шпигувати

uk-verb

шпигува́ти • (špyhuváty) impf

шпигува́ти (canonical)
špyhuváty (romanization)
шпигува́ти (imperfective infinitive)
шпигува́ть (imperfective infinitive)
шпиго́ваний (imperfective passive past)
impersonal: шпиго́вано (imperfective passive past)
шпигу́ючи (adverbial imperfective present)
шпигува́вши (adverbial imperfective past)
шпигу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду шпигува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду шпигува́ть (first-person future imperfective singular)
шпигува́тиму (first-person future imperfective singular)
шпигу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш шпигува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш шпигува́ть (future imperfective second-person singular)
шпигува́тимеш (future imperfective second-person singular)
шпигу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де шпигува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де шпигува́ть (future imperfective singular third-person)
шпигува́тиме (future imperfective singular third-person)
шпигу́єм (first-person imperfective plural present)
шпигу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо шпигува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо шпигува́ть (first-person future imperfective plural)
шпигува́тимемо (first-person future imperfective plural)
шпигува́тимем (first-person future imperfective plural)
шпигу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете шпигува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете шпигува́ть (future imperfective plural second-person)
шпигува́тимете (future imperfective plural second-person)
шпигу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть шпигува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть шпигува́ть (future imperfective plural third-person)
шпигува́тимуть (future imperfective plural third-person)
шпигу́ймо (first-person imperative plural)
шпигу́й (imperative second-person singular)
шпигу́йте (imperative plural second-person)
шпигува́в (masculine past singular)
шпигува́ли (masculine past plural)
шпигува́ла (feminine past singular)
шпигува́ли (feminine past plural)
шпигува́ло (neuter past singular)
шпигува́ли (neuter past plural)

uk:Мельничук Олександр Савич

From шпик (špyk) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian шпигова́ть (špigovátʹ), Belarusian шпігава́ць (špihavácʹ), Polish szpikować.

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-шпигувати.wav


шпигувати

шпигува́ти • (špyhuváty) impf

шпигува́ти (canonical)
špyhuváty (romanization)
шпигува́ти (imperfective infinitive)
шпигува́ть (imperfective infinitive)
шпигу́ючи (adverbial imperfective present)
шпигува́вши (adverbial imperfective past)
шпигу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду шпигува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду шпигува́ть (first-person future imperfective singular)
шпигува́тиму (first-person future imperfective singular)
шпигу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш шпигува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш шпигува́ть (future imperfective second-person singular)
шпигува́тимеш (future imperfective second-person singular)
шпигу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де шпигува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де шпигува́ть (future imperfective singular third-person)
шпигува́тиме (future imperfective singular third-person)
шпигу́єм (first-person imperfective plural present)
шпигу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо шпигува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо шпигува́ть (first-person future imperfective plural)
шпигува́тимемо (first-person future imperfective plural)
шпигува́тимем (first-person future imperfective plural)
шпигу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете шпигува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете шпигува́ть (future imperfective plural second-person)
шпигува́тимете (future imperfective plural second-person)
шпигу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть шпигува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть шпигува́ть (future imperfective plural third-person)
шпигува́тимуть (future imperfective plural third-person)
шпигу́ймо (first-person imperative plural)
шпигу́й (imperative second-person singular)
шпигу́йте (imperative plural second-person)
шпигува́в (masculine past singular)
шпигува́ли (masculine past plural)
шпигува́ла (feminine past singular)
шпигува́ли (feminine past plural)
шпигува́ло (neuter past singular)
шпигува́ли (neuter past plural)

uk:Мельничук Олександр Савич

From шпиг (špyh, “spy”) + -ува́ти (-uváty). Compare Belarusian шпегава́ць (špjehavácʹ), Polish szpiegować.

+obj

за (za + instrumental) ‘on somebody/something’

(intransitive or dialectally transitive) to spy, to spy on [with за (za, + instrumental) ‘on somebody/something’]


валятися

валя́тися (canonical)
valjátysja (romanization)
валя́тися (imperfective infinitive)
валя́тись (imperfective infinitive)
валя́ться (imperfective infinitive)
валя́ючись (adverbial imperfective present)
валя́вшись (adverbial imperfective past)
валя́юся (first-person imperfective present singular)
валя́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду валя́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду валя́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду валя́ться (first-person future imperfective singular)
валя́тимусь (first-person future imperfective singular)
валя́тимуся (first-person future imperfective singular)
валя́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш валя́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш валя́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш валя́ться (future imperfective second-person singular)
валя́тимешся (future imperfective second-person singular)
валя́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де валя́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де валя́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де валя́ться (future imperfective singular third-person)
валя́тиметься (future imperfective singular third-person)
валя́ємся (first-person imperfective plural present)
валя́ємося (first-person imperfective plural present)
валя́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо валя́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо валя́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо валя́ться (first-person future imperfective plural)
валя́тимемось (first-person future imperfective plural)
валя́тимемося (first-person future imperfective plural)
валя́тимемся (first-person future imperfective plural)
валя́єтеся (imperfective plural present second-person)
валя́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете валя́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете валя́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете валя́ться (future imperfective plural second-person)
валя́тиметесь (future imperfective plural second-person)
валя́тиметеся (future imperfective plural second-person)
валя́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть валя́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть валя́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть валя́ться (future imperfective plural third-person)
валя́тимуться (future imperfective plural third-person)
валя́ймося (first-person imperative plural)
валя́ймось (first-person imperative plural)
валя́йся (imperative second-person singular)
валя́йсь (imperative second-person singular)
валя́йтеся (imperative plural second-person)
валя́йтесь (imperative plural second-person)
валя́вся (masculine past singular)
валя́всь (masculine past singular)
валя́лися (masculine past plural)
валя́лись (masculine past plural)
валя́лася (feminine past singular)
валя́лась (feminine past singular)
валя́лися (feminine past plural)
валя́лись (feminine past plural)
валя́лося (neuter past singular)
валя́лось (neuter past singular)
валя́лися (neuter past plural)
валя́лись (neuter past plural)

uk-conj

валя́тися<1a.impf>

From валя́ти (valjáty) + -ся (-sja). Compare Russian валя́ться (valjátʹsja), Belarusian валя́цца (valjácca), Polish walać się.

to lie, to lie about, to lie around (idly or due to illness or exhaustion)

валя́тися під нога́ми (idiomatic: of ideas, opportunities, resources, etc., to be readily accessible)
valjátysja pid nohámy
to be at one's fingertips, to be under one's nose, to lie at one's feet
(literally, “to lie under one's feet”)

на доро́зі/ву́лиці не валя́тися (idiomatic: to be rare and valuable)
na dorózi/vúlyci ne valjátysja
not to grow on trees, not to be a dime a dozen
(literally, “not to lie on the road/street”)

to lie about, to lie around, to be strewn (untidily)


ваблячи

head

ва́блячи • (vábljačy)

ва́блячи (canonical)
vábljačy (romanization)

Uk-ваблячи.ogg

вабити вабити#Ukrainian

present adverbial participle of вабити impf (vabyty)


віруючий

ві́руючий • (vírujučyj)

ві́руючий (canonical)
vírujučyj (romanization)
ві́руючий (masculine nominative)
ві́руюче (neuter nominative)
ві́руюча (feminine nominative)
ві́руючі (nominative plural)
ві́руючого (genitive masculine neuter)
ві́руючої (feminine genitive)
ві́руючих (genitive plural)
ві́руючому (dative masculine neuter)
ві́руючій (dative feminine)
ві́руючим (dative plural)
ві́руючого (accusative animate masculine)
ві́руюче (accusative neuter)
ві́руючу (accusative feminine)
ві́руючих (accusative animate plural)
ві́руючий (accusative inanimate masculine)
ві́руючі (accusative inanimate plural)
ві́руючим (instrumental masculine neuter)
ві́руючою (feminine instrumental)
ві́руючими (instrumental plural)
ві́руючому (locative masculine neuter)
ві́руючім (locative masculine neuter)
ві́руючій (feminine locative)
ві́руючих (locative plural)

[ˈʋʲirʊjʊt͡ʃei̯]

Uk-віруючий.ogg

From ві́рувати (víruvaty) + -учий (-učyj)

ві́рувати вірувати#Ukrainian

present active imperfective participle of ві́рувати (víruvaty)


віщувати

uk-verb

віщува́ти • (viščuváty) impf

віщува́ти (canonical)
viščuváty (romanization)
віщува́ти (imperfective infinitive)
віщува́ть (imperfective infinitive)
віщу́ючи (adverbial imperfective present)
віщува́вши (adverbial imperfective past)
віщу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду віщува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду віщува́ть (first-person future imperfective singular)
віщува́тиму (first-person future imperfective singular)
віщу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш віщува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш віщува́ть (future imperfective second-person singular)
віщува́тимеш (future imperfective second-person singular)
віщу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де віщува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де віщува́ть (future imperfective singular third-person)
віщува́тиме (future imperfective singular third-person)
віщу́єм (first-person imperfective plural present)
віщу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо віщува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо віщува́ть (first-person future imperfective plural)
віщува́тимемо (first-person future imperfective plural)
віщува́тимем (first-person future imperfective plural)
віщу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете віщува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете віщува́ть (future imperfective plural second-person)
віщува́тимете (future imperfective plural second-person)
віщу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть віщува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть віщува́ть (future imperfective plural third-person)
віщува́тимуть (future imperfective plural third-person)
віщу́ймо (first-person imperative plural)
віщу́й (imperative second-person singular)
віщу́йте (imperative plural second-person)
віщува́в (masculine past singular)
віщува́ли (masculine past plural)
віщува́ла (feminine past singular)
віщува́ли (feminine past plural)
віщува́ло (neuter past singular)
віщува́ли (neuter past plural)

[ʋʲiʃt͡ʃʊˈʋate]

Uk-віщувати.ogg

From віщати (viščaty) + -ува́ти (-uváty)


пріло

прі́ти пріти#Ukrainian

neuter singular past indicative imperfective of прі́ти (príty)


прів

прі́ти пріти#Ukrainian

masculine singular past indicative imperfective of прі́ти (príty)


пріє

прі́ти пріти#Ukrainian

third-person singular present indicative imperfective of прі́ти (príty)


пріють

прі́ють (canonical)
príjutʹ (romanization)

прі́ти пріти#Ukrainian

third-person plural present indicative imperfective of прі́ти (príty)


пріймо

прі́ймо (canonical)
príjmo (romanization)

прі́ти пріти#Ukrainian

first-person plural imperative imperfective of прі́ти (príty)


прію

прі́ти пріти#Ukrainian

first-person singular present indicative imperfective of прі́ти (príty)


прієм

прі́єм (canonical)
príjem (romanization)

Alternative form: прі́ємо (príjemo)

прі́ти пріти#Ukrainian

first-person plural present indicative imperfective of прі́ти (príty)


пріла

прі́ти пріти#Ukrainian

feminine singular past indicative imperfective of прі́ти (príty)


