мати

uk-noun

ма́ти • (máty) f pers (genitive ма́тері, nominative plural матері́, genitive plural матері́в)

ма́ти (canonical)
máty (romanization)
ма́тері (genitive)
матері́ (nominative plural)
матері́в (genitive plural)
ма́ти (nominative singular)
матері́ (nominative plural)
ма́тері (genitive singular)
матері́в (genitive plural)
ма́тері (dative singular)
матеря́м (dative plural)
ма́тір (accusative singular)
матері́в (accusative plural)
ма́тір'ю (instrumental singular)
матеря́ми (instrumental plural)
ма́тері (locative singular)
матеря́х (locative plural)
ма́ти (singular vocative)
матері́ (plural vocative)

From Old East Slavic мати (mati), from Proto-Slavic *mati, from Proto-Indo-European *méh₂tēr.


баба

ба́ба • (bába) f pers (genitive ба́би, nominative plural баби́, genitive plural баб or бабі́в, relational adjective ба́бський or ба́б'ячий)

ба́ба (canonical)
bába (romanization)
ба́би (genitive)
баби́ (nominative plural)
баб (genitive plural)
бабі́в (genitive plural)
ба́бський (adjective relational)
ба́б'ячий (adjective relational)
ба́ба (nominative singular)
баби́ (nominative plural)
ба́би (genitive singular)
баб (genitive plural)
бабі́в (genitive plural)
ба́бі (dative singular)
баба́м (dative plural)
ба́бу (accusative singular)
баб (accusative plural)
бабі́в (accusative plural)
ба́бою (instrumental singular)
баба́ми (instrumental plural)
ба́бі (locative singular)
баба́х (locative plural)
ба́бо (singular vocative)
баби́ (plural vocative)

grandmother, granny, old woman (in some cases maternal grandmother only)

віск зливати
віск зливати#Ukrainian

a fortune teller or witch, practising the art of віск зливати (visk zlyvaty, “wax pouring”)

не ма́ла ба́ба кло́поту та купи́ла ба́ба порося́

the woman had no trouble but the woman has bought a piglet

ne mála bába klópotu ta kupýla bába porosjá

(colloquial, slang, derogatory) woman, female, broad


баба

ба́ба • (bába) f inan (genitive ба́би, nominative plural баби́, genitive plural баб)

ба́ба (canonical)
bába (romanization)
ба́би (genitive)
баби́ (nominative plural)
баб (genitive plural)
ба́ба (nominative singular)
баби́ (nominative plural)
ба́би (genitive singular)
баб (genitive plural)
ба́бі (dative singular)
баба́м (dative plural)
ба́бу (accusative singular)
баби́ (accusative plural)
ба́бою (instrumental singular)
баба́ми (instrumental plural)
ба́бі (locative singular)
баба́х (locative plural)
ба́бо (singular vocative)
баби́ (plural vocative)

baba, babka (a special, delicate ritual bread that is blessed by a priest at Easter)

свята́ вече́ря
свята вечеря#Ukrainian

baba (a name given to сніп (snip) at Christmas, a sheaf of grain (wheat or rye), brought into the home for Christmas Eve supper свята́ вече́ря (svjatá večérja), placed in a corner of the room and later fed to livestock or cattle)


брат

брате́рський

брат • (brat) m pers (genitive брата́, nominative plural брати́, genitive plural браті́в, relational adjective бра́тній or бра́тський or брате́рський, diminutive бра́тик or бра́тець or брату́нь)

brat (romanization)
брата́ (genitive)
брати́ (nominative plural)
браті́в (genitive plural)
бра́тній (adjective relational)
бра́тський (adjective relational)
брате́рський (adjective relational)
бра́тик (diminutive)
бра́тець (diminutive)
брату́нь (diminutive)
брат (nominative singular)
брати́ (nominative plural)
брата́ (genitive singular)
браті́в (genitive plural)
брато́ві (dative singular)
брату́ (dative singular)
брата́м (dative plural)
брата́ (accusative singular)
браті́в (accusative plural)
брато́м (instrumental singular)
брата́ми (instrumental plural)
брато́ві (locative singular)
браті́ (locative singular)
брата́х (locative plural)
бра́те (singular vocative)
брати́ (plural vocative)

From Proto-Slavic *bratrъ, *bratъ, from Proto-Indo-European *bʰréh₂tēr.

brother (member of the Christian brotherhood)


мама

ма́ма • (máma) f pers (genitive ма́ми, nominative plural ма́ми or мами́, genitive plural мам or мамі́в)

ма́ма (canonical)
máma (romanization)
ма́ми (genitive)
ма́ми (nominative plural)
мами́ (nominative plural)
мам (genitive plural)
мамі́в (genitive plural)
ма́ма (nominative singular)
ма́ми (nominative plural)
мами́ (nominative plural)
ма́ми (genitive singular)
мам (genitive plural)
мамі́в (genitive plural)
ма́мі (dative singular)
ма́мам (dative plural)
мама́м (dative plural)
ма́му (accusative singular)
мам (accusative plural)
мамі́в (accusative plural)
ма́мою (instrumental singular)
ма́мами (instrumental plural)
ма́мі (locative singular)
ма́мах (locative plural)
мама́х (locative plural)
ма́мо (singular vocative)
ма́ми (plural vocative)
мами́ (plural vocative)

A nursery word. From Proto-Slavic *mama, from Proto-Indo-European *méh₂-méh₂, a reduplication of *méh₂- - the root of *méh₂tēr (“mother”). Cognate with German Muhme (“aunt”), Latin mamma (“mother, nurse”), Irish mam (“mother”), Lithuanian mama, moma (“mother”) among others. Cf. Proto-Slavic *tata, *baba.


син

син • (syn) m pers (genitive си́на, nominative plural сини́, genitive plural сині́в, diminutive сино́к or сино́чок)

syn (romanization)
си́на (genitive)
сини́ (nominative plural)
сині́в (genitive plural)
сино́к (diminutive)
сино́чок (diminutive)
син (nominative singular)
сини́ (nominative plural)
си́на (genitive singular)
сині́в (genitive plural)
си́нові (dative singular)
си́ну (dative singular)
сина́м (dative plural)
си́на (accusative singular)
сині́в (accusative plural)
си́ном (instrumental singular)
сина́ми (instrumental plural)
си́нові (locative singular)
си́ні (locative singular)
си́ну (locative singular)
сина́х (locative plural)
си́ну (singular vocative)
сини́ (plural vocative)

Inherited from Old Ukrainian сынъ (syn), from Old East Slavic сꙑнъ (synŭ), from Proto-Slavic *synъ.


родина

роди́на • (rodýna) f inan (genitive роди́ни, nominative plural роди́ни, genitive plural роди́н, relational adjective роди́нний or роди́нин)

роди́на (canonical)
rodýna (romanization)
роди́ни (genitive)
роди́ни (nominative plural)
роди́н (genitive plural)
роди́нний (adjective relational)
роди́нин (adjective relational)
роди́на (nominative singular)
роди́ни (nominative plural)
роди́ни (genitive singular)
роди́н (genitive plural)
роди́ні (dative singular)
роди́нам (dative plural)
роди́ну (accusative singular)
роди́ни (accusative plural)
роди́ною (instrumental singular)
роди́нами (instrumental plural)
роди́ні (locative singular)
роди́нах (locative plural)
роди́но (singular vocative)
роди́ни (plural vocative)

Inherited from Old Ruthenian роди́на (rodína, “family, homeland”), the sense "family" is a semantic loan from Old Polish rodzina (“family”). By surface analysis, род- (rod-) + -ина (-yna).


супруг

uk-noun

супру́г • (suprúh) m pers (genitive супру́га, nominative plural супру́ги, genitive plural супру́гів, feminine супру́га)

супру́г (canonical)
suprúh (romanization)
супру́га (genitive)
супру́ги (nominative plural)
супру́гів (genitive plural)
супру́га (feminine)
супру́г (nominative singular)
супру́ги (nominative plural)
супру́га (genitive singular)
супру́гів (genitive plural)
супру́гові (dative singular)
супру́гу (dative singular)
супру́гам (dative plural)
супру́га (accusative singular)
супру́гів (accusative plural)
супру́гом (instrumental singular)
супру́гами (instrumental plural)
супру́гові (locative singular)
супру́гу (locative singular)
супру́гах (locative plural)
супру́гу (singular vocative)
супру́ги (plural vocative)


муж

муж • (muž) m pers (genitive му́жа, nominative plural мужі́, genitive plural мужі́в)

muž (romanization)
му́жа (genitive)
мужі́ (nominative plural)
мужі́в (genitive plural)
муж (nominative singular)
мужі́ (nominative plural)
му́жа (genitive singular)
мужі́в (genitive plural)
му́жеві (dative singular)
му́жу (dative singular)
мужа́м (dative plural)
му́жа (accusative singular)
мужі́в (accusative plural)
му́жем (instrumental singular)
мужа́ми (instrumental plural)
му́жеві (locative singular)
му́жі (locative singular)
мужа́х (locative plural)
му́же (singular vocative)
мужі́ (plural vocative)

From Old East Slavic мѫжь (mǫžĭ), from Proto-Slavic *mǫžь.


тесть

тесть • (testʹ) m pers (genitive те́стя, nominative plural те́сті, genitive plural те́стів)

testʹ (romanization)
те́стя (genitive)
те́сті (nominative plural)
те́стів (genitive plural)
тесть (nominative singular)
те́сті (nominative plural)
те́стя (genitive singular)
те́стів (genitive plural)
те́стеві (dative singular)
те́стю (dative singular)
те́стям (dative plural)
те́стя (accusative singular)
те́стів (accusative plural)
те́стем (instrumental singular)
те́стями (instrumental plural)
те́стеві (locative singular)
те́стю (locative singular)
те́сті (locative singular)
те́стях (locative plural)
те́стю (singular vocative)
те́сті (plural vocative)


правнук

пра́внук<pr>

пра́внук • (právnuk) m pers (genitive пра́внука, nominative plural пра́внуки, genitive plural пра́внуків, feminine пра́внучка)

пра́внук (canonical)
právnuk (romanization)
пра́внука (genitive)
пра́внуки (nominative plural)
пра́внуків (genitive plural)
пра́внучка (feminine)
пра́внук (nominative singular)
пра́внуки (nominative plural)
пра́внука (genitive singular)
пра́внуків (genitive plural)
пра́внукові (dative singular)
пра́внуку (dative singular)
пра́внукам (dative plural)
пра́внука (accusative singular)
пра́внуків (accusative plural)
пра́внуком (instrumental singular)
пра́внуками (instrumental plural)
пра́внукові (locative singular)
пра́внуку (locative singular)
пра́внуках (locative plural)
пра́внуку (singular vocative)
пра́внуки (plural vocative)

uk-ndecl

пра́внук<pr>


дядя

uk-noun

дя́дя • (djádja) m pers (genitive дя́ді, nominative plural дяді́, genitive plural дядь or дяді́в)

дя́дя (canonical)
djádja (romanization)
дя́ді (genitive)
дяді́ (nominative plural)
дядь (genitive plural)
дяді́в (genitive plural)
дя́дя (nominative singular)
дяді́ (nominative plural)
дя́ді (genitive singular)
дядь (genitive plural)
дяді́в (genitive plural)
дя́ді (dative singular)
дядя́м (dative plural)
дя́дю (accusative singular)
дядь (accusative plural)
дяді́в (accusative plural)
дя́дею (instrumental singular)
дядя́ми (instrumental plural)
дя́ді (locative singular)
дядя́х (locative plural)
дя́дю (singular vocative)
дяді́ (plural vocative)

From Old East Slavic дѣдѩ (dědję), baby-talk assimilation of Old East Slavic дѣдъ (dědŭ) (compare дід (did)). Displaced Ukrainian стрий (stryj, “paternal uncle”) and вуй (vuj, “maternal uncle”) in most dialects.

onomatopoeic

baby-talk


теща

uk-noun

те́ща • (téšča) f pers (genitive те́щі, nominative plural те́щі, genitive plural тещ)

те́ща (canonical)
téšča (romanization)
те́щі (genitive)
те́щі (nominative plural)
тещ (genitive plural)
те́ща (nominative singular)
те́щі (nominative plural)
те́щі (genitive singular)
тещ (genitive plural)
те́щі (dative singular)
те́щам (dative plural)
те́щу (accusative singular)
тещ (accusative plural)
те́щею (instrumental singular)
те́щами (instrumental plural)
те́щі (locative singular)
те́щах (locative plural)
те́ще (singular vocative)
те́щі (plural vocative)


