теоретик

теоре́тик<pr>

теоре́тик • (teorétyk) m pers (genitive теоре́тика, nominative plural теоре́тики, genitive plural теоре́тиків)

теоре́тик (canonical)
teorétyk (romanization)
теоре́тика (genitive)
теоре́тики (nominative plural)
теоре́тиків (genitive plural)
теоре́тик (nominative singular)
теоре́тики (nominative plural)
теоре́тика (genitive singular)
теоре́тиків (genitive plural)
теоре́тикові (dative singular)
теоре́тику (dative singular)
теоре́тикам (dative plural)
теоре́тика (accusative singular)
теоре́тиків (accusative plural)
теоре́тиком (instrumental singular)
теоре́тиками (instrumental plural)
теоре́тикові (locative singular)
теоре́тику (locative singular)
теоре́тиках (locative plural)
теоре́тику (singular vocative)
теоре́тики (plural vocative)

uk-ndecl

теоре́тик<pr>

Derived via Western European languages from Latin theōrēticus, from Ancient Greek θεωρητικός (theōrētikós).


текстура

uk-noun

тексту́ра • (tekstúra) f inan (genitive тексту́ри, nominative plural тексту́ри, genitive plural тексту́р, relational adjective тексту́рний)

тексту́ра (canonical)
tekstúra (romanization)
тексту́ри (genitive)
тексту́ри (nominative plural)
тексту́р (genitive plural)
тексту́рний (adjective relational)
тексту́ра (nominative singular)
тексту́ри (nominative plural)
тексту́ри (genitive singular)
тексту́р (genitive plural)
тексту́рі (dative singular)
тексту́рам (dative plural)
тексту́ру (accusative singular)
тексту́ри (accusative plural)
тексту́рою (instrumental singular)
тексту́рами (instrumental plural)
тексту́рі (locative singular)
тексту́рах (locative plural)
тексту́ро (singular vocative)
тексту́ри (plural vocative)

Uk-текстура.ogg


абазин

абази́н • (abazýn) m pers (genitive абази́на, nominative plural абази́ни, genitive plural абази́нів, feminine абази́нка)

абази́н (canonical)
abazýn (romanization)
абази́на (genitive)
абази́ни (nominative plural)
абази́нів (genitive plural)
абази́нка (feminine)
абази́н (nominative singular)
абази́ни (nominative plural)
абази́на (genitive singular)
абази́нів (genitive plural)
абази́нові (dative singular)
абази́ну (dative singular)
абази́нам (dative plural)
абази́на (accusative singular)
абази́нів (accusative plural)
абази́ном (instrumental singular)
абази́нами (instrumental plural)
абази́нові (locative singular)
абази́ні (locative singular)
абази́нах (locative plural)
абази́не (singular vocative)
абази́ни (plural vocative)

Abaza, Abazin (member of the Abaza people living in northwest Caucasus)


абазинка

абази́нка<*.pr>

абази́нка • (abazýnka) f pers (genitive абази́нки, nominative plural абази́нки, genitive plural абази́нок, masculine абази́нець)

абази́нка (canonical)
abazýnka (romanization)
абази́нки (genitive)
абази́нки (nominative plural)
абази́нок (genitive plural)
абази́нець (masculine)
абази́нка (nominative singular)
абази́нки (nominative plural)
абази́нки (genitive singular)
абази́нок (genitive plural)
абази́нці (dative singular)
абази́нкам (dative plural)
абази́нку (accusative singular)
абази́нок (accusative plural)
абази́нкою (instrumental singular)
абази́нками (instrumental plural)
абази́нці (locative singular)
абази́нках (locative plural)
абази́нко (singular vocative)
абази́нки (plural vocative)

uk-ndecl

абази́нка<*.pr>

female Abaza, Abazin (female member of the Abaza people living in northwest Caucasus)


гріб

uk-noun

гріб • (hrib) m inan (genitive гро́бу, nominative plural гро́би, genitive plural гро́бів)

hrib (romanization)
гро́бу (genitive)
гро́би (nominative plural)
гро́бів (genitive plural)
гріб (nominative singular)
гро́би (nominative plural)
гро́бу (genitive singular)
гро́бів (genitive plural)
гро́бові (dative singular)
гро́бу (dative singular)
гро́бам (dative plural)
гріб (accusative singular)
гро́би (accusative plural)
гро́бом (instrumental singular)
гро́бами (instrumental plural)
гро́бі (locative singular)
гро́бах (locative plural)
гро́бе (singular vocative)
гро́би (plural vocative)

From Old East Slavic гробъ (grobŭ), from Proto-Slavic *grobъ.


листом

листо́м (canonical)
lystóm (romanization)

instrumental singular of лист (lyst): letter, sheet, leaf


листом

ли́стом (canonical)
lýstom (romanization)

instrumental singular of лист (lyst): leaves (uncountable)


листоноша

листоно́ша<pr>

листоно́ша • (lystonóša) f pers (genitive листоно́ші, nominative plural листоно́ші, genitive plural листоно́ш)

листоно́ша (canonical)
lystonóša (romanization)
листоно́ші (genitive)
листоно́ші (nominative plural)
листоно́ш (genitive plural)
листоно́ша (nominative singular)
листоно́ші (nominative plural)
листоно́ші (genitive singular)
листоно́ш (genitive plural)
листоно́ші (dative singular)
листоно́шам (dative plural)
листоно́шу (accusative singular)
листоно́ш (accusative plural)
листоно́шею (instrumental singular)
листоно́шами (instrumental plural)
листоно́ші (locative singular)
листоно́шах (locative plural)
листоно́ше (singular vocative)
листоно́ші (plural vocative)

uk-ndecl

листоно́ша<pr>

Uk-листоноша.ogg

From лист (lyst, “letter; leaf”) + -о- (-o-, “interfix”) + носити (nosyty, “to carry”) + -а (-a, “forms feminine nouns”). Cognate with Serbo-Croatian листоноша, Czech listonoš, and Polish listonosz.
Ноша is a word in itself meaning "a load, what is carried; a burden; clothes", but in compound nouns it can also mean "carrier, bearer, the person that carries" as in Ukrainian книгоноша (knyhonoša, “book bearer”), Ukrainian міхоноша (mixonoša, “sack bearer”), Ukrainian зброєноша (zbrojenoša, “arms-bearer”), etc.


агнець

uk-noun

а́гнець • (áhnecʹ) m animal (genitive а́гнця, nominative plural а́гнці, genitive plural а́гнців)

а́гнець (canonical)
áhnecʹ (romanization)
а́гнця (genitive)
а́гнці (nominative plural)
а́гнців (genitive plural)
а́гнець (nominative singular)
а́гнці (nominative plural)
а́гнця (genitive singular)
а́гнців (genitive plural)
а́гнцеві (dative singular)
а́гнцю (dative singular)
а́гнцям (dative plural)
а́гнця (accusative singular)
а́гнці (accusative plural)
а́гнців (accusative plural)
а́гнцем (instrumental singular)
а́гнцями (instrumental plural)
а́гнцеві (locative singular)
а́гнцю (locative singular)
а́гнці (locative singular)
а́гнцях (locative plural)
а́гнцю (singular vocative)
а́гнці (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-агнець.wav

Inherited from Old East Slavic агньць (agnĭcĭ), from Proto-Slavic *agnьcь, a derivative of *àgnę; eventually from Proto-Indo-European *h₂egʷnós.


волость

uk-noun

во́лость<F.a#,e>

во́лость • (vólostʹ) f inan (genitive во́лості or во́лости, nominative plural во́лості, genitive plural волосте́й)

во́лость (canonical)
vólostʹ (romanization)
во́лості (genitive)
во́лости (genitive)
во́лості (nominative plural)
волосте́й (genitive plural)
во́лость (nominative singular)
во́лості (nominative plural)
во́лості (genitive singular)
во́лости (genitive singular)
волосте́й (genitive plural)
во́лості (dative singular)
во́лостям (dative plural)
волостя́м (dative plural)
во́лость (accusative singular)
во́лості (accusative plural)
во́лостю (instrumental singular)
во́лостями (instrumental plural)
волостя́ми (instrumental plural)
во́лості (locative singular)
во́лостях (locative plural)
волостя́х (locative plural)
во́лосте (singular vocative)
во́лості (plural vocative)

uk-ndecl

во́лость<F.a#,e>

From Old East Slavic волость (volostĭ), from Proto-Slavic *volstь (“rule”).


сироватка

uk-noun

сиро́ватка<*>

сиро́ватка • (syróvatka) f inan (genitive сиро́ватки, nominative plural сиро́ватки, genitive plural сиро́ваток)

сиро́ватка (canonical)
syróvatka (romanization)
сиро́ватки (genitive)
сиро́ватки (nominative plural)
сиро́ваток (genitive plural)
сиро́ватка (nominative singular)
сиро́ватки (nominative plural)
сиро́ватки (genitive singular)
сиро́ваток (genitive plural)
сиро́ватці (dative singular)
сиро́ваткам (dative plural)
сиро́ватку (accusative singular)
сиро́ватки (accusative plural)
сиро́ваткою (instrumental singular)
сиро́ватками (instrumental plural)
сиро́ватці (locative singular)
сиро́ватках (locative plural)
сиро́ватко (singular vocative)
сиро́ватки (plural vocative)

uk-ndecl

сиро́ватка<*>

Uk-сироватка.ogg


джентльмен

uk-noun

джентльме́н<pr>

джентльме́нський

джентльме́н • (džentlʹmén) m pers (genitive джентльме́на, nominative plural джентльме́ни, genitive plural джентльме́нів, relational adjective джентльме́нський)

джентльме́н (canonical)
džentlʹmén (romanization)
джентльме́на (genitive)
джентльме́ни (nominative plural)
джентльме́нів (genitive plural)
джентльме́нський (adjective relational)
джентльме́н (nominative singular)
джентльме́ни (nominative plural)
джентльме́на (genitive singular)
джентльме́нів (genitive plural)
джентльме́нові (dative singular)
джентльме́ну (dative singular)
джентльме́нам (dative plural)
джентльме́на (accusative singular)
джентльме́нів (accusative plural)
джентльме́ном (instrumental singular)
джентльме́нами (instrumental plural)
джентльме́нові (locative singular)
джентльме́ну (locative singular)
джентльме́ні (locative singular)
джентльме́нах (locative plural)
джентльме́не (singular vocative)
джентльме́ни (plural vocative)

Uk-джентльмен.ogg


демократ

демокра́т<pr>

демократи́чний

демокра́т • (demokrát) m pers (genitive демокра́та, nominative plural демокра́ти, genitive plural демокра́тів, feminine демокра́тка, relational adjective демократи́чний)

демокра́т (canonical)
demokrát (romanization)
демокра́та (genitive)
демокра́ти (nominative plural)
демокра́тів (genitive plural)
демокра́тка (feminine)
демократи́чний (adjective relational)
демокра́т (nominative singular)
демокра́ти (nominative plural)
демокра́та (genitive singular)
демокра́тів (genitive plural)
демокра́тові (dative singular)
демокра́ту (dative singular)
демокра́там (dative plural)
демокра́та (accusative singular)
демокра́тів (accusative plural)
демокра́том (instrumental singular)
демокра́тами (instrumental plural)
демокра́тові (locative singular)
демокра́ті (locative singular)
демокра́тах (locative plural)
демокра́те (singular vocative)
демокра́ти (plural vocative)

uk-ndecl

демокра́т<pr>


залізо

uk-noun

залі́зо • (zalízo) n inan (genitive залі́за, uncountable, relational adjective залі́зний)

залі́зо (canonical)
zalízo (romanization)
залі́за (genitive)
залі́зний (adjective relational)
залі́зо (nominative singular)
залі́за (genitive singular)
залі́зові (dative singular)
залі́зу (dative singular)
залі́зо (accusative singular)
залі́зом (instrumental singular)
залі́зі (locative singular)
залі́зо (singular vocative)

From Old Ukrainian желѣзо (želizo), зелѣзо (zelizo), from Old East Slavic желѣзо (želězo), from Proto-Slavic *želězo.


пенал

пена́л • (penál) m inan (genitive пена́ла, nominative plural пена́ли, genitive plural пена́лів)

пена́л (canonical)
penál (romanization)
пена́ла (genitive)
пена́ли (nominative plural)
пена́лів (genitive plural)
пена́л (nominative singular)
пена́ли (nominative plural)
пена́ла (genitive singular)
пена́лів (genitive plural)
пена́лові (dative singular)
пена́лу (dative singular)
пена́лам (dative plural)
пена́л (accusative singular)
пена́ли (accusative plural)
пена́лом (instrumental singular)
пена́лами (instrumental plural)
пена́лі (locative singular)
пена́лах (locative plural)
пена́ле (singular vocative)
пена́ли (plural vocative)

pencil case, pencil box (object purposed to contain stationery)


гімно

гімно́ • (himnó) n inan (genitive гімна́, uncountable)

гімно́ (canonical)
himnó (romanization)
гімна́ (genitive)
гімно́ (nominative singular)
гімна́ (genitive singular)
гімну́ (dative singular)
гімно́ (accusative singular)
гімно́м (instrumental singular)
гімну́ (locative singular)
гімні́ (locative singular)
гімно́ (singular vocative)

From Old East Slavic говьно (govĭno), from Proto-Slavic *govьno.

(vulgar) shit, shitass, turd (worthless person)


виделка

виде́лка • (vydélka) f inan (genitive виде́лки, nominative plural виде́лки, genitive plural виде́лок)

виде́лка (canonical)
vydélka (romanization)
виде́лки (genitive)
виде́лки (nominative plural)
виде́лок (genitive plural)
виде́лка (nominative singular)
виде́лки (nominative plural)
виде́лки (genitive singular)
виде́лок (genitive plural)
виде́лці (dative singular)
виде́лкам (dative plural)
виде́лку (accusative singular)
виде́лки (accusative plural)
виде́лкою (instrumental singular)
виде́лками (instrumental plural)
виде́лці (locative singular)
виде́лках (locative plural)
виде́лко (singular vocative)
виде́лки (plural vocative)

Uk-виделка.ogg

From blend of Polish widelec and the native ви́лка (výlka).