пріючи

head

прі́ючи • (príjučy)

прі́ючи (canonical)
príjučy (romanization)

прі́ти пріти#Ukrainian

present adverbial imperfective participle of прі́ти (príty)


прій

прі́ти пріти#Ukrainian

second-person singular imperative imperfective of прі́ти (príty)


прійте

прі́йте (canonical)
príjte (romanization)

прі́ти пріти#Ukrainian

second-person plural imperative imperfective of прі́ти (príty)


пріли

прі́ти пріти#Ukrainian

plural past indicative imperfective of прі́ти (príty)


пріємо

прі́ємо (canonical)
príjemo (romanization)

Alternative form: прі́єм (príjem)

прі́ти пріти#Ukrainian


прієте

прі́єте (canonical)
príjete (romanization)

прі́ти пріти#Ukrainian

second-person plural present indicative imperfective of прі́ти (príty)


прівши

прі́вши • (prívšy)

прі́вши (canonical)
prívšy (romanization)

прі́ти пріти#Ukrainian

past adverbial imperfective participle of прі́ти (príty)


прієш

прі́єш (canonical)
príješ (romanization)

прі́ти пріти#Ukrainian

second-person singular present indicative imperfective of прі́ти (príty)


арґументувати

uk-verb

арґументува́ти

арґументува́ти • (argumentuváty) impf or pf

арґументува́ти (canonical)
argumentuváty (romanization)
арґументува́ти (infinitive)
арґументува́ть (infinitive)
арґументо́ваний (passive past)
impersonal: арґументо́вано (passive past)
арґументу́ючи (adverbial present)
арґументува́вши (adverbial past)
арґументу́ю (first-person future singular)
бу́ду арґументува́ти (first-person singular)
бу́ду арґументува́ть (first-person singular)
арґументува́тиму (first-person singular)
арґументу́єш (future second-person singular)
бу́деш арґументува́ти (second-person singular)
бу́деш арґументува́ть (second-person singular)
арґументува́тимеш (second-person singular)
арґументу́є (future singular third-person)
бу́де арґументува́ти (singular third-person)
бу́де арґументува́ть (singular third-person)
арґументува́тиме (singular third-person)
арґументу́єм (first-person future plural)
арґументу́ємо (first-person future plural)
бу́демо арґументува́ти (first-person plural)
бу́демо арґументува́ть (first-person plural)
арґументува́тимемо (first-person plural)
арґументува́тимем (first-person plural)
арґументу́єте (future plural second-person)
бу́дете арґументува́ти (plural second-person)
бу́дете арґументува́ть (plural second-person)
арґументува́тимете (plural second-person)
арґументу́ють (future plural third-person)
бу́дуть арґументува́ти (plural third-person)
бу́дуть арґументува́ть (plural third-person)
арґументува́тимуть (plural third-person)
арґументу́ймо (first-person imperative plural)
арґументу́й (imperative second-person singular)
арґументу́йте (imperative plural second-person)
арґументува́в (masculine past singular)
арґументува́ли (masculine past plural)
арґументува́ла (feminine past singular)
арґументува́ли (feminine past plural)
арґументува́ло (neuter past singular)
арґументува́ли (neuter past plural)

ар‧ґу‧мен‧ту‧ва‧ти

аргументува́ти аргументувати#Ukrainian

1928–1933 spelling of аргументува́ти (arhumentuváty), which was deprecated in the orthography reform of 1933


валандатися

вала́ндатися

вала́ндатися (canonical)
valándatysja (romanization)
вала́ндатися (imperfective infinitive)
вала́ндатись (imperfective infinitive)
вала́ндаться (imperfective infinitive)
вала́ндаючись (adverbial imperfective present)
вала́ндавшись (adverbial imperfective past)
вала́ндаюся (first-person imperfective present singular)
вала́ндаюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду вала́ндатися (first-person future imperfective singular)
бу́ду вала́ндатись (first-person future imperfective singular)
бу́ду вала́ндаться (first-person future imperfective singular)
вала́ндатимусь (first-person future imperfective singular)
вала́ндатимуся (first-person future imperfective singular)
вала́ндаєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш вала́ндатися (future imperfective second-person singular)
бу́деш вала́ндатись (future imperfective second-person singular)
бу́деш вала́ндаться (future imperfective second-person singular)
вала́ндатимешся (future imperfective second-person singular)
вала́ндається (imperfective present singular third-person)
бу́де вала́ндатися (future imperfective singular third-person)
бу́де вала́ндатись (future imperfective singular third-person)
бу́де вала́ндаться (future imperfective singular third-person)
вала́ндатиметься (future imperfective singular third-person)
вала́ндаємся (first-person imperfective plural present)
вала́ндаємося (first-person imperfective plural present)
вала́ндаємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо вала́ндатися (first-person future imperfective plural)
бу́демо вала́ндатись (first-person future imperfective plural)
бу́демо вала́ндаться (first-person future imperfective plural)
вала́ндатимемось (first-person future imperfective plural)
вала́ндатимемося (first-person future imperfective plural)
вала́ндатимемся (first-person future imperfective plural)
вала́ндаєтеся (imperfective plural present second-person)
вала́ндаєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете вала́ндатися (future imperfective plural second-person)
бу́дете вала́ндатись (future imperfective plural second-person)
бу́дете вала́ндаться (future imperfective plural second-person)
вала́ндатиметесь (future imperfective plural second-person)
вала́ндатиметеся (future imperfective plural second-person)
вала́ндаються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вала́ндатися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вала́ндатись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вала́ндаться (future imperfective plural third-person)
вала́ндатимуться (future imperfective plural third-person)
вала́ндаймося (first-person imperative plural)
вала́ндаймось (first-person imperative plural)
вала́ндайся (imperative second-person singular)
вала́ндайсь (imperative second-person singular)
вала́ндайтеся (imperative plural second-person)
вала́ндайтесь (imperative plural second-person)
вала́ндався (masculine past singular)
вала́ндавсь (masculine past singular)
вала́ндалися (masculine past plural)
вала́ндались (masculine past plural)
вала́ндалася (feminine past singular)
вала́ндалась (feminine past singular)
вала́ндалися (feminine past plural)
вала́ндались (feminine past plural)
вала́ндалося (neuter past singular)
вала́ндалось (neuter past singular)
вала́ндалися (neuter past plural)
вала́ндались (neuter past plural)

uk-conj

вала́ндатися<1a.impf>

Uk-валандатися.ogg

Borrowed from Lithuanian valandà + -ти (-ty) + -ся (-sja)


скитатися

скита́тися (canonical)
skytátysja (romanization)
скита́тися (imperfective infinitive)
скита́тись (imperfective infinitive)
скита́ться (imperfective infinitive)
скита́ючись (adverbial imperfective present)
скита́вшись (adverbial imperfective past)
скита́юся (first-person imperfective present singular)
скита́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду скита́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду скита́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду скита́ться (first-person future imperfective singular)
скита́тимусь (first-person future imperfective singular)
скита́тимуся (first-person future imperfective singular)
скита́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш скита́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш скита́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш скита́ться (future imperfective second-person singular)
скита́тимешся (future imperfective second-person singular)
скита́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де скита́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де скита́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де скита́ться (future imperfective singular third-person)
скита́тиметься (future imperfective singular third-person)
скита́ємся (first-person imperfective plural present)
скита́ємося (first-person imperfective plural present)
скита́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо скита́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо скита́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо скита́ться (first-person future imperfective plural)
скита́тимемось (first-person future imperfective plural)
скита́тимемося (first-person future imperfective plural)
скита́тимемся (first-person future imperfective plural)
скита́єтеся (imperfective plural present second-person)
скита́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете скита́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете скита́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете скита́ться (future imperfective plural second-person)
скита́тиметесь (future imperfective plural second-person)
скита́тиметеся (future imperfective plural second-person)
скита́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть скита́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть скита́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть скита́ться (future imperfective plural third-person)
скита́тимуться (future imperfective plural third-person)
скита́ймося (first-person imperative plural)
скита́ймось (first-person imperative plural)
скита́йся (imperative second-person singular)
скита́йсь (imperative second-person singular)
скита́йтеся (imperative plural second-person)
скита́йтесь (imperative plural second-person)
скита́вся (masculine past singular)
скита́всь (masculine past singular)
скита́лися (masculine past plural)
скита́лись (masculine past plural)
скита́лася (feminine past singular)
скита́лась (feminine past singular)
скита́лися (feminine past plural)
скита́лись (feminine past plural)
скита́лося (neuter past singular)
скита́лось (neuter past singular)
скита́лися (neuter past plural)
скита́лись (neuter past plural)

скита́тися<1a.impf>

Inherited from Old East Slavic скꙑтати сѧ, from Proto-Slavic *skytati (sę).
Cognate with Serbian Church Slavonic скꙑтати сѧ, Russian скита́ться (skitátʹsja), Bulgarian ски́там се (skítam se), Serbo-Croatian скитати, Slovene skítati sе. More distantly cognate with Lithuanian kutė́ti (“to shake”), Proto-Germanic *skundijaną (“to accelerate”).


вбудувати

uk-verb

вбудо́вувати

вбудува́ти • (vbuduváty) pf (imperfective вбудо́вувати)

вбудува́ти (canonical)
vbuduváty (romanization)
вбудо́вувати (imperfective)
вбудува́ти (infinitive perfective)
вбудува́ть (infinitive perfective)
вбудува́вши (adverbial past perfective)
вбуду́ю (first-person future perfective singular)
вбуду́єш (future perfective second-person singular)
вбуду́є (future perfective singular third-person)
вбуду́єм (first-person future perfective plural)
вбуду́ємо (first-person future perfective plural)
вбуду́єте (future perfective plural second-person)
вбуду́ють (future perfective plural third-person)
вбуду́ймо (first-person imperative plural)
вбуду́й (imperative second-person singular)
вбуду́йте (imperative plural second-person)
вбудува́в (masculine past singular)
вбудува́ли (masculine past plural)
вбудува́ла (feminine past singular)
вбудува́ли (feminine past plural)
вбудува́ло (neuter past singular)
вбудува́ли (neuter past plural)

Uk-вбудувати.ogg


вбігти

вбі́гти • (vbíhty) pf (imperfective вбіга́ти)

вбі́гти (canonical)
vbíhty (romanization)
вбіга́ти (imperfective)
вбі́гти (infinitive perfective)
вбі́гши (adverbial past perfective)
вбіжу́ (first-person future perfective singular)
вбіжи́ш (future perfective second-person singular)
вбіжи́ть (future perfective singular third-person)
вбіжи́м (first-person future perfective plural)
вбіжимо́ (first-person future perfective plural)
вбіжите́ (future perfective plural second-person)
вбіжа́ть (future perfective plural third-person)
вбіжі́м (first-person imperative plural)
вбіжі́мо (first-person imperative plural)
вбіжи́ (imperative second-person singular)
вбіжі́ть (imperative plural second-person)
вбіг (masculine past singular)
вбі́гли (masculine past plural)
вбі́гла (feminine past singular)
вбі́гли (feminine past plural)
вбі́гло (neuter past singular)
вбі́гли (neuter past plural)