свекор

све́кор<*.pr>

све́кор • (svékor) m pers (genitive све́кра, nominative plural све́кри, genitive plural све́крів)

све́кор (canonical)
svékor (romanization)
све́кра (genitive)
све́кри (nominative plural)
све́крів (genitive plural)
све́кор (nominative singular)
све́кри (nominative plural)
све́кра (genitive singular)
све́крів (genitive plural)
све́крові (dative singular)
све́кру (dative singular)
све́крам (dative plural)
све́кра (accusative singular)
све́крів (accusative plural)
све́кром (instrumental singular)
све́крами (instrumental plural)
све́крові (locative singular)
све́крі (locative singular)
све́крах (locative plural)
све́кре (singular vocative)
све́кри (plural vocative)

uk-ndecl

све́кор<*.pr>


зять

uk-noun

зять • (zjatʹ) m pers (genitive зя́тя, nominative plural зя́ті, genitive plural зя́тів)

zjatʹ (romanization)
зя́тя (genitive)
зя́ті (nominative plural)
зя́тів (genitive plural)
зять (nominative singular)
зя́ті (nominative plural)
зя́тя (genitive singular)
зя́тів (genitive plural)
зя́теві (dative singular)
зя́тю (dative singular)
зя́тям (dative plural)
зя́тя (accusative singular)
зя́тів (accusative plural)
зя́тем (instrumental singular)
зя́тями (instrumental plural)
зя́теві (locative singular)
зя́тю (locative singular)
зя́ті (locative singular)
зя́тях (locative plural)
зя́тю (singular vocative)
зя́ті (plural vocative)

Inherited from Proto-Slavic *zętь, from Proto-Indo-European *ǵenh₁-.

brother-in-law (the husband of one’s sister or sister-in-law)


внук

внук • (vnuk) m pers (genitive вну́ка, nominative plural вну́ки, genitive plural вну́ків, feminine вну́ка or вну́чка)

vnuk (romanization)
вну́ка (genitive)
вну́ки (nominative plural)
вну́ків (genitive plural)
вну́ка (feminine)
вну́чка (feminine)
внук (nominative singular)
вну́ки (nominative plural)
вну́ка (genitive singular)
вну́ків (genitive plural)
вну́кові (dative singular)
вну́ку (dative singular)
вну́кам (dative plural)
вну́ка (accusative singular)
вну́ків (accusative plural)
вну́ком (instrumental singular)
вну́ками (instrumental plural)
вну́кові (locative singular)
вну́ку (locative singular)
вну́ках (locative plural)
вну́че (singular vocative)
вну́ки (plural vocative)

Inherited from Old East Slavic вънукъ (vŭnukŭ), from Proto-Slavic *vъnukъ.


кузина

кузи́на • (kuzýna) f pers (genitive кузи́ни, nominative plural кузи́ни, genitive plural кузи́н, masculine кузе́н)

кузи́на (canonical)
kuzýna (romanization)
кузи́ни (genitive)
кузи́ни (nominative plural)
кузи́н (genitive plural)
кузе́н (masculine)
кузи́на (nominative singular)
кузи́ни (nominative plural)
кузи́ни (genitive singular)
кузи́н (genitive plural)
кузи́ні (dative singular)
кузи́нам (dative plural)
кузи́ну (accusative singular)
кузи́н (accusative plural)
кузи́ною (instrumental singular)
кузи́нами (instrumental plural)
кузи́ні (locative singular)
кузи́нах (locative plural)
кузи́но (singular vocative)
кузи́ни (plural vocative)


кузен

кузе́н • (kuzén) m pers (genitive кузе́на, nominative plural кузе́ни, genitive plural кузе́нів, feminine кузи́на)

кузе́н (canonical)
kuzén (romanization)
кузе́на (genitive)
кузе́ни (nominative plural)
кузе́нів (genitive plural)
кузи́на (feminine)
кузе́н (nominative singular)
кузе́ни (nominative plural)
кузе́на (genitive singular)
кузе́нів (genitive plural)
кузе́нові (dative singular)
кузе́ну (dative singular)
кузе́нам (dative plural)
кузе́на (accusative singular)
кузе́нів (accusative plural)
кузе́ном (instrumental singular)
кузе́нами (instrumental plural)
кузе́нові (locative singular)
кузе́ні (locative singular)
кузе́нах (locative plural)
кузе́не (singular vocative)
кузе́ни (plural vocative)


свояк

своя́к • (svoják) m pers (genitive свояка́, nominative plural свояки́, genitive plural своякі́в, feminine своя́чка)

своя́к (canonical)
svoják (romanization)
свояка́ (genitive)
свояки́ (nominative plural)
своякі́в (genitive plural)
своя́чка (feminine)
своя́к (nominative singular)
свояки́ (nominative plural)
свояка́ (genitive singular)
своякі́в (genitive plural)
свояко́ві (dative singular)
свояку́ (dative singular)
свояка́м (dative plural)
свояка́ (accusative singular)
своякі́в (accusative plural)
свояко́м (instrumental singular)
свояка́ми (instrumental plural)
свояко́ві (locative singular)
свояку́ (locative singular)
свояка́х (locative plural)
своя́че (singular vocative)
свояки́ (plural vocative)

husband of wife's sister, brother-in-law


бабка

ба́бка • (bábka) f pers (genitive ба́бки, nominative plural бабки́, genitive plural бабо́к)

ба́бка (canonical)
bábka (romanization)
ба́бки (genitive)
бабки́ (nominative plural)
бабо́к (genitive plural)
ба́бка (nominative singular)
бабки́ (nominative plural)
ба́бки (genitive singular)
бабо́к (genitive plural)
ба́бці (dative singular)
бабка́м (dative plural)
ба́бку (accusative singular)
бабо́к (accusative plural)
ба́бкою (instrumental singular)
бабка́ми (instrumental plural)
ба́бці (locative singular)
бабка́х (locative plural)
ба́бко (singular vocative)
бабки́ (plural vocative)


дід

дід • (did) m pers (genitive ді́да, nominative plural діди́, genitive plural діді́в, diminutive дзя́дзьо or діду́сь or діду́нь or діду́ньо)

did (romanization)
ді́да (genitive)
діди́ (nominative plural)
діді́в (genitive plural)
дзя́дзьо (diminutive)
діду́сь (diminutive)
діду́нь (diminutive)
діду́ньо (diminutive)
дід (nominative singular)
діди́ (nominative plural)
ді́да (genitive singular)
діді́в (genitive plural)
ді́дові (dative singular)
ді́ду (dative singular)
діда́м (dative plural)
ді́да (accusative singular)
діді́в (accusative plural)
ді́дом (instrumental singular)
діда́ми (instrumental plural)
ді́дові (locative singular)
ді́ді (locative singular)
ді́ду (locative singular)
діда́х (locative plural)
ді́ду (singular vocative)
діди́ (plural vocative)

one of the mummers in a Malánka group at New Year's


супруга

супру́га<pr>

супру́га • (suprúha) f pers (genitive супру́ги, nominative plural супру́ги, genitive plural супру́г, masculine супру́г)

супру́га (canonical)
suprúha (romanization)
супру́ги (genitive)
супру́ги (nominative plural)
супру́г (genitive plural)
супру́г (masculine)
супру́га (nominative singular)
супру́ги (nominative plural)
супру́ги (genitive singular)
супру́г (genitive plural)
супру́зі (dative singular)
супру́гам (dative plural)
супру́гу (accusative singular)
супру́г (accusative plural)
супру́гою (instrumental singular)
супру́гами (instrumental plural)
супру́зі (locative singular)
супру́гах (locative plural)
супру́го (singular vocative)
супру́ги (plural vocative)

uk-ndecl

супру́га<pr>


дочка

uk-noun

дочка́<*.pr>

дочка́ • (dočká) f pers (genitive дочки́, nominative plural до́чки, genitive plural до́чок)

дочка́ (canonical)
dočká (romanization)
дочки́ (genitive)
до́чки (nominative plural)
до́чок (genitive plural)
дочка́ (nominative singular)
до́чки (nominative plural)
дочки́ (genitive singular)
до́чок (genitive plural)
дочці́ (dative singular)
до́чкам (dative plural)
дочку́ (accusative singular)
до́чок (accusative plural)
дочко́ю (instrumental singular)
до́чками (instrumental plural)
дочці́ (locative singular)
до́чках (locative plural)
до́чко (singular vocative)
до́чки (plural vocative)

uk-ndecl

дочка́<*.pr>

1953, Тарас Шевченко, II, 49:

В тім селі́ вдова́ жила́ / А у вдови́ дочка́ була́ / І син семилі́ток.

And in that village lived a widow. And the widow had a daughter, and a seven-year-old son.

V tim selí vdová žylá / A u vdový dočká bulá / I syn semylítok.


кум

uk-noun

кум • (kum) m pers (genitive ку́ма, nominative plural ку́ми, genitive plural ку́мів, feminine кума́, relational adjective кумі́вський or ку́мів)

kum (romanization)
ку́ма (genitive)
ку́ми (nominative plural)
ку́мів (genitive plural)
кума́ (feminine)
кумі́вський (adjective relational)
ку́мів (adjective relational)
кум (nominative singular)
ку́ми (nominative plural)
ку́ма (genitive singular)
ку́мів (genitive plural)
ку́мові (dative singular)
ку́му (dative singular)
ку́мам (dative plural)
ку́ма (accusative singular)
ку́мів (accusative plural)
ку́мом (instrumental singular)
ку́мами (instrumental plural)
ку́мові (locative singular)
ку́мі (locative singular)
ку́мах (locative plural)
ку́ме (singular vocative)
ку́ми (plural vocative)

From Proto-Slavic *kumъ, back-formation from *kuma (“godmother”) (whence also кума́ (kumá)), from Balkan Vulgar Latin *cómmater, from Latin compater (“godfather”).


вдова

вдова́<pr.i>

вдова́ • (vdová) f pers (genitive вдови́, nominative plural вдо́ви, genitive plural вдів, masculine вдіве́ць, relational adjective вдови́ний or вдови́н or вдови́чий)

вдова́ (canonical)
vdová (romanization)
вдови́ (genitive)
вдо́ви (nominative plural)
вдів (genitive plural)
вдіве́ць (masculine)
вдови́ний (adjective relational)
вдови́н (adjective relational)
вдови́чий (adjective relational)
вдова́ (nominative singular)
вдо́ви (nominative plural)
вдови́ (genitive singular)
вдів (genitive plural)
вдові́ (dative singular)
вдо́вам (dative plural)
вдову́ (accusative singular)
вдів (accusative plural)
вдово́ю (instrumental singular)
вдо́вами (instrumental plural)
вдові́ (locative singular)
вдо́вах (locative plural)
вдо́во (singular vocative)
вдо́ви (plural vocative)

uk-ndecl

вдова́<pr.i>

From Proto-Slavic *vьdova, from Proto-Balto-Slavic *widewāˀ, from Proto-Indo-European *h₁widʰéwh₂.


сестра

uk-noun

сестра́ • (sestrá) f pers (genitive сестри́, nominative plural се́стри, genitive plural се́стер or сесте́р)

сестра́ (canonical)
sestrá (romanization)
сестри́ (genitive)
се́стри (nominative plural)
се́стер (genitive plural)
сесте́р (genitive plural)
сестра́ (nominative singular)
се́стри (nominative plural)
сестри́ (genitive singular)
се́стер (genitive plural)
сесте́р (genitive plural)
сестрі́ (dative singular)
се́страм (dative plural)
сестру́ (accusative singular)
се́стер (accusative plural)
сесте́р (accusative plural)
сестро́ю (instrumental singular)
се́страми (instrumental plural)
сестрі́ (locative singular)
се́страх (locative plural)
се́стро (singular vocative)
се́стри (plural vocative)

From Proto-Slavic *sestra, from Proto-Indo-European *swésōr.


родитель

роди́тель<pr>

роди́тель • (rodýtelʹ) m pers (genitive роди́теля, nominative plural роди́телі, genitive plural роди́телів, feminine роди́телька)

роди́тель (canonical)
rodýtelʹ (romanization)
роди́теля (genitive)
роди́телі (nominative plural)
роди́телів (genitive plural)
роди́телька (feminine)
роди́тель (nominative singular)
роди́телі (nominative plural)
роди́теля (genitive singular)
роди́телів (genitive plural)
роди́телеві (dative singular)
роди́телю (dative singular)
роди́телям (dative plural)
роди́теля (accusative singular)
роди́телів (accusative plural)
роди́телем (instrumental singular)
роди́телями (instrumental plural)
роди́телеві (locative singular)
роди́телю (locative singular)
роди́телі (locative singular)
роди́телях (locative plural)
роди́телю (singular vocative)
роди́телі (plural vocative)

uk-ndecl

роди́тель<pr>

Uk-родитель.ogg

Borrowed from Old Church Slavonic родитель (roditelĭ). By surface analysis, роди́ти (rodýty) + -тель (-telʹ).