триптих

три́птих • (trýptyx) m inan (genitive три́птиха, nominative plural три́птихи, genitive plural три́птихів)

три́птих (canonical)
trýptyx (romanization)
три́птиха (genitive)
три́птихи (nominative plural)
три́птихів (genitive plural)
три́птих (nominative singular)
три́птихи (nominative plural)
три́птиха (genitive singular)
три́птихів (genitive plural)
три́птихові (dative singular)
три́птиху (dative singular)
три́птихам (dative plural)
три́птих (accusative singular)
три́птихи (accusative plural)
три́птихом (instrumental singular)
три́птихами (instrumental plural)
три́птиху (locative singular)
три́птихах (locative plural)
три́птиху (singular vocative)
три́птихи (plural vocative)

Borrowed from Ancient Greek τρίπτυχος (tríptukhos, “consisting of three layers, threefold”).


транзит

uk-noun

транзи́т • (tranzýt) m inan (genitive транзи́ту, uncountable, relational adjective транзи́тний)

транзи́т (canonical)
tranzýt (romanization)
транзи́ту (genitive)
транзи́тний (adjective relational)
транзи́т (nominative singular)
транзи́ту (genitive singular)
транзи́тові (dative singular)
транзи́ту (dative singular)
транзи́т (accusative singular)
транзи́том (instrumental singular)
транзи́ту (locative singular)
транзи́ті (locative singular)
транзи́те (singular vocative)

Derived via Western European languages from Latin trānsitus.


траса

тра́са • (trása) f inan (genitive тра́си, nominative plural тра́си, genitive plural трас)

тра́са (canonical)
trása (romanization)
тра́си (genitive)
тра́си (nominative plural)
трас (genitive plural)
тра́са (nominative singular)
тра́си (nominative plural)
тра́си (genitive singular)
трас (genitive plural)
тра́сі (dative singular)
тра́сам (dative plural)
тра́су (accusative singular)
тра́си (accusative plural)
тра́сою (instrumental singular)
тра́сами (instrumental plural)
тра́сі (locative singular)
тра́сах (locative plural)
тра́со (singular vocative)
тра́си (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from German Trasse, from French tracé.

го́ночна тра́са (motorsport)

route (road or path; often specifically a highway)

trail (track or indication marking the trajectory of a projectile, jet aircraft, etc.)


куркуль

курку́ль<M.b.pr>

курку́ль • (kurkúlʹ) m pers (genitive куркуля́, nominative plural куркулі́, genitive plural куркулі́в)

курку́ль (canonical)
kurkúlʹ (romanization)
куркуля́ (genitive)
куркулі́ (nominative plural)
куркулі́в (genitive plural)
курку́ль (nominative singular)
куркулі́ (nominative plural)
куркуля́ (genitive singular)
куркулі́в (genitive plural)
куркуле́ві (dative singular)
куркулю́ (dative singular)
куркуля́м (dative plural)
куркуля́ (accusative singular)
куркулі́в (accusative plural)
куркуле́м (instrumental singular)
куркуля́ми (instrumental plural)
куркуле́ві (locative singular)
куркулю́ (locative singular)
куркулі́ (locative singular)
куркуля́х (locative plural)
курку́лю (singular vocative)
куркулі́ (plural vocative)

uk-ndecl

курку́ль<M.b.pr>

→ English: kurkul

→ Russian: курку́ль (kurkúlʹ)

Uk-куркуль.ogg

From Turkish korkulu (“frightful or dangerous one”), from korkmak (“to fear”).

bor

(derogatory, colloquial) miser, moneygrubber, penny pincher, cheapskate

1951, Ленін, 29, 232:
Куркуль — той, що живе чужою працею, що грабує чужу працю і використовує для себе нужду.
Kurkulʹ — toj, ščo žyve čužoju praceju, ščo hrabuje čužu pracju i vykorystovuje dlja sebe nuždu.
Kurkul — the one who lives on the labor of others, robbing someone else's work and profiting themselves on hardship.


буханка

uk-noun

буха́нка • (buxánka) f inan (genitive буха́нки, nominative plural буха́нки, genitive plural буха́нок)

буха́нка (canonical)
buxánka (romanization)
буха́нки (genitive)
буха́нки (nominative plural)
буха́нок (genitive plural)
буха́нка (nominative singular)
буха́нки (nominative plural)
буха́нки (genitive singular)
буха́нок (genitive plural)
буха́нці (dative singular)
буха́нкам (dative plural)
буха́нку (accusative singular)
буха́нки (accusative plural)
буха́нкою (instrumental singular)
буха́нками (instrumental plural)
буха́нці (locative singular)
буха́нках (locative plural)
буха́нко (singular vocative)
буха́нки (plural vocative)

Uk-буханка.ogg

(colloquial) UAZ-452 four-wheel drive van


баржа

ба́ржа • (bárža) f inan (genitive ба́ржі, nominative plural ба́ржі, genitive plural барж)

ба́ржа (canonical)
bárža (romanization)
ба́ржі (genitive)
ба́ржі (nominative plural)
барж (genitive plural)
ба́ржа (nominative singular)
ба́ржі (nominative plural)
ба́ржі (genitive singular)
барж (genitive plural)
ба́ржі (dative singular)
ба́ржам (dative plural)
ба́ржу (accusative singular)
ба́ржі (accusative plural)
ба́ржею (instrumental singular)
ба́ржами (instrumental plural)
ба́ржі (locative singular)
ба́ржах (locative plural)
ба́рже (singular vocative)
ба́ржі (plural vocative)


шльомпа

шльо́мпа<pr>

шльо́мпа • (šlʹómpa) f pers (genitive шльо́мпи, nominative plural шльо́мпи, genitive plural шльомп)

шльо́мпа (canonical)
šlʹómpa (romanization)
шльо́мпи (genitive)
шльо́мпи (nominative plural)
шльомп (genitive plural)
шльо́мпа (nominative singular)
шльо́мпи (nominative plural)
шльо́мпи (genitive singular)
шльомп (genitive plural)
шльо́мпі (dative singular)
шльо́мпам (dative plural)
шльо́мпу (accusative singular)
шльомп (accusative plural)
шльо́мпою (instrumental singular)
шльо́мпами (instrumental plural)
шльо́мпі (locative singular)
шльо́мпах (locative plural)
шльо́мпо (singular vocative)
шльо́мпи (plural vocative)

uk-ndecl

шльо́мпа<pr>

Compare English schlump, schlumpy, German Schlumpe.


муштра

uk-noun

му́штра • (múštra) f inan (genitive му́штри, uncountable)

му́штра (canonical)
múštra (romanization)
му́штри (genitive)
му́штра (nominative singular)
му́штри (genitive singular)
му́штрі (dative singular)
му́штру (accusative singular)
му́штрою (instrumental singular)
му́штрі (locative singular)
му́штро (singular vocative)

Borrowed from Polish musztra < Italian mostra < Latin monstrō.


мілина

мілина́ • (milyná) f inan (genitive мілини́, nominative plural міли́ни, genitive plural міли́н)

мілина́ (canonical)
milyná (romanization)
мілини́ (genitive)
міли́ни (nominative plural)
міли́н (genitive plural)
мілина́ (nominative singular)
міли́ни (nominative plural)
мілини́ (genitive singular)
міли́н (genitive plural)
мілині́ (dative singular)
міли́нам (dative plural)
мілину́ (accusative singular)
міли́ни (accusative plural)
мілино́ю (instrumental singular)
міли́нами (instrumental plural)
мілині́ (locative singular)
міли́нах (locative plural)
міли́но (singular vocative)
міли́ни (plural vocative)


поверхня

пове́рхня<*>

пове́рхня • (povérxnja) f inan (genitive пове́рхні, nominative plural пове́рхні, genitive plural пове́рхонь)

пове́рхня (canonical)
povérxnja (romanization)
пове́рхні (genitive)
пове́рхні (nominative plural)
пове́рхонь (genitive plural)
пове́рхня (nominative singular)
пове́рхні (nominative plural)
пове́рхні (genitive singular)
пове́рхонь (genitive plural)
пове́рхні (dative singular)
пове́рхням (dative plural)
пове́рхню (accusative singular)
пове́рхні (accusative plural)
пове́рхнею (instrumental singular)
пове́рхнями (instrumental plural)
пове́рхні (locative singular)
пове́рхнях (locative plural)
пове́рхне (singular vocative)
пове́рхні (plural vocative)

uk-ndecl

пове́рхня<*>

[pɔˈʋɛrxnʲɐ]

Uk-поверхня.ogg


сусідка

uk-noun

сусі́дка<*.pr>

сусі́дка • (susídka) f pers (genitive сусі́дки, nominative plural сусі́дки, genitive plural сусі́док)

сусі́дка (canonical)
susídka (romanization)
сусі́дки (genitive)
сусі́дки (nominative plural)
сусі́док (genitive plural)
сусі́дка (nominative singular)
сусі́дки (nominative plural)
сусі́дки (genitive singular)
сусі́док (genitive plural)
сусі́дці (dative singular)
сусі́дкам (dative plural)
сусі́дку (accusative singular)
сусі́док (accusative plural)
сусі́дкою (instrumental singular)
сусі́дками (instrumental plural)
сусі́дці (locative singular)
сусі́дках (locative plural)
сусі́дко (singular vocative)
сусі́дки (plural vocative)

uk-ndecl

сусі́дка<*.pr>

Uk-сусідка.ogg


шкала Ріхтера

uk-noun

шкала́<sg> Рі́хтера

шкала́ Рі́хтера • (škalá Ríxtera) f inan (genitive шкали́ Рі́хтера, uncountable)

шкала́ Рі́хтера (canonical)
škalá Ríxtera (romanization)
шкали́ Рі́хтера (genitive)
шкала́ Рі́хтера (nominative singular)
шкали́ Рі́хтера (genitive singular)
шкалі́ Рі́хтера (dative singular)
шкалу́ Рі́хтера (accusative singular)
шкало́ю Рі́хтера (instrumental singular)
шкалі́ Рі́хтера (locative singular)
шка́ло Рі́хтера (singular vocative)

uk-ndecl

шкала́<sg> Рі́хтера


залоза

uk-noun

за́лоза • (záloza) f inan (genitive за́лози, nominative plural за́лози, genitive plural за́лоз)

за́лоза (canonical)
záloza (romanization)
за́лози (genitive)
за́лози (nominative plural)
за́лоз (genitive plural)
за́лоза (nominative singular)
за́лози (nominative plural)
за́лози (genitive singular)
за́лоз (genitive plural)
за́лозі (dative singular)
за́лозам (dative plural)
за́лозу (accusative singular)
за́лози (accusative plural)
за́лозою (instrumental singular)
за́лозами (instrumental plural)
за́лозі (locative singular)
за́лозах (locative plural)
за́лозо (singular vocative)
за́лози (plural vocative)

From Proto-Slavic *želza. Cognate with Russian железа́ (železá).


жолудь

жо́лудь • (žóludʹ) m inan (genitive жо́лудя, nominative plural жо́луді, genitive plural жо́лудів)

жо́лудь (canonical)
žóludʹ (romanization)
жо́лудя (genitive)
жо́луді (nominative plural)
жо́лудів (genitive plural)
жо́лудь (nominative singular)
жо́луді (nominative plural)
жо́лудя (genitive singular)
жо́лудів (genitive plural)
жо́лудеві (dative singular)
жо́лудю (dative singular)
жо́лудям (dative plural)
жо́лудь (accusative singular)
жо́луді (accusative plural)
жо́лудем (instrumental singular)
жо́лудями (instrumental plural)
жо́лудю (locative singular)
жо́луді (locative singular)
жо́лудях (locative plural)
жо́лудю (singular vocative)
жо́луді (plural vocative)

Inherited from Old Ruthenian жолудь (žoludʹ), from Old East Slavic желѫдь (želǫdĭ), from Proto-Slavic *žȅlǫdь.


суцвіття

uk-noun

суцві́ття • (sucvíttja) n inan (genitive суцві́ття, nominative plural суцві́ття, genitive plural суцві́ть)

суцві́ття (canonical)
sucvíttja (romanization)
суцві́ття (genitive)
суцві́ття (nominative plural)
суцві́ть (genitive plural)
суцві́ття (nominative singular)
суцві́ття (nominative plural)
суцві́ття (genitive singular)
суцві́ть (genitive plural)
суцві́ттю (dative singular)
суцві́ттям (dative plural)
суцві́ття (accusative singular)
суцві́ття (accusative plural)
суцві́ттям (instrumental singular)
суцві́ттями (instrumental plural)
суцві́тті (locative singular)
суцві́ттях (locative plural)
суцві́ття (singular vocative)
суцві́ття (plural vocative)

[sʊt͡sʲˈʋʲitʲːɐ]

Uk-суцвіття.ogg

From су- (su-) + цвіт (cvit) + -я (-ja). Compare Russian соцве́тие (socvétije), Belarusian сукве́цце (sukvjéccje).