вберегти

вберегти́ • (vberehtý) pf (imperfective вберіга́ти)

вберегти́ (canonical)
vberehtý (romanization)
вберіга́ти (imperfective)
вберегти́ (infinitive perfective)
вбері́гши (adverbial past perfective)
вбережу́ (first-person future perfective singular)
вбере́жеш (future perfective second-person singular)
вбере́же (future perfective singular third-person)
вбере́жем (first-person future perfective plural)
вбере́жемо (first-person future perfective plural)
вбере́жете (future perfective plural second-person)
вбере́жуть (future perfective plural third-person)
вбережі́м (first-person imperative plural)
вбережі́мо (first-person imperative plural)
вбережи́ (imperative second-person singular)
вбережі́ть (imperative plural second-person)
вбері́г (masculine past singular)
вбере́гли (masculine past plural)
вбере́гла (feminine past singular)
вбере́гли (feminine past plural)
вбере́гло (neuter past singular)
вбере́гли (neuter past plural)

Uk-вберегти.ogg

to safeguard (against), to guard (against), to keep (from), to preserve (from)


учепитися

учепи́тися • (učepýtysja) pf

учепи́тися (canonical)
učepýtysja (romanization)
учепи́тися (infinitive perfective)
учепи́тись (infinitive perfective)
учепи́ться (infinitive perfective)
учепи́вшись (adverbial past perfective)
учеплю́ся (first-person future perfective singular)
учеплю́сь (first-person future perfective singular)
уче́пишся (future perfective second-person singular)
уче́питься (future perfective singular third-person)
уче́пимся (first-person future perfective plural)
уче́пимося (first-person future perfective plural)
уче́пимось (first-person future perfective plural)
уче́питеся (future perfective plural second-person)
уче́питесь (future perfective plural second-person)
уче́пляться (future perfective plural third-person)
учепі́мся (first-person imperative plural)
учепі́мося (first-person imperative plural)
учепі́мось (first-person imperative plural)
учепи́ся (imperative second-person singular)
учепи́сь (imperative second-person singular)
учепі́ться (imperative plural second-person)
учепи́вся (masculine past singular)
учепи́всь (masculine past singular)
учепи́лися (masculine past plural)
учепи́лись (masculine past plural)
учепи́лася (feminine past singular)
учепи́лась (feminine past singular)
учепи́лися (feminine past plural)
учепи́лись (feminine past plural)
учепи́лося (neuter past singular)
учепи́лось (neuter past singular)
учепи́лися (neuter past plural)
учепи́лись (neuter past plural)

uk-conj

учепи́тися<4c.pf>

From учепи́ти (učepýty) + -ся (-sja). Compare Russian уцепи́ться (ucepítʹsja), Belarusian учапі́цца (učapícca).

to clutch, to grab, to grab hold [with за (za, + accusative)]

+obj

за (za + accusative) ‘to/onto’ на (na + accusative) ‘onto’

to cling, to cling to [with за (za, + accusative) ‘to/onto’ or на (na, + accusative) ‘onto’] (to hold very tightly)

to latch onto [with за (za, + accusative)]

учепи́тися в го́рло/горля́нку кому́сь (idiomatic)

to be/go at someone's throat, to jump down someone's throat, to grab by the throat

to dig (one's) teeth/claws [with в (v) or у (u, + accusative) ‘into’]

(figuratively, colloquial) to fault [with до (do, + genitive) ‘someone’] (to criticize, blame or find fault with)

(figuratively, colloquial) to cling to [with за (za, + accusative) ‘someone’] (to remain by (someone's) side; to refuse to leave the company of)


лівнути

uk-verb

лівну́ти • (livnúty) pf (imperfective ліва́ти)

лівну́ти (canonical)
livnúty (romanization)
ліва́ти (imperfective)
лівну́ти (infinitive perfective)
лівну́ть (infinitive perfective)
лівну́вши (adverbial past perfective)
лівну́ (first-person future perfective singular)
лівне́ш (future perfective second-person singular)
лівне́ (future perfective singular third-person)
лівне́м (first-person future perfective plural)
лівнемо́ (first-person future perfective plural)
лівнете́ (future perfective plural second-person)
лівну́ть (future perfective plural third-person)
лівні́м (first-person imperative plural)
лівні́мо (first-person imperative plural)
лівни́ (imperative second-person singular)
лівні́ть (imperative plural second-person)
лівну́в (masculine past singular)
лівну́ли (masculine past plural)
лівну́ла (feminine past singular)
лівну́ли (feminine past plural)
лівну́ло (neuter past singular)
лівну́ли (neuter past plural)

From English leave + -ну́ти (-núty, perfective verb-forming suffix) or ліва́ти (liváty, “to leave”, imperfective verb) + -ну́ти (-núty, perfective verb-forming suffix). Compare Russian ливну́ть (livnútʹ).

af

Якщо́ так хо́чеш лівну́ти — лівни́. ― Jakščó tak xóčeš livnúty — livný. ― If you want to leave that much, then leave.

Я хо́чу, щоб вона́ лівну́ла. ― Ja xóču, ščob voná livnúla. ― I want her to leave.

я нена́виджу цей фд, як лівну́ти?

2022 September 24, @soomihoo, Twitter, archived from the original on 2024-07-20:

покли́чте коли́ украї́нці зро́блять свою́ соц мере́жу і я лівну́ зві́дси

2023 February 9, @kanawolou, Twitter, archived from the original on 2024-07-20:

call me when Ukrainians make their own social network and I'll leave from here

poklýčte kolý ukrajínci zróbljatʹ svojú soc meréžu i ja livnú zvídsy

(intransitive, chiefly Internet slang) to leave


вартувати

вартува́ти (canonical)
vartuváty (romanization)
вартува́ти (imperfective infinitive)
вартува́ть (imperfective infinitive)
варту́ючи (adverbial imperfective present)
вартува́вши (adverbial imperfective past)
варту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вартува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вартува́ть (first-person future imperfective singular)
вартува́тиму (first-person future imperfective singular)
варту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вартува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вартува́ть (future imperfective second-person singular)
вартува́тимеш (future imperfective second-person singular)
варту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вартува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вартува́ть (future imperfective singular third-person)
вартува́тиме (future imperfective singular third-person)
варту́єм (first-person imperfective plural present)
варту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вартува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вартува́ть (first-person future imperfective plural)
вартува́тимемо (first-person future imperfective plural)
вартува́тимем (first-person future imperfective plural)
варту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вартува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вартува́ть (future imperfective plural second-person)
вартува́тимете (future imperfective plural second-person)
варту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вартува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вартува́ть (future imperfective plural third-person)
вартува́тимуть (future imperfective plural third-person)
варту́ймо (first-person imperative plural)
варту́й (imperative second-person singular)
варту́йте (imperative plural second-person)
вартува́в (masculine past singular)
вартува́ли (masculine past plural)
вартува́ла (feminine past singular)
вартува́ли (feminine past plural)
вартува́ло (neuter past singular)
вартува́ли (neuter past plural)

Uk-вартувати.ogg


вчепитися

uk-verb

вчепи́тися • (včepýtysja) pf

вчепи́тися (canonical)
včepýtysja (romanization)
вчепи́тися (infinitive perfective)
вчепи́тись (infinitive perfective)
вчепи́ться (infinitive perfective)
вчепи́вшись (adverbial past perfective)
вчеплю́ся (first-person future perfective singular)
вчеплю́сь (first-person future perfective singular)
вче́пишся (future perfective second-person singular)
вче́питься (future perfective singular third-person)
вче́пимся (first-person future perfective plural)
вче́пимося (first-person future perfective plural)
вче́пимось (first-person future perfective plural)
вче́питеся (future perfective plural second-person)
вче́питесь (future perfective plural second-person)
вче́пляться (future perfective plural third-person)
вчепі́мся (first-person imperative plural)
вчепі́мося (first-person imperative plural)
вчепі́мось (first-person imperative plural)
вчепи́ся (imperative second-person singular)
вчепи́сь (imperative second-person singular)
вчепі́ться (imperative plural second-person)
вчепи́вся (masculine past singular)
вчепи́всь (masculine past singular)
вчепи́лися (masculine past plural)
вчепи́лись (masculine past plural)
вчепи́лася (feminine past singular)
вчепи́лась (feminine past singular)
вчепи́лися (feminine past plural)
вчепи́лись (feminine past plural)
вчепи́лося (neuter past singular)
вчепи́лось (neuter past singular)
вчепи́лися (neuter past plural)
вчепи́лись (neuter past plural)

uk-conj

вчепи́тися<4c.pf>

From вчепи́ти (včepýty) + -ся (-sja). Compare Polish wczepić się.

вчепи́тися в го́рло/горля́нку кому́сь (idiomatic)

Образ американців, які вчепилися в горло одне одному, може здатися комусь несподіваним.

2022 January 2, “2021 рік у фото. Чим він запам'ятався”, in BBC News Ukraine, archived from the original on 2022-09-23:

The image of Americans at each other's throats may seem unexpected to some.

Obraz amerykanciv, jaki včepylysja v horlo odne odnomu, može zdatysja komusʹ nespodivanym.


зрівнювати

uk-verb

зрі́внювати • (zrívnjuvaty) impf (perfective зрівня́ти)

зрі́внювати (canonical)
zrívnjuvaty (romanization)
зрівня́ти (perfective)
зрі́внювати (imperfective infinitive)
зрі́внювать (imperfective infinitive)
зрі́внюваний (imperfective passive past)
impersonal: зрі́внювано (imperfective passive past)
зрі́внюючи (adverbial imperfective present)
зрі́внювавши (adverbial imperfective past)
зрі́внюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду зрі́внювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду зрі́внювать (first-person future imperfective singular)
зрі́внюватиму (first-person future imperfective singular)
зрі́внюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зрі́внювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш зрі́внювать (future imperfective second-person singular)
зрі́внюватимеш (future imperfective second-person singular)
зрі́внює (imperfective present singular third-person)
бу́де зрі́внювати (future imperfective singular third-person)
бу́де зрі́внювать (future imperfective singular third-person)
зрі́внюватиме (future imperfective singular third-person)
зрі́внюєм (first-person imperfective plural present)
зрі́внюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зрі́внювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо зрі́внювать (first-person future imperfective plural)
зрі́внюватимемо (first-person future imperfective plural)
зрі́внюватимем (first-person future imperfective plural)
зрі́внюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зрі́внювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете зрі́внювать (future imperfective plural second-person)
зрі́внюватимете (future imperfective plural second-person)
зрі́внюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зрі́внювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зрі́внювать (future imperfective plural third-person)
зрі́внюватимуть (future imperfective plural third-person)
зрі́внюймо (first-person imperative plural)
зрі́внюй (imperative second-person singular)
зрі́внюйте (imperative plural second-person)
зрі́внював (masculine past singular)
зрі́внювали (masculine past plural)
зрі́внювала (feminine past singular)
зрі́внювали (feminine past plural)
зрі́внювало (neuter past singular)
зрі́внювали (neuter past plural)