бабуся

uk-noun

бабу́ся • (babúsja) f pers (genitive бабу́сі, nominative plural бабу́сі, genitive plural бабу́сь)

бабу́ся (canonical)
babúsja (romanization)
бабу́сі (genitive)
бабу́сі (nominative plural)
бабу́сь (genitive plural)
бабу́ся (nominative singular)
бабу́сі (nominative plural)
бабу́сі (genitive singular)
бабу́сь (genitive plural)
бабу́сі (dative singular)
бабу́сям (dative plural)
бабу́сю (accusative singular)
бабу́сь (accusative plural)
бабу́сею (instrumental singular)
бабу́сями (instrumental plural)
бабу́сі (locative singular)
бабу́сях (locative plural)
бабу́сю (singular vocative)
бабу́сі (plural vocative)

→ English: babusya, babusia

grandmother (mother of someone’s parent)


батько

ба́тько • (bátʹko) m pers (genitive ба́тька, nominative plural батьки́, genitive plural батькі́в)

ба́тько (canonical)
bátʹko (romanization)
ба́тька (genitive)
батьки́ (nominative plural)
батькі́в (genitive plural)
ба́тько (nominative singular)
батьки́ (nominative plural)
ба́тька (genitive singular)
батькі́в (genitive plural)
ба́тькові (dative singular)
ба́тьку (dative singular)
батька́м (dative plural)
ба́тька (accusative singular)
батькі́в (accusative plural)
ба́тьком (instrumental singular)
батька́ми (instrumental plural)
ба́тькові (locative singular)
ба́тьку (locative singular)
батька́х (locative plural)
ба́тьку (singular vocative)
батьки́ (plural vocative)

From Old East Slavic батѧ (batę) + -ко (-ko) or ба́тьо (bátʹo, “father (obsolete)”) + -ко (-ko). Cognates include Russian ба́тька (bátʹka), Belarusian ба́цька (bácʹka).


князь

uk-noun

князі́вський

князь • (knjazʹ) m pers (genitive кня́зя, nominative plural кня́зі, genitive plural кня́зів, feminine княги́ня, relational adjective князі́вський or кня́жий or кня́зів or князьки́й, diminutive кня́зик)

knjazʹ (romanization)
кня́зя (genitive)
кня́зі (nominative plural)
кня́зів (genitive plural)
княги́ня (feminine)
князі́вський (adjective relational)
кня́жий (adjective relational)
кня́зів (adjective relational)
князьки́й (adjective relational)
кня́зик (diminutive)
князь (nominative singular)
кня́зі (nominative plural)
кня́зя (genitive singular)
кня́зів (genitive plural)
кня́зеві (dative singular)
кня́зю (dative singular)
кня́зям (dative plural)
кня́зя (accusative singular)
кня́зів (accusative plural)
кня́зем (instrumental singular)
кня́зями (instrumental plural)
кня́зеві (locative singular)
кня́зю (locative singular)
кня́зі (locative singular)
кня́зях (locative plural)
кня́зю (singular vocative)
кня́зі (plural vocative)

Inherited from Old Ukrainian князь m (knjazʹ, “a prince”), кнѧ́зь m (knjázʹ), from Old East Slavic [Term?], from Proto-Slavic *kъ̏nędzь m (“a prince”). Doublet of ксьондз (ksʹondz) and кінг (kinh).

doublet

the monarch of a state or a principality: prince, king, duke


жінка

uk-noun

жі́нка • (žínka) f pers (genitive жі́нки, nominative plural жінки́, genitive plural жіно́к, diminutive жі́ночка)

жі́нка (canonical)
žínka (romanization)
жі́нки (genitive)
жінки́ (nominative plural)
жіно́к (genitive plural)
жі́ночка (diminutive)
жі́нка (nominative singular)
жінки́ (nominative plural)
жі́нки (genitive singular)
жіно́к (genitive plural)
жі́нці (dative singular)
жінка́м (dative plural)
жі́нку (accusative singular)
жіно́к (accusative plural)
жі́нкою (instrumental singular)
жінка́ми (instrumental plural)
жі́нці (locative singular)
жінка́х (locative plural)
жі́нко (singular vocative)
жінки́ (plural vocative)

From Old East Slavic жонка (žonka), equivalent to жона́ (žoná) + -ка (-ka). Cognate to Belarusian жо́нка (žónka).

Тобі́ дзвони́ла яка́сь жі́нка


сім'я

сім'я́<F.genpl:сіме́й>

сім'я́ • (simʺjá) f inan (genitive сім'ї́, nominative plural сі́м'ї, genitive plural сіме́й, relational adjective сіме́йний)

сім'я ́ (canonical)
simʺjá (romanization)
сім'ї́ (genitive)
сі́м'ї (nominative plural)
сіме́й (genitive plural)
сіме́йний (adjective relational)
сім'я́ (nominative singular)
сі́м'ї (nominative plural)
сім'ї́ (genitive singular)
сіме́й (genitive plural)
сім'ї́ (dative singular)
сі́м'ям (dative plural)
сім'ю́ (accusative singular)
сі́м'ї (accusative plural)
сім'є́ю (instrumental singular)
сі́м'ями (instrumental plural)
сім'ї́ (locative singular)
сі́м'ях (locative plural)
сім'є́ (singular vocative)
сі́м'ї (plural vocative)

From Old East Slavic сѣмиꙗ (sěmija), from Proto-Slavic *sěmьja.


неня

не́ня • (nénja) f pers (genitive не́ні, nominative plural не́ні, genitive plural нень, diminutive не́нька)

не́ня (canonical)
nénja (romanization)
не́ні (genitive)
не́ні (nominative plural)
нень (genitive plural)
не́нька (diminutive)
не́ня (nominative singular)
не́ні (nominative plural)
не́ні (genitive singular)
нень (genitive plural)
не́ні (dative singular)
не́ням (dative plural)
не́ню (accusative singular)
нень (accusative plural)
не́нею (instrumental singular)
не́нями (instrumental plural)
не́ні (locative singular)
не́нях (locative plural)
не́не (singular vocative)
не́ні (plural vocative)


чоловік

чолові́к • (čolovík) m pers (genitive чолові́ка, nominative plural чоловіки́, genitive plural чоловікі́в, relational adjective чолові́чий, diminutive чолові́чок)

чолові́к (canonical)
čolovík (romanization)
чолові́ка (genitive)
чоловіки́ (nominative plural)
чоловікі́в (genitive plural)
чолові́чий (adjective relational)
чолові́чок (diminutive)
чолові́к (nominative singular)
чоловіки́ (nominative plural)
чолові́ка (genitive singular)
чоловікі́в (genitive plural)
чолові́кові (dative singular)
чолові́ку (dative singular)
чоловіка́м (dative plural)
чолові́ка (accusative singular)
чоловікі́в (accusative plural)
чолові́ком (instrumental singular)
чоловіка́ми (instrumental plural)
чолові́кові (locative singular)
чолові́ку (locative singular)
чоловіка́х (locative plural)
чолові́че (singular vocative)
чоловіки́ (plural vocative)

[t͡ʃɔɫɔˈʋʲik]

Uk-чоловік.ogg

From Old East Slavic человѣкъ (čelověkŭ), from Proto-Slavic *čьlověkъ, *čelověkъ.


дружина

дружи́на • (družýna) f inan (genitive дружи́ни, nominative plural дружи́ни, genitive plural дружи́н)

дружи́на (canonical)
družýna (romanization)
дружи́ни (genitive)
дружи́ни (nominative plural)
дружи́н (genitive plural)
дружи́на (nominative singular)
дружи́ни (nominative plural)
дружи́ни (genitive singular)
дружи́н (genitive plural)
дружи́ні (dative singular)
дружи́нам (dative plural)
дружи́ну (accusative singular)
дружи́ни (accusative plural)
дружи́ною (instrumental singular)
дружи́нами (instrumental plural)
дружи́ні (locative singular)
дружи́нах (locative plural)
дружи́но (singular vocative)
дружи́ни (plural vocative)

Uk-дружина.ogg

From Proto-Slavic *družina (“team, company”), from *drugъ (“friend, companion”) + *-ina.


жених

жени́х<b.pr>

жени́х • (ženýx) m pers (genitive жениха́, nominative plural женихи́, genitive plural женихі́в)

жени́х (canonical)
ženýx (romanization)
жениха́ (genitive)
женихи́ (nominative plural)
женихі́в (genitive plural)
жени́х (nominative singular)
женихи́ (nominative plural)
жениха́ (genitive singular)
женихі́в (genitive plural)
женихо́ві (dative singular)
жениху́ (dative singular)
жениха́м (dative plural)
жениха́ (accusative singular)
женихі́в (accusative plural)
женихо́м (instrumental singular)
жениха́ми (instrumental plural)
женихо́ві (locative singular)
жениху́ (locative singular)
жениха́х (locative plural)
жениху́ (singular vocative)
женихи́ (plural vocative)

uk-ndecl

жени́х<b.pr>


побратим

uk-noun

побрати́м<pr>

побрати́м • (pobratým) m pers (genitive побрати́ма, nominative plural побрати́ми, genitive plural побрати́мів, feminine по́сестра or посе́стра)

побрати́м (canonical)
pobratým (romanization)
побрати́ма (genitive)
побрати́ми (nominative plural)
побрати́мів (genitive plural)
по́сестра (feminine)
посе́стра (feminine)
побрати́м (nominative singular)
побрати́ми (nominative plural)
побрати́ма (genitive singular)
побрати́мів (genitive plural)
побрати́мові (dative singular)
побрати́му (dative singular)
побрати́мам (dative plural)
побрати́ма (accusative singular)
побрати́мів (accusative plural)
побрати́мом (instrumental singular)
побрати́мами (instrumental plural)
побрати́мові (locative singular)
побрати́мі (locative singular)
побрати́мах (locative plural)
побрати́ме (singular vocative)
побрати́ми (plural vocative)

uk-ndecl

побрати́м<pr>

Inherited from Proto-Slavic *pobratimъ, from *pobratiti.


вуй

uk-noun

вуй • (vuj) m pers (genitive ву́я, nominative plural ву́ї, genitive plural ву́їв)

vuj (romanization)
ву́я (genitive)
ву́ї (nominative plural)
ву́їв (genitive plural)
вуй (nominative singular)
ву́ї (nominative plural)
ву́я (genitive singular)
ву́їв (genitive plural)
ву́ю (dative singular)
ву́єві (dative singular)
ву́ям (dative plural)
ву́я (accusative singular)
ву́їв (accusative plural)
ву́єм (instrumental singular)
ву́ями (instrumental plural)
ву́ю (locative singular)
ву́єві (locative singular)
ву́ї (locative singular)
ву́ях (locative plural)
ву́ю (singular vocative)
ву́ї (plural vocative)

From Old Ukrainian уй (uj), from Proto-Slavic *ujь.


предок

пре́док<*.pr>

пре́док • (prédok) m pers (genitive пре́дка, nominative plural пре́дки, genitive plural пре́дків)

пре́док (canonical)
prédok (romanization)
пре́дка (genitive)
пре́дки (nominative plural)
пре́дків (genitive plural)
пре́док (nominative singular)
пре́дки (nominative plural)
пре́дка (genitive singular)
пре́дків (genitive plural)
пре́дкові (dative singular)
пре́дку (dative singular)
пре́дкам (dative plural)
пре́дка (accusative singular)
пре́дків (accusative plural)
пре́дком (instrumental singular)
пре́дками (instrumental plural)
пре́дкові (locative singular)
пре́дку (locative singular)
пре́дках (locative plural)
пре́дку (singular vocative)
пре́дки (plural vocative)

uk-ndecl

пре́док<*.pr>

Borrowed from Old Church Slavonic прҍдъкъ, compare Russian предок (predok), Belarusian продак (pródak); from Proto-Slavic *perdъkъ, compare Macedonian предок (predok), Slovene prednik, Serbo-Croatian предак, Czech předek, Polish przodek. By surface analysis, пред (pred) + -ок (-ok).


наречена

uk-noun

нарече́на<pr.+>

нарече́на • (narečéna) f pers (genitive нарече́ної, nominative plural нарече́ні, genitive plural нарече́них, masculine нарече́ний)

нарече́на (canonical)
narečéna (romanization)
нарече́ної (genitive)
нарече́ні (nominative plural)
нарече́них (genitive plural)
нарече́ний (masculine)
нарече́на (nominative singular)
нарече́ні (nominative plural)
нарече́ної (genitive singular)
нарече́них (genitive plural)
нарече́ній (dative singular)
нарече́ним (dative plural)
нарече́ну (accusative singular)
нарече́них (accusative plural)
нарече́ною (instrumental singular)
нарече́ними (instrumental plural)
нарече́ній (locative singular)
нарече́них (locative plural)
нарече́на (singular vocative)
нарече́ні (plural vocative)

uk-ndecl

нарече́на<pr.+>

Uk-наречена.ogg


сват

uk-noun

сват • (svat) m pers (genitive сва́та, nominative plural свати́, genitive plural сваті́в)

svat (romanization)
сва́та (genitive)
свати́ (nominative plural)
сваті́в (genitive plural)
сват (nominative singular)
свати́ (nominative plural)
сва́та (genitive singular)
сваті́в (genitive plural)
сва́тові (dative singular)
сва́ту (dative singular)
свата́м (dative plural)
сва́та (accusative singular)
сваті́в (accusative plural)
сва́том (instrumental singular)
свата́ми (instrumental plural)
сва́тові (locative singular)
сва́ті (locative singular)
свата́х (locative plural)
сва́те (singular vocative)
свати́ (plural vocative)


дівчина

((ді́вчина<pr.plstem:дівча́т.nompla>,дівчи́на<pr.plstem:дівча́т.nompla>))

ді́вчина or дівчи́на • (dívčyna or divčýna) f pers (genitive ді́вчини or дівчи́ни, nominative plural дівча́та, genitive plural дівча́т, diminutive дівча́)

ді́вчина (canonical)
дівчи́на (canonical)
dívčyna (romanization)
divčýna (romanization)
ді́вчини (genitive)
дівчи́ни (genitive)
дівча́та (nominative plural)
дівча́т (genitive plural)
дівча́ (diminutive)
ді́вчина (nominative singular)
дівчи́на (nominative singular)
дівча́та (nominative plural)
ді́вчини (genitive singular)
дівчи́ни (genitive singular)
дівча́т (genitive plural)
ді́вчині (dative singular)
дівчи́ні (dative singular)
дівча́там (dative plural)
ді́вчину (accusative singular)
дівчи́ну (accusative singular)
дівча́т (accusative plural)
ді́вчиною (instrumental singular)
дівчи́ною (instrumental singular)
дівча́тами (instrumental plural)
ді́вчині (locative singular)
дівчи́ні (locative singular)
дівча́тах (locative plural)
ді́вчино (singular vocative)
дівчи́но (singular vocative)
дівча́та (plural vocative)

Uk-дівчина.ogg

[dʲiu̯ˈt͡ʃɪnɐ]

Ultimately from Proto-Slavic *děva (“maiden, girl”). Cognates include Belarusian дзяўчы́на (dzjaŭčýna), Polish dziewczyna.


весілля

весі́лля • (vesíllja) n inan (genitive весі́лля, nominative plural весі́лля, genitive plural весі́ллів or весі́ль, relational adjective весі́льний)

весі́лля (canonical)
vesíllja (romanization)
весі́лля (genitive)
весі́лля (nominative plural)
весі́ллів (genitive plural)
весі́ль (genitive plural)
весі́льний (adjective relational)
весі́лля (nominative singular)
весі́лля (nominative plural)
весі́лля (genitive singular)
весі́ллів (genitive plural)
весі́ль (genitive plural)
весі́ллю (dative singular)
весі́ллям (dative plural)
весі́лля (accusative singular)
весі́лля (accusative plural)
весі́ллям (instrumental singular)
весі́ллями (instrumental plural)
весі́ллі (locative singular)
весі́ллях (locative plural)
весі́лля (singular vocative)
весі́лля (plural vocative)

[ʋeˈsʲilʲːɐ]

Uk-весілля.ogg

Compare Polish wesele, Belarusian вяселле (vjasjellje), Slovak veselie, all meaning "wedding party", Romanian veselie (“joy”). By surface analysis, веселий (veselyj, “happy, merry”) + -я (-ja). Ultimately from Proto-Slavic *veselьje either directly or via Polish.


пращур

uk-noun

пра́щурівський

пра́щур • (práščur) m pers (genitive пра́щура, nominative plural пра́щури, genitive plural пра́щурів, feminine пра́щурка, relational adjective пра́щурівський)

пра́щур (canonical)
práščur (romanization)
пра́щура (genitive)
пра́щури (nominative plural)
пра́щурів (genitive plural)
пра́щурка (feminine)
пра́щурівський (adjective relational)
пра́щур (nominative singular)
пра́щури (nominative plural)
пра́щура (genitive singular)
пра́щурів (genitive plural)
пра́щурові (dative singular)
пра́щуру (dative singular)
пра́щурам (dative plural)
пра́щура (accusative singular)
пра́щурів (accusative plural)
пра́щуром (instrumental singular)
пра́щурами (instrumental plural)
пра́щурові (locative singular)
пра́щурі (locative singular)
пра́щурах (locative plural)
пра́щуре (singular vocative)
пра́щури (plural vocative)

Inherited from Old East Slavic пращуръ (praščurŭ), from Proto-Slavic *praščurъ.

inh+

ancestor, forefather (one from whom a person is descended)


отець

uk-noun

((оте́ць<*.pr.stem:вітц.voc:о́тче>,оте́ць<*.pr.voce>))

оте́ць • (otécʹ) m pers (genitive вітця́ or отця́, nominative plural вітці́ or отці́, genitive plural вітці́в or отці́в)

оте́ць (canonical)
otécʹ (romanization)
вітця́ (genitive)
отця́ (genitive)
вітці́ (nominative plural)
отці́ (nominative plural)
вітці́в (genitive plural)
отці́в (genitive plural)
оте́ць (nominative singular)
вітці́ (nominative plural)
отці́ (nominative plural)
вітця́ (genitive singular)
отця́ (genitive singular)
вітці́в (genitive plural)
отці́в (genitive plural)
вітце́ві (dative singular)
вітцю́ (dative singular)
отце́ві (dative singular)
отцю́ (dative singular)
вітця́м (dative plural)
отця́м (dative plural)
вітця́ (accusative singular)
отця́ (accusative singular)
вітці́в (accusative plural)
отці́в (accusative plural)
вітце́м (instrumental singular)
отце́м (instrumental singular)
вітця́ми (instrumental plural)
отця́ми (instrumental plural)
вітце́ві (locative singular)
вітцю́ (locative singular)
вітці́ (locative singular)
отце́ві (locative singular)
отцю́ (locative singular)
отці́ (locative singular)
вітця́х (locative plural)
отця́х (locative plural)
о́тче (singular vocative)
вітці́ (plural vocative)
отці́ (plural vocative)

uk-ndecl

((оте́ць<*.pr.stem:вітц.voc:->,оте́ць<*.pr.voce>))

From Old East Slavic отьць (otĭcĭ), from Proto-Slavic *otьcь, from Proto-Indo-European *átta.


тато

uk-noun

та́то • (táto) m pers (genitive та́та, nominative plural та́ти, genitive plural тат, diminutive та́тко)

та́то (canonical)
táto (romanization)
та́та (genitive)
та́ти (nominative plural)
тат (genitive plural)
та́тко (diminutive)
та́то (nominative singular)
та́ти (nominative plural)
та́та (genitive singular)
тат (genitive plural)
та́тові (dative singular)
та́ту (dative singular)
та́там (dative plural)
та́та (accusative singular)
тат (accusative plural)
та́том (instrumental singular)
та́тами (instrumental plural)
та́тові (locative singular)
та́ті (locative singular)
та́тах (locative plural)
та́ту (singular vocative)
та́ти (plural vocative)

From Proto-Slavic *tata, compare Russian тата (tata).


вдовець

вдове́ць<*.pr.i>

вдове́ць • (vdovécʹ) m pers (genitive вдівця́, nominative plural вдівці́, genitive plural вдівці́в)

вдове́ць (canonical)
vdovécʹ (romanization)
вдівця́ (genitive)
вдівці́ (nominative plural)
вдівці́в (genitive plural)
вдове́ць (nominative singular)
вдівці́ (nominative plural)
вдівця́ (genitive singular)
вдівці́в (genitive plural)
вдівце́ві (dative singular)
вдівцю́ (dative singular)
вдівця́м (dative plural)
вдівця́ (accusative singular)
вдівці́в (accusative plural)
вдівце́м (instrumental singular)
вдівця́ми (instrumental plural)
вдівце́ві (locative singular)
вдівцю́ (locative singular)
вдівці́ (locative singular)
вдівця́х (locative plural)
вдівцю́ (singular vocative)
вдівці́ (plural vocative)

uk-ndecl

вдове́ць<*.pr.i>

[wdɔˈʋɛt͡sʲ]

вдіве́ць вдівець#Ukrainian

(dialectal) Alternative form of вдіве́ць (vdivécʹ, “widower”)


онук

uk-noun

ону́к • (onúk) m pers (genitive ону́ка, nominative plural ону́ки, genitive plural ону́ків, feminine ону́ка or ону́чка)

ону́к (canonical)
onúk (romanization)
ону́ка (genitive)
ону́ки (nominative plural)
ону́ків (genitive plural)
ону́ка (feminine)
ону́чка (feminine)
ону́к (nominative singular)
ону́ки (nominative plural)
ону́ка (genitive singular)
ону́ків (genitive plural)
ону́кові (dative singular)
ону́ку (dative singular)
ону́кам (dative plural)
ону́ка (accusative singular)
ону́ків (accusative plural)
ону́ком (instrumental singular)
ону́ками (instrumental plural)
ону́кові (locative singular)
ону́ку (locative singular)
ону́ках (locative plural)
ону́че (singular vocative)
ону́ки (plural vocative)

Inherited from Old East Slavic вънукъ (vŭnukŭ), from Proto-Slavic *vъnukъ.


донька

до́нька<*.pr>

до́нька • (dónʹka) f pers (genitive до́ньки, nominative plural до́ньки, genitive plural до́ньок)

до́нька (canonical)
dónʹka (romanization)
до́ньки (genitive)
до́ньки (nominative plural)
до́ньок (genitive plural)
до́нька (nominative singular)
до́ньки (nominative plural)
до́ньки (genitive singular)
до́ньок (genitive plural)
до́ньці (dative singular)
до́нькам (dative plural)
до́ньку (accusative singular)
до́ньок (accusative plural)
до́нькою (instrumental singular)
до́ньками (instrumental plural)
до́ньці (locative singular)
до́ньках (locative plural)
до́нько (singular vocative)
до́ньки (plural vocative)

uk-ndecl

до́нька<*.pr>


внука

uk-noun

вну́ка • (vnúka) f pers (genitive вну́ки, nominative plural вну́ки, genitive plural внук, masculine внук, diminutive вну́чка)

вну́ка (canonical)
vnúka (romanization)
вну́ки (genitive)
вну́ки (nominative plural)
внук (genitive plural)
внук (masculine)
вну́чка (diminutive)
вну́ка (nominative singular)
вну́ки (nominative plural)
вну́ки (genitive singular)
внук (genitive plural)
вну́ці (dative singular)
вну́кам (dative plural)
вну́ку (accusative singular)
внук (accusative plural)
вну́кою (instrumental singular)
вну́ками (instrumental plural)
вну́ці (locative singular)
вну́ках (locative plural)
вну́ко (singular vocative)
вну́ки (plural vocative)

ону́ка онука#Ukrainian

Alternative form of ону́ка f (onúka): granddaughter


родич

ро́дич • (ródyč) m pers (genitive ро́дича, nominative plural ро́дичі, genitive plural ро́дичів)

ро́дич (canonical)
ródyč (romanization)
ро́дича (genitive)
ро́дичі (nominative plural)
ро́дичів (genitive plural)
ро́дич (nominative singular)
ро́дичі (nominative plural)
ро́дича (genitive singular)
ро́дичів (genitive plural)
ро́дичеві (dative singular)
ро́дичу (dative singular)
ро́дичам (dative plural)
ро́дича (accusative singular)
ро́дичів (accusative plural)
ро́дичем (instrumental singular)
ро́дичами (instrumental plural)
ро́дичеві (locative singular)
ро́дичу (locative singular)
ро́дичі (locative singular)
ро́дичах (locative plural)
ро́дичу (singular vocative)
ро́дичі (plural vocative)

(figuratively) someone who resembles another


родич

ро́дич<anml>

ро́дич • (ródyč) m animal (genitive ро́дича, nominative plural ро́дичі, genitive plural ро́дичів)

ро́дич (canonical)
ródyč (romanization)
ро́дича (genitive)
ро́дичі (nominative plural)
ро́дичів (genitive plural)
ро́дич (nominative singular)
ро́дичі (nominative plural)
ро́дича (genitive singular)
ро́дичів (genitive plural)
ро́дичеві (dative singular)
ро́дичу (dative singular)
ро́дичам (dative plural)
ро́дича (accusative singular)
ро́дичі (accusative plural)
ро́дичів (accusative plural)
ро́дичем (instrumental singular)
ро́дичами (instrumental plural)
ро́дичеві (locative singular)
ро́дичу (locative singular)
ро́дичі (locative singular)
ро́дичах (locative plural)
ро́дичу (singular vocative)
ро́дичі (plural vocative)

uk-ndecl

ро́дич<anml>

(biology) conspecific (animal of the same species as another)


родич

uk-noun

ро́дич • (ródyč) m inan (genitive ро́дича, nominative plural ро́дичі, genitive plural ро́дичів)

ро́дич (canonical)
ródyč (romanization)
ро́дича (genitive)
ро́дичі (nominative plural)
ро́дичів (genitive plural)
ро́дич (nominative singular)
ро́дичі (nominative plural)
ро́дича (genitive singular)
ро́дичів (genitive plural)
ро́дичеві (dative singular)
ро́дичу (dative singular)
ро́дичам (dative plural)
ро́дич (accusative singular)
ро́дичі (accusative plural)
ро́дичем (instrumental singular)
ро́дичами (instrumental plural)
ро́дичу (locative singular)
ро́дичі (locative singular)
ро́дичах (locative plural)
ро́дичу (singular vocative)
ро́дичі (plural vocative)

(biology) conspecific (plant of the same species as another)


неньо

не́ньо • (nénʹo) m pers (genitive не́ня, nominative plural не́ні)

не́ньо (canonical)
nénʹo (romanization)
не́ня (genitive)
не́ні (nominative plural)
не́ньо (nominative singular)
не́ні (nominative plural)
не́ня (genitive singular)
не́нів (genitive plural)
не́неві (dative singular)
не́ню (dative singular)
не́ням (dative plural)
не́ня (accusative singular)
не́нів (accusative plural)
не́нем (instrumental singular)
не́нями (instrumental plural)
не́неві (locative singular)
не́ню (locative singular)
не́ні (locative singular)
не́нях (locative plural)
не́ню (singular vocative)
не́ні (plural vocative)

uk-ndecl

не́ньо<M.pr>

Compare Carpathian Rusyn ня́ньо (njánʹo).

(dialectal) dad, daddy (informal word for father)


дядько

uk-noun

дя́дько • (djádʹko) m pers (genitive дя́дька, nominative plural дядьки́, genitive plural дядькі́в)

дя́дько (canonical)
djádʹko (romanization)
дя́дька (genitive)
дядьки́ (nominative plural)
дядькі́в (genitive plural)
дя́дько (nominative singular)
дядьки́ (nominative plural)
дя́дька (genitive singular)
дядькі́в (genitive plural)
дя́дькові (dative singular)
дя́дьку (dative singular)
дядька́м (dative plural)
дя́дька (accusative singular)
дядькі́в (accusative plural)
дя́дьком (instrumental singular)
дядька́ми (instrumental plural)
дя́дькові (locative singular)
дя́дьку (locative singular)
дядька́х (locative plural)
дя́дьку (singular vocative)
дядьки́ (plural vocative)


прабаба

праба́ба • (prabába) f pers (genitive праба́би, nominative plural прабаби́)

праба́ба (canonical)
prabába (romanization)
праба́би (genitive)
прабаби́ (nominative plural)
праба́ба (nominative singular)
праба́би (nominative plural)
праба́би (genitive singular)
праба́б (genitive plural)
праба́бі (dative singular)
праба́бам (dative plural)
праба́бу (accusative singular)
праба́б (accusative plural)
праба́бою (instrumental singular)
праба́бами (instrumental plural)
праба́бі (locative singular)
праба́бах (locative plural)
праба́бо (singular vocative)
праба́би (plural vocative)

uk-ndecl

праба́ба<pr>

Inherited from Old East Slavic прабаба (prababa), from Proto-Slavic *prababa. By surface analysis, пра- (pra-) + ба́ба (bába).


молода

uk-noun

молода́ • (molodá) f pers (genitive молодо́ї, nominative plural молоді́, masculine молоди́й)

молода́ (canonical)
molodá (romanization)
молодо́ї (genitive)
молоді́ (nominative plural)
молоди́й (masculine)
молода́ (nominative singular)
молоді́ (nominative plural)
молодо́ї (genitive singular)
молоди́х (genitive plural)
молоді́й (dative singular)
молоди́м (dative plural)
молоду́ (accusative singular)
молоди́х (accusative plural)
молодо́ю (instrumental singular)
молоди́ми (instrumental plural)
молоді́й (locative singular)
молоди́х (locative plural)
молода́ (singular vocative)
молоді́ (plural vocative)

uk-ndecl

молода́<+.pr>


тітка

uk-noun

ті́тка • (títka) f pers (genitive ті́тки, nominative plural тітки́, genitive plural тіто́к)

ті́тка (canonical)
títka (romanization)
ті́тки (genitive)
тітки́ (nominative plural)
тіто́к (genitive plural)
ті́тка (nominative singular)
тітки́ (nominative plural)
ті́тки (genitive singular)
тіто́к (genitive plural)
ті́тці (dative singular)
тітка́м (dative plural)
ті́тку (accusative singular)
тіто́к (accusative plural)
ті́ткою (instrumental singular)
тітка́ми (instrumental plural)
ті́тці (locative singular)
тітка́х (locative plural)
ті́тко (singular vocative)
тітки́ (plural vocative)


копил

копи́л • (kopýl) m inan (genitive копила́, nominative plural копили́, genitive plural копилі́в)

копи́л (canonical)
kopýl (romanization)
копила́ (genitive)
копили́ (nominative plural)
копилі́в (genitive plural)
копи́л (nominative singular)
копили́ (nominative plural)
копила́ (genitive singular)
копилі́в (genitive plural)
копило́ві (dative singular)
копилу́ (dative singular)
копила́м (dative plural)
копи́л (accusative singular)
копили́ (accusative plural)
копило́м (instrumental singular)
копила́ми (instrumental plural)
копилі́ (locative singular)
копила́х (locative plural)
копи́ле (singular vocative)
копили́ (plural vocative)


цьоця

цьо́ця • (cʹócja) f pers (genitive цьо́ці, nominative plural цьо́ці, genitive plural цьоць)

цьо́ця (canonical)
cʹócja (romanization)
цьо́ці (genitive)
цьо́ці (nominative plural)
цьоць (genitive plural)
цьо́ця (nominative singular)
цьо́ці (nominative plural)
цьо́ці (genitive singular)
цьоць (genitive plural)
цьо́ці (dative singular)
цьо́цям (dative plural)
цьо́цю (accusative singular)
цьоць (accusative plural)
цьо́цею (instrumental singular)
цьо́цями (instrumental plural)
цьо́ці (locative singular)
цьо́цях (locative plural)
цьо́це (singular vocative)
цьо́ці (plural vocative)

[ˈt͡sʲɔt͡sʲɐ]

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-цьоця.wav

Compare Belarusian цёця (cjócja), Polish ciocia (“aunt”).


пасинок

па́синок<pr>

па́синок • (pásynok) m pers (genitive па́синока, nominative plural па́синоки, genitive plural па́синоків)

па́синок (canonical)
pásynok (romanization)
па́синока (genitive)
па́синоки (nominative plural)
па́синоків (genitive plural)
па́синок (nominative singular)
па́синки (nominative plural)
па́синка (genitive singular)
па́синків (genitive plural)
па́синкові (dative singular)
па́синку (dative singular)
па́синкам (dative plural)
па́синка (accusative singular)
па́синків (accusative plural)
па́синком (instrumental singular)
па́синками (instrumental plural)
па́синкові (locative singular)
па́синку (locative singular)
па́синках (locative plural)
па́синку (singular vocative)
па́синки (plural vocative)

uk-ndecl

па́синок<pr.*>

stepson (son of one's spouse, but not one's own child)


прадід

uk-noun

пра́дід • (prádid) m pers (genitive пра́діда, nominative plural пра́діди, genitive plural пра́дідів)

пра́дід (canonical)
prádid (romanization)
пра́діда (genitive)
пра́діди (nominative plural)
пра́дідів (genitive plural)
пра́дід (nominative singular)
пра́діди (nominative plural)
пра́діда (genitive singular)
пра́дідів (genitive plural)
пра́дідові (dative singular)
пра́діду (dative singular)
пра́дідам (dative plural)
пра́діда (accusative singular)
пра́дідів (accusative plural)
пра́дідом (instrumental singular)
пра́дідами (instrumental plural)
пра́дідові (locative singular)
пра́діді (locative singular)
пра́діду (locative singular)
пра́дідах (locative plural)
пра́діду (singular vocative)
пра́діди (plural vocative)


прабабуся

прабабу́ся<pr>

прабабу́ся • (prababúsja) f pers (genitive прабабу́сі, nominative plural прабабу́сі, genitive plural прабабу́сь)

прабабу́ся (canonical)
prababúsja (romanization)
прабабу́сі (genitive)
прабабу́сі (nominative plural)
прабабу́сь (genitive plural)
прабабу́ся (nominative singular)
прабабу́сі (nominative plural)
прабабу́сі (genitive singular)
прабабу́сь (genitive plural)
прабабу́сі (dative singular)
прабабу́сям (dative plural)
прабабу́сю (accusative singular)
прабабу́сь (accusative plural)
прабабу́сею (instrumental singular)
прабабу́сями (instrumental plural)
прабабу́сі (locative singular)
прабабу́сях (locative plural)
прабабу́сю (singular vocative)
прабабу́сі (plural vocative)

uk-ndecl

прабабу́ся<pr>


ґідо

From Bukovinian regional pronunciation of дідо, the Western Ukrainian variant of the Standard Ukrainian дід (grandfather), from Proto-Slavic *dědъ.

(Bukovina, Canada) grandfather, grandpa, gramps


шлюб

uk-noun

шлюб • (šljub) m inan (genitive шлю́бу, nominative plural шлю́би, genitive plural шлю́бів, relational adjective шлю́бний)

šljub (romanization)
шлю́бу (genitive)
шлю́би (nominative plural)
шлю́бів (genitive plural)
шлю́бний (adjective relational)
шлюб (nominative singular)
шлю́би (nominative plural)
шлю́бу (genitive singular)
шлю́бів (genitive plural)
шлю́бові (dative singular)
шлю́бу (dative singular)
шлю́бам (dative plural)
шлюб (accusative singular)
шлю́би (accusative plural)
шлю́бом (instrumental singular)
шлю́бами (instrumental plural)
шлю́бі (locative singular)
шлю́бах (locative plural)
шлю́бе (singular vocative)
шлю́би (plural vocative)

From Polish ślub, from Proto-Slavic *sъľubъ.

marriage, matrimony (state of being married)


швагер

шва́гер • (šváher) m pers (genitive шва́гра or шва́гера¹, nominative plural шва́гри or шва́гери¹, genitive plural шва́грів or шва́герів¹) (¹Rare.)

шва́гер (canonical)
šváher (romanization)
шва́гра (genitive)
шва́гера¹ (genitive)
шва́гри (nominative plural)
шва́гери¹ (nominative plural)
шва́грів (genitive plural)
шва́герів¹ (genitive plural)
шва́гер (nominative singular)
шва́гри (nominative plural)
шва́гери (nominative plural rare)
шва́гра (genitive singular)
шва́гера (genitive rare singular)
шва́грів (genitive plural)
шва́герів (genitive plural rare)
шва́грові (dative singular)
шва́гру (dative singular)
шва́герові (dative rare singular)
шва́геру (dative rare singular)
шва́грам (dative plural)
шва́герам (dative plural rare)
шва́гра (accusative singular)
шва́гера (accusative rare singular)
шва́грів (accusative plural)
шва́герів (accusative plural rare)
шва́гром (instrumental singular)
шва́гером (instrumental rare singular)
шва́грами (instrumental plural)
шва́герами (instrumental plural rare)
шва́грові (locative singular)
шва́грі (locative singular)
шва́герові (locative rare singular)
шва́гері (locative rare singular)
шва́грах (locative plural)
шва́герах (locative plural rare)
шва́гре (singular vocative)
шва́гере (rare singular vocative)
шва́гри (plural vocative)
шва́гери (plural rare vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-швагер.wav

шва́ґер шваґер#Ukrainian

(dialectal) Alternative form of шва́ґер (šváger, “brother-in-law”)


небіж

не́біж or небі́ж • (nébiž or nebíž) m pers (genitive не́божа or небо́жа, nominative plural небожі́, genitive plural небожі́в, feminine небо́га)

не́біж (canonical)
небі́ж (canonical)
nébiž (romanization)
nebíž (romanization)
не́божа (genitive)
небо́жа (genitive)
небожі́ (nominative plural)
небожі́в (genitive plural)
небо́га (feminine)
не́біж (nominative singular)
небі́ж (nominative singular)
небожі́ (nominative plural)
не́божа (genitive singular)
небо́жа (genitive singular)
небожі́в (genitive plural)
не́божеві (dative singular)
не́божу (dative singular)
небо́жеві (dative singular)
небо́жу (dative singular)
небожа́м (dative plural)
не́божа (accusative singular)
небо́жа (accusative singular)
небожі́в (accusative plural)
не́божем (instrumental singular)
небо́жем (instrumental singular)
небожа́ми (instrumental plural)
не́божеві (locative singular)
не́божу (locative singular)
не́божі (locative singular)
небо́жеві (locative singular)
небо́жу (locative singular)
небо́жі (locative singular)
небожа́х (locative plural)
не́боже (singular vocative)
небо́же (singular vocative)
небожі́ (plural vocative)

Back-formation from Proto-Slavic *nebože, vocative of *nebogъ.


одружуватися

uk-verb

одру́жуватися

одру́жуватися • (odrúžuvatysja) impf (perfective одружи́тися)

одру́жуватися (canonical)
odrúžuvatysja (romanization)
одружи́тися (perfective)
одру́жуватися (imperfective infinitive)
одру́жуватись (imperfective infinitive)
одру́жуваться (imperfective infinitive)
одру́жуваючись (adverbial imperfective present)
одру́жувавшись (adverbial imperfective past)
одру́жуваюся (first-person imperfective present singular)
одру́жуваюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду одру́жуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду одру́жуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду одру́жуваться (first-person future imperfective singular)
одру́жуватимусь (first-person future imperfective singular)
одру́жуватимуся (first-person future imperfective singular)
одру́жуваєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш одру́жуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш одру́жуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш одру́жуваться (future imperfective second-person singular)
одру́жуватимешся (future imperfective second-person singular)
одру́жувається (imperfective present singular third-person)
бу́де одру́жуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де одру́жуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де одру́жуваться (future imperfective singular third-person)
одру́жуватиметься (future imperfective singular third-person)
одру́жуваємся (first-person imperfective plural present)
одру́жуваємося (first-person imperfective plural present)
одру́жуваємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо одру́жуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо одру́жуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо одру́жуваться (first-person future imperfective plural)
одру́жуватимемось (first-person future imperfective plural)
одру́жуватимемося (first-person future imperfective plural)
одру́жуватимемся (first-person future imperfective plural)
одру́жуваєтеся (imperfective plural present second-person)
одру́жуваєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете одру́жуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете одру́жуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете одру́жуваться (future imperfective plural second-person)
одру́жуватиметесь (future imperfective plural second-person)
одру́жуватиметеся (future imperfective plural second-person)
одру́жуваються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть одру́жуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть одру́жуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть одру́жуваться (future imperfective plural third-person)
одру́жуватимуться (future imperfective plural third-person)
одру́жуваймося (first-person imperative plural)
одру́жуваймось (first-person imperative plural)
одру́жувайся (imperative second-person singular)
одру́жувайсь (imperative second-person singular)
одру́жувайтеся (imperative plural second-person)
одру́жувайтесь (imperative plural second-person)
одру́жувався (masculine past singular)
одру́жувавсь (masculine past singular)
одру́жувалися (masculine past plural)
одру́жувались (masculine past plural)
одру́жувалася (feminine past singular)
одру́жувалась (feminine past singular)
одру́жувалися (feminine past plural)
одру́жувались (feminine past plural)
одру́жувалося (neuter past singular)
одру́жувалось (neuter past singular)
одру́жувалися (neuter past plural)
одру́жувались (neuter past plural)

uk-conj

одру́жуватися<1a.impf>

Uk-одружуватися.ogg


невіста

uk-noun

неві́ста<pr>

неві́ста • (nevísta) f pers (genitive неві́сти, nominative plural неві́сти, genitive plural неві́ст)

неві́ста (canonical)
nevísta (romanization)
неві́сти (genitive)
неві́сти (nominative plural)
неві́ст (genitive plural)
неві́ста (nominative singular)
неві́сти (nominative plural)
неві́сти (genitive singular)
неві́ст (genitive plural)
неві́сті (dative singular)
неві́стам (dative plural)
неві́сту (accusative singular)
неві́ст (accusative plural)
неві́стою (instrumental singular)
неві́стами (instrumental plural)
неві́сті (locative singular)
неві́стах (locative plural)
неві́сто (singular vocative)
неві́сти (plural vocative)

uk-ndecl

неві́ста<pr>


близнюк

uk-noun

близню́к<b.pr>

близню́к • (blyznjúk) m pers (genitive близнюка́, nominative plural близнюки́, genitive plural близнюкі́в, feminine близню́чка, diminutive близнючо́к)

близню́к (canonical)
blyznjúk (romanization)
близнюка́ (genitive)
близнюки́ (nominative plural)
близнюкі́в (genitive plural)
близню́чка (feminine)
близнючо́к (diminutive)
близню́к (nominative singular)
близнюки́ (nominative plural)
близнюка́ (genitive singular)
близнюкі́в (genitive plural)
близнюко́ві (dative singular)
близнюку́ (dative singular)
близнюка́м (dative plural)
близнюка́ (accusative singular)
близнюкі́в (accusative plural)
близнюко́м (instrumental singular)
близнюка́ми (instrumental plural)
близнюко́ві (locative singular)
близнюку́ (locative singular)
близнюка́х (locative plural)
близнюку́ (singular vocative)
близнюки́ (plural vocative)

uk-ndecl

близню́к<b.pr>

Uk-близнюк.ogg


дядьо

uk-noun

дя́дьо • (djádʹo) m inan (genitive дя́дя, nominative plural дя́ді, genitive plural дя́дів)

дя́дьо (canonical)
djádʹo (romanization)
дя́дя (genitive)
дя́ді (nominative plural)
дя́дів (genitive plural)
дя́дьо (nominative singular)
дя́ді (nominative plural)
дя́дя (genitive singular)
дя́дів (genitive plural)
дя́деві (dative singular)
дя́дю (dative singular)
дя́дям (dative plural)
дя́дьо (accusative singular)
дя́ді (accusative plural)
дя́дем (instrumental singular)
дя́дями (instrumental plural)
дя́деві (locative singular)
дя́дю (locative singular)
дя́ді (locative singular)
дя́дях (locative plural)
дя́дю (singular vocative)
дя́ді (plural vocative)


своячка

своя́чка<*.pr>

своя́чка • (svojáčka) f pers (genitive своя́чки, nominative plural своя́чки, genitive plural своя́чок, masculine своя́к)

своя́чка (canonical)
svojáčka (romanization)
своя́чки (genitive)
своя́чки (nominative plural)
своя́чок (genitive plural)
своя́к (masculine)
своя́чка (nominative singular)
своя́чки (nominative plural)
своя́чки (genitive singular)
своя́чок (genitive plural)
своя́чці (dative singular)
своя́чкам (dative plural)
своя́чку (accusative singular)
своя́чок (accusative plural)
своя́чкою (instrumental singular)
своя́чками (instrumental plural)
своя́чці (locative singular)
своя́чках (locative plural)
своя́чко (singular vocative)
своя́чки (plural vocative)

uk-ndecl

своя́чка<*.pr>


дівер

uk-noun

ді́вер • (díver) m pers (genitive ді́вера, nominative plural ді́вери, genitive plural ді́верів)

ді́вер (canonical)
díver (romanization)
ді́вера (genitive)
ді́вери (nominative plural)
ді́верів (genitive plural)
ді́вер (nominative singular)
ді́вери (nominative plural)
ді́вера (genitive singular)
ді́верів (genitive plural)
ді́верові (dative singular)
ді́веру (dative singular)
ді́верам (dative plural)
ді́вера (accusative singular)
ді́верів (accusative plural)
ді́вером (instrumental singular)
ді́верами (instrumental plural)
ді́верові (locative singular)
ді́вері (locative singular)
ді́верах (locative plural)
ді́вере (singular vocative)
ді́вери (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-дівер.wav


ненька

head

ненька • (nenʹka)

nenʹka (romanization)
не́нька (nominative singular)
не́ньки (nominative plural)
не́ньки (genitive singular)
не́ньок (genitive plural)
не́ньці (dative singular)
не́нькам (dative plural)
не́ньку (accusative singular)
не́ньок (accusative plural)
не́нькою (instrumental singular)
не́ньками (instrumental plural)
не́ньці (locative singular)
не́ньках (locative plural)
не́нько (singular vocative)
не́ньки (plural vocative)

uk-ndecl

не́нька<*.pr>

Не́нько моя́!


свекруха

uk-noun

свекру́ха<pr>

свекру́ха • (svekrúxa) f pers (genitive свекру́хи, nominative plural свекру́хи, genitive plural свекру́х)

свекру́ха (canonical)
svekrúxa (romanization)
свекру́хи (genitive)
свекру́хи (nominative plural)
свекру́х (genitive plural)
свекру́ха (nominative singular)
свекру́хи (nominative plural)
свекру́хи (genitive singular)
свекру́х (genitive plural)
свекру́сі (dative singular)
свекру́хам (dative plural)
свекру́ху (accusative singular)
свекру́х (accusative plural)
свекру́хою (instrumental singular)
свекру́хами (instrumental plural)
свекру́сі (locative singular)
свекру́хах (locative plural)
свекру́хо (singular vocative)
свекру́хи (plural vocative)

uk-ndecl

свекру́ха<pr>

Uk-свекруха.ogg

a woman’s mother-in-law (husband’s mother only)


родителька

uk-noun

роди́телька<*.pr>

роди́телька • (rodýtelʹka) f pers (genitive роди́тельки, nominative plural роди́тельки, genitive plural роди́тельок, masculine роди́тель)

роди́телька (canonical)
rodýtelʹka (romanization)
роди́тельки (genitive)
роди́тельки (nominative plural)
роди́тельок (genitive plural)
роди́тель (masculine)
роди́телька (nominative singular)
роди́тельки (nominative plural)
роди́тельки (genitive singular)
роди́тельок (genitive plural)
роди́тельці (dative singular)
роди́телькам (dative plural)
роди́тельку (accusative singular)
роди́тельок (accusative plural)
роди́телькою (instrumental singular)
роди́тельками (instrumental plural)
роди́тельці (locative singular)
роди́тельках (locative plural)
роди́телько (singular vocative)
роди́тельки (plural vocative)

uk-ndecl

роди́телька<*.pr>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-родителька.wav

From роди́тель (rodýtelʹ, “parent”) + -ка (-ka, feminine suffix).


заручини

uk-noun

зару́чини<F.pl>

зару́чини • (zarúčyny) f inan pl (genitive зару́чин, plural only)

зару́чини (canonical)
zarúčyny (romanization)
зару́чин (genitive)
зару́чини (nominative plural)
зару́чин (genitive plural)
зару́чинам (dative plural)
зару́чини (accusative plural)
зару́чинами (instrumental plural)
зару́чинах (locative plural)
зару́чини (plural vocative)

uk-ndecl

зару́чини<F.pl>

From заручи́ти pf (zaručýty) + -ини (-yny). Compare Polish zaręczyny.

betrothal, engagement (commitment to be married)


заручити

uk-verb

заручи́ти • (zaručýty) pf (imperfective заруча́ти)

заручи́ти (canonical)
zaručýty (romanization)
заруча́ти (imperfective)
заручи́ти (infinitive perfective)
заручи́ть (infinitive perfective)
зару́чений (passive past perfective)
impersonal: зару́чено (passive past perfective)
заручи́вши (adverbial past perfective)
заручу́ (first-person future perfective singular)
зару́чиш (future perfective second-person singular)
зару́чить (future perfective singular third-person)
зару́чим (first-person future perfective plural)
зару́чимо (first-person future perfective plural)
зару́чите (future perfective plural second-person)
зару́чать (future perfective plural third-person)
заручі́м (first-person imperative plural)
заручі́мо (first-person imperative plural)
заручи́ (imperative second-person singular)
заручі́ть (imperative plural second-person)
заручи́в (masculine past singular)
заручи́ли (masculine past plural)
заручи́ла (feminine past singular)
заручи́ли (feminine past plural)
заручи́ло (neuter past singular)
заручи́ли (neuter past plural)

From за- (za-) + руч (ruč) + -и́ти (-ýty). Compare Polish zaręczyć.

(transitive) to betroth, to affiance, to engage (commit to marriage)


заручати

заруча́ти • (zaručáty) impf (perfective заручи́ти)

заруча́ти (canonical)
zaručáty (romanization)
заручи́ти (perfective)
заруча́ти (imperfective infinitive)
заруча́ть (imperfective infinitive)
заруча́ючи (adverbial imperfective present)
заруча́вши (adverbial imperfective past)
заруча́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду заруча́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду заруча́ть (first-person future imperfective singular)
заруча́тиму (first-person future imperfective singular)
заруча́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заруча́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш заруча́ть (future imperfective second-person singular)
заруча́тимеш (future imperfective second-person singular)
заруча́є (imperfective present singular third-person)
бу́де заруча́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де заруча́ть (future imperfective singular third-person)
заруча́тиме (future imperfective singular third-person)
заруча́єм (first-person imperfective plural present)
заруча́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заруча́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо заруча́ть (first-person future imperfective plural)
заруча́тимемо (first-person future imperfective plural)
заруча́тимем (first-person future imperfective plural)
заруча́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заруча́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете заруча́ть (future imperfective plural second-person)
заруча́тимете (future imperfective plural second-person)
заруча́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заруча́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заруча́ть (future imperfective plural third-person)
заруча́тимуть (future imperfective plural third-person)
заруча́ймо (first-person imperative plural)
заруча́й (imperative second-person singular)
заруча́йте (imperative plural second-person)
заруча́в (masculine past singular)
заруча́ли (masculine past plural)
заруча́ла (feminine past singular)
заруча́ли (feminine past plural)
заруча́ло (neuter past singular)
заруча́ли (neuter past plural)

From за- (za-) + руч (ruč) + -а́ти (-áty). Compare Polish zaręczać.


заручений

uk-adj

зару́чений • (zarúčenyj)

зару́чений (canonical)
zarúčenyj (romanization)
зару́чений (masculine nominative)
зару́чене (neuter nominative)
зару́чена (feminine nominative)
зару́чені (nominative plural)
зару́ченого (genitive masculine neuter)
зару́ченої (feminine genitive)
зару́чених (genitive plural)
зару́ченому (dative masculine neuter)
зару́ченій (dative feminine)
зару́ченим (dative plural)
зару́ченого (accusative animate masculine)
зару́чене (accusative neuter)
зару́чену (accusative feminine)
зару́чених (accusative animate plural)
зару́чений (accusative inanimate masculine)
зару́чені (accusative inanimate plural)
зару́ченим (instrumental masculine neuter)
зару́ченою (feminine instrumental)
зару́ченими (instrumental plural)
зару́ченому (locative masculine neuter)
зару́ченім (locative masculine neuter)
зару́ченій (feminine locative)
зару́чених (locative plural)


медовий місяць

uk-noun

медо́вий<+> мі́сяць<M.c>

медо́вий мі́сяць • (medóvyj mísjacʹ) m inan (genitive медо́вого мі́сяця, nominative plural медо́ві місяці́, genitive plural медо́вих місяці́в)

медо́вий мі́сяць (canonical)
medóvyj mísjacʹ (romanization)
медо́вого мі́сяця (genitive)
медо́ві місяці́ (nominative plural)
медо́вих місяці́в (genitive plural)
медо́вий мі́сяць (nominative singular)
медо́ві місяці́ (nominative plural)
медо́вого мі́сяця (genitive singular)
медо́вих місяці́в (genitive plural)
медо́вому мі́сяцеві (dative singular)
медо́вому мі́сяцю (dative singular)
медо́вим місяця́м (dative plural)
медо́вий мі́сяць (accusative singular)
медо́ві місяці́ (accusative plural)
медо́вим мі́сяцем (instrumental singular)
медо́вими місяця́ми (instrumental plural)
медо́вому мі́сяцю (locative singular)
медо́вому мі́сяці (locative singular)
медо́вім мі́сяцю (locative singular)
медо́вім мі́сяці (locative singular)
медо́вих місяця́х (locative plural)
медо́вий мі́сяцю (singular vocative)
медо́ві місяці́ (plural vocative)

uk-ndecl

медо́вий<+> мі́сяць<M.c>

Calque of French lune de miel, itself a calque of English honeymoon. Compare Russian медо́вый ме́сяц (medóvyj mésjac), Belarusian мядо́вы ме́сяц (mjadóvy mjésjac), Polish miesiąc miodowy.

cog

медо́вый ме́сяц

мядо́вы ме́сяц


подружжя

uk-noun

подру́жжя<locju:i.genpl:подру́жжів>

подру́жжя • (podrúžžja) n inan (genitive подру́жжя, nominative plural подру́жжя, genitive plural подру́жжів, relational adjective подру́жній)

подру́жжя (canonical)
podrúžžja (romanization)
подру́жжя (genitive)
подру́жжя (nominative plural)
подру́жжів (genitive plural)
подру́жній (adjective relational)
подру́жжя (nominative singular)
подру́жжя (nominative plural)
подру́жжя (genitive singular)
подру́жжів (genitive plural)
подру́жжю (dative singular)
подру́жжям (dative plural)
подру́жжя (accusative singular)
подру́жжя (accusative plural)
подру́жжям (instrumental singular)
подру́жжями (instrumental plural)
подру́жжю (locative singular)
подру́жжі (locative singular)
подру́жжях (locative plural)
подру́жжя (singular vocative)
подру́жжя (plural vocative)

uk-ndecl

подру́жжя<locju:i.genpl:подру́жжів>

Uk-подружжя.ogg


подружній

uk-adj

подру́жній • (podrúžnij)

подру́жній (canonical)
podrúžnij (romanization)
подру́жній (masculine nominative)
подру́жнє (neuter nominative)
подру́жня (feminine nominative)
подру́жні (nominative plural)
подру́жнього (genitive masculine neuter)
подру́жньої (feminine genitive)
подру́жніх (genitive plural)
подру́жньому (dative masculine neuter)
подру́жній (dative feminine)
подру́жнім (dative plural)
подру́жнього (accusative animate masculine)
подру́жнє (accusative neuter)
подру́жню (accusative feminine)
подру́жніх (accusative animate plural)
подру́жній (accusative inanimate masculine)
подру́жні (accusative inanimate plural)
подру́жнім (instrumental masculine neuter)
подру́жньою (feminine instrumental)
подру́жніми (instrumental plural)
подру́жньому (locative masculine neuter)
подру́жнім (locative masculine neuter)
подру́жній (feminine locative)
подру́жніх (locative plural)

(relational) marital, matrimonial, conjugal, connubial (of or relating to a married couple)


шлюбний

шлю́бний • (šljúbnyj)

шлю́бний (canonical)
šljúbnyj (romanization)
шлю́бний (masculine nominative)
шлю́бне (neuter nominative)
шлю́бна (feminine nominative)
шлю́бні (nominative plural)
шлю́бного (genitive masculine neuter)
шлю́бної (feminine genitive)
шлю́бних (genitive plural)
шлю́бному (dative masculine neuter)
шлю́бній (dative feminine)
шлю́бним (dative plural)
шлю́бного (accusative animate masculine)
шлю́бне (accusative neuter)
шлю́бну (accusative feminine)
шлю́бних (accusative animate plural)
шлю́бний (accusative inanimate masculine)
шлю́бні (accusative inanimate plural)
шлю́бним (instrumental masculine neuter)
шлю́бною (feminine instrumental)
шлю́бними (instrumental plural)
шлю́бному (locative masculine neuter)
шлю́бнім (locative masculine neuter)
шлю́бній (feminine locative)
шлю́бних (locative plural)

Uk-шлюбний.ogg

From шлюб m (šljub, “marriage, matrimony”) + -ний (-nyj). Compare Belarusian шлю́бны (šljúbny), Polish ślubny.

af

(relational) marriage (attributive), marital, matrimonial, conjugal, connubial

шлю́бний до́говір

prenuptial agreement; marriage agreement


весільний

uk-adj

весі́льний • (vesílʹnyj)

весі́льний (canonical)
vesílʹnyj (romanization)
весі́льний (masculine nominative)
весі́льне (neuter nominative)
весі́льна (feminine nominative)
весі́льні (nominative plural)
весі́льного (genitive masculine neuter)
весі́льної (feminine genitive)
весі́льних (genitive plural)
весі́льному (dative masculine neuter)
весі́льній (dative feminine)
весі́льним (dative plural)
весі́льного (accusative animate masculine)
весі́льне (accusative neuter)
весі́льну (accusative feminine)
весі́льних (accusative animate plural)
весі́льний (accusative inanimate masculine)
весі́льні (accusative inanimate plural)
весі́льним (instrumental masculine neuter)
весі́льною (feminine instrumental)
весі́льними (instrumental plural)
весі́льному (locative masculine neuter)
весі́льнім (locative masculine neuter)
весі́льній (feminine locative)
весі́льних (locative plural)

Uk-весільний.ogg

From весі́лля n (vesíllja, “wedding”) + -ний (-nyj). Compare Polish weselny.


весільна сукня

uk-noun

весі́льна<+> су́кня<*>

весі́льна су́кня • (vesílʹna súknja) f inan (genitive весі́льної су́кні, nominative plural весі́льні су́кні, genitive plural весі́льних су́конь)

весі́льна су́кня (canonical)
vesílʹna súknja (romanization)
весі́льної су́кні (genitive)
весі́льні су́кні (nominative plural)
весі́льних су́конь (genitive plural)
весі́льна су́кня (nominative singular)
весі́льні су́кні (nominative plural)
весі́льної су́кні (genitive singular)
весі́льних су́конь (genitive plural)
весі́льній су́кні (dative singular)
весі́льним су́кням (dative plural)
весі́льну су́кню (accusative singular)
весі́льні су́кні (accusative plural)
весі́льною су́кнею (instrumental singular)
весі́льними су́княми (instrumental plural)
весі́льній су́кні (locative singular)
весі́льних су́княх (locative plural)
весі́льна су́кне (singular vocative)
весі́льні су́кні (plural vocative)

uk-ndecl

весі́льна<+> су́кня<*>

uk:весільна сукня


коровай

uk-noun

корова́й<genju>

корова́й • (korováj) m inan (genitive корова́ю, nominative plural корова́ї, genitive plural корова́їв)

корова́й (canonical)
korováj (romanization)
корова́ю (genitive)
корова́ї (nominative plural)
корова́їв (genitive plural)
корова́й (nominative singular)
корова́ї (nominative plural)
корова́ю (genitive singular)
корова́їв (genitive plural)
корова́ю (dative singular)
корова́єві (dative singular)
корова́ям (dative plural)
корова́й (accusative singular)
корова́ї (accusative plural)
корова́єм (instrumental singular)
корова́ями (instrumental plural)
корова́ю (locative singular)
корова́ї (locative singular)
корова́ях (locative plural)
корова́ю (singular vocative)
корова́ї (plural vocative)

uk-ndecl

корова́й<genju>

Uk-коровай.ogg

Inherited from Old East Slavic короваи (korovai), from Proto-Slavic *korvajь. Cognate with Russian карава́й (karaváj), Bulgarian крава́й (kraváj), Serbo-Croatian кра̀ва̄ј (“type of cake fed to the bride and groom”) (genitive крава́ја), Slovene kravȃj, krávaj. Per Vasmer, probably related to коро́ва (koróva, “cow, also dialectally bride”); originally thought to have been a wedding gift that was intended to induce fertility.

cog

korovai (large, single-piece round or rectangular loaf of bread, elaborately decorated and served at a wedding)


племінник

uk-noun

племі́нник<pr>

племі́нник • (plemínnyk) m pers (genitive племі́нника, nominative plural племі́нники, genitive plural племі́нників, feminine племі́нниця)

племі́нник (canonical)
plemínnyk (romanization)
племі́нника (genitive)
племі́нники (nominative plural)
племі́нників (genitive plural)
племі́нниця (feminine)
племі́нник (nominative singular)
племі́нники (nominative plural)
племі́нника (genitive singular)
племі́нників (genitive plural)
племі́нникові (dative singular)
племі́ннику (dative singular)
племі́нникам (dative plural)
племі́нника (accusative singular)
племі́нників (accusative plural)
племі́нником (instrumental singular)
племі́нниками (instrumental plural)
племі́нникові (locative singular)
племі́ннику (locative singular)
племі́нниках (locative plural)
племі́ннику (singular vocative)
племі́нники (plural vocative)

uk-ndecl

племі́нник<pr>

Uk-племінник.ogg

From пле́м'я (plémʺja) + -ник (-nyk). Compare Russian племя́нник (plemjánnik), Belarusian пляме́ннік (pljamjénnik).


небога

uk-noun

небо́га • (nebóha) f pers (genitive небо́ги, nominative plural небо́ги, genitive plural небо́г, masculine не́біж or небі́ж)

небо́га (canonical)
nebóha (romanization)
небо́ги (genitive)
небо́ги (nominative plural)
небо́г (genitive plural)
не́біж (masculine)
небі́ж (masculine)
небо́га (nominative singular)
небо́ги (nominative plural)
небо́ги (genitive singular)
небо́г (genitive plural)
небо́зі (dative singular)
небо́гам (dative plural)
небо́гу (accusative singular)
небо́г (accusative plural)
небо́гою (instrumental singular)
небо́гами (instrumental plural)
небо́зі (locative singular)
небо́гах (locative plural)
небо́го (singular vocative)
небо́ги (plural vocative)

From Proto-Slavic *neboga. Cognate with Belarusian нябо́га (njabóha).


племінниця

племі́нниця<pr>

племі́нниця • (plemínnycja) f pers (genitive племі́нниці, nominative plural племі́нниці, genitive plural племі́нниць, masculine племі́нник)

племі́нниця (canonical)
plemínnycja (romanization)
племі́нниці (genitive)
племі́нниці (nominative plural)
племі́нниць (genitive plural)
племі́нник (masculine)
племі́нниця (nominative singular)
племі́нниці (nominative plural)
племі́нниці (genitive singular)
племі́нниць (genitive plural)
племі́нниці (dative singular)
племі́нницям (dative plural)
племі́нницю (accusative singular)
племі́нниць (accusative plural)
племі́нницею (instrumental singular)
племі́нницями (instrumental plural)
племі́нниці (locative singular)
племі́нницях (locative plural)
племі́ннице (singular vocative)
племі́нниці (plural vocative)

uk-ndecl

племі́нниця<pr>

From пле́м'я (plémʺja) + -ниця (-nycja). Compare Russian племя́нница (plemjánnica), Belarusian пляме́нніца (pljamjénnica).


тета

uk-noun

те́та • (téta) f pers (genitive те́ти, nominative plural те́ти, genitive plural тет)

те́та (canonical)
téta (romanization)
те́ти (genitive)
те́ти (nominative plural)
тет (genitive plural)
те́та (nominative singular)
те́ти (nominative plural)
те́ти (genitive singular)
тет (genitive plural)
те́ті (dative singular)
те́там (dative plural)
те́ту (accusative singular)
тет (accusative plural)
те́тою (instrumental singular)
те́тами (instrumental plural)
те́ті (locative singular)
те́тах (locative plural)
те́то (singular vocative)
те́ти (plural vocative)

Inherited from Old East Slavic тета (teta), from Proto-Slavic *teta.


полігамія

uk-noun

поліга́мія<sg>

поліга́мія • (polihámija) f inan (genitive поліга́мії, uncountable, relational adjective поліга́мний)

поліга́мія (canonical)
polihámija (romanization)
поліга́мії (genitive)
поліга́мний (adjective relational)
поліга́мія (nominative singular)
поліга́мії (genitive singular)
поліга́мії (dative singular)
поліга́мію (accusative singular)
поліга́мією (instrumental singular)
поліга́мії (locative singular)
поліга́міє (singular vocative)

uk-ndecl

поліга́мія<sg>

Ultimately from Ancient Greek πολυγαμία (polugamía). Compare Russian полигами́я (poligamíja), Belarusian паліга́мія (palihámija), Polish poligamia.


багатошлюбність

uk-noun

багатошлю́бність<io.sg>

багатошлю́бність • (bahatošljúbnistʹ) f inan (genitive багатошлю́бності or багатошлю́бности, uncountable)

багатошлю́бність (canonical)
bahatošljúbnistʹ (romanization)
багатошлю́бності (genitive)
багатошлю́бности (genitive)
багатошлю́бність (nominative singular)
багатошлю́бності (genitive singular)
багатошлю́бности (genitive singular)
багатошлю́бності (dative singular)
багатошлю́бність (accusative singular)
багатошлю́бністю (instrumental singular)
багатошлю́бності (locative singular)
багатошлю́бносте (singular vocative)

uk-ndecl

багатошлю́бність<io.sg>

багатошлю́бний (bahatošljúbnyj) + -ість (-istʹ)

af

багатошлю́бний


багатошлюбний

uk-adj

багатошлю́бний

багатошлю́бність

багатошлю́бний • (bahatošljúbnyj) (abstract noun багатошлю́бність)

багатошлю́бний (canonical)
bahatošljúbnyj (romanization)
багатошлю́бність (abstract-noun)
багатошлю́бний (masculine nominative)
багатошлю́бне (neuter nominative)
багатошлю́бна (feminine nominative)
багатошлю́бні (nominative plural)
багатошлю́бного (genitive masculine neuter)
багатошлю́бної (feminine genitive)
багатошлю́бних (genitive plural)
багатошлю́бному (dative masculine neuter)
багатошлю́бній (dative feminine)
багатошлю́бним (dative plural)
багатошлю́бного (accusative animate masculine)
багатошлю́бне (accusative neuter)
багатошлю́бну (accusative feminine)
багатошлю́бних (accusative animate plural)
багатошлю́бний (accusative inanimate masculine)
багатошлю́бні (accusative inanimate plural)
багатошлю́бним (instrumental masculine neuter)
багатошлю́бною (feminine instrumental)
багатошлю́бними (instrumental plural)
багатошлю́бному (locative masculine neuter)
багатошлю́бнім (locative masculine neuter)
багатошлю́бній (feminine locative)
багатошлю́бних (locative plural)

uk-adecl

багатошлю́бний

From багато- (bahato-) + шлюб (šljub, “marriage”) + -ний (-nyj).


одношлюбність

uk-noun

одношлю́бність<io.sg>

одношлю́бність • (odnošljúbnistʹ) f inan (genitive одношлю́бності or одношлю́бности, uncountable)

одношлю́бність (canonical)
odnošljúbnistʹ (romanization)
одношлю́бності (genitive)
одношлю́бности (genitive)
одношлю́бність (nominative singular)
одношлю́бності (genitive singular)
одношлю́бности (genitive singular)
одношлю́бності (dative singular)
одношлю́бність (accusative singular)
одношлю́бністю (instrumental singular)
одношлю́бності (locative singular)
одношлю́бносте (singular vocative)

uk-ndecl

одношлю́бність<io.sg>

Uk-одношлюбність.ogg

From одношлю́бний (odnošljúbnyj) + -ість (-istʹ). Compare Belarusian аднашлю́бнасць (adnašljúbnascʹ).

af

одношлю́бний

cog

аднашлю́бнасць


моногамія

uk-noun

монога́мія<sg>

монога́мія • (monohámija) f inan (genitive монога́мії, uncountable, relational adjective монога́мний)

монога́мія (canonical)
monohámija (romanization)
монога́мії (genitive)
монога́мний (adjective relational)
монога́мія (nominative singular)
монога́мії (genitive singular)
монога́мії (dative singular)
монога́мію (accusative singular)
монога́мією (instrumental singular)
монога́мії (locative singular)
монога́міє (singular vocative)

uk-ndecl

монога́мія<sg>

Ultimately from Ancient Greek μονογαμία (monogamía). Compare Russian монога́мия (monogámija), Belarusian манага́мія (manahámija), Polish monogamia.


полігамний

uk-adj

поліга́мний • (polihámnyj)

поліга́мний (canonical)
polihámnyj (romanization)
поліга́мний (masculine nominative)
поліга́мне (neuter nominative)
поліга́мна (feminine nominative)
поліга́мні (nominative plural)
поліга́много (genitive masculine neuter)
поліга́мної (feminine genitive)
поліга́мних (genitive plural)
поліга́мному (dative masculine neuter)
поліга́мній (dative feminine)
поліга́мним (dative plural)
поліга́много (accusative animate masculine)
поліга́мне (accusative neuter)
поліга́мну (accusative feminine)
поліга́мних (accusative animate plural)
поліга́мний (accusative inanimate masculine)
поліга́мні (accusative inanimate plural)
поліга́мним (instrumental masculine neuter)
поліга́мною (feminine instrumental)
поліга́мними (instrumental plural)
поліга́мному (locative masculine neuter)
поліга́мнім (locative masculine neuter)
поліга́мній (feminine locative)
поліга́мних (locative plural)

From поліга́мія (polihámija, “polygamy”) + -ний (-nyj). Compare Russian полига́мный (poligámnyj), Belarusian паліга́мны (palihámny).


моногамний

uk-adj

монога́мний • (monohámnyj)

монога́мний (canonical)
monohámnyj (romanization)
монога́мний (masculine nominative)
монога́мне (neuter nominative)
монога́мна (feminine nominative)
монога́мні (nominative plural)
монога́много (genitive masculine neuter)
монога́мної (feminine genitive)
монога́мних (genitive plural)
монога́мному (dative masculine neuter)
монога́мній (dative feminine)
монога́мним (dative plural)
монога́много (accusative animate masculine)
монога́мне (accusative neuter)
монога́мну (accusative feminine)
монога́мних (accusative animate plural)
монога́мний (accusative inanimate masculine)
монога́мні (accusative inanimate plural)
монога́мним (instrumental masculine neuter)
монога́мною (feminine instrumental)
монога́мними (instrumental plural)
монога́мному (locative masculine neuter)
монога́мнім (locative masculine neuter)
монога́мній (feminine locative)
монога́мних (locative plural)

From монога́мія (monohámija, “monogamy”) + -ний (-nyj). Compare Russian монога́мный (monogámnyj), Belarusian манага́мны (manahámny).


одношлюбний

uk-adj

одношлю́бний

одношлю́бність

одношлю́бний • (odnošljúbnyj) (abstract noun одношлю́бність)

одношлю́бний (canonical)
odnošljúbnyj (romanization)
одношлю́бність (abstract-noun)
одношлю́бний (masculine nominative)
одношлю́бне (neuter nominative)
одношлю́бна (feminine nominative)
одношлю́бні (nominative plural)
одношлю́бного (genitive masculine neuter)
одношлю́бної (feminine genitive)
одношлю́бних (genitive plural)
одношлю́бному (dative masculine neuter)
одношлю́бній (dative feminine)
одношлю́бним (dative plural)
одношлю́бного (accusative animate masculine)
одношлю́бне (accusative neuter)
одношлю́бну (accusative feminine)
одношлю́бних (accusative animate plural)
одношлю́бний (accusative inanimate masculine)
одношлю́бні (accusative inanimate plural)
одношлю́бним (instrumental masculine neuter)
одношлю́бною (feminine instrumental)
одношлю́бними (instrumental plural)
одношлю́бному (locative masculine neuter)
одношлю́бнім (locative masculine neuter)
одношлю́бній (feminine locative)
одношлю́бних (locative plural)

uk-adecl

одношлю́бний

From одно- (odno-) + шлюб (šljub, “marriage”) + -ний (-nyj). Compare Belarusian аднашлю́бны (adnašljúbny).


весільний торт

uk-noun

весі́льний<+> торт<>

весі́льний торт • (vesílʹnyj tort) m inan (genitive весі́льного то́рта, nominative plural весі́льні то́рти, genitive plural весі́льних то́ртів)

весі́льний торт (canonical)
vesílʹnyj tort (romanization)
весі́льного то́рта (genitive)
весі́льні то́рти (nominative plural)
весі́льних то́ртів (genitive plural)
весі́льний то́рт (nominative singular)
весі́льні то́рти (nominative plural)
весі́льного то́рта (genitive singular)
весі́льних то́ртів (genitive plural)
весі́льному то́ртові (dative singular)
весі́льному то́рту (dative singular)
весі́льним то́ртам (dative plural)
весі́льний то́рт (accusative singular)
весі́льні то́рти (accusative plural)
весі́льним то́ртом (instrumental singular)
весі́льними то́ртами (instrumental plural)
весі́льному то́рті (locative singular)
весі́льнім то́рті (locative singular)
весі́льних то́