past perfective)
припиню́ся (first-person future perfective singular)
припиню́сь (first-person future perfective singular)
припини́шся (future perfective second-person singular)
припини́ться (future perfective singular third-person)
припини́мся (first-person future perfective plural)
припинимо́ся (first-person future perfective plural)
припинимо́сь (first-person future perfective plural)
припините́ся (future perfective plural second-person)
припините́сь (future perfective plural second-person)
припиня́ться (future perfective plural third-person)
припині́мся (first-person imperative plural)
припині́мося (first-person imperative plural)
припині́мось (first-person imperative plural)
припини́ся (imperative second-person singular)
припини́сь (imperative second-person singular)
припині́ться (imperative plural second-person)
припини́вся (masculine past singular)
припини́всь (masculine past singular)
припини́лися (masculine past plural)
припини́лись (masculine past plural)
припини́лася (feminine past singular)
припини́лась (feminine past singular)
припини́лися (feminine past plural)
припини́лись (feminine past plural)
припини́лося (neuter past singular)
припини́лось (neuter past singular)
припини́лися (neuter past plural)
припини́лись (neuter past plural)

uk-conj

припини́тися<4b.pf>

From припини́ти (prypynýty) + -ся (-sja).


проявлятися

uk-verb

проявля́тися

проявля́тися • (projavljátysja) impf (perfective прояви́тися)

проявля́тися (canonical)
projavljátysja (romanization)
прояви́тися (perfective)
проявля́тися (imperfective infinitive)
проявля́тись (imperfective infinitive)
проявля́ться (imperfective infinitive)
проявля́ючись (adverbial imperfective present)
проявля́вшись (adverbial imperfective past)
проявля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де проявля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де проявля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де проявля́ться (future imperfective singular third-person)
проявля́тиметься (future imperfective singular third-person)
проявля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть проявля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть проявля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть проявля́ться (future imperfective plural third-person)
проявля́тимуться (future imperfective plural third-person)
проявля́вся (masculine past singular)
проявля́всь (masculine past singular)
проявля́лися (masculine past plural)
проявля́лись (masculine past plural)
проявля́лася (feminine past singular)
проявля́лась (feminine past singular)
проявля́лися (feminine past plural)
проявля́лись (feminine past plural)
проявля́лося (neuter past singular)
проявля́лось (neuter past singular)
проявля́лися (neuter past plural)
проявля́лись (neuter past plural)

From проявля́ти (projavljáty) + -ся (-sja). Compare Russian проявля́ться (projavljátʹsja), Belarusian праяўля́цца (prajaŭljácca), Polish przejawiać się.

cog

проявля́ться

проявля́ти проявляти#Ukrainian

passive of проявля́ти impf (projavljáty)


закінчитися

uk-verb

закі́нчитися

закінчи́тися

закі́нчуватися

закі́нчитися or закінчи́тися • (zakínčytysja or zakinčýtysja) pf (imperfective закі́нчуватися)

закі́нчитися (canonical)
закінчи́тися (canonical)
zakínčytysja (romanization)
zakinčýtysja (romanization)
закі́нчуватися (imperfective)
закі́нчитися (infinitive perfective)
закі́нчитись (infinitive perfective)
закі́нчиться (infinitive perfective)
закінчи́тися (infinitive perfective)
закінчи́тись (infinitive perfective)
закінчи́ться (infinitive perfective)
закі́нчившись (adverbial past perfective)
закінчи́вшись (adverbial past perfective)
закі́нчиться (future perfective singular third-person)
закінчи́ться (future perfective singular third-person)
закі́нчаться (future perfective plural third-person)
закінча́ться (future perfective plural third-person)
закі́нчився (masculine past singular)
закі́нчивсь (masculine past singular)
закінчи́вся (masculine past singular)
закінчи́всь (masculine past singular)
закі́нчилися (masculine past plural)
закі́нчились (masculine past plural)
закінчи́лися (masculine past plural)
закінчи́лись (masculine past plural)
закі́нчилася (feminine past singular)
закі́нчилась (feminine past singular)
закінчи́лася (feminine past singular)
закінчи́лась (feminine past singular)
закі́нчилися (feminine past plural)
закі́нчились (feminine past plural)
закінчи́лися (feminine past plural)
закінчи́лись (feminine past plural)
закі́нчилося (neuter past singular)
закі́нчилось (neuter past singular)
закінчи́лося (neuter past singular)
закінчи́лось (neuter past singular)
закі́нчилися (neuter past plural)
закі́нчились (neuter past plural)
закінчи́лися (neuter past plural)
закінчи́лись (neuter past plural)

uk-conj

((закі́нчитися<4a.pf.3only>,закінчи́тися<4b.pf.3only>))