From зрівня́ти (zrivnjáty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian сра́внивать (srávnivatʹ), Belarusian зраўно́ўваць (zraŭnóŭvacʹ), Polish zrównywać.

cog

зраўно́ўваць

to equalize [with з (z, + instrumental) ‘with’] (to make equal)

(colloquial) to compare [with з (z, + instrumental) ‘with/to’]

(colloquial) to equate [with з (z, + instrumental) ‘with/to’]


зрівнювати

зраўно́ўваць

(transitive) to level, to level off, to even off (to make level; to free of unevenness)


ввібрати

uk-verb

ввібра́ти • (vvibráty) pf (imperfective вбира́ти)

ввібра́ти (canonical)
vvibráty (romanization)
вбира́ти (imperfective)
ввібра́ти (infinitive perfective)
ввібра́ть (infinitive perfective)
вві́браний (passive past perfective)
impersonal: вві́брано (passive past perfective)
ввібра́вши (adverbial past perfective)
вберу́ (first-person future perfective singular)
вбере́ш (future perfective second-person singular)
вбере́ (future perfective singular third-person)
вбере́м (first-person future perfective plural)
вберемо́ (first-person future perfective plural)
вберете́ (future perfective plural second-person)
вберу́ть (future perfective plural third-person)
вбері́м (first-person imperative plural)
вбері́мо (first-person imperative plural)
вбери́ (imperative second-person singular)
вбері́ть (imperative plural second-person)
ввібра́в (masculine past singular)
ввібра́ли (masculine past plural)
ввібра́ла (feminine past singular)
ввібра́ли (feminine past plural)
ввібра́ло (neuter past singular)
ввібра́ли (neuter past plural)

From вві- (vvi-) + бра́ти (bráty). Compare Russian вобра́ть (vobrátʹ).

to take in, to absorb (to include within itself)

to absorb (to suck up; to drink in; to imbibe, like a sponge)

(by extension) to absorb (to receive sound energy without repercussion or echo)

(figuratively, chiefly with в/у себе) to take in, to absorb (to assimilate mentally)

with в/у себе

(colloquial) to put away (to eat in large quantities)


варитися

вари́тися (canonical)
varýtysja (romanization)
вари́тися (imperfective infinitive)
вари́тись (imperfective infinitive)
вари́ться (imperfective infinitive)
ва́рячись (adverbial imperfective present)
вари́вшись (adverbial imperfective past)
варю́ся (first-person imperfective present singular)
варю́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду вари́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду вари́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду вари́ться (first-person future imperfective singular)
вари́тимусь (first-person future imperfective singular)
вари́тимуся (first-person future imperfective singular)
ва́ришся (imperfective present second-person singular)
бу́деш вари́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш вари́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш вари́ться (future imperfective second-person singular)
вари́тимешся (future imperfective second-person singular)
ва́риться (imperfective present singular third-person)
бу́де вари́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де вари́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де вари́ться (future imperfective singular third-person)
вари́тиметься (future imperfective singular third-person)
ва́римся (first-person imperfective plural present)
ва́римося (first-person imperfective plural present)
ва́римось (first-person imperfective plural present)
бу́демо вари́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо вари́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо вари́ться (first-person future imperfective plural)
вари́тимемось (first-person future imperfective plural)
вари́тимемося (first-person future imperfective plural)
вари́тимемся (first-person future imperfective plural)
ва́ритеся (imperfective plural present second-person)
ва́ритесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете вари́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете вари́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете вари́ться (future imperfective plural second-person)
вари́тиметесь (future imperfective plural second-person)
вари́тиметеся (future imperfective plural second-person)
ва́ряться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вари́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вари́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вари́ться (future imperfective plural third-person)
вари́тимуться (future imperfective plural third-person)
варі́мся (first-person imperative plural)
варі́мося (first-person imperative plural)
варі́мось (first-person imperative plural)
вари́ся (imperative second-person singular)
вари́сь (imperative second-person singular)
варі́ться (imperative plural second-person)
вари́вся (masculine past singular)
вари́всь (masculine past singular)
вари́лися (masculine past plural)
вари́лись (masculine past plural)
вари́лася (feminine past singular)
вари́лась (feminine past singular)
вари́лися (feminine past plural)
вари́лись (feminine past plural)
вари́лося (neuter past singular)
вари́лось (neuter past singular)
вари́лися (neuter past plural)
вари́лись (neuter past plural)

uk-conj

вари́тися<4c.impf>

[ʋɐˈrɪtesʲɐ]

Uk-варитися.ogg


примудритися

uk-verb

примудри́тися

примудря́тися

примудри́тися • (prymudrýtysja) pf (imperfective примудря́тися)

примудри́тися (canonical)
prymudrýtysja (romanization)
примудря́тися (imperfective)
примудри́тися (infinitive perfective)
примудри́тись (infinitive perfective)
примудри́ться (infinitive perfective)
примудри́вшись (adverbial past perfective)
примудрю́ся (first-person future perfective singular)
примудрю́сь (first-person future perfective singular)
примудри́шся (future perfective second-person singular)
примудри́ться (future perfective singular third-person)
примудри́мся (first-person future perfective plural)
примудримо́ся (first-person future perfective plural)
примудримо́сь (first-person future perfective plural)
примудрите́ся (future perfective plural second-person)
примудрите́сь (future perfective plural second-person)
примудря́ться (future perfective plural third-person)
примудрі́мся (first-person imperative plural)
примудрі́мося (first-person imperative plural)
примудрі́мось (first-person imperative plural)
примудри́ся (imperative second-person singular)
примудри́сь (imperative second-person singular)
примудрі́ться (imperative plural second-person)
примудри́вся (masculine past singular)
примудри́всь (masculine past singular)
примудри́лися (masculine past plural)
примудри́лись (masculine past plural)
примудри́лася (feminine past singular)
примудри́лась (feminine past singular)
примудри́лися (feminine past plural)
примудри́лись (feminine past plural)
примудри́лося (neuter past singular)
примудри́лось (neuter past singular)
примудри́лися (neuter past plural)
примудри́лись (neuter past plural)

uk-conj

примудри́тися<4b.pf>

From при- (pry-) + му́дрий (múdryj) + -и́ти (-ýty) + -ся (-sja).

af

to manage, to contrive (to succeed at an attempt in spite of difficulty)

We have even managed to make the study of literature arcane.

2009 February, Liz Coleman, translated by Natalia Melnychuk, TED.com, translation of A call to reinvent liberal arts education (in English), Ліз Коулман закликає повернутися до ліберальної освіти:

We have even managed to turn the study of literature into an activity for the chosen ones.

My prymudrylysja navitʹ vyvčennja literatury peretvoryty na dijstvo dlja obranyx.

Somehow I managed to underestimate the cowardice of the Western world once again.

2016 [2015], Garry Kasparov, Зима наближається. Чому потрібно зупинити Володимира Путіна та ворогів вільного світу, translation of Winter Is Coming: Why Vladimir Putin and the Enemies of the Free World Must Be Stopped (in English), →ISBN:

Na žalʹ, ja jakosʹ znovu prymudryvsja nedoocinyty bojahuztvo zaxidnoho svitu.

"Зоря" виграючи в "Динамо" у другому таймі з рахунком 2:0, примудрилася програти 2:3.

2019 April 3, “Прем'єр-ліга: "Динамо" перемагає "Зорю", "Шахтар" долає "Олександрію"”, in Ukrainska Pravda, archived from the original on 2022-02-19:

Zorya, leading Dynamo in the second half by a score of 2-0, managed to lose 2-3.

"Zorja" vyhrajučy v "Dynamo" u druhomu tajmi z raxunkom 2:0, prymudrylasja prohraty 2:3.

"[…] Навіть у таких комфортних умовах вони примудрилися створити пекло."

2022 May 6, Valeria Polishchuk, quoting Volodymyr Zelensky, “Навіть в комфортних умовах РФ примудрилася створити пекло. Зеленський звернувся до парламенту Ісландії”, in РБК-Україна, archived from the original on 2022-06-09:

" […] Even in such comfortable conditions they have managed to create hell."

"[…] Navitʹ u takyx komfortnyx umovax vony prymudrylysja stvoryty peklo."

(ironic) to manage, to contrive (to end up doing something that could or should have been avoided)


вбрати

uk-verb

вбра́ти • (vbráty) pf (imperfective вбира́ти)

вбра́ти (canonical)
vbráty (romanization)
вбира́ти (imperfective)
вбра́ти (infinitive perfective)
вбрать (infinitive perfective)
вбра́вши (adverbial past perfective)
вберу́ (first-person future perfective singular)
вбере́ш (future perfective second-person singular)
вбере́ (future perfective singular third-person)
вбере́м (first-person future perfective plural)
вберемо́ (first-person future perfective plural)
вберете́ (future perfective plural second-person)
вберу́ть (future perfective plural third-person)
вбері́м (first-person imperative plural)
вбері́мо (first-person imperative plural)
вбери́ (imperative second-person singular)
вбері́ть (imperative plural second-person)
вбрав (masculine past singular)
вбра́ли (masculine past plural)
вбра́ла (feminine past singular)
вбра́ли (feminine past plural)
вбра́ло (neuter past singular)
вбра́ли (neuter past plural)

From в- (v-) + бра́ти (bráty). Compare Russian вобра́ть (vobrátʹ).

with в/у себе


вбрати

вбра́ти (canonical)
vbráty (romanization)
вбира́ти (imperfective)
вбра́ти (infinitive perfective)
вбрать (infinitive perfective)
вбра́ний (passive past perfective)
impersonal: вбра́но (passive past perfective)
вбра́вши (adverbial past perfective)
вберу́ (first-person future perfective singular)
вбере́ш (future perfective second-person singular)
вбере́ (future perfective singular third-person)
вбере́м (first-person future perfective plural)
вберемо́ (first-person future perfective plural)
вберете́ (future perfective plural second-person)
вберу́ть (future perfective plural third-person)
вбері́м (first-person imperative plural)
вбері́мо (first-person imperative plural)
вбери́ (imperative second-person singular)
вбері́ть (imperative plural second-person)
вбрав (masculine past singular)
вбра́ли (masculine past plural)
вбра́ла (feminine past singular)
вбра́ли (feminine past plural)
вбра́ло (neuter past singular)
вбра́ли (neuter past plural)

From в- (v-) + (у)бра́ти ((u)bráty). Compare Russian убра́ть (ubrátʹ), Belarusian убра́ть (ubrátʹ), Polish ubrać.

affix

убра́ти<alt:(у)бра́ти>

убра́ти убрати#Ukrainian

(transitive) Alternative form of убра́ти pf (ubráty, “to attire, to clothe, to dress; to adorn, to dress; to don, to put on”).