сновидіння

сновиді́ння<>

сновиді́ння • (snovydínnja) n inan (genitive сновиді́ння, nominative plural сновиді́ння, genitive plural сновиді́нь)

сновиді́ння (canonical)
snovydínnja (romanization)
сновиді́ння (genitive)
сновиді́ння (nominative plural)
сновиді́нь (genitive plural)
сновиді́ння (nominative singular)
сновиді́ння (nominative plural)
сновиді́ння (genitive singular)
сновиді́нь (genitive plural)
сновиді́нню (dative singular)
сновиді́нням (dative plural)
сновиді́ння (accusative singular)
сновиді́ння (accusative plural)
сновиді́нням (instrumental singular)
сновиді́ннями (instrumental plural)
сновиді́нні (locative singular)
сновиді́ннях (locative plural)
сновиді́ння (singular vocative)
сновиді́ння (plural vocative)

uk-ndecl

сновиді́ння<>

From сон (son, “sleep”) + виді́ння (vydínnja, “vision”). Compare Russian сновиде́ние (snovidénije).

af

uk:сновидіння


вигук

uk-noun

ви́гук<genu>

ви́гук • (výhuk) m inan (genitive ви́гуку, nominative plural ви́гуки, genitive plural ви́гуків)

ви́гук (canonical)
výhuk (romanization)
ви́гуку (genitive)
ви́гуки (nominative plural)
ви́гуків (genitive plural)
ви́гук (nominative singular)
ви́гуки (nominative plural)
ви́гуку (genitive singular)
ви́гуків (genitive plural)
ви́гукові (dative singular)
ви́гуку (dative singular)
ви́гукам (dative plural)
ви́гук (accusative singular)
ви́гуки (accusative plural)
ви́гуком (instrumental singular)
ви́гуками (instrumental plural)
ви́гуку (locative singular)
ви́гуках (locative plural)
ви́гуку (singular vocative)
ви́гуки (plural vocative)

uk-ndecl

ви́гук<genu>


англійка

uk-noun

англі́йка<*.pr>

англі́йка • (anhlíjka) f pers (genitive англі́йки, nominative plural англі́йки, genitive plural англі́йок, masculine англі́єць)

англі́йка (canonical)
anhlíjka (romanization)
англі́йки (genitive)
англі́йки (nominative plural)
англі́йок (genitive plural)
англі́єць (masculine)
англі́йка (nominative singular)
англі́йки (nominative plural)
англі́йки (genitive singular)
англі́йок (genitive plural)
англі́йці (dative singular)
англі́йкам (dative plural)
англі́йку (accusative singular)
англі́йок (accusative plural)
англі́йкою (instrumental singular)
англі́йками (instrumental plural)
англі́йці (locative singular)
англі́йках (locative plural)
англі́йко (singular vocative)
англі́йки (plural vocative)

uk-ndecl

англі́йка<*.pr>

Uk-англійка.ogg

From англ(і́єць) (anhl(íjecʹ)) + -і́йка (-íjka).

af

англі́єць англієць#Ukrainian

female equivalent of англі́єць (anhlíjecʹ): Englishwoman


лихо

uk-noun

ли́хо • (lýxo) n inan (genitive ли́ха, nominative plural ли́ха, genitive plural лих)

ли́хо (canonical)
lýxo (romanization)
ли́ха (genitive)
ли́ха (nominative plural)
лих (genitive plural)
ли́хо (nominative singular)
ли́ха (nominative plural)
ли́ха (genitive singular)
лих (genitive plural)
ли́хові (dative singular)
ли́ху (dative singular)
ли́хам (dative plural)
ли́хо (accusative singular)
ли́ха (accusative plural)
ли́хом (instrumental singular)
ли́хами (instrumental plural)
ли́хові (locative singular)
ли́ху (locative singular)
ли́хах (locative plural)
ли́хо (singular vocative)
ли́ха (plural vocative)


отець

((оте́ць<*.pr.stem:вітц.voc:о́тче>,оте́ць<*.pr.voce>))

оте́ць • (otécʹ) m pers (genitive вітця́ or отця́, nominative plural вітці́ or отці́, genitive plural вітці́в or отці́в)

оте́ць (canonical)
otécʹ (romanization)
вітця́ (genitive)
отця́ (genitive)
вітці́ (nominative plural)
отці́ (nominative plural)
вітці́в (genitive plural)
отці́в (genitive plural)
оте́ць (nominative singular)
вітці́ (nominative plural)
отці́ (nominative plural)
вітця́ (genitive singular)
отця́ (genitive singular)
вітці́в (genitive plural)
отці́в (genitive plural)
вітце́ві (dative singular)
вітцю́ (dative singular)
отце́ві (dative singular)
отцю́ (dative singular)
вітця́м (dative plural)
отця́м (dative plural)
вітця́ (accusative singular)
отця́ (accusative singular)
вітці́в (accusative plural)
отці́в (accusative plural)
вітце́м (instrumental singular)
отце́м (instrumental singular)
вітця́ми (instrumental plural)
отця́ми (instrumental plural)
вітце́ві (locative singular)
вітцю́ (locative singular)
вітці́ (locative singular)
отце́ві (locative singular)
отцю́ (locative singular)
отці́ (locative singular)
вітця́х (locative plural)
отця́х (locative plural)
о́тче (singular vocative)
вітці́ (plural vocative)
отці́ (plural vocative)

uk-ndecl

((оте́ць<*.pr.stem:вітц.voc:->,оте́ць<*.pr.voce>))

From Old East Slavic отьць (otĭcĭ), from Proto-Slavic *otьcь, from Proto-Indo-European *átta.


тато

uk-noun

та́то • (táto) m pers (genitive та́та, nominative plural та́ти, genitive plural тат, diminutive та́тко)

та́то (canonical)
táto (romanization)
та́та (genitive)
та́ти (nominative plural)
тат (genitive plural)
та́тко (diminutive)
та́то (nominative singular)
та́ти (nominative plural)
та́та (genitive singular)
тат (genitive plural)
та́тові (dative singular)
та́ту (dative singular)
та́там (dative plural)
та́та (accusative singular)
тат (accusative plural)
та́том (instrumental singular)
та́тами (instrumental plural)
та́тові (locative singular)
та́ті (locative singular)
та́тах (locative plural)
та́ту (singular vocative)
та́ти (plural vocative)

From Proto-Slavic *tata, compare Russian тата (tata).


вугол

ву́гол • (vúhol) m inan (genitive вугла́, nominative plural вугли́, genitive plural вуглі́в)

ву́гол (canonical)
vúhol (romanization)
вугла́ (genitive)
вугли́ (nominative plural)
вуглі́в (genitive plural)
ву́гол (nominative singular)
вугли́ (nominative plural)
вугла́ (genitive singular)
вуглі́в (genitive plural)
вугло́ві (dative singular)
вуглу́ (dative singular)
вугла́м (dative plural)
ву́гол (accusative singular)
вугли́ (accusative plural)
вугло́м (instrumental singular)
вугла́ми (instrumental plural)
вуглі́ (locative singular)
вугла́х (locative plural)
ву́гле (singular vocative)
вугли́ (plural vocative)

(dialectal) corner (e.g.of a room, of a street)


субстрат

субстра́т<genu>

субстра́т • (substrát) m inan (genitive субстра́ту, nominative plural субстра́ти, genitive plural субстра́тів)

субстра́т (canonical)
substrát (romanization)
субстра́ту (genitive)
субстра́ти (nominative plural)
субстра́тів (genitive plural)
субстра́т (nominative singular)
субстра́ти (nominative plural)
субстра́ту (genitive singular)
субстра́тів (genitive plural)
субстра́тові (dative singular)
субстра́ту (dative singular)
субстра́там (dative plural)
субстра́т (accusative singular)
субстра́ти (accusative plural)
субстра́том (instrumental singular)
субстра́тами (instrumental plural)
субстра́ті (locative singular)
субстра́тах (locative plural)
субстра́те (singular vocative)
субстра́ти (plural vocative)

uk-ndecl

субстра́т<genu>


тварина

uk-noun

твари́на<anml>

твари́на • (tvarýna) f animal (genitive твари́ни, nominative plural твари́ни, genitive plural твари́н, relational adjective твари́нний, diminutive твари́нка)

твари́на (canonical)
tvarýna (romanization)
твари́ни (genitive)
твари́ни (nominative plural)
твари́н (genitive plural)
твари́нний (adjective relational)
твари́нка (diminutive)
твари́на (nominative singular)
твари́ни (nominative plural)
твари́ни (genitive singular)
твари́н (genitive plural)
твари́ні (dative singular)
твари́нам (dative plural)
твари́ну (accusative singular)
твари́ни (accusative plural)
твари́н (accusative plural)
твари́ною (instrumental singular)
твари́нами (instrumental plural)
твари́ні (locative singular)
твари́нах (locative plural)
твари́но (singular vocative)
твари́ни (plural vocative)

uk-ndecl

твари́на<anml>

Uk-тварина.ogg


тварина

uk-noun

тварина́<sg.vocó>

тварина́ • (tvaryná) f inan (genitive тварини́, uncountable)

тварина́ (canonical)
tvaryná (romanization)
тварини́ (genitive)
тварина́ (nominative singular)
тварини́ (genitive singular)
тварині́ (dative singular)
тварину́ (accusative singular)
тварино́ю (instrumental singular)
тварині́ (locative singular)
тварино́ (singular vocative)

uk-ndecl

тварина́<sg.vocó>

Uk-тварина.ogg

(uncountable, collectively) animals, livestock


випадок

uk-noun

((ви́падок<*.genu>,випа́док<*.genu.􂀿c􂁀>))

ви́падок or випа́док¹ • (výpadok or vypádok¹) m inan (genitive ви́падку or випа́дку¹, nominative plural ви́падки or випа́дки¹, genitive plural ви́падків or випа́дків¹) (¹Colloquial.)

ви́падок (canonical)
випа́док¹ (canonical)
výpadok (romanization)
ви́падку (genitive)
випа́дку¹ (genitive)
ви́падки (nominative plural)
випа́дки¹ (nominative plural)
ви́падків (genitive plural)
випа́дків¹ (genitive plural)
ви́падок (nominative singular)
випа́док (colloquial nominative singular)
ви́падки (nominative plural)
випа́дки (colloquial nominative plural)
ви́падку (genitive singular)
випа́дку (colloquial genitive singular)
ви́падків (genitive plural)
випа́дків (colloquial genitive plural)
ви́падкові (dative singular)
ви́падку (dative singular)
випа́дкові (colloquial dative singular)
випа́дку (colloquial dative singular)
ви́падкам (dative plural)
випа́дкам (colloquial dative plural)
ви́падок (accusative singular)
випа́док (accusative colloquial singular)
ви́падки (accusative plural)
випа́дки (accusative colloquial plural)
ви́падком (instrumental singular)
випа́дком (colloquial instrumental singular)
ви́падками (instrumental plural)
випа́дками (colloquial instrumental plural)
ви́падкові (locative singular)
ви́падку (locative singular)
випа́дкові (colloquial locative singular)
випа́дку (colloquial locative singular)
ви́падках (locative plural)
випа́дках (colloquial locative plural)
ви́падку (singular vocative)
випа́дку (colloquial singular vocative)
ви́падки (plural vocative)
випа́дки (colloquial plural vocative)

Uk-випадок.ogg

Cognates include Belarusian вы́падак (výpadak) and Polish wypadek.

circumstances, situation, state of affairs


небеса

небеса́ • (nebesá) n inan pl (genitive небе́с, plural only)

небеса́ (canonical)
nebesá (romanization)
небе́с (genitive)
небеса́ (nominative plural)
небе́с (genitive plural)
небеса́м (dative plural)
небеса́ (accusative plural)
небеса́ми (instrumental plural)
небеса́х (locative plural)
небеса́ (plural vocative)

nominative/accusative plural of не́бо (nébo)


машин

маши́на машина#Ukrainian


русинка

ру́синка or руси́нка • (rúsynka or rusýnka) f pers (genitive ру́синки or руси́нки, nominative plural ру́синки or руси́нки, genitive plural ру́синок or руси́нок)

ру́синка (canonical)
руси́нка (canonical)
rúsynka (romanization)
rusýnka (romanization)
ру́синки (genitive)
руси́нки (genitive)
ру́синки (nominative plural)
руси́нки (nominative plural)
ру́синок (genitive plural)
руси́нок (genitive plural)
ру́синка (nominative singular)
руси́нка (nominative singular)
ру́синки (nominative plural)
руси́нки (nominative plural)
ру́синки (genitive singular)
руси́нки (genitive singular)
ру́синок (genitive plural)
руси́нок (genitive plural)
ру́синці (dative singular)
руси́нці (dative singular)
ру́синкам (dative plural)
руси́нкам (dative plural)
ру́синку (accusative singular)
руси́нку (accusative singular)
ру́синок (accusative plural)
руси́нок (accusative plural)
ру́синкою (instrumental singular)
руси́нкою (instrumental singular)
ру́синками (instrumental plural)
руси́нками (instrumental plural)
ру́синці (locative singular)
руси́нці (locative singular)
ру́синках (locative plural)
руси́нках (locative plural)
ру́синко (singular vocative)
руси́нко (singular vocative)
ру́синки (plural vocative)
руси́нки (plural vocative)


смуга

сму́га • (smúha) f inan (genitive сму́ги, nominative plural сму́ги, genitive plural смуг, diminutive сму́жка)

сму́га (canonical)
smúha (romanization)
сму́ги (genitive)
сму́ги (nominative plural)
смуг (genitive plural)
сму́жка (diminutive)
сму́га (nominative singular)
сму́ги (nominative plural)
сму́ги (genitive singular)
смуг (genitive plural)
сму́зі (dative singular)
сму́гам (dative plural)
сму́гу (accusative singular)
сму́ги (accusative plural)
сму́гою (instrumental singular)
сму́гами (instrumental plural)
сму́зі (locative singular)
сму́гах (locative plural)
сму́го (singular vocative)
сму́ги (plural vocative)

сму́га ру́ху

lane (a lengthwise division of roadway intended for a single line of vehicles)


вчитель

вчи́тель<c.pr>

вчи́тельський

вчи́тель • (včýtelʹ) m pers (genitive вчи́теля, nominative plural вчителі́, genitive plural вчителі́в, feminine вчи́телька, relational adjective вчи́тельський)

вчи́тель (canonical)
včýtelʹ (romanization)
вчи́теля (genitive)
вчителі́ (nominative plural)
вчителі́в (genitive plural)
вчи́телька (feminine)
вчи́тельський (adjective relational)
вчи́тель (nominative singular)
вчителі́ (nominative plural)
вчи́теля (genitive singular)
вчителі́в (genitive plural)
вчи́телеві (dative singular)
вчи́телю (dative singular)
вчителя́м (dative plural)
вчи́теля (accusative singular)
вчителі́в (accusative plural)
вчи́телем (instrumental singular)
вчителя́ми (instrumental plural)
вчи́телеві (locative singular)
вчи́телю (locative singular)
вчи́телі (locative singular)
вчителя́х (locative plural)
вчи́телю (singular vocative)
вчителі́ (plural vocative)

uk-ndecl

вчи́тель<c.pr>

[ˈʍt͡ʃɪtelʲ]

Uk-вчитель.ogg

учи́тель учитель#Ukrainian

Alternative form of учи́тель (učýtelʹ): teacher, instructor


школяр

uk-noun

школя́рський

школя́р • (školjár) m pers (genitive школяра́, nominative plural школярі́, genitive plural школярі́в, feminine школя́рка, relational adjective школя́рський)

школя́р (canonical)
školjár (romanization)
школяра́ (genitive)
школярі́ (nominative plural)
школярі́в (genitive plural)
школя́рка (feminine)
школя́рський (adjective relational)
школя́р (nominative singular)
школярі́ (nominative plural)
школяра́ (genitive singular)
школярі́в (genitive plural)
школяре́ві (dative singular)
школяру́ (dative singular)
школяра́м (dative plural)
школяра́ (accusative singular)
школярі́в (accusative plural)
школяре́м (instrumental singular)
школяра́ми (instrumental plural)
школяре́ві (locative singular)
школярі́ (locative singular)
школяра́х (locative plural)
школя́ре (singular vocative)
школярі́ (plural vocative)

Likely borrowed from Polish szkolarz. By surface analysis, шко́ла (škóla) + -я́р (-jár)


відмінок

uk-noun

відмі́нок<*>

відмі́нок • (vidmínok) m inan (genitive відмі́нка, nominative plural відмі́нки, genitive plural відмі́нків)

відмі́нок (canonical)
vidmínok (romanization)
відмі́нка (genitive)
відмі́нки (nominative plural)
відмі́нків (genitive plural)
відмі́нок (nominative singular)
відмі́нки (nominative plural)
відмі́нка (genitive singular)
відмі́нків (genitive plural)
відмі́нкові (dative singular)
відмі́нку (dative singular)
відмі́нкам (dative plural)
відмі́нок (accusative singular)
відмі́нки (accusative plural)
відмі́нком (instrumental singular)
відмі́нками (instrumental plural)
відмі́нкові (locative singular)
відмі́нку (locative singular)
відмі́нках (locative plural)
відмі́нку (singular vocative)
відмі́нки (plural vocative)

uk-ndecl

відмі́нок<*>

Uk-відмінок.ogg

називни́й відмі́нок ― nazyvnýj vidmínok ― nominative case

родо́ви́й відмі́нок ― rodóvýj vidmínok ― genitive case

дава́льний відмі́нок ― daválʹnyj vidmínok ― dative case

знахі́дний відмі́нок ― znaxídnyj vidmínok ― accusative case

ору́дний відмі́нок

місце́вий відмі́нок

кли́чний відмі́нок


однина

uk-noun

однина́ • (odnyná) f inan (genitive однини́, uncountable)

однина́ (canonical)
odnyná (romanization)
однини́ (genitive)
однина́ (nominative singular)
однини́ (genitive singular)
однині́ (dative singular)
однину́ (accusative singular)
однино́ю (instrumental singular)
однині́ (locative singular)
одни́но (singular vocative)


рід

рід • (rid) m inan (genitive ро́ду, nominative plural роди́, genitive plural роді́в)

rid (romanization)
ро́ду (genitive)
роди́ (nominative plural)
роді́в (genitive plural)
рід (nominative singular)
роди́ (nominative plural)
ро́ду (genitive singular)
роді́в (genitive plural)
ро́дові (dative singular)
ро́ду (dative singular)
рода́м (dative plural)
рід (accusative singular)
роди́ (accusative plural)
ро́дом (instrumental singular)
рода́ми (instrumental plural)
роду́ (locative singular)
ро́ді (locative singular)
рода́х (locative plural)
ро́де (singular vocative)
роди́ (plural vocative)

From Old Ukrainian родъ (rod), from Old East Slavic родъ (rodŭ), from Proto-Slavic *rodъ, from Proto-Balto-Slavic *radás.

І покажем, що ми, браття, козацького роду.

"And show that we, brothers, are of the Cossack tribe."

I pokažem, ščo my, brattja, kozacʹkoho rodu.


прийменник

прийме́нник<>

прийме́нник • (pryjménnyk) m inan (genitive прийме́нника, nominative plural прийме́нники, genitive plural прийме́нників)

прийме́нник (canonical)
pryjménnyk (romanization)
прийме́нника (genitive)
прийме́нники (nominative plural)
прийме́нників (genitive plural)
прийме́нник (nominative singular)
прийме́нники (nominative plural)
прийме́нника (genitive singular)
прийме́нників (genitive plural)
прийме́нникові (dative singular)
прийме́ннику (dative singular)
прийме́нникам (dative plural)
прийме́нник (accusative singular)
прийме́нники (accusative plural)
прийме́нником (instrumental singular)
прийме́нниками (instrumental plural)
прийме́ннику (locative singular)
прийме́нниках (locative plural)
прийме́ннику (singular vocative)
прийме́нники (plural vocative)

uk-ndecl

прийме́нник<>

Uk-прийменник.ogg


спір

uk-noun

спір • (spir) m inan (genitive спо́ру, nominative plural спо́ри, genitive plural спо́рів)

spir (romanization)
спо́ру (genitive)
спо́ри (nominative plural)
спо́рів (genitive plural)
спір (nominative singular)
спо́ри (nominative plural)
спо́ру (genitive singular)
спо́рів (genitive plural)
спо́рові (dative singular)
спо́ру (dative singular)
спо́рам (dative plural)
спір (accusative singular)
спо́ри (accusative plural)
спо́ром (instrumental singular)
спо́рами (instrumental plural)
спо́рі (locative singular)
спо́рах (locative plural)
спо́ре (singular vocative)
спо́ри (plural vocative)

Inherited from Old Ruthenian споръ (spor), from Old East Slavic съпоръ (sŭporŭ), from Proto-Slavic *sъporъ.


спір

spir (romanization)
спо́ру (genitive)
спо́ри (nominative plural)
спо́рів (genitive plural)
спір (nominative singular)
спо́ру (genitive singular)
спо́рові (dative singular)
спо́ру (dative singular)
спір (accusative singular)
спо́ром (instrumental singular)
спо́рі (locative singular)
спо́ре (singular vocative)

Probably a back-formation from спо́рий (spóryj), ultimately from Proto-Slavic *sporъ.

(uncountable, colloquial) speed, performance, agility (in work, business etc.)


взаємодія

uk-noun

взаємоді́я<>

взаємоді́я • (vzajemodíja) f inan (genitive взаємоді́ї, nominative plural взаємоді́ї, genitive plural взаємоді́й)

взаємоді́я (canonical)
vzajemodíja (romanization)
взаємоді́ї (genitive)
взаємоді́ї (nominative plural)
взаємоді́й (genitive plural)
взаємоді́я (nominative singular)
взаємоді́ї (nominative plural)
взаємоді́ї (genitive singular)
взаємоді́й (genitive plural)
взаємоді́ї (dative singular)
взаємоді́ям (dative plural)
взаємоді́ю (accusative singular)
взаємоді́ї (accusative plural)
взаємоді́єю (instrumental singular)
взаємоді́ями (instrumental plural)
взаємоді́ї (locative singular)
взаємоді́ях (locative plural)
взаємоді́є (singular vocative)
взаємоді́ї (plural vocative)

uk-ndecl

взаємоді́я<>

Uk-взаємодія.ogg

From взаємо- (vzajemo-, “inter-”) + ді́я (díja, “action”).


покажчик

uk-noun

пока́жчик • (pokážčyk) m inan (genitive пока́жчика, nominative plural пока́жчики, genitive plural пока́жчиків)

пока́жчик (canonical)
pokážčyk (romanization)
пока́жчика (genitive)
пока́жчики (nominative plural)
пока́жчиків (genitive plural)
пока́жчик (nominative singular)
пока́жчики (nominative plural)
пока́жчика (genitive singular)
пока́жчиків (genitive plural)
пока́жчикові (dative singular)
пока́жчику (dative singular)
пока́жчикам (dative plural)
пока́жчик (accusative singular)
пока́жчики (accusative plural)
пока́жчиком (instrumental singular)
пока́жчиками (instrumental plural)
пока́жчику (locative singular)
пока́жчиках (locative plural)
пока́жчику (singular vocative)
пока́жчики (plural vocative)

Uk-покажчик.ogg

pointer (text or sign indicating direction or location)


суперечка

супере́чка<*>

супере́чка • (superéčka) f inan (genitive супере́чки, nominative plural супере́чки, genitive plural супере́чок)

супере́чка (canonical)
superéčka (romanization)
супере́чки (genitive)
супере́чки (nominative plural)
супере́чок (genitive plural)
супере́чка (nominative singular)
супере́чки (nominative plural)
супере́чки (genitive singular)
супере́чок (genitive plural)
супере́чці (dative singular)
супере́чкам (dative plural)
супере́чку (accusative singular)
супере́чки (accusative plural)
супере́чкою (instrumental singular)
супере́чками (instrumental plural)
супере́чці (locative singular)
супере́чках (locative plural)
супере́чко (singular vocative)
супере́чки (plural vocative)

uk-ndecl

супере́чка<*>

Uk-суперечка.ogg

From супере́ч(ити) (superéč(yty)) + -ка (-ka).

af

супере́ч(ити)


займенник

uk-noun

займе́нник<>

займе́нник • (zajménnyk) m inan (genitive займе́нника, nominative plural займе́нники, genitive plural займе́нників)

займе́нник (canonical)
zajménnyk (romanization)
займе́нника (genitive)
займе́нники (nominative plural)
займе́нників (genitive plural)
займе́нник (nominative singular)
займе́нники (nominative plural)
займе́нника (genitive singular)
займе́нників (genitive plural)
займе́нникові (dative singular)
займе́ннику (dative singular)
займе́нникам (dative plural)
займе́нник (accusative singular)
займе́нники (accusative plural)
займе́нником (instrumental singular)
займе́нниками (instrumental plural)
займе́ннику (locative singular)
займе́нниках (locative plural)
займе́ннику (singular vocative)
займе́нники (plural vocative)

uk-ndecl

займе́нник<>


дієприкметник

uk-noun

дієприкме́тник<>

дієприкме́тник • (dijeprykmétnyk) m inan (genitive дієприкме́тника, nominative plural дієприкме́тники, genitive plural дієприкме́тників)

дієприкме́тник (canonical)
dijeprykmétnyk (romanization)
дієприкме́тника (genitive)
дієприкме́тники (nominative plural)
дієприкме́тників (genitive plural)
дієприкме́тник (nominative singular)
дієприкме́тники (nominative plural)
дієприкме́тника (genitive singular)
дієприкме́тників (genitive plural)
дієприкме́тникові (dative singular)
дієприкме́тнику (dative singular)
дієприкме́тникам (dative plural)
дієприкме́тник (accusative singular)
дієприкме́тники (accusative plural)
дієприкме́тником (instrumental singular)
дієприкме́тниками (instrumental plural)
дієприкме́тнику (locative singular)
дієприкме́тниках (locative plural)
дієприкме́тнику (singular vocative)
дієприкме́тники (plural vocative)

uk-ndecl

дієприкме́тник<>

ді́яти (díjaty) + прикме́тник (prykmétnyk)


ґанок

uk-noun

ґа́нок • (gánok) m inan (genitive ґа́нку, nominative plural ґа́нки, genitive plural ґа́нків, relational adjective ґа́нковий, diminutive ґа́ночок)

ґа́нок (canonical)
gánok (romanization)
ґа́нку (genitive)
ґа́нки (nominative plural)
ґа́нків (genitive plural)
ґа́нковий (adjective relational)
ґа́ночок (diminutive)
ґа́нок (nominative singular)
ґа́нки (nominative plural)
ґа́нку (genitive singular)
ґа́нків (genitive plural)
ґа́нкові (dative singular)
ґа́нку (dative singular)
ґа́нкам (dative plural)
ґа́нок (accusative singular)
ґа́нки (accusative plural)
ґа́нком (instrumental singular)
ґа́нками (instrumental plural)
ґа́нкові (locative singular)
ґа́нку (locative singular)
ґа́нках (locative plural)
ґа́нку (singular vocative)
ґа́нки (plural vocative)

Borrowed from Polish ganek (“porch”), ultimately from German Gang (“hallway”).


місце

мі́сце • (mísce) n inan (genitive мі́сця, nominative plural місця́, genitive plural місць, relational adjective місце́вий)

мі́сце (canonical)
mísce (romanization)
мі́сця (genitive)
місця́ (nominative plural)
місць (genitive plural)
місце́вий (adjective relational)
мі́сце (nominative singular)
місця́ (nominative plural)
мі́сця (genitive singular)
місць (genitive plural)
мі́сцю (dative singular)
місця́м (dative plural)
мі́сце (accusative singular)
місця́ (accusative plural)
мі́сцем (instrumental singular)
місця́ми (instrumental plural)
мі́сцю (locative singular)
мі́сці (locative singular)
місця́х (locative plural)
мі́сце (singular vocative)
місця́ (plural vocative)

uk-ndecl

мі́сце<c.voc:мі́сце>

Inherited from Old Ruthenian мѣ́сцо (mě́sco), from Old East Slavic мѣстьце (městĭce), мѣстце (městce), probably influenced by Polish miejsce, from Proto-Slavic *městьce, from *město (“place, town”) + *-ьce. Equivalent to мі́сто (místo) + -це (-ce).

inh+

на мі́сці зло́чину


будинок

uk-noun

буди́нок<*.genu>

буди́нок • (budýnok) m inan (genitive буди́нку, nominative plural буди́нки, genitive plural буди́нків, diminutive буди́ночок)

буди́нок (canonical)
budýnok (romanization)
буди́нку (genitive)
буди́нки (nominative plural)
буди́нків (genitive plural)
буди́ночок (diminutive)
буди́нок (nominative singular)
буди́нки (nominative plural)
буди́нку (genitive singular)
буди́нків (genitive plural)
буди́нкові (dative singular)
буди́нку (dative singular)
буди́нкам (dative plural)
буди́нок (accusative singular)
буди́нки (accusative plural)
буди́нком (instrumental singular)
буди́нками (instrumental plural)
буди́нкові (locative singular)
буди́нку (locative singular)
буди́нках (locative plural)
буди́нку (singular vocative)
буди́нки (plural vocative)

uk-ndecl

буди́нок<*.genu>

Uk-будинок.ogg

Borrowed from Polish budynek (“building”), from Middle High German *būding (“building, structure”). Compare Belarusian будынак (budynak). Can be synchronically analyzed as буда (buda) + -нок (-nok).


кордон

uk-noun

кордо́н<genu>

кордо́н • (kordón) m inan (genitive кордо́ну, nominative plural кордо́ни, genitive plural кордо́нів)

кордо́н (canonical)
kordón (romanization)
кордо́ну (genitive)
кордо́ни (nominative plural)
кордо́нів (genitive plural)
кордо́н (nominative singular)
кордо́ни (nominative plural)
кордо́ну (genitive singular)
кордо́нів (genitive plural)
кордо́нові (dative singular)
кордо́ну (dative singular)
кордо́нам (dative plural)
кордо́н (accusative singular)
кордо́ни (accusative plural)
кордо́ном (instrumental singular)
кордо́нами (instrumental plural)
кордо́ні (locative singular)
кордо́нах (locative plural)
кордо́не (singular vocative)
кордо́ни (plural vocative)

uk-ndecl

кордо́н<genu>

From Polish kordon, from French cordon (“cord”).


схід

uk-noun

схід • (sxid) m inan (genitive схо́ду, nominative plural схо́ди, genitive plural схо́дів, relational adjective схі́дний)

sxid (romanization)
схо́ду (genitive)
схо́ди (nominative plural)
схо́дів (genitive plural)
схі́дний (adjective relational)
схід (nominative singular)
схо́ди (nominative plural)
схо́ду (genitive singular)
схо́дів (genitive plural)
схо́дові (dative singular)
схо́ду (dative singular)
схо́дам (dative plural)
схід (accusative singular)
схо́ди (accusative plural)
схо́дом (instrumental singular)
схо́дами (instrumental plural)
схо́ді (locative singular)
схо́дах (locative plural)
схо́де (singular vocative)
схо́ди (plural vocative)

Inherited from Proto-Slavic *vъzxodъ. Can also be analyzed as a deverbal from схо́дити (sxódyty, “to rise”). Cognate with Russian восхо́д (vosxód), Russian всход (vsxod), Belarusian усхо́д (usxód), Polish wschód, Slovene vzhod.


схід

схід • (sxid) m inan (genitive схо́да, nominative plural схо́ди, genitive plural схо́дів)

sxid (romanization)
схо́да (genitive)
схо́ди (nominative plural)
схо́дів (genitive plural)
схід (nominative singular)
схо́ди (nominative plural)
схо́да (genitive singular)
схо́дів (genitive plural)
схо́дові (dative singular)
схо́ду (dative singular)
схо́дам (dative plural)
схід (accusative singular)
схо́ди (accusative plural)
схо́дом (instrumental singular)
схо́дами (instrumental plural)
схо́ді (locative singular)
схо́дах (locative plural)
схо́де (singular vocative)
схо́ди (plural vocative)

Inherited from Proto-Slavic *sъxodъ. Can also be analyzed as a deverbal from схо́дити (sxódyty, “to go down, to descend”). Compare Russian схо́д (sxód), Belarusian схо́ды (sxódy), Polish schody.

(plural only, figurative) steps (of development)


літера

лі́тера • (lítera) f inan (genitive лі́тери, nominative plural лі́тери, genitive plural лі́тер)

лі́тера (canonical)
lítera (romanization)
лі́тери (genitive)
лі́тери (nominative plural)
лі́тер (genitive plural)
лі́тера (nominative singular)
лі́тери (nominative plural)
лі́тери (genitive singular)
лі́тер (genitive plural)
лі́тері (dative singular)
лі́терам (dative plural)
лі́теру (accusative singular)
лі́тери (accusative plural)
лі́терою (instrumental singular)
лі́терами (instrumental plural)
лі́тері (locative singular)
лі́терах (locative plural)
лі́теро (singular vocative)
лі́тери (plural vocative)


знімок

зні́мок • (znímok) m inan (genitive зні́мка, nominative plural зні́мки, genitive plural зні́мків)

зні́мок (canonical)
znímok (romanization)
зні́мка (genitive)
зні́мки (nominative plural)
зні́мків (genitive plural)
зні́мок (nominative singular)
зні́мки (nominative plural)
зні́мка (genitive singular)
зні́мків (genitive plural)
зні́мкові (dative singular)
зні́мку (dative singular)
зні́мкам (dative plural)
зні́мок (accusative singular)
зні́мки (accusative plural)
зні́мком (instrumental singular)
зні́мками (instrumental plural)
зні́мкові (locative singular)
зні́мку (locative singular)
зні́мках (locative plural)
зні́мку (singular vocative)
зні́мки (plural vocative)


матеріал

матеріа́л<genu>

матеріа́л • (materiál) m inan (genitive матеріа́лу, nominative plural матеріа́ли, genitive plural матеріа́лів)

матеріа́л (canonical)
materiál (romanization)
матеріа́лу (genitive)
матеріа́ли (nominative plural)
матеріа́лів (genitive plural)
матеріа́л (nominative singular)
матеріа́ли (nominative plural)
матеріа́лу (genitive singular)
матеріа́лів (genitive plural)
матеріа́лові (dative singular)
матеріа́лу (dative singular)
матеріа́лам (dative plural)
матеріа́л (accusative singular)
матеріа́ли (accusative plural)
матеріа́лом (instrumental singular)
матеріа́лами (instrumental plural)
матеріа́лі (locative singular)
матеріа́лах (locative plural)
матеріа́ле (singular vocative)
матеріа́ли (plural vocative)

uk-ndecl

матеріа́л<genu>

Uk-матеріал.ogg


психологія

uk-noun

психоло́гія<sg>

психологі́чний

психоло́гія • (psyxolóhija) f inan (genitive психоло́гії, uncountable, relational adjective психологі́чний)

психоло́гія (canonical)
psyxolóhija (romanization)
психоло́гії (genitive)
психологі́чний (adjective relational)
психоло́гія (nominative singular)
психоло́гії (genitive singular)
психоло́гії (dative singular)
психоло́гію (accusative singular)
психоло́гією (instrumental singular)
психоло́гії (locative singular)
психоло́гіє (singular vocative)

uk-ndecl

психоло́гія<sg>

Ultimately from Ancient Greek ψυχή (psukhḗ, “soul”) and -λογία (-logía). By surface analysis, психо- (psyxo-) + -ло́гія (-lóhija). Compare Russian психоло́гия (psixológija), Belarusian псіхало́гія (psixalóhija), Polish psychologia.

surf

uk:психологія


період

uk-noun

пері́од<genu>

пері́од • (períod) m inan (genitive пері́оду, nominative plural пері́оди, genitive plural пері́одів)

пері́од (canonical)
períod (romanization)
пері́оду (genitive)
пері́оди (nominative plural)
пері́одів (genitive plural)
пері́од (nominative singular)
пері́оди (nominative plural)
пері́оду (genitive singular)
пері́одів (genitive plural)
пері́одові (dative singular)
пері́оду (dative singular)
пері́одам (dative plural)
пері́од (accusative singular)
пері́оди (accusative plural)
пері́одом (instrumental singular)
пері́одами (instrumental plural)
пері́оді (locative singular)
пері́одах (locative plural)
пері́оде (singular vocative)
пері́оди (plural vocative)

uk-ndecl

пері́од<genu>


делікатність

uk-noun

деліка́тність<sg.io>

деліка́тність • (delikátnistʹ) f inan (genitive деліка́тності or деліка́тности, uncountable)

деліка́тність (canonical)
delikátnistʹ (romanization)
деліка́тності (genitive)
деліка́тности (genitive)
деліка́тність (nominative singular)
деліка́тності (genitive singular)
деліка́тности (genitive singular)
деліка́тності (dative singular)
деліка́тність (accusative singular)
деліка́тністю (instrumental singular)
деліка́тності (locative singular)
деліка́тносте (singular vocative)

uk-ndecl

деліка́тність<sg.io>

Uk-делікатність.ogg

From деліка́тний (delikátnyj, “delicate”, adjective) + -ість (-istʹ, noun-forming suffix). Compare Russian делика́тность (delikátnostʹ), Polish delikatność.

cog

делика́тность


інтерес

uk-noun

інтере́с<genu>

інтере́с • (interés) m inan (genitive інтере́су, nominative plural інтере́си, genitive plural інтере́сів)

інтере́с (canonical)
interés (romanization)
інтере́су (genitive)
інтере́си (nominative plural)
інтере́сів (genitive plural)
інтере́с (nominative singular)
інтере́си (nominative plural)
інтере́су (genitive singular)
інтере́сів (genitive plural)
інтере́сові (dative singular)
інтере́су (dative singular)
інтере́сам (dative plural)
інтере́с (accusative singular)
інтере́си (accusative plural)
інтере́сом (instrumental singular)
інтере́сами (instrumental plural)
інтере́сі (locative singular)
інтере́сах (locative plural)
інтере́се (singular vocative)
інтере́си (plural vocative)

uk-ndecl

інтере́с<genu>

Uk-інтерес.ogg


оригінальність

uk-noun

оригіна́льність<sg.io>

оригіна́льність • (oryhinálʹnistʹ) f inan (genitive оригіна́льності or оригіна́льности, uncountable)

оригіна́льність (canonical)
oryhinálʹnistʹ (romanization)
оригіна́льності (genitive)
оригіна́льности (genitive)
оригіна́льність (nominative singular)
оригіна́льності (genitive singular)
оригіна́льности (genitive singular)
оригіна́льності (dative singular)
оригіна́льність (accusative singular)
оригіна́льністю (instrumental singular)
оригіна́льності (locative singular)
оригіна́льносте (singular vocative)

uk-ndecl

оригіна́льність<sg.io>

оригіна́льний (oryhinálʹnyj) + -ість (-istʹ). Compare Russian оригина́льность (originálʹnostʹ), Belarusian арыгіна́льнасць (aryhinálʹnascʹ), Polish oryginalność.

af

оригіна́льний

cog

оригина́льность

арыгіна́льнасць


революція

uk-noun

револю́ція<>

революці́йний

револю́ція • (revoljúcija) f inan (genitive револю́ції, nominative plural револю́ції, genitive plural револю́цій, relational adjective революці́йний)

револю́ція (canonical)
revoljúcija (romanization)
револю́ції (genitive)
револю́ції (nominative plural)
револю́цій (genitive plural)
революці́йний (adjective relational)
револю́ція (nominative singular)
револю́ції (nominative plural)
револю́ції (genitive singular)
револю́цій (genitive plural)
револю́ції (dative singular)
револю́ціям (dative plural)
револю́цію (accusative singular)
револю́ції (accusative plural)
револю́цією (instrumental singular)
револю́ціями (instrumental plural)
револю́ції (locative singular)
револю́ціях (locative plural)
револю́ціє (singular vocative)
револю́ції (plural vocative)

uk-ndecl

револю́ція<>

Uk-революція.ogg

Derived via Western European languages from Latin revolūtiō. Compare Russian револю́ция (revoljúcija), Belarusian рэвалю́цыя (revaljúcyja), Polish rewolucja.

1967, Комуніст України, 2,34:
Лютнева революція означала крутий перелом в історії нашої країни.. Вона була першою переможною народною революцією епохи імперіалізму.
Ljutneva revoljucija označala krutyj perelom v istoriji našoji krajiny.. Vona bula peršoju peremožnoju narodnoju revoljucijeju epoxy imperializmu.
The February Revolution meant a sharp turn in the history of our country.. It was the first victorious people's revolution in the era of imperialism.

uk:Мельничук Олександр Савич


комунізм

uk-noun

комуні́зм<sg>

комуні́зм • (komunízm) m inan (genitive комуні́зму, uncountable)

комуні́зм (canonical)
komunízm (romanization)
комуні́зму (genitive)
комуні́зм (nominative singular)
комуні́зму (genitive singular)
комуні́змові (dative singular)
комуні́зму (dative singular)
комуні́зм (accusative singular)
комуні́змом (instrumental singular)
комуні́зму (locative singular)
комуні́змі (locative singular)
комуні́зме (singular vocative)

uk-ndecl

комуні́зм<sg>

Borrowed from Russian коммуни́зм (kommunízm), from French communisme. With -і́зм (-ízm) suffix.

bor+

1951, Ленін, 30, 178:
Комунізм є найвищий ступінь розвитку соціалізму, коли люди працюють з усвідомлення необхідності працювати на загальну користь.
Komunizm je najvyščyj stupinʹ rozvytku socializmu, koly ljudy pracjujutʹ z usvidomlennja neobxidnosti pracjuvaty na zahalʹnu korystʹ.
Communism is the highest stage of socialism where people work with awareness of the necessity to work for the common good.

uk:Мельничук Олександр Савич


партія

uk-noun

па́ртія • (pártija) f inan (genitive па́ртії, nominative plural па́ртії, genitive plural па́ртій, relational adjective парті́йний)

па́ртія (canonical)
pártija (romanization)
па́ртії (genitive)
па́ртії (nominative plural)
па́ртій (genitive plural)
парті́йний (adjective relational)
па́ртія (nominative singular)
па́ртії (nominative plural)
па́ртії (genitive singular)
па́ртій (genitive plural)
па́ртії (dative singular)
па́ртіям (dative plural)
па́ртію (accusative singular)
па́ртії (accusative plural)
па́ртією (instrumental singular)
па́ртіями (instrumental plural)
па́ртії (locative singular)
па́ртіях (locative plural)
па́ртіє (singular vocative)
па́ртії (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from German Partei, from French partie. Compare Russian па́ртия (pártija), Belarusian па́ртыя (pártyja), Polish partia.

1970, Ленін, 12, 134:
Партія наша є союз свідомих, передових борців за визволення робітничого класу.
Partija naša je sojuz svidomyx, peredovyx borciv za vyzvolennja robitnyčoho klasu.
Our Party is a conscious union, of the leading/progressive fighters for the liberation of the working class.


революціонер

революціоне́р<pr>

революціоне́рка

революціоне́р • (revoljucionér) m pers (genitive революціоне́ра, nominative plural революціоне́ри, genitive plural революціоне́рів, feminine революціоне́рка)

революціоне́р (canonical)
revoljucionér (romanization)
революціоне́ра (genitive)
революціоне́ри (nominative plural)
революціоне́рів (genitive plural)
революціоне́рка (feminine)
революціоне́р (nominative singular)
революціоне́ри (nominative plural)
революціоне́ра (genitive singular)
революціоне́рів (genitive plural)
революціоне́рові (dative singular)
революціоне́ру (dative singular)
революціоне́рам (dative plural)
революціоне́ра (accusative singular)
революціоне́рів (accusative plural)
революціоне́ром (instrumental singular)
революціоне́рами (instrumental plural)
революціоне́рові (locative singular)
революціоне́рі (locative singular)
революціоне́рах (locative plural)
революціоне́ре (singular vocative)
революціоне́ри (plural vocative)

uk-ndecl

революціоне́р<pr>

Uk-революціонер.ogg

1970, До 100-річчя.. В. І. Леніна, 4:
Ленін втілив у собі найвидатніші риси пролетарського революціонера: могутній розум, усе долаючу волю, священну ненависть до рабства і гноблення, революційну пристрасть, послідовний інтернаціоналізм.
Lenin vtilyv u sobi najvydatniši rysy proletarsʹkoho revoljucionera: mohutnij rozum, use dolajuču volju, svjaščennu nenavystʹ do rabstva i hnoblennja, revoljucijnu prystrastʹ, poslidovnyj internacionalizm.
Lenin embodies the most outstanding features of a proletarian revolutionary: a powerful mind, an all-overcoming will, the sacred hatred of slavery and oppression, a revolutionary passion, a consistent internationalism.


пролетар

uk-noun

пролета́рський

пролета́р • (proletár) m pers (genitive пролетаря́, nominative plural пролетарі́, genitive plural пролетарі́в, feminine пролета́рка, relational adjective пролета́рський)

пролета́р (canonical)
proletár (romanization)
пролетаря́ (genitive)
пролетарі́ (nominative plural)
пролетарі́в (genitive plural)
пролета́рка (feminine)
пролета́рський (adjective relational)
пролета́р (nominative singular)
пролетарі́ (nominative plural)
пролетаря́ (genitive singular)
пролетарі́в (genitive plural)
пролетаре́ві (dative singular)
пролетарю́ (dative singular)
пролетаря́м (dative plural)
пролетаря́ (accusative singular)
пролетарі́в (accusative plural)
пролетаре́м (instrumental singular)
пролетаря́ми (instrumental plural)
пролетаре́ві (locative singular)
пролетарю́ (locative singular)
пролетарі́ (locative singular)
пролетаря́х (locative plural)
пролета́рю (singular vocative)
пролетарі́ (plural vocative)

Derived via Western European languages from Latin prōlētārius.

1947, Маніфест комуністичної партії, 20:
..буржуазія не тільки викувала зброю, яка несе їй смерть; вона породила і людей, які спрямовують проти неї цю зброю, — сучасних робітників, пролетарів.
..buržuazija ne tilʹky vykuvala zbroju, jaka nese jij smertʹ; vona porodyla i ljudej, jaki sprjamovujutʹ proty neji cju zbroju, — sučasnyx robitnykiv, proletariv.
..bourgeoisie..it has not only forged a weapon which carries it to its death, but it gave birth to the people who steer it to these weapons — the modern workers, proletarians.


пролетаріат

пролетаріа́т<sg>

пролетаріа́т • (proletariát) m inan (genitive пролетаріа́ту, uncountable)

пролетаріа́т (canonical)
proletariát (romanization)
пролетаріа́ту (genitive)
пролетаріа́т (nominative singular)
пролетаріа́ту (genitive singular)
пролетаріа́тові (dative singular)
пролетаріа́ту (dative singular)
пролетаріа́т (accusative singular)
пролетаріа́том (instrumental singular)
пролетаріа́ту (locative singular)
пролетаріа́ті (locative singular)
пролетаріа́те (singular vocative)

uk-ndecl

пролетаріа́т<sg>

Uk-пролетаріат.ogg

про‧ле‧та‧рі‧ат

1963, Маніфест комуністичної партії, 31:
..суспільство все більше й більше розколюється на два великі ворожі табори, на два великі класи, які стоять один проти одного, — буржуазію і пролетаріат.
..suspilʹstvo vse bilʹše j bilʹše rozkoljujetʹsja na dva velyki voroži tabory, na dva velyki klasy, jaki stojatʹ odyn proty odnoho, — buržuaziju i proletariat.
..society is increasingly split into two great hostile camps, into two great classes facing each other — bourgeoisie and proletariat.


прізвище

uk-noun

прі́звище • (prízvyšče) n inan (genitive прі́звища, nominative plural прі́звища, genitive plural прі́звищ)

прі́звище (canonical)
prízvyšče (romanization)
прі́звища (genitive)
прі́звища (nominative plural)
прі́звищ (genitive plural)
прі́звище (nominative singular)
прі́звища (nominative plural)
прі́звища (genitive singular)
прі́звищ (genitive plural)
прі́звищу (dative singular)
прі́звищам (dative plural)
прі́звище (accusative singular)
прі́звища (accusative plural)
прі́звищем (instrumental singular)
прі́звищами (instrumental plural)
прі́звищу (locative singular)
прі́звищі (locative singular)
прі́звищах (locative plural)
прі́звище (singular vocative)
прі́звища (plural vocative)

Uk-прізвище.ogg


працівник

працівни́к<b.pr>

працівни́к • (pracivnýk) m pers (genitive працівника́, nominative plural працівники́, genitive plural працівникі́в, feminine працівни́ця)

працівни́к (canonical)
pracivnýk (romanization)
працівника́ (genitive)
працівники́ (nominative plural)
працівникі́в (genitive plural)
працівни́ця (feminine)
працівни́к (nominative singular)
працівники́ (nominative plural)
працівника́ (genitive singular)
працівникі́в (genitive plural)
працівнико́ві (dative singular)
працівнику́ (dative singular)
працівника́м (dative plural)
працівника́ (accusative singular)
працівникі́в (accusative plural)
працівнико́м (instrumental singular)
працівника́ми (instrumental plural)
працівнико́ві (locative singular)
працівнику́ (locative singular)
працівника́х (locative plural)
працівнику́ (singular vocative)
працівники́ (plural vocative)

uk-ndecl

працівни́к<b.pr>

Uk-працівник.ogg

From пра́ця (prácja) + -івни́к (-ivnýk). Compare Belarusian працаўні́к (pracaŭník), Czech pracovník, Kashubian prôcownik, Polish pracownik, and Silesian pracownik/prŏcownik.

1962, Радянська Україна, 7.VI, 2:
Партія вчить і вимагає поєднувати два стимули: моральний і матеріальний — високу свідомість працівника з кращою оплатою за кращий труд.
Partija včytʹ i vymahaje pojednuvaty dva stymuly: moralʹnyj i materialʹnyj — vysoku svidomistʹ pracivnyka z kraščoju oplatoju za kraščyj trud.
The Party teaches and demands a combination of two incentives: moral and material — a higher worker's awareness of a better pay for better work.


трудівник

uk-noun

трудівни́к<b.pr>

трудівни́к • (trudivnýk) m pers (genitive трудівника́, nominative plural трудівники́, genitive plural трудівникі́в)

трудівни́к (canonical)
trudivnýk (romanization)
трудівника́ (genitive)
трудівники́ (nominative plural)
трудівникі́в (genitive plural)
трудівни́к (nominative singular)
трудівники́ (nominative plural)
трудівника́ (genitive singular)
трудівникі́в (genitive plural)
трудівнико́ві (dative singular)
трудівнику́ (dative singular)
трудівника́м (dative plural)
трудівника́ (accusative singular)
трудівникі́в (accusative plural)
трудівнико́м (instrumental singular)
трудівника́ми (instrumental plural)
трудівнико́ві (locative singular)
трудівнику́ (locative singular)
трудівника́х (locative plural)
трудівнику́ (singular vocative)
трудівники́ (plural vocative)

uk-ndecl

трудівни́к<b.pr>

1958, Олександр Довженко, І, 417:
Мічурін усміхнувся. Він дуже любив цього скромного трудівника, завжди привітного й доброзичливого.
Mičurin usmixnuvsja. Vin duže ljubyv cʹoho skromnoho trudivnyka, zavždy pryvitnoho j dobrozyčlyvoho.
Michurin smiled. He was very fond of the humble worker, always friendly and benevolent.


боротьба

uk-noun

боротьба́<sg.vocó>

боротьба́ • (borotʹbá) f inan (genitive боротьби́, uncountable)

боротьба́ (canonical)
borotʹbá (romanization)
боротьби́ (genitive)
боротьба́ (nominative singular)
боротьби́ (genitive singular)
боротьбі́ (dative singular)
боротьбу́ (accusative singular)
боротьбо́ю (instrumental singular)
боротьбі́ (locative singular)
боротьбо́ (singular vocative)

uk-ndecl

боротьба́<sg.vocó>

Uk-боротьба.ogg

боро́тися (borótysja) + -ьба́ (-ʹbá). Likely a later reformation, other languages mostly reflect Proto-Slavic *borьba (whence also dialectal Ukrainian борба́ (borbá)).
Cognate with Belarusian барацьба́ (baracʹbá).

suf

боро́тися (borótysja) + -ьба́ (-ʹbá)

uk:Боротьба
uk:Боротьба (спорт)

1947, Маніфест комуністичної партії, 14:

Історія всіх суспільств, що існували до цього часу, була історією боротьби класів.

The history of all societies, that have existed so far, is a history of class struggle.

Istorija vsix suspilʹstv, ščo isnuvaly do cʹoho času, bula istorijeju borotʹby klasiv.


суржик

uk-noun

су́ржик<genu>

су́ржик • (súržyk) m inan (genitive су́ржику, nominative plural су́ржики, genitive plural су́ржиків, relational adjective су́ржиковий)

су́ржик (canonical)
súržyk (romanization)
су́ржику (genitive)
су́ржики (nominative plural)
су́ржиків (genitive plural)
су́ржиковий (adjective relational)
су́ржик (nominative singular)
су́ржики (nominative plural)
су́ржику (genitive singular)
су́ржиків (genitive plural)
су́ржикові (dative singular)
су́ржику (dative singular)
су́ржикам (dative plural)
су́ржик (accusative singular)
су́ржики (accusative plural)
су́ржиком (instrumental singular)
су́ржиками (instrumental plural)
су́ржику (locative singular)
су́ржиках (locative plural)
су́ржику (singular vocative)
су́ржики (plural vocative)

uk-ndecl

су́ржик<genu>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-суржик.wav

а mixture of wheat and rye, barley and rye, barley and oats, and similar; a flour from such a mixture

1965, Петро Панч, На калин. мості, 260:
Інститут.. послав експедицію до башкирських сіл Санжарівки і Боголюбівки для вивчення змін у мові переселенців із України.. Експедиція зупинилася в хаті удови Василини.. Господиня говорить тільки українською мовою, її дочка — вже суржиком.
Instytut.. poslav ekspedyciju do baškyrsʹkyx sil Sanžarivky i Boholjubivky dlja vyvčennja zmin u movi pereselenciv iz Ukrajiny.. Ekspedycija zupynylasja v xati udovy Vasylyny.. Hospodynja hovorytʹ tilʹky ukrajinsʹkoju movoju, jiji dočka — vže suržykom.
The Institute.. sent an expedition to the Bashkir villages Sanzharivky and Boholyubivky to study the changes in the language of immigrants from Ukraine.. The expedition stopped in the house of the widow Vasilisa.. The hostess spoke only Ukrainian, her daughter - already in Surzhyk.


титар

uk-noun

ти́тар • (týtar) m pers (genitive ти́таря, nominative plural ти́тарі, genitive plural ти́тарів)

ти́тар (canonical)
týtar (romanization)
ти́таря (genitive)
ти́тарі (nominative plural)
ти́тарів (genitive plural)
ти́тар (nominative singular)
ти́тарі (nominative plural)
ти́таря (genitive singular)
ти́тарів (genitive plural)
ти́тареві (dative singular)
ти́тарю (dative singular)
ти́тарям (dative plural)
ти́таря (accusative singular)
ти́тарів (accusative plural)
ти́тарем (instrumental singular)
ти́тарями (instrumental plural)
ти́тареві (locative singular)
ти́тарю (locative singular)
ти́тарі (locative singular)
ти́тарях (locative plural)
ти́тарю (singular vocative)
ти́тарі (plural vocative)

From Old East Slavic ктиторъ (ktitorŭ), from Ancient Greek κτίτωρ (ktítōr, “founder”), an incorrect spelling of κτήτωρ (ktḗtōr) influenced by κτίζω (ktízō, “I found, build, establish”). Cognates include Russian ти́тар (títar), кти́тор (ktítor, “church warden”).


дієприслівник

uk-noun

дієприслі́вник<>

дієприслі́вник • (dijepryslívnyk) m inan (genitive дієприслі́вника, nominative plural дієприслі́вники, genitive plural дієприслі́вників)

дієприслі́вник (canonical)
dijepryslívnyk (romanization)
дієприслі́вника (genitive)
дієприслі́вники (nominative plural)
дієприслі́вників (genitive plural)
дієприслі́вник (nominative singular)
дієприслі́вники (nominative plural)
дієприслі́вника (genitive singular)
дієприслі́вників (genitive plural)
дієприслі́вникові (dative singular)
дієприслі́внику (dative singular)
дієприслі́вникам (dative plural)
дієприслі́вник (accusative singular)
дієприслі́вники (accusative plural)
дієприслі́вником (instrumental singular)
дієприслі́вниками (instrumental plural)
дієприслі́внику (locative singular)
дієприслі́вниках (locative plural)
дієприслі́внику (singular vocative)
дієприслі́вники (plural vocative)

uk-ndecl

дієприслі́вник<>

ді́яти (díjaty) + прислі́вник (pryslívnyk)

af

adverbial participle
adverbial participle


істота

uk-noun

істо́та • (istóta) f pers (genitive істо́ти, nominative plural істо́ти, genitive plural істо́т)

істо́та (canonical)
istóta (romanization)
істо́ти (genitive)
істо́ти (nominative plural)
істо́т (genitive plural)
істо́та (nominative singular)
істо́ти (nominative plural)
істо́ти (genitive singular)
істо́т (genitive plural)
істо́ті (dative singular)
істо́там (dative plural)
істо́ту (accusative singular)
істо́т (accusative plural)
істо́тою (instrumental singular)
істо́тами (instrumental plural)
істо́ті (locative singular)
істо́тах (locative plural)
істо́то (singular vocative)
істо́ти (plural vocative)

Inherited from Old Ruthenian истота (istota), from Middle Polish istota, from Old Polish istota, from isty + -ota.


уподібнення

uk-noun

уподі́бнення<>

уподі́бнення • (upodíbnennja) n inan (genitive уподі́бнення, nominative plural уподі́бнення, genitive plural уподі́бнень)

уподі́бнення (canonical)
upodíbnennja (romanization)
уподі́бнення (genitive)
уподі́бнення (nominative plural)
уподі́бнень (genitive plural)
уподі́бнення (nominative singular)
уподі́бнення (nominative plural)
уподі́бнення (genitive singular)
уподі́бнень (genitive plural)
уподі́бненню (dative singular)
уподі́бненням (dative plural)
уподі́бнення (accusative singular)
уподі́бнення (accusative plural)
уподі́бненням (instrumental singular)
уподі́бненнями (instrumental plural)
уподі́бненні (locative singular)
уподі́бненнях (locative plural)
уподі́бнення (singular vocative)
уподі́бнення (plural vocative)

uk-ndecl

уподі́бнення<>

Uk-уподібнення.ogg


асиміляція

uk-noun

асиміля́ція<sg>

асиміля́ція • (asymiljácija) f inan (genitive асиміля́ції, uncountable)

асиміля́ція (canonical)
asymiljácija (romanization)
асиміля́ції (genitive)
асиміля́ція (nominative singular)
асиміля́ції (genitive singular)
асиміля́ції (dative singular)
асиміля́цію (accusative singular)
асиміля́цією (instrumental singular)
асиміля́ції (locative singular)
асиміля́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

асиміля́ція<sg>

Uk-асиміляція.ogg

From асимілюва́ти (asymiljuváty) + -ація (-acija).

af

асимілюва́ти


розподібнення

uk-noun

розподі́бнення<sg>

розподі́бнення • (rozpodíbnennja) n inan (genitive розподі́бнення, uncountable)

розподі́бнення (canonical)
rozpodíbnennja (romanization)
розподі́бнення (genitive)
розподі́бнення (nominative singular)
розподі́бнення (genitive singular)
розподі́бненню (dative singular)
розподі́бнення (accusative singular)
розподі́бненням (instrumental singular)
розподі́бненні (locative singular)
розподі́бнення (singular vocative)

uk-ndecl

розподі́бнення<sg>


дисиміляція

uk-noun

дисиміля́ція<sg>

дисиміля́ція • (dysymiljácija) f inan (genitive дисиміля́ції, uncountable)

дисиміля́ція (canonical)
dysymiljácija (romanization)
дисиміля́ції (genitive)
дисиміля́ція (nominative singular)
дисиміля́ції (genitive singular)
дисиміля́ції (dative singular)
дисиміля́цію (accusative singular)
дисиміля́цією (instrumental singular)
дисиміля́ції (locative singular)
дисиміля́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

дисиміля́ція<sg>


лінгвістика

uk-noun

лінгві́стика<sg>

лінгвісти́чний

лінгві́стика • (linhvístyka) f inan (genitive лінгві́стики, uncountable, relational adjective лінгвісти́чний)

лінгві́стика (canonical)
linhvístyka (romanization)
лінгві́стики (genitive)
лінгвісти́чний (adjective relational)
лінгві́стика (nominative singular)
лінгві́стики (genitive singular)
лінгві́стиці (dative singular)
лінгві́стику (accusative singular)
лінгві́стикою (instrumental singular)
лінгві́стиці (locative singular)
лінгві́стико (singular vocative)

uk-ndecl

лінгві́стика<sg>

Borrowed from French linguistique. Compare Russian лингви́стика (lingvístika), Belarusian лінгві́стыка (linhvístyka), Polish lingwistyka.

cog

лингви́стика

лінгві́стыка

uk:лінгвістика


числівник

uk-noun

числі́вник<>

числі́вник • (čyslívnyk) m inan (genitive числі́вника, nominative plural числі́вники, genitive plural числі́вників)

числі́вник (canonical)
čyslívnyk (romanization)
числі́вника (genitive)
числі́вники (nominative plural)
числі́вників (genitive plural)
числі́вник (nominative singular)
числі́вники (nominative plural)
числі́вника (genitive singular)
числі́вників (genitive plural)
числі́вникові (dative singular)
числі́внику (dative singular)
числі́вникам (dative plural)
числі́вник (accusative singular)
числі́вники (accusative plural)
числі́вником (instrumental singular)
числі́вниками (instrumental plural)
числі́внику (locative singular)
числі́вниках (locative plural)
числі́внику (singular vocative)
числі́вники (plural vocative)

uk-ndecl

числі́вник<>


сполучення

uk-noun

сполу́чення<>

сполу́чення • (spolúčennja) n inan (genitive сполу́чення, nominative plural сполу́чення, genitive plural сполу́чень)

сполу́чення (canonical)
spolúčennja (romanization)
сполу́чення (genitive)
сполу́чення (nominative plural)
сполу́чень (genitive plural)
сполу́чення (nominative singular)
сполу́чення (nominative plural)
сполу́чення (genitive singular)
сполу́чень (genitive plural)
сполу́ченню (dative singular)
сполу́ченням (dative plural)
сполу́чення (accusative singular)
сполу́чення (accusative plural)
сполу́ченням (instrumental singular)
сполу́ченнями (instrumental plural)
сполу́ченні (locative singular)
сполу́ченнях (locative plural)
сполу́чення (singular vocative)
сполу́чення (plural vocative)

uk-ndecl

сполу́чення<>

Uk-сполучення.ogg

From сполучи́ти (spolučýty) + -ення (-ennja).


ступінь

uk-noun

сту́пінь<M.ie>

сту́пінь • (stúpinʹ) m inan (genitive сту́пеня, nominative plural сту́пені, genitive plural сту́пенів)

сту́пінь (canonical)
stúpinʹ (romanization)
сту́пеня (genitive)
сту́пені (nominative plural)
сту́пенів (genitive plural)
сту́пінь (nominative singular)
сту́пені (nominative plural)
сту́пеня (genitive singular)
сту́пенів (genitive plural)
сту́пеневі (dative singular)
сту́пеню (dative singular)
сту́пеням (dative plural)
сту́пінь (accusative singular)
сту́пені (accusative plural)
сту́пенем (instrumental singular)
сту́пенями (instrumental plural)
сту́пеню (locative singular)
сту́пені (locative singular)
сту́пенях (locative plural)
сту́пеню (singular vocative)
сту́пені (plural vocative)

uk-ndecl

сту́пінь<M.ie>

Uk-ступінь.ogg


ступінь

uk-noun

((сту́пінь<M.ie>,сту́пінь<M.*>))

сту́пінь • (stúpinʹ) m inan (genitive сту́пеня or сту́пня, nominative plural сту́пені or сту́пні, genitive plural сту́пенів or сту́пнів)

сту́пінь (canonical)
stúpinʹ (romanization)
сту́пеня (genitive)
сту́пня (genitive)
сту́пені (nominative plural)
сту́пні (nominative plural)
сту́пенів (genitive plural)
сту́пнів (genitive plural)
сту́пінь (nominative singular)
сту́пені (nominative plural)
сту́пні (nominative plural)
сту́пеня (genitive singular)
сту́пня (genitive singular)
сту́пенів (genitive plural)
сту́пнів (genitive plural)
сту́пеневі (dative singular)
сту́пеню (dative singular)
сту́пневі (dative singular)
сту́пню (dative singular)
сту́пеням (dative plural)
сту́пням (dative plural)
сту́пінь (accusative singular)
сту́пені (accusative plural)
сту́пні (accusative plural)
сту́пенем (instrumental singular)
сту́пнем (instrumental singular)
сту́пенями (instrumental plural)
сту́пнями (instrumental plural)
сту́пеню (locative singular)
сту́пені (locative singular)
сту́пню (locative singular)
сту́пні (locative singular)
сту́пенях (locative plural)
сту́пнях (locative plural)
сту́пеню (singular vocative)
сту́пню (singular vocative)
сту́пені (plural vocative)
сту́пні (plural vocative)

uk-ndecl

((сту́пінь<M.ie>,сту́пінь<M.*>))

Uk-ступінь.ogg


спосіб

uk-noun

спо́сіб • (spósib) m inan (genitive спо́собу, nominative plural спо́соби, genitive plural спо́собів)

спо́сіб (canonical)
spósib (romanization)
спо́собу (genitive)
спо́соби (nominative plural)
спо́собів (genitive plural)
спо́сіб (nominative singular)
спо́соби (nominative plural)
спо́собу (genitive singular)
спо́собів (genitive plural)
спо́собові (dative singular)
спо́собу (dative singular)
спо́собам (dative plural)
спо́сіб (accusative singular)
спо́соби (accusative plural)
спо́собом (instrumental singular)
спо́собами (instrumental plural)
спо́собі (locative singular)
спо́собах (locative plural)
спо́собе (singular vocative)
спо́соби (plural vocative)

Oleg Trubachyov
be:Генадзь Апанасавіч Цыхун
uk:Мельничук Олександр Савич

Inherited from Old Ruthenian спо́собъ (spósob), most likely from Old Polish sposób, which itself is possibly from Old Czech zpósob (maybe only influenced semantically), from Proto-Slavic *sъposobъ.


дієвідміна

uk-noun

дієвідмі́на<>

дієвідмі́на • (dijevidmína) f inan (genitive дієвідмі́ни, nominative plural дієвідмі́ни, genitive plural дієвідмі́н)

дієвідмі́на (canonical)
dijevidmína (romanization)
дієвідмі́ни (genitive)
дієвідмі́ни (nominative plural)
дієвідмі́н (genitive plural)
дієвідмі́на (nominative singular)
дієвідмі́ни (nominative plural)
дієвідмі́ни (genitive singular)
дієвідмі́н (genitive plural)
дієвідмі́ні (dative singular)
дієвідмі́нам (dative plural)
дієвідмі́ну (accusative singular)
дієвідмі́ни (accusative plural)
дієвідмі́ною (instrumental singular)
дієвідмі́нами (instrumental plural)
дієвідмі́ні (locative singular)
дієвідмі́нах (locative plural)
дієвідмі́но (singular vocative)
дієвідмі́ни (plural vocative)

uk-ndecl

дієвідмі́на<>


відмінювання

uk-noun

відмі́нювання<sg.loci:ju>

відмі́нювання • (vidmínjuvannja) n inan (genitive відмі́нювання, uncountable)

відмі́нювання (canonical)
vidmínjuvannja (romanization)
відмі́нювання (genitive)
відмі́нювання (nominative singular)
відмі́нювання (genitive singular)
відмі́нюванню (dative singular)
відмі́нювання (accusative singular)
відмі́нюванням (instrumental singular)
відмі́нюванні (locative singular)
відмі́нюванню (locative singular)
відмі́нювання (singular vocative)

uk-ndecl

відмі́нювання<sg.loci:ju>

[ʋʲidʲˈmʲinʲʊʋɐnʲːɐ]

From відмі́нювати (vidmínjuvaty) + -ання (-annja).

af

відмі́нювати

(grammar) declension (changing of endings)


сполучник

uk-noun

сполу́чник<>

сполу́чник • (spolúčnyk) m inan (genitive сполу́чника, nominative plural сполу́чники, genitive plural сполу́чників)

сполу́чник (canonical)
spolúčnyk (romanization)
сполу́чника (genitive)
сполу́чники (nominative plural)
сполу́чників (genitive plural)
сполу́чник (nominative singular)
сполу́чники (nominative plural)
сполу́чника (genitive singular)
сполу́чників (genitive plural)
сполу́чникові (dative singular)
сполу́чнику (dative singular)
сполу́чникам (dative plural)
сполу́чник (accusative singular)
сполу́чники (accusative plural)
сполу́чником (instrumental singular)
сполу́чниками (instrumental plural)
сполу́чнику (locative singular)
сполу́чниках (locative plural)
сполу́чнику (singular vocative)
сполу́чники (plural vocative)

uk-ndecl

сполу́чник<>

Uk-сполучник.ogg


відміна

uk-noun

відмі́на • (vidmína) f inan (genitive відмі́ни, nominative plural відмі́ни, genitive plural відмі́н)

відмі́на (canonical)
vidmína (romanization)
відмі́ни (genitive)
відмі́ни (nominative plural)
відмі́н (genitive plural)
відмі́на (nominative singular)
відмі́ни (nominative plural)
відмі́ни (genitive singular)
відмі́н (genitive plural)
відмі́ні (dative singular)
відмі́нам (dative plural)
відмі́ну (accusative singular)
відмі́ни (accusative plural)
відмі́ною (instrumental singular)
відмі́нами (instrumental plural)
відмі́ні (locative singular)
відмі́нах (locative plural)
відмі́но (singular vocative)
відмі́ни (plural vocative)

Uk-відміна.ogg

(grammar) declension (group or class of words)


дієвідмінювання

дієвідмі́нювання<sg>

дієвідмі́нювання • (dijevidmínjuvannja) n inan (genitive дієвідмі́нювання, uncountable)

дієвідмі́нювання (canonical)
dijevidmínjuvannja (romanization)
дієвідмі́нювання (genitive)
дієвідмі́нювання (nominative singular)
дієвідмі́нювання (genitive singular)
дієвідмі́нюванню (dative singular)
дієвідмі́нювання (accusative singular)
дієвідмі́нюванням (instrumental singular)
дієвідмі́нюванні (locative singular)
дієвідмі́нювання (singular vocative)

uk-ndecl

дієвідмі́нювання<sg>

[dʲijeʋʲidʲˈmʲinʲʊʋɐnʲːɐ]

From дієвідмі́нювати (dijevidmínjuvaty) + -ання (-annja).

af

дієвідмі́нювати

дієвідмі́нювати дієвідмінювати#Ukrainian

дієвідмі́нюватися дієвідмінюватися#Ukrainian

verbal noun of дієвідмі́нювати impf (dijevidmínjuvaty) and дієвідмі́нюватися impf (dijevidmínjuvatysja)


закінчення

uk-noun

закі́нчення<loci:ju>

закі́нчення • (zakínčennja) n inan (genitive закі́нчення, nominative plural закі́нчення, genitive plural закі́нчень)

закі́нчення (canonical)
zakínčennja (romanization)
закі́нчення (genitive)
закі́нчення (nominative plural)
закі́нчень (genitive plural)
закі́нчення (nominative singular)
закі́нчення (nominative plural)
закі́нчення (genitive singular)
закі́нчень (genitive plural)
закі́нченню (dative singular)
закі́нченням (dative plural)
закі́нчення (accusative singular)
закі́нчення (accusative plural)
закі́нченням (instrumental singular)
закі́нченнями (instrumental plural)
закі́нченні (locative singular)
закі́нченню (locative singular)
закі́нченнях (locative plural)
закі́нчення (singular vocative)
закі́нчення (plural vocative)

uk-ndecl

закі́нчення<loci:ju>

Uk-закінчення.ogg

From закі́нчити (zakínčyty) + -ення (-ennja). Compare Belarusian заканчэ́нне (zakančénnje), Polish zakończenie.

закі́нчи́ти закінчити#Ukrainian

закі́нчи́тися закінчитися#Ukrainian

verbal noun of закі́нчи́ти pf (zakínčýty) and закі́нчи́тися pf (zakínčýtysja)


неістота

uk-noun

неісто́та<pr>

неісто́та • (neistóta) f pers (genitive неісто́ти, nominative plural неісто́ти, genitive plural неісто́т)

неісто́та (canonical)
neistóta (romanization)
неісто́ти (genitive)
неісто́ти (nominative plural)
неісто́т (genitive plural)
неісто́та (nominative singular)
неісто́ти (nominative plural)
неісто́ти (genitive singular)
неісто́т (genitive plural)
неісто́ті (dative singular)
неісто́там (dative plural)
неісто́ту (accusative singular)
неісто́т (accusative plural)
неісто́тою (instrumental singular)
неісто́тами (instrumental plural)
неісто́ті (locative singular)
неісто́тах (locative plural)
неісто́то (singular vocative)
неісто́ти (plural vocative)

uk-ndecl

неісто́та<pr>


подовження

uk-noun

подо́вження<sg>

подо́вження • (podóvžennja) n inan (genitive подо́вження, uncountable)

подо́вження (canonical)
podóvžennja (romanization)
подо́вження (genitive)
подо́вження (nominative singular)
подо́вження (genitive singular)
подо́вженню (dative singular)
подо́вження (accusative singular)
подо́вженням (instrumental singular)
подо́вженні (locative singular)
подо́вження (singular vocative)

uk-ndecl

подо́вження<sg>

[pɔˈdɔu̯ʒenʲːɐ]


виз

uk-noun

виз • (vyz) m animal (genitive ви́за, nominative plural ви́зи, genitive plural ви́зів)

vyz (romanization)
ви́за (genitive)
ви́зи (nominative plural)
ви́зів (genitive plural)
виз (nominative singular)
ви́зи (nominative plural)
ви́за (genitive singular)
ви́зів (genitive plural)
ви́зові (dative singular)
ви́зу (dative singular)
ви́зам (dative plural)
ви́за (accusative singular)
ви́зи (accusative plural)
ви́зів (accusative plural)
ви́зом (instrumental singular)
ви́зами (instrumental plural)
ви́зові (locative singular)
ви́зі (locative singular)
ви́зах (locative plural)
ви́зе (singular vocative)
ви́зи (plural vocative)

From Proto-Slavic *vyzъ (“European sturgeon”), with later loans likely from West Slavic, although Melnychuk posits that Ukrainian виз (vyz), is likely a borrowing from Polish wyz or Czech vyza, seemingly contradicting this claim

inh

Acipenser nudiventris
Wikispecies:Acipenser nudiventris

bastard sturgeon, thorn sturgeon (Acipenser nudiventris, a fish of the genus Acipenser)

uk:Мельничук Олександр Савич


частина

uk-noun

части́на • (častýna) f inan (genitive части́ни, nominative plural части́ни, genitive plural части́н)

части́на (canonical)
častýna (romanization)
части́ни (genitive)
части́ни (nominative plural)
части́н (genitive plural)
части́на (nominative singular)
части́ни (nominative plural)
части́ни (genitive singular)
части́н (genitive plural)
части́ні (dative singular)
части́нам (dative plural)
части́ну (accusative singular)
части́ни (accusative plural)
части́ною (instrumental singular)
части́нами (instrumental plural)
части́ні (locative singular)
части́нах (locative plural)
части́но (singular vocative)
части́ни (plural vocative)

[t͡ʃɐˈstɪnɐ]

Uk-частина.ogg


частка

ча́стка • (částka) f inan (genitive ча́стки, nominative plural частки́, genitive plural часто́к)

ча́стка (canonical)
částka (romanization)
ча́стки (genitive)
частки́ (nominative plural)
часто́к (genitive plural)
ча́стка (nominative singular)
частки́ (nominative plural)
ча́стки (genitive singular)
часто́к (genitive plural)
ча́стці (dative singular)
частка́м (dative plural)
ча́стку (accusative singular)
частки́ (accusative plural)
ча́сткою (instrumental singular)
частка́ми (instrumental plural)
ча́стці (locative singular)
частка́х (locative plural)
ча́стко (singular vocative)
частки́ (plural vocative)


вимова

вимо́ва • (vymóva) f inan (genitive вимо́ви, nominative plural вимо́ви, genitive plural вимо́в)

вимо́ва (canonical)
vymóva (romanization)
вимо́ви (genitive)
вимо́ви (nominative plural)
вимо́в (genitive plural)
вимо́ва (nominative singular)
вимо́ви (nominative plural)
вимо́ви (genitive singular)
вимо́в (genitive plural)
вимо́ві (dative singular)
вимо́вам (dative plural)
вимо́ву (accusative singular)
вимо́ви (accusative plural)
вимо́вою (instrumental singular)
вимо́вами (instrumental plural)
вимо́ві (locative singular)
вимо́вах (locative plural)
вимо́во (singular vocative)
вимо́ви (plural vocative)


речення

ре́чення • (réčennja) n inan (genitive ре́чення, nominative plural ре́чення, genitive plural ре́чень)

ре́чення (canonical)
réčennja (romanization)
ре́чення (genitive)
ре́чення (nominative plural)
ре́чень (genitive plural)
ре́чення (nominative singular)
ре́чення (nominative plural)
ре́чення (genitive singular)
ре́чень (genitive plural)
ре́ченню (dative singular)
ре́ченням (dative plural)
ре́чення (accusative singular)
ре́чення (accusative plural)
ре́ченням (instrumental singular)
ре́ченнями (instrumental plural)
ре́ченні (locative singular)
ре́ченнях (locative plural)
ре́чення (singular vocative)
ре́чення (plural vocative)

[ˈrɛt͡ʃenʲːɐ]

Uk-речення.ogg


м'якість

м'я́кість<sg.io>

м'я́кість • (mʺjákistʹ) f inan (genitive м'я́кості or м'я́кости, uncountable)

м'я́кість (canonical)
mʺjákistʹ (romanization)
м'я́кості (genitive)
м'я́кости (genitive)
м'я́кість (nominative singular)
м'я́кості (genitive singular)
м'я́кости (genitive singular)
м'я́кості (dative singular)
м'я́кість (accusative singular)
м'я́кістю (instrumental singular)
м'я́кості (locative singular)
м'я́косте (singular vocative)

uk-ndecl

м'я́кість<sg.io>


мовлення

uk-noun

мо́влення<sg>

мовленнє́вий

мо́влення • (móvlennja) n inan (genitive мо́влення, uncountable, relational adjective мовленнє́вий)

мо́влення (canonical)
móvlennja (romanization)
мо́влення (genitive)
мовленнє́вий (adjective relational)
мо́влення (nominative singular)
мо́влення (genitive singular)
мо́вленню (dative singular)
мо́влення (accusative singular)
мо́вленням (instrumental singular)
мо́вленні (locative singular)
мо́влення (singular vocative)

uk-ndecl

мо́влення<sg>

[ˈmɔu̯ɫenʲːɐ]

Uk-мовлення.ogg

(uncountable) speech (communication between people)

(uncountable) speech (business or profession of radio and television)


наголос

uk-noun

на́голос<genu>

на́голос • (náholos) m inan (genitive на́голосу, nominative plural на́голоси, genitive plural на́голосів)

на́голос (canonical)
náholos (romanization)
на́голосу (genitive)
на́голоси (nominative plural)
на́голосів (genitive plural)
на́голос (nominative singular)
на́голоси (nominative plural)
на́голосу (genitive singular)
на́голосів (genitive plural)
на́голосові (dative singular)
на́голосу (dative singular)
на́голосам (dative plural)
на́голос (accusative singular)
на́голоси (accusative plural)
на́голосом (instrumental singular)
на́голосами (instrumental plural)
на́голосі (locative singular)
на́голосах (locative plural)
на́голосе (singular vocative)
на́голоси (plural vocative)

uk-ndecl

на́голос<genu>

Uk-наголос.ogg

(phonology, phonetics, grammar) stress, accent


дзвінкість

uk-noun

дзві́нкість<sg.io>

дзві́нкість • (dzvínkistʹ) f inan (genitive дзві́нкості or дзві́нкости, uncountable)

дзві́нкість (canonical)
dzvínkistʹ (romanization)
дзві́нкості (genitive)
дзві́нкости (genitive)
дзві́нкість (nominative singular)
дзві́нкості (genitive singular)
дзві́нкости (genitive singular)
дзві́нкості (dative singular)
дзві́нкість (accusative singular)
дзві́нкістю (instrumental singular)
дзві́нкості (locative singular)
дзві́нкосте (singular vocative)

uk-ndecl

дзві́нкість<sg.io>


голосний

uk-noun

голосни́й<+>

голосни́й • (holosnýj) m inan (genitive голосно́го, nominative plural голосні́, genitive plural голосни́х)

голосни́й (canonical)
holosnýj (romanization)
голосно́го (genitive)
голосні́ (nominative plural)
голосни́х (genitive plural)
голосни́й (nominative singular)
голосні́ (nominative plural)
голосно́го (genitive singular)
голосни́х (genitive plural)
голосно́му (dative singular)
голосни́м (dative plural)
голосни́й (accusative singular)
голосні́ (accusative plural)
голосни́м (instrumental singular)
голосни́ми (instrumental plural)
голосно́му (locative singular)
голосні́м (locative singular)
голосни́х (locative plural)
голосни́й (singular vocative)
голосні́ (plural vocative)

uk-ndecl

голосни́й<+>

[ɦɔɫɔsˈnɪi̯]

Uk-голосний.ogg

From Proto-Slavic *golsьnъ. By surface analysis, го́лос (hólos, “voice”) + -ний (-nyj). Compare Russian гла́сный (glásnyj).


словотвір

uk-noun

словотві́рний or словотво́рчий

словотві́р • (slovotvír) m inan (genitive словотво́ру, uncountable, relational adjective словотві́рний or словотво́рчий)

словотві́р (canonical)
slovotvír (romanization)
словотво́ру (genitive)
словотві́рний (adjective relational)
словотво́рчий (adjective relational)
словотві́р (nominative singular)
словотво́ру (genitive singular)
словотво́рові (dative singular)
словотво́ру (dative singular)
словотві́р (accusative singular)
словотво́ром (instrumental singular)
словотво́рі (locative singular)
словотво́ре (singular vocative)

[sɫɔwɔtʲˈʋʲir]

сло́во (slóvo, “word”) + -о- (-o-) + тві́р (tvír, “composition”)

af

(linguistics, uncountable) word formation


майдан

uk-noun

майда́н<genu>

майда́н • (majdán) m inan (genitive майда́ну, nominative plural майда́ни, genitive plural майда́нів)

майда́н (canonical)
majdán (romanization)
майда́ну (genitive)
майда́ни (nominative plural)
майда́нів (genitive plural)
майда́н (nominative singular)
майда́ни (nominative plural)
майда́ну (genitive singular)
майда́нів (genitive plural)
майда́нові (dative singular)
майда́ну (dative singular)
майда́нам (dative plural)
майда́н (accusative singular)
майда́ни (accusative plural)
майда́ном (instrumental singular)
майда́нами (instrumental plural)
майда́ні (locative singular)
майда́нах (locative plural)
майда́не (singular vocative)
майда́ни (plural vocative)

uk-ndecl

майда́н<genu>

→ English: Maidan

Inherited from Old Ruthenian майда́нъ (majdán). From a Turkic language (compare Turkish meydan (“square”)), ultimately from Persian and Arabic مَيْدَان (maydān).

inh+

Майда́н Незале́жності ― Majdán Nezaléžnosti ― Maidan Nezalezhnosti/Independence Square (square in Kiev, Ukraine)


віра

uk-noun

ві́ра • (víra) f inan (genitive ві́ри, nominative plural ві́ри, genitive plural вір)

ві́ра (canonical)
víra (romanization)
ві́ри (genitive)
ві́ри (nominative plural)
вір (genitive plural)
ві́ра (nominative singular)
ві́ри (nominative plural)
ві́ри (genitive singular)
вір (genitive plural)
ві́рі (dative singular)
ві́рам (dative plural)
ві́ру (accusative singular)
ві́ри (accusative plural)
ві́рою (instrumental singular)
ві́рами (instrumental plural)
ві́рі (locative singular)
ві́рах (locative plural)
ві́ро (singular vocative)
ві́ри (plural vocative)


насінина

насіни́на • (nasinýna) f inan (genitive насіни́ни, nominative plural насіни́ни, genitive plural насіни́н)

насіни́на (canonical)
nasinýna (romanization)
насіни́ни (genitive)
насіни́ни (nominative plural)
насіни́н (genitive plural)
насіни́на (nominative singular)
насіни́ни (nominative plural)
насіни́ни (genitive singular)
насіни́н (genitive plural)
насіни́ні (dative singular)
насіни́нам (dative plural)
насіни́ну (accusative singular)
насіни́ни (accusative plural)
насіни́ною (instrumental singular)
насіни́нами (instrumental plural)
насіни́ні (locative singular)
насіни́нах (locative plural)
насіни́но (singular vocative)
насіни́ни (plural vocative)


вітка

ві́тка • (vítka) f inan (genitive ві́тки, nominative plural вітки́, genitive plural віто́к)

ві́тка (canonical)
vítka (romanization)
ві́тки (genitive)
вітки́ (nominative plural)
віто́к (genitive plural)
ві́тка (nominative singular)
вітки́ (nominative plural)
ві́тки (genitive singular)
віто́к (genitive plural)
ві́тці (dative singular)
вітка́м (dative plural)
ві́тку (accusative singular)
вітки́ (accusative plural)
ві́ткою (instrumental singular)
вітка́ми (instrumental plural)
ві́тці (locative singular)
вітка́х (locative plural)
ві́тко (singular vocative)
вітки́ (plural vocative)


козирок

козиро́к • (kozyrók) m inan (genitive козирка́, nominative plural козирки́, genitive plural козиркі́в)

козиро́к (canonical)
kozyrók (romanization)
козирка́ (genitive)
козирки́ (nominative plural)
козиркі́в (genitive plural)
козиро́к (nominative singular)
козирки́ (nominative plural)
козирка́ (genitive singular)
козиркі́в (genitive plural)
козирко́ві (dative singular)
козирку́ (dative singular)
козирка́м (dative plural)
козиро́к (accusative singular)
козирки́ (accusative plural)
козирко́м (instrumental singular)
козирка́ми (instrumental plural)
козирко́ві (locative singular)
козирку́ (locative singular)
козирка́х (locative plural)
козирку́ (singular vocative)
козирки́ (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-козирок.wav


забрало

забра́ло • (zabrálo) n inan (genitive забра́ла, nominative plural забра́ла, genitive plural забра́л)

забра́ло (canonical)
zabrálo (romanization)
забра́ла (genitive)
забра́ла (nominative plural)
забра́л (genitive plural)
забра́ло (nominative singular)
забра́ла (nominative plural)
забра́ла (genitive singular)
забра́л (genitive plural)
забра́лу (dative singular)
забра́лам (dative plural)
забра́ло (accusative singular)
забра́ла (accusative plural)
забра́лом (instrumental singular)
забра́лами (instrumental plural)
забра́лі (locative singular)
забра́лах (locative plural)
забра́ло (singular vocative)
забра́ла (plural vocative)