Uk-закінчитися.ogg

From закі́нчи́ти (zakínčýty) + -ся (-sja). Compare Russian зако́нчиться (zakónčitʹsja), Belarusian зако́нчыцца (zakónčycca), Polish zakończyć się.

af

закі́нчи́ти (zakínčýty) + -ся (-sja)

cog

зако́нчиться

to end, to come to an end, to be over, to conclude, to terminate

закі́нчити закінчити#Ukrainian


відкопувати

uk-verb

відко́пувати

відко́пувати • (vidkópuvaty) impf (perfective відкопа́ти)

відко́пувати (canonical)
vidkópuvaty (romanization)
відкопа́ти (perfective)
відко́пувати (imperfective infinitive)
відко́пувать (imperfective infinitive)
відко́пуваний (imperfective passive past)
impersonal: відко́пувано (imperfective passive past)
відко́пуючи (adverbial imperfective present)
відко́пувавши (adverbial imperfective past)
відко́пую (first-person imperfective present singular)
бу́ду відко́пувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відко́пувать (first-person future imperfective singular)
відко́пуватиму (first-person future imperfective singular)
відко́пуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відко́пувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відко́пувать (future imperfective second-person singular)
відко́пуватимеш (future imperfective second-person singular)
відко́пує (imperfective present singular third-person)
бу́де відко́пувати (future imperfective singular third-person)
бу́де відко́пувать (future imperfective singular third-person)
відко́пуватиме (future imperfective singular third-person)
відко́пуєм (first-person imperfective plural present)
відко́пуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відко́пувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відко́пувать (first-person future imperfective plural)
відко́пуватимемо (first-person future imperfective plural)
відко́пуватимем (first-person future imperfective plural)
відко́пуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відко́пувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відко́пувать (future imperfective plural second-person)
відко́пуватимете (future imperfective plural second-person)
відко́пують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відко́пувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відко́пувать (future imperfective plural third-person)
відко́пуватимуть (future imperfective plural third-person)
відко́пуймо (first-person imperative plural)
відко́пуй (imperative second-person singular)
відко́пуйте (imperative plural second-person)
відко́пував (masculine past singular)
відко́пували (masculine past plural)
відко́пувала (feminine past singular)
відко́пували (feminine past plural)
відко́пувало (neuter past singular)
відко́пували (neuter past plural)

From відкопа́ти (vidkopáty) + -увати (-uvaty). Compare Russian отка́пывать (otkápyvatʹ), Belarusian адко́пваць (adkópvacʹ), Polish odkopywać

af

to dig out, to dig up, to excavate, to unearth

(figuratively, colloquial) to dig up, to unearth (uncover or find)


інтригувати

uk-verb

інтригува́ти

інтригува́ти (canonical)
intryhuváty (romanization)
інтригува́ти (imperfective infinitive)
інтригува́ть (imperfective infinitive)
інтриго́ваний (imperfective passive past)
impersonal: інтриго́вано (imperfective passive past)
інтригу́ючи (adverbial imperfective present)
інтригува́вши (adverbial imperfective past)
інтригу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду йнтригува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду йнтригува́ть (first-person future imperfective singular)
інтригува́тиму (first-person future imperfective singular)
інтригу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш інтригува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш інтригува́ть (future imperfective second-person singular)
інтригува́тимеш (future imperfective second-person singular)
інтригу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де йнтригува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де йнтригува́ть (future imperfective singular third-person)
інтригува́тиме (future imperfective singular third-person)
інтригу́єм (first-person imperfective plural present)
інтригу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо йнтригува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо йнтригува́ть (first-person future imperfective plural)
інтригува́тимемо (first-person future imperfective plural)
інтригува́тимем (first-person future imperfective plural)
інтригу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете йнтригува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете йнтригува́ть (future imperfective plural second-person)
інтригува́тимете (future imperfective plural second-person)
інтригу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть інтригува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть інтригува́ть (future imperfective plural third-person)
інтригува́тимуть (future imperfective plural third-person)
інтригу́ймо (first-person imperative plural)
інтригу́й (imperative second-person singular)
інтригу́йте (imperative plural second-person)
інтригува́в (masculine past singular)
інтригува́ли (masculine past plural)
інтригува́ла (feminine past singular)
інтригува́ли (feminine past plural)
інтригува́ло (neuter past singular)
інтригува́ли (neuter past plural)

From інтри́га (intrýha) + -увати (-uvaty), from French intriguer. Compare Russian интригова́ть (intrigovátʹ), Belarusian інтрыгава́ць (intryhavácʹ), Polish intrygować.

cog

интригова́ть

інтрыгава́ць

(intransitive) to intrigue, to machinate, to plot, to scheme (conceive or carry out a secret plan intended to harm)

(transitive) to intrigue (arouse the interest of)


відкопати

uk-verb

відко́пувати

відкопа́ти • (vidkopáty) pf (imperfective відко́пувати)

відкопа́ти (canonical)
vidkopáty (romanization)
відко́пувати (imperfective)
відкопа́ти (infinitive perfective)
відкопа́ть (infinitive perfective)
відко́паний (passive past perfective)
impersonal: відко́пано (passive past perfective)
відкопа́вши (adverbial past perfective)
відкопа́ю (first-person future perfective singular)
відкопа́єш (future perfective second-person singular)
відкопа́є (future perfective singular third-person)
відкопа́єм (first-person future perfective plural)
відкопа́ємо (first-person future perfective plural)
відкопа́єте (future perfective plural second-person)
відкопа́ють (future perfective plural third-person)
відкопа́ймо (first-person imperative plural)
відкопа́й (imperative second-person singular)
відкопа́йте (imperative plural second-person)
відкопа́в (masculine past singular)
відкопа́ли (masculine past plural)
відкопа́ла (feminine past singular)
відкопа́ли (feminine past plural)
відкопа́ло (neuter past singular)
відкопа́ли (neuter past plural)

Uk-відкопати.ogg

Inherited from Proto-Slavic *otъkopati. By surface analysis, від- (vid-) + копа́ти (kopáty). Compare Russian откопа́ть (otkopátʹ), Belarusian адкапа́ць (adkapácʹ), Polish odkopać.


втекти

uk-verb

втекти́ • (vtektý) pf (imperfective втіка́ти)

втекти́ (canonical)
vtektý (romanization)
втіка́ти (imperfective)
втекти́ (infinitive perfective)
вте́клий (active past perfective)
вті́кши (adverbial past perfective)
втечу́ (first-person future perfective singular)
втече́ш (future perfective second-person singular)
втече́ (future perfective singular third-person)
втече́м (first-person future perfective plural)
втечемо́ (first-person future perfective plural)
втечете́ (future perfective plural second-person)
втечу́ть (future perfective plural third-person)
втечі́м (first-person imperative plural)
втечі́мо (first-person imperative plural)
втечи́ (imperative second-person singular)
втечі́ть (imperative plural second-person)
втік (masculine past singular)
втекли́ (masculine past plural)
втекла́ (feminine past singular)
втекли́ (feminine past plural)
втекло́ (neuter past singular)
втекли́ (neuter past plural)

to flee, to get away, to run away, to run off


втікати

втіка́ти (canonical)
vtikáty (romanization)
втіка́ти (imperfective infinitive)
втіка́ть (imperfective infinitive)
втіка́ючи (adverbial imperfective present)
втіка́вши (adverbial imperfective past)
втіка́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду втіка́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду втіка́ть (first-person future imperfective singular)
втіка́тиму (first-person future imperfective singular)
втіка́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш утіка́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш утіка́ть (future imperfective second-person singular)
втіка́тимеш (future imperfective second-person singular)
втіка́є (imperfective present singular third-person)
бу́де втіка́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де втіка́ть (future imperfective singular third-person)
втіка́тиме (future imperfective singular third-person)
втіка́єм (first-person imperfective plural present)
втіка́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо втіка́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо втіка́ть (first-person future imperfective plural)
втіка́тимемо (first-person future imperfective plural)
втіка́тимем (first-person future imperfective plural)
втіка́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете втіка́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете втіка́ть (future imperfective plural second-person)
втіка́тимете (future imperfective plural second-person)
втіка́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть утіка́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть утіка́ть (future imperfective plural third-person)
втіка́тимуть (future imperfective plural third-person)
втіка́ймо (first-person imperative plural)
втіка́й (imperative second-person singular)
втіка́йте (imperative plural second-person)
втіка́в (masculine past singular)
втіка́ли (masculine past plural)
втіка́ла (feminine past singular)
втіка́ли (feminine past plural)
втіка́ло (neuter past singular)
втіка́ли (neuter past plural)


втікати

втіка́ти • (vtikáty) impf (perfective втекти́)

втіка́ти (canonical)
vtikáty (romanization)
втекти́ (perfective)
втіка́ти (imperfective infinitive)
втіка́ть (imperfective infinitive)
втіка́ючи (adverbial imperfective present)
втіка́вши (adverbial imperfective past)
втіка́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду втіка́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду втіка́ть (first-person future imperfective singular)
втіка́тиму (first-person future imperfective singular)
втіка́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш утіка́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш утіка́ть (future imperfective second-person singular)
втіка́тимеш (future imperfective second-person singular)
втіка́є (imperfective present singular third-person)
бу́де втіка́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де втіка́ть (future imperfective singular third-person)
втіка́тиме (future imperfective singular third-person)
втіка́єм (first-person imperfective plural present)
втіка́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо втіка́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо втіка́ть (first-person future imperfective plural)
втіка́тимемо (first-person future imperfective plural)
втіка́тимем (first-person future imperfective plural)
втіка́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете втіка́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете втіка́ть (future imperfective plural second-person)
втіка́тимете (future imperfective plural second-person)
втіка́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть утіка́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть утіка́ть (future imperfective plural third-person)
втіка́тимуть (future imperfective plural third-person)
втіка́ймо (first-person imperative plural)
втіка́й (imperative second-person singular)
втіка́йте (imperative plural second-person)
втіка́в (masculine past singular)
втіка́ли (masculine past plural)
втіка́ла (feminine past singular)
втіка́ли (feminine past plural)
втіка́ло (neuter past singular)
втіка́ли (neuter past plural)

to abscond, to escape (+preposition від +genitive case)


розкрити

розкри́ти • (rozkrýty) pf (imperfective розкрива́ти)

розкри́ти (canonical)
rozkrýty (romanization)
розкрива́ти (imperfective)
розкри́ти (infinitive perfective)
розкри́ть (infinitive perfective)
розкри́тий (passive past perfective)
impersonal: розкри́то (passive past perfective)
розкри́вши (adverbial past perfective)
розкри́ю (first-person future perfective singular)
розкри́єш (future perfective second-person singular)
розкри́є (future perfective singular third-person)
розкри́єм (first-person future perfective plural)
розкри́ємо (first-person future perfective plural)
розкри́єте (future perfective plural second-person)
розкри́ють (future perfective plural third-person)
розкри́ймо (first-person imperative plural)
розкри́й (imperative second-person singular)
розкри́йте (imperative plural second-person)
розкри́в (masculine past singular)
розкри́ли (masculine past plural)
розкри́ла (feminine past singular)
розкри́ли (feminine past plural)
розкри́ло (neuter past singular)
розкри́ли (neuter past plural)

Uk-розкрити.ogg

From роз- (roz-) + кри́ти (krýty). Compare Russian раскры́ть (raskrýtʹ), Belarusian раскры́ць (raskrýcʹ).


викрити

ви́крити • (výkryty) pf (imperfective викрива́ти)

ви́крити (canonical)
výkryty (romanization)
викрива́ти (imperfective)
ви́крити (infinitive perfective)
ви́крить (infinitive perfective)
ви́критий (passive past perfective)
impersonal: ви́крито (passive past perfective)
ви́кривши (adverbial past perfective)
ви́крию (first-person future perfective singular)
ви́криєш (future perfective second-person singular)
ви́криє (future perfective singular third-person)
ви́криєм (first-person future perfective plural)
ви́криємо (first-person future perfective plural)
ви́криєте (future perfective plural second-person)
ви́криють (future perfective plural third-person)
ви́криймо (first-person imperative plural)
ви́крий (imperative second-person singular)
ви́крийте (imperative plural second-person)
ви́крив (masculine past singular)
ви́крили (masculine past plural)
ви́крила (feminine past singular)
ви́крили (feminine past plural)
ви́крило (neuter past singular)
ви́крили (neuter past plural)

Uk-викрити.ogg

From ви́- (vý-) + кри́ти (krýty). Compare Belarusian вы́крыць (výkrycʹ), Polish wykryć.

to expose, to unmask (:wrongdoer, wrongdoing)

to expose, to lay bare (:errors, flaws, injustices, etc.)

to reveal (to show and display that which was hidden)


розголосити

розголоси́ти

розголо́шувати

розголоси́ти • (rozholosýty) pf (imperfective розголо́шувати)

розголоси́ти (canonical)
rozholosýty (romanization)
розголо́шувати (imperfective)
розголоси́ти (infinitive perfective)
розголоси́ть (infinitive perfective)
розголо́шений (passive past perfective)
impersonal: розголо́шено (passive past perfective)
розголоси́вши (adverbial past perfective)
розголошу́ (first-person future perfective singular)
розголо́сиш (future perfective second-person singular)
розголо́сить (future perfective singular third-person)
розголо́сим (first-person future perfective plural)
розголо́симо (first-person future perfective plural)
розголо́сите (future perfective plural second-person)
розголо́сять (future perfective plural third-person)
розголосі́м (first-person imperative plural)
розголосі́мо (first-person imperative plural)
розголоси́ (imperative second-person singular)
розголосі́ть (imperative plural second-person)
розголоси́в (masculine past singular)
розголоси́ли (masculine past plural)
розголоси́ла (feminine past singular)
розголоси́ли (feminine past plural)
розголоси́ло (neuter past singular)
розголоси́ли (neuter past plural)

[rɔzɦɔɫɔˈsɪte]

From роз- (roz-) + голоси́ти (holosýty). Compare Russian разгласи́ть (razglasítʹ).