чіплятися

чіпля́тися (canonical)
čipljátysja (romanization)
чіпля́тися (imperfective infinitive)
чіпля́тись (imperfective infinitive)
чіпля́ться (imperfective infinitive)
чіпля́ючись (adverbial imperfective present)
чіпля́вшись (adverbial imperfective past)
чіпля́юся (first-person imperfective present singular)
чіпля́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду чіпля́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду чіпля́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду чіпля́ться (first-person future imperfective singular)
чіпля́тимусь (first-person future imperfective singular)
чіпля́тимуся (first-person future imperfective singular)
чіпля́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш чіпля́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш чіпля́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш чіпля́ться (future imperfective second-person singular)
чіпля́тимешся (future imperfective second-person singular)
чіпля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де чіпля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де чіпля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де чіпля́ться (future imperfective singular third-person)
чіпля́тиметься (future imperfective singular third-person)
чіпля́ємся (first-person imperfective plural present)
чіпля́ємося (first-person imperfective plural present)
чіпля́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо чіпля́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо чіпля́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо чіпля́ться (first-person future imperfective plural)
чіпля́тимемось (first-person future imperfective plural)
чіпля́тимемося (first-person future imperfective plural)
чіпля́тимемся (first-person future imperfective plural)
чіпля́єтеся (imperfective plural present second-person)
чіпля́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете чіпля́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете чіпля́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете чіпля́ться (future imperfective plural second-person)
чіпля́тиметесь (future imperfective plural second-person)
чіпля́тиметеся (future imperfective plural second-person)
чіпля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть чіпля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть чіпля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть чіпля́ться (future imperfective plural third-person)
чіпля́тимуться (future imperfective plural third-person)
чіпля́ймося (first-person imperative plural)
чіпля́ймось (first-person imperative plural)
чіпля́йся (imperative second-person singular)
чіпля́йсь (imperative second-person singular)
чіпля́йтеся (imperative plural second-person)
чіпля́йтесь (imperative plural second-person)
чіпля́вся (masculine past singular)
чіпля́всь (masculine past singular)
чіпля́лися (masculine past plural)
чіпля́лись (masculine past plural)
чіпля́лася (feminine past singular)
чіпля́лась (feminine past singular)
чіпля́лися (feminine past plural)
чіпля́лись (feminine past plural)
чіпля́лося (neuter past singular)
чіпля́лось (neuter past singular)
чіпля́лися (neuter past plural)
чіпля́лись (neuter past plural)

uk-conj

чіпля́тися<1a.impf>

From чіпля́ти (čipljáty) + -ся (-sja). Compare Russian цепля́ться (cepljátʹsja), Belarusian чапля́цца (čapljácca), Polish czepiać się.

to cling, to cling to [with за (za, + accusative)] (to hold very tightly)

to catch (on), to hitch, to hook (onto), to become attached (to), to get snagged (on) [with за (za, + accusative)]

to stick [with до (do, + genitive) ‘to’] (to adhere)

to hang [with на (na, + accusative) ‘onto’]

(figuratively, colloquial) to cling, to cling to [with за (za, + accusative)] (to be fond of, to feel strongly about and dependent on)

get on someone's case
get on someone's case

(figuratively, colloquial) to find fault (with), to get on someone's case, to pick on [with до (do, + genitive) ‘someone’]

чіпля́ти чіпляти#Ukrainian


вдіяти

вді́яти (canonical)
vdíjaty (romanization)
вді́яти (infinitive perfective)
вді́ять (infinitive perfective)
вді́явши (adverbial past perfective)
вді́ю (first-person future perfective singular)
вді́єш (future perfective second-person singular)
вді́є (future perfective singular third-person)
вді́єм (first-person future perfective plural)
вді́ємо (first-person future perfective plural)
вді́єте (future perfective plural second-person)
вді́ють (future perfective plural third-person)
вді́ймо (first-person imperative plural)
вдій (imperative second-person singular)
вді́йте (imperative plural second-person)
вді́яв (masculine past singular)
вді́яли (masculine past plural)
вді́яла (feminine past singular)
вді́яли (feminine past plural)
вді́яло (neuter past singular)
вді́яли (neuter past plural)


вбирати

uk-verb

вбира́ти • (vbyráty) impf (perfective ввібра́ти or вбра́ти)

вбира́ти (canonical)
vbyráty (romanization)
ввібра́ти (perfective)
вбра́ти (perfective)
вбира́ти (imperfective infinitive)
вбира́ть (imperfective infinitive)
вби́раний (imperfective passive past)
impersonal: вби́рано (imperfective passive past)
вбира́ючи (adverbial imperfective present)
вбира́вши (adverbial imperfective past)
вбира́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вбира́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вбира́ть (first-person future imperfective singular)
вбира́тиму (first-person future imperfective singular)
вбира́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш убира́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш убира́ть (future imperfective second-person singular)
вбира́тимеш (future imperfective second-person singular)
вбира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вбира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вбира́ть (future imperfective singular third-person)
вбира́тиме (future imperfective singular third-person)
вбира́єм (first-person imperfective plural present)
вбира́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вбира́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вбира́ть (first-person future imperfective plural)
вбира́тимемо (first-person future imperfective plural)
вбира́тимем (first-person future imperfective plural)
вбира́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вбира́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вбира́ть (future imperfective plural second-person)
вбира́тимете (future imperfective plural second-person)
вбира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть убира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть убира́ть (future imperfective plural third-person)
вбира́тимуть (future imperfective plural third-person)
вбира́ймо (first-person imperative plural)
вбира́й (imperative second-person singular)
вбира́йте (imperative plural second-person)
вбира́в (masculine past singular)
вбира́ли (masculine past plural)
вбира́ла (feminine past singular)
вбира́ли (feminine past plural)
вбира́ло (neuter past singular)
вбира́ли (neuter past plural)

From в- (v-) + -бира́ти (-byráty). Compare Russian вбира́ть (vbirátʹ).

with в/у себе


вбирати

вбира́ти • (vbyráty) impf (perfective вбра́ти)

вбира́ти (canonical)
vbyráty (romanization)
вбра́ти (perfective)
вбира́ти (imperfective infinitive)
вбира́ть (imperfective infinitive)
вби́раний (imperfective passive past)
impersonal: вби́рано (imperfective passive past)
вбира́ючи (adverbial imperfective present)
вбира́вши (adverbial imperfective past)
вбира́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вбира́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вбира́ть (first-person future imperfective singular)
вбира́тиму (first-person future imperfective singular)
вбира́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш убира́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш убира́ть (future imperfective second-person singular)
вбира́тимеш (future imperfective second-person singular)
вбира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вбира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вбира́ть (future imperfective singular third-person)
вбира́тиме (future imperfective singular third-person)
вбира́єм (first-person imperfective plural present)
вбира́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вбира́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вбира́ть (first-person future imperfective plural)
вбира́тимемо (first-person future imperfective plural)
вбира́тимем (first-person future imperfective plural)
вбира́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вбира́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вбира́ть (future imperfective plural second-person)
вбира́тимете (future imperfective plural second-person)
вбира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть убира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть убира́ть (future imperfective plural third-person)
вбира́тимуть (future imperfective plural third-person)
вбира́ймо (first-person imperative plural)
вбира́й (imperative second-person singular)
вбира́йте (imperative plural second-person)
вбира́в (masculine past singular)
вбира́ли (masculine past plural)
вбира́ла (feminine past singular)
вбира́ли (feminine past plural)
вбира́ло (neuter past singular)
вбира́ли (neuter past plural)

From в- (v-) + (у)бира́ти ((u)byráty). Compare Russian убира́ть (ubirátʹ), Belarusian убіра́ць (ubirácʹ), Polish ubierać.

affix

убира́ти<alt:(у)бира́ти>

убира́ти убирати#Ukrainian

Alternative form of убира́ти impf (ubyráty, “to attire, to dress; to adorn, to dress; to don, to put on”)


вдарити

uk-verb

вда́рити • (vdáryty) pf (imperfective вдаря́ти)

вда́рити (canonical)
vdáryty (romanization)
вдаря́ти (imperfective)
вда́рити (infinitive perfective)
вда́рить (infinitive perfective)
вда́рений (passive past perfective)
impersonal: вда́рено (passive past perfective)
вда́ривши (adverbial past perfective)
вда́рю (first-person future perfective singular)
вда́риш (future perfective second-person singular)
вда́рить (future perfective singular third-person)
вда́рим (first-person future perfective plural)
вда́римо (first-person future perfective plural)
вда́рите (future perfective plural second-person)
вда́рять (future perfective plural third-person)
вда́рмо (first-person imperative plural)
вдар (imperative second-person singular)
вда́рте (imperative plural second-person)
вда́рив (masculine past singular)
вда́рили (masculine past plural)
вда́рила (feminine past singular)
вда́рили (feminine past plural)
вда́рило (neuter past singular)
вда́рили (neuter past plural)

Uk-вдарити.ogg

Inherited from Old Ruthenian уда́рити, вда́рити (udáriti, vdáriti), from Old East Slavic оударити (udariti), from Proto-Slavic *udariti, from Proto-Indo-European *derH-.

inh

уда́рити, вда́рити

inh+

уда́рити, вда́рити

(transitive) to hit, to strike, to smite (to deal a blow)

(transitive) to shoot, to fire (firearms, artillery)

(transitive) to hit, to strike (of projectiles, lightning)

(transitive, figuratively) to strike (to have a sharp or severe effect)

(transitive, figuratively, colloquial) to start doing something vigorously

(transitive) to ring, to make sound with (by striking something)

(transitive, figuratively) to play, to sing

(intransitive, figuratively) to ring out, to sound loudly

(intransitive, figuratively) to overwhelm with intensity (of sound, light, smell)

(intransitive, figuratively) to suddenly start, to manifest severely/intensely (of natural phenomena)

(intransitive) to gush, to geyser, to burst out

(intransitive) to hit, to strike (against)


вглибитися

uk-verb

вгли́битися, вглиби́тися

вгли́блюватися or вглибля́тися

вгли́битися, вглиби́тися • (vhlýbytysja, vhlybýtysja) pf (imperfective вгли́блюватися or вглибля́тися)

вгли́битися (canonical)
вглиби́тися (canonical)
vhlýbytysja (romanization)
vhlybýtysja (romanization)
вгли́блюватися (imperfective)
вглибля́тися (imperfective)
вгли́битися (infinitive perfective)
вгли́битись (infinitive perfective)
вгли́биться (infinitive perfective)
вгли́бившись (adverbial past perfective)
вгли́блюся (first-person future perfective singular)
вгли́блюсь (first-person future perfective singular)
вгли́бишся (future perfective second-person singular)
вгли́биться (future perfective singular third-person)
вгли́бимся (first-person future perfective plural)
вгли́бимося (first-person future perfective plural)
вгли́бимось (first-person future perfective plural)
вгли́битеся (future perfective plural second-person)
вгли́битесь (future perfective plural second-person)
вгли́бляться (future perfective plural third-person)
вгли́бмося (first-person imperative plural)
вгли́бмось (first-person imperative plural)
вгли́бся (imperative second-person singular)
вгли́бтеся (imperative plural second-person)
вгли́бтесь (imperative plural second-person)
вгли́бився (masculine past singular)
вгли́бивсь (masculine past singular)
вгли́билися (masculine past plural)
вгли́бились (masculine past plural)
вгли́билася (feminine past singular)
вгли́билась (feminine past singular)
вгли́билися (feminine past plural)
вгли́бились (feminine past plural)
вгли́билося (neuter past singular)
вгли́билось (neuter past singular)
вгли́билися (neuter past plural)
вгли́бились (neuter past plural)
вглиби́тися (infinitive perfective)
вглиби́тись (infinitive perfective)
вглиби́ться (infinitive perfective)
вглиби́вшись (adverbial past perfective)
вглиблю́ся (first-person future perfective singular)
вглиблю́сь (first-person future perfective singular)
вглиби́шся (future perfective second-person singular)
вглиби́ться (future perfective singular third-person)
вглиби́мся (first-person future perfective plural)
вглибимо́ся (first-person future perfective plural)
вглибимо́сь (first-person future perfective plural)
вглибите́ся (future perfective plural second-person)
вглибите́сь (future perfective plural second-person)
вглибля́ться (future perfective plural third-person)
вглибі́мся (first-person imperative plural)
вглибі́мося (first-person imperative plural)
вглибі́мось (first-person imperative plural)
вглиби́ся (imperative second-person singular)
вглиби́сь (imperative second-person singular)
вглибі́ться (imperative plural second-person)
вглиби́вся (masculine past singular)
вглиби́всь (masculine past singular)
вглиби́лися (masculine past plural)
вглиби́лись (masculine past plural)
вглиби́лася (feminine past singular)
вглиби́лась (feminine past singular)
вглиби́лися (feminine past plural)
вглиби́лись (feminine past plural)
вглиби́лося (neuter past singular)
вглиби́лось (neuter past singular)
вглиби́лися (neuter past plural)
вглиби́лись (neuter past plural)

uk-conj

вгли́битися<4a.pf>

вглиби́тися<4b.pf>

Uk-вглибитися.ogg


вдути

uk-verb

вду́ти • (vdúty) pf

вду́ти (canonical)
vdúty (romanization)
вду́ти (infinitive perfective)
вдуть (infinitive perfective)
вду́вши (adverbial past perfective)
вдму (first-person future perfective singular)
вдмеш (future perfective second-person singular)
вдме (future perfective singular third-person)
вдмем (first-person future perfective plural)
вдмемо́ (first-person future perfective plural)
вдмете́ (future perfective plural second-person)
вдмуть (future perfective plural third-person)
вдмім (first-person imperative plural)
вдмі́мо (first-person imperative plural)
вдми (imperative second-person singular)
вдміть (imperative plural second-person)
вдув (masculine past singular)
вду́ли (masculine past plural)
вду́ла (feminine past singular)
вду́ли (feminine past plural)
вду́ло (neuter past singular)
вду́ли (neuter past plural)


вдунути

вду́нути • (vdúnuty) pf (imperfective вдува́ти)

вду́нути (canonical)
vdúnuty (romanization)
вдува́ти (imperfective)
вду́нути (infinitive perfective)
вду́нуть (infinitive perfective)
вду́нувши (adverbial past perfective)
вду́ну (first-person future perfective singular)
вду́неш (future perfective second-person singular)
вду́не (future perfective singular third-person)
вду́нем (first-person future perfective plural)
вду́немо (first-person future perfective plural)
вду́нете (future perfective plural second-person)
вду́нуть (future perfective plural third-person)
вду́ньмо (first-person imperative plural)
вдунь (imperative second-person singular)
вду́ньте (imperative plural second-person)
вду́нув (masculine past singular)
вду́нули (masculine past plural)
вду́нула (feminine past singular)
вду́нули (feminine past plural)
вду́нуло (neuter past singular)
вду́нули (neuter past plural)

Uk-вдунути.ogg


вдивитися

вдиви́тися • (vdyvýtysja) pf (imperfective вдивля́тися)

вдиви́тися (canonical)
vdyvýtysja (romanization)
вдивля́тися (imperfective)
вдиви́тися (infinitive perfective)
вдиви́тись (infinitive perfective)
вдиви́ться (infinitive perfective)
вдиви́вшись (adverbial past perfective)
вдивлю́ся (first-person future perfective singular)
вдивлю́сь (first-person future perfective singular)
вди́вишся (future perfective second-person singular)
вди́виться (future perfective singular third-person)
вди́вимся (first-person future perfective plural)
вди́вимося (first-person future perfective plural)
вди́вимось (first-person future perfective plural)
вди́витеся (future perfective plural second-person)
вди́витесь (future perfective plural second-person)
вди́вляться (future perfective plural third-person)
вдиві́мся (first-person imperative plural)
вдиві́мося (first-person imperative plural)
вдиві́мось (first-person imperative plural)
вдиви́ся (imperative second-person singular)
вдиви́сь (imperative second-person singular)
вдиві́ться (imperative plural second-person)
вдиви́вся (masculine past singular)
вдиви́всь (masculine past singular)
вдиви́лися (masculine past plural)
вдиви́лись (masculine past plural)
вдиви́лася (feminine past singular)
вдиви́лась (feminine past singular)
вдиви́лися (feminine past plural)
вдиви́лись (feminine past plural)
вдиви́лося (neuter past singular)
вдиви́лось (neuter past singular)
вдиви́лися (neuter past plural)
вдиви́лись (neuter past plural)

uk-conj

вдиви́тися<4c.pf>

Uk-вдивитися.ogg


нагріти

uk-verb

нагрі́ти • (nahríty) pf (imperfective нагріва́ти)

нагрі́ти (canonical)
nahríty (romanization)
нагріва́ти (imperfective)
нагрі́ти (infinitive perfective)
нагрі́ть (infinitive perfective)
нагрі́тий (passive past perfective)
impersonal: нагрі́то (passive past perfective)
нагрі́вши (adverbial past perfective)
нагрі́ю (first-person future perfective singular)
нагрі́єш (future perfective second-person singular)
нагрі́є (future perfective singular third-person)
нагрі́єм (first-person future perfective plural)
нагрі́ємо (first-person future perfective plural)
нагрі́єте (future perfective plural second-person)
нагрі́ють (future perfective plural third-person)
нагрі́ймо (first-person imperative plural)
нагрі́й (imperative second-person singular)
нагрі́йте (imperative plural second-person)
нагрі́в (masculine past singular)
нагрі́ли (masculine past plural)
нагрі́ла (feminine past singular)
нагрі́ли (feminine past plural)
нагрі́ло (neuter past singular)
нагрі́ли (neuter past plural)

Uk-нагріти.ogg

From на- (na-) + грі́ти (hríty). Compare Russian нагре́ть (nagrétʹ), Belarusian нагрэ́ць (nahrécʹ), Polish nagrzać.

Пиво потрібно нагріти до кімнатної температури.

The beer must be warmed to room temperature.

Pyvo potribno nahrity do kimnatnoji temperatury.

to heat, to heat up, to warm, to warm up


вдягнутися

вдягну́тися (canonical)
vdjahnútysja (romanization)
вдягну́тися (imperfective infinitive)
вдягну́тись (imperfective infinitive)
вдягну́ться (imperfective infinitive)
вдягнучи́сь (adverbial imperfective present)
вдя́гшись (adverbial imperfective past)
вдягну́ся (first-person imperfective present singular)
вдягну́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду вдягну́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду вдягну́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду вдягну́ться (first-person future imperfective singular)
вдягну́тимусь (first-person future imperfective singular)
вдягну́тимуся (first-person future imperfective singular)
вдягне́шся (imperfective present second-person singular)
бу́деш удягну́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш удягну́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш удягну́ться (future imperfective second-person singular)
вдягну́тимешся (future imperfective second-person singular)
вдягне́ться (imperfective present singular third-person)
бу́де вдягну́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де вдягну́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де вдягну́ться (future imperfective singular third-person)
вдягну́тиметься (future imperfective singular third-person)
вдягне́мся (first-person imperfective plural present)
вдягнемо́ся (first-person imperfective plural present)
вдягнемо́сь (first-person imperfective plural present)
бу́демо вдягну́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо вдягну́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо вдягну́ться (first-person future imperfective plural)
вдягну́тимемось (first-person future imperfective plural)
вдягну́тимемося (first-person future imperfective plural)
вдягну́тимемся (first-person future imperfective plural)
вдягнете́ся (imperfective plural present second-person)
вдягнете́сь (imperfective plural present second-person)
бу́дете вдягну́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете вдягну́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете вдягну́ться (future imperfective plural second-person)
вдягну́тиметесь (future imperfective plural second-person)
вдягну́тиметеся (future imperfective plural second-person)
вдягну́ться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть удягну́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть удягну́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть удягну́ться (future imperfective plural third-person)
вдягну́тимуться (future imperfective plural third-person)
вдягні́мся (first-person imperative plural)
вдягні́мося (first-person imperative plural)
вдягні́мось (first-person imperative plural)
вдягни́ся (imperative second-person singular)
вдягни́сь (imperative second-person singular)
вдягні́ться (imperative plural second-person)
вдя́гся (masculine past singular)
вдя́глися (masculine past plural)
вдя́глись (masculine past plural)
вдя́глася (feminine past singular)
вдя́глась (feminine past singular)
вдя́глися (feminine past plural)
вдя́глись (feminine past plural)
вдя́глося (neuter past singular)
вдя́глось (neuter past singular)
вдя́глися (neuter past plural)
вдя́глись (neuter past plural)

uk-conj

вдягну́тися<3°b.impf>

Uk-вдягнутися.ogg


вдягатися

uk-verb

вдяга́тися • (vdjahátysja) impf (perfective вдягну́тися)

вдяга́тися (canonical)
vdjahátysja (romanization)
вдягну́тися (perfective)
вдяга́тися (imperfective infinitive)
вдяга́тись (imperfective infinitive)
вдяга́ться (imperfective infinitive)
вдяга́ючись (adverbial imperfective present)
вдяга́вшись (adverbial imperfective past)
вдяга́юся (first-person imperfective present singular)
вдяга́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду вдяга́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду вдяга́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду вдяга́ться (first-person future imperfective singular)
вдяга́тимусь (first-person future imperfective singular)
вдяга́тимуся (first-person future imperfective singular)
вдяга́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш удяга́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш удяга́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш удяга́ться (future imperfective second-person singular)
вдяга́тимешся (future imperfective second-person singular)
вдяга́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де вдяга́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де вдяга́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де вдяга́ться (future imperfective singular third-person)
вдяга́тиметься (future imperfective singular third-person)
вдяга́ємся (first-person imperfective plural present)
вдяга́ємося (first-person imperfective plural present)
вдяга́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо вдяга́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо вдяга́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо вдяга́ться (first-person future imperfective plural)
вдяга́тимемось (first-person future imperfective plural)
вдяга́тимемося (first-person future imperfective plural)
вдяга́тимемся (first-person future imperfective plural)
вдяга́єтеся (imperfective plural present second-person)
вдяга́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете вдяга́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете вдяга́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете вдяга́ться (future imperfective plural second-person)
вдяга́тиметесь (future imperfective plural second-person)
вдяга́тиметеся (future imperfective plural second-person)
вдяга́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть удяга́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть удяга́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть удяга́ться (future imperfective plural third-person)
вдяга́тимуться (future imperfective plural third-person)
вдяга́ймося (first-person imperative plural)
вдяга́ймось (first-person imperative plural)
вдяга́йся (imperative second-person singular)
вдяга́йсь (imperative second-person singular)
вдяга́йтеся (imperative plural second-person)
вдяга́йтесь (imperative plural second-person)
вдяга́вся (masculine past singular)
вдяга́всь (masculine past singular)
вдяга́лися (masculine past plural)
вдяга́лись (masculine past plural)
вдяга́лася (feminine past singular)
вдяга́лась (feminine past singular)
вдяга́лися (feminine past plural)
вдяга́лись (feminine past plural)
вдяга́лося (neuter past singular)
вдяга́лось (neuter past singular)
вдяга́лися (neuter past plural)
вдяга́лись (neuter past plural)

uk-conj

вдяга́тися<1a.impf>

Uk-вдягатися.ogg


підтягти

uk-verb

підтя́гувати

підтягти́ • (pidtjahtý) pf (imperfective підтя́гувати or підтяга́ти)

підтягти́ (canonical)
pidtjahtý (romanization)
підтя́гувати (imperfective)
підтяга́ти (imperfective)
підтягти́ (infinitive perfective)
підтя́гши (adverbial past perfective)
підтягну́ (first-person future perfective singular)
підтя́гнеш (future perfective second-person singular)
підтя́гне (future perfective singular third-person)
підтя́гнем (first-person future perfective plural)
підтя́гнемо (first-person future perfective plural)
підтя́гнете (future perfective plural second-person)
підтя́гнуть (future perfective plural third-person)
підтягні́м (first-person imperative plural)
підтягні́мо (first-person imperative plural)
підтягни́ (imperative second-person singular)
підтягні́ть (imperative plural second-person)
підтя́г (masculine past singular)
підтягли́ (masculine past plural)
підтягла́ (feminine past singular)
підтягли́ (feminine past plural)
підтягло́ (neuter past singular)
підтягли́ (neuter past plural)

[pʲidʲtʲɐɦˈtɪ]

підтягти́ коло́ду до бе́рега

to pull, to pull up, to haul (to move closer by pulling)

підтягти́ штани́

to pull up, to draw up, to haul up, to hitch up (to raise by pulling)

to tighten, to tighten up (to make tighter; to make sufficiently tight)

(figuratively, colloquial) to bring up, to pull up (to a higher standard of attainment or quality)

(figuratively, colloquial) to help catch up

(military) to bring up, to move up (troops, etc).


нагрівати

нагріва́ти • (nahriváty) impf (perfective нагрі́ти)

нагріва́ти (canonical)
nahriváty (romanization)
нагрі́ти (perfective)
нагріва́ти (imperfective infinitive)
нагріва́ть (imperfective infinitive)
нагріва́ючи (adverbial imperfective present)
нагріва́вши (adverbial imperfective past)
нагріва́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду нагріва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду нагріва́ть (first-person future imperfective singular)
нагріва́тиму (first-person future imperfective singular)
нагріва́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш нагріва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш нагріва́ть (future imperfective second-person singular)
нагріва́тимеш (future imperfective second-person singular)
нагріва́є (imperfective present singular third-person)
бу́де нагріва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де нагріва́ть (future imperfective singular third-person)
нагріва́тиме (future imperfective singular third-person)
нагріва́єм (first-person imperfective plural present)
нагріва́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо нагріва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо нагріва́ть (first-person future imperfective plural)
нагріва́тимемо (first-person future imperfective plural)
нагріва́тимем (first-person future imperfective plural)
нагріва́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете нагріва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете нагріва́ть (future imperfective plural second-person)
нагріва́тимете (future imperfective plural second-person)
нагріва́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть нагріва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть нагріва́ть (future imperfective plural third-person)
нагріва́тимуть (future imperfective plural third-person)
нагріва́ймо (first-person imperative plural)
нагріва́й (imperative second-person singular)
нагріва́йте (imperative plural second-person)
нагріва́в (masculine past singular)
нагріва́ли (masculine past plural)
нагріва́ла (feminine past singular)
нагріва́ли (feminine past plural)
нагріва́ло (neuter past singular)
нагріва́ли (neuter past plural)

Uk-нагрівати.ogg

From нагрі́ти (nahríty) + -ва́ти (-váty). Compare Russian нагрева́ть (nagrevátʹ), Belarusian награва́ць (nahravácʹ), Polish nagrzewać.

Не слід нагрівати препарат перед використанням.

Ne slid nahrivaty preparat pered vykorystannjam.


підтягнути

підтя́гувати

підтягну́ти • (pidtjahnúty) pf (imperfective підтя́гувати or підтяга́ти)

підтягну́ти (canonical)
pidtjahnúty (romanization)
підтя́гувати (imperfective)
підтяга́ти (imperfective)
підтягну́ти (infinitive perfective)
підтягну́ть (infinitive perfective)
підтя́гнений (passive past perfective)
підтя́гнутий (passive past perfective)
pidtjáhnenyj (passive past perfective)
pidtjáhnutyj (passive past perfective)
impersonal: підтя́гнено (passive past perfective)
підтя́гнуто (passive past perfective)
pidtjáhneno (passive past perfective)
pidtjáhnuto (passive past perfective)
підтя́гши (adverbial past perfective)
підтягну́вши (adverbial past perfective)
підтягну́ (first-person future perfective singular)
підтя́гнеш (future perfective second-person singular)
підтя́гне (future perfective singular third-person)
підтя́гнем (first-person future perfective plural)
підтя́гнемо (first-person future perfective plural)
підтя́гнете (future perfective plural second-person)
підтя́гнуть (future perfective plural third-person)
підтягні́м (first-person imperative plural)
підтягні́мо (first-person imperative plural)
підтягни́ (imperative second-person singular)
підтягні́ть (imperative plural second-person)
підтя́г (masculine past singular)
підтягну́в (masculine past singular)
підтягли́ (masculine past plural)
підтягну́ли (masculine past plural)
підтягла́ (feminine past singular)
підтягну́ла (feminine past singular)
підтягли́ (feminine past plural)
підтягну́ли (feminine past plural)
підтягло́ (neuter past singular)
підтягну́ло (neuter past singular)
підтягли́ (neuter past plural)
підтягну́ли (neuter past plural)

uk-conj

((підтягну́ти<3°c/b.pf.tr.ppp>,підтягну́ти<3c.pf.tr.ppp>))

From під- (pid-) + тягну́ти (tjahnúty). Compare Russian подтяну́ть (podtjanútʹ), Belarusian падцягну́ць (padcjahnúcʹ), Polish podciągnąć.

підтягну́ти коло́ду до бе́рега

підтягну́ти штани́


підтягати

uk-verb

підтяга́ти • (pidtjaháty) impf (perfective підтягну́ти or підтягти́)

підтяга́ти (canonical)
pidtjaháty (romanization)
підтягну́ти (perfective)
підтягти́ (perfective)
підтяга́ти (imperfective infinitive)
підтяга́ть (imperfective infinitive)
підтяга́ючи (adverbial imperfective present)
підтяга́вши (adverbial imperfective past)
підтяга́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду підтяга́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду підтяга́ть (first-person future imperfective singular)
підтяга́тиму (first-person future imperfective singular)
підтяга́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш підтяга́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш підтяга́ть (future imperfective second-person singular)
підтяга́тимеш (future imperfective second-person singular)
підтяга́є (imperfective present singular third-person)
бу́де підтяга́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де підтяга́ть (future imperfective singular third-person)
підтяга́тиме (future imperfective singular third-person)
підтяга́єм (first-person imperfective plural present)
підтяга́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо підтяга́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо підтяга́ть (first-person future imperfective plural)
підтяга́тимемо (first-person future imperfective plural)
підтяга́тимем (first-person future imperfective plural)
підтяга́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете підтяга́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете підтяга́ть (future imperfective plural second-person)
підтяга́тимете (future imperfective plural second-person)
підтяга́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть підтяга́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть підтяга́ть (future imperfective plural third-person)
підтяга́тимуть (future imperfective plural third-person)
підтяга́ймо (first-person imperative plural)
підтяга́й (imperative second-person singular)
підтяга́йте (imperative plural second-person)
підтяга́в (masculine past singular)
підтяга́ли (masculine past plural)
підтяга́ла (feminine past singular)
підтяга́ли (feminine past plural)
підтяга́ло (neuter past singular)
підтяга́ли (neuter past plural)

From під- (pid-) + тяга́ти (tjaháty). Compare Polish podciągać.

підтяга́ти коло́ду до бе́рега

підтяга́ти штани́


підтягувати

підтя́гувати

підтя́гувати • (pidtjáhuvaty) impf (perfective підтягну́ти or підтягти́)

підтя́гувати (canonical)
pidtjáhuvaty (romanization)
підтягну́ти (perfective)
підтягти́ (perfective)
притя́гувати (imperfective infinitive)
притя́гувать (imperfective infinitive)
притя́гуючи (adverbial imperfective present)
притя́гувавши (adverbial imperfective past)
притя́гую (first-person imperfective present singular)
бу́ду притя́гувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду притя́гувать (first-person future imperfective singular)
притя́гуватиму (first-person future imperfective singular)
притя́гуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш притя́гувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш притя́гувать (future imperfective second-person singular)
притя́гуватимеш (future imperfective second-person singular)
притя́гує (imperfective present singular third-person)
бу́де притя́гувати (future imperfective singular third-person)
бу́де притя́гувать (future imperfective singular third-person)
притя́гуватиме (future imperfective singular third-person)
притя́гуєм (first-person imperfective plural present)
притя́гуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо притя́гувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо притя́гувать (first-person future imperfective plural)
притя́гуватимемо (first-person future imperfective plural)
притя́гуватимем (first-person future imperfective plural)
притя́гуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете притя́гувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете притя́гувать (future imperfective plural second-person)
притя́гуватимете (future imperfective plural second-person)
притя́гують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть притя́гувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть притя́гувать (future imperfective plural third-person)
притя́гуватимуть (future imperfective plural third-person)
притя́гуймо (first-person imperative plural)
притя́гуй (imperative second-person singular)
притя́гуйте (imperative plural second-person)
притя́гував (masculine past singular)
притя́гували (masculine past plural)
притя́гувала (feminine past singular)
притя́гували (feminine past plural)
притя́гувало (neuter past singular)
притя́гували (neuter past plural)

From підтягну́ти (pidtjahnúty) + -увати (-uvaty). Compare Russian подтя́гивать (podtjágivatʹ), Belarusian падця́гваць (padcjáhvacʹ).

cog

подтя́гивать

підтя́гувати коло́ду до бе́рега

підтя́гувати штани́


вибігти

uk-verb

ви́бігти • (výbihty) pf

ви́бігти (canonical)
výbihty (romanization)
ви́бігти (infinitive perfective)
ви́бігши (adverbial past perfective)
ви́біжу (first-person future perfective singular)
ви́біжиш (future perfective second-person singular)
ви́біжить (future perfective singular third-person)
ви́біжим (first-person future perfective plural)
ви́біжимо (first-person future perfective plural)
ви́біжите (future perfective plural second-person)
ви́біжать (future perfective plural third-person)
ви́біжім (first-person imperative plural)
ви́біжімо (first-person imperative plural)
ви́біжи (imperative second-person singular)
ви́біжіть (imperative plural second-person)
ви́біг (masculine past singular)
ви́бігли (masculine past plural)
ви́бігла (feminine past singular)
ви́бігли (feminine past plural)
ви́бігло (neuter past singular)
ви́бігли (neuter past plural)

Uk-вибігти.ogg


вентилювати

вентилюва́ти

вентилюва́ти (canonical)
ventyljuváty (romanization)
вентилюва́ти (imperfective infinitive)
вентилюва́ть (imperfective infinitive)
вентильо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: вентильо́вано (imperfective passive past)
вентилю́ючи (adverbial imperfective present)
вентилюва́вши (adverbial imperfective past)
вентилю́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вентилюва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вентилюва́ть (first-person future imperfective singular)
вентилюва́тиму (first-person future imperfective singular)
вентилю́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш вентилюва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш вентилюва́ть (future imperfective second-person singular)
вентилюва́тимеш (future imperfective second-person singular)
вентилю́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вентилюва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вентилюва́ть (future imperfective singular third-person)
вентилюва́тиме (future imperfective singular third-person)
вентилю́єм (first-person imperfective plural present)
вентилю́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вентилюва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вентилюва́ть (first-person future imperfective plural)
вентилюва́тимемо (first-person future imperfective plural)
вентилюва́тимем (first-person future imperfective plural)
вентилю́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вентилюва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вентилюва́ть (future imperfective plural second-person)
вентилюва́тимете (future imperfective plural second-person)
вентилю́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть вентилюва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть вентилюва́ть (future imperfective plural third-person)
вентилюва́тимуть (future imperfective plural third-person)
вентилю́ймо (first-person imperative plural)
вентилю́й (imperative second-person singular)
вентилю́йте (imperative plural second-person)
вентилюва́в (masculine past singular)
вентилюва́ли (masculine past plural)
вентилюва́ла (feminine past singular)
вентилюва́ли (feminine past plural)
вентилюва́ло (neuter past singular)
вентилюва́ли (neuter past plural)

Uk-вентилювати.ogg

Borrowed from French ventiler + -ювати (-juvaty)


одомашнити

одома́шнювати

одома́шнити • (odomášnyty) pf (imperfective одома́шнювати)

одома́шнити (canonical)
odomášnyty (romanization)
одома́шнювати (imperfective)
одома́шнити (infinitive perfective)
одома́шнить (infinitive perfective)
одома́шнений (passive past perfective)
impersonal: одома́шнено (passive past perfective)
одома́шнивши (adverbial past perfective)
одома́шню (first-person future perfective singular)
одома́шниш (future perfective second-person singular)
одома́шнить (future perfective singular third-person)
одома́шним (first-person future perfective plural)
одома́шнимо (first-person future perfective plural)
одома́шните (future perfective plural second-person)
одома́шнять (future perfective plural third-person)
одома́шнім (first-person imperative plural)
одома́шнімо (first-person imperative plural)
одома́шни (imperative second-person singular)
одома́шніть (imperative plural second-person)
одома́шнив (masculine past singular)
одома́шнили (masculine past plural)
одома́шнила (feminine past singular)
одома́шнили (feminine past plural)
одома́шнило (neuter past singular)
одома́шнили (neuter past plural)

From о- (o-) + дома́шній (domášnij) + -ити (-yty). Compare Russian одома́шнить (odomášnitʹ).


затягати

uk-verb

затяга́ти • (zatjaháty) impf (perfective затягну́ти or затягти́)

затяга́ти (canonical)
zatjaháty (romanization)
затягну́ти (perfective)
затягти́ (perfective)
затяга́ти (imperfective infinitive)
затяга́ть (imperfective infinitive)
затяга́ючи (adverbial imperfective present)
затяга́вши (adverbial imperfective past)
затяга́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду затяга́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду затяга́ть (first-person future imperfective singular)
затяга́тиму (first-person future imperfective singular)
затяга́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш затяга́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш затяга́ть (future imperfective second-person singular)
затяга́тимеш (future imperfective second-person singular)
затяга́є (imperfective present singular third-person)
бу́де затяга́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де затяга́ть (future imperfective singular third-person)
затяга́тиме (future imperfective singular third-person)
затяга́єм (first-person imperfective plural present)
затяга́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо затяга́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо затяга́ть (first-person future imperfective plural)
затяга́тимемо (first-person future imperfective plural)
затяга́тимем (first-person future imperfective plural)
затяга́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете затяга́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете затяга́ть (future imperfective plural second-person)
затяга́тимете (future imperfective plural second-person)
затяга́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть затяга́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть затяга́ть (future imperfective plural third-person)
затяга́тимуть (future imperfective plural third-person)
затяга́ймо (first-person imperative plural)
затяга́й (imperative second-person singular)
затяга́йте (imperative plural second-person)
затяга́в (masculine past singular)
затяга́ли (masculine past plural)
затяга́ла (feminine past singular)
затяга́ли (feminine past plural)
затяга́ло (neuter past singular)
затяга́ли (neuter past plural)

From за- (za-) + тяга́ти (tjaháty). Compare Polish zaciągać.

(figuratively, colloquial) to drag in (to involve somebody by forceful means)

(figuratively, colloquial) to draw in (to attract)

(figuratively, colloquial) to draw in (to involve somebody)

to bind (to tie, fasten or confine tightly)

затяга́ти по́яс

(colloquial) to strike up (to start singing or playing: song, tune)

(colloquial) to weigh (to have a certain weight)

затяга́ти гвинт

затяга́ти га́йку


затягати

затяга́ти (canonical)
zatjaháty (romanization)
затяга́ти (infinitive perfective)
затяга́ть (infinitive perfective)
затя́ганий (passive past perfective)
impersonal: затя́гано (passive past perfective)
затяга́вши (adverbial past perfective)
затяга́ю (first-person future perfective singular)
затяга́єш (future perfective second-person singular)
затяга́є (future perfective singular third-person)
затяга́єм (first-person future perfective plural)
затяга́ємо (first-person future perfective plural)
затяга́єте (future perfective plural second-person)
затяга́ють (future perfective plural third-person)
затяга́ймо (first-person imperative plural)
затяга́й (imperative second-person singular)
затяга́йте (imperative plural second-person)
затяга́в (masculine past singular)
затяга́ли (masculine past plural)
затяга́ла (feminine past singular)
затяга́ли (feminine past plural)
затяга́ло (neuter past singular)
затяга́ли (neuter past plural)

to drag through the dirt (clothes, shoes, etc.)


веслувати

веслува́ти (canonical)
vesluváty (romanization)
веслува́ти (imperfective infinitive)
веслува́ть (imperfective infinitive)
весло́ваний (imperfective passive past)
impersonal: весло́вано (imperfective passive past)
веслу́ючи (adverbial imperfective present)
веслува́вши (adverbial imperfective past)
веслу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду веслува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду веслува́ть (first-person future imperfective singular)
веслува́тиму (first-person future imperfective singular)
веслу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш веслува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш веслува́ть (future imperfective second-person singular)
веслува́тимеш (future imperfective second-person singular)
веслу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де веслува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де веслува́ть (future imperfective singular third-person)
веслува́тиме (future imperfective singular third-person)
веслу́єм (first-person imperfective plural present)
веслу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо веслува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо веслува́ть (first-person future imperfective plural)
веслува́тимемо (first-person future imperfective plural)
веслува́тимем (first-person future imperfective plural)
веслу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете веслува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете веслува́ть (future imperfective plural second-person)
веслува́тимете (future imperfective plural second-person)
веслу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть веслува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть веслува́ть (future imperfective plural third-person)
веслува́тимуть (future imperfective plural third-person)
веслу́ймо (first-person imperative plural)
веслу́й (imperative second-person singular)
веслу́йте (imperative plural second-person)
веслува́в (masculine past singular)
веслува́ли (masculine past plural)
веслува́ла (feminine past singular)
веслува́ли (feminine past plural)
веслува́ло (neuter past singular)
веслува́ли (neuter past plural)

Uk-веслувати.ogg


приковувати

прико́вувати

прику́ти (rare)

прико́вувати • (prykóvuvaty) impf (perfective прикува́ти or прику́ти (rare))

прико́вувати (canonical)
prykóvuvaty (romanization)
прикува́ти (perfective)
прику́ти (perfective rare)
прико́вувати (imperfective infinitive)
прико́вувать (imperfective infinitive)
прико́вуючи (adverbial imperfective present)
прико́вувавши (adverbial imperfective past)
прико́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду прико́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду прико́вувать (first-person future imperfective singular)
прико́вуватиму (first-person future imperfective singular)
прико́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прико́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш прико́вувать (future imperfective second-person singular)
прико́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
прико́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де прико́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де прико́вувать (future imperfective singular third-person)
прико́вуватиме (future imperfective singular third-person)
прико́вуєм (first-person imperfective plural present)
прико́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прико́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо прико́вувать (first-person future imperfective plural)
прико́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
прико́вуватимем (first-person future imperfective plural)
прико́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прико́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете прико́вувать (future imperfective plural second-person)
прико́вуватимете (future imperfective plural second-person)
прико́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прико́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прико́вувать (future imperfective plural third-person)
прико́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
прико́вуймо (first-person imperative plural)
прико́вуй (imperative second-person singular)
прико́вуйте (imperative plural second-person)
прико́вував (masculine past singular)
прико́вували (masculine past plural)
прико́вувала (feminine past singular)
прико́вували (feminine past plural)
прико́вувало (neuter past singular)
прико́вували (neuter past plural)

From the прико́в- stem of прикува́ти (prykuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian прико́вывать (prikóvyvatʹ), Belarusian прыко́ўваць (prykóŭvacʹ).

cog

прико́вывать

to rivet (to attach or fasten parts by using rivets)

(figuratively) to chain, to shackle (to connect as if with a chain, due to dependence, addiction, or other feelings)

прико́вувати до лі́жка (idiomatic)
prykóvuvaty do lížka
to confine to bed, to leave bedbound
(literally, “to rivet/chain to bed”)

(figuratively) to rivet (to make immobile)

(figuratively) to rivet, to enthral (to command the attention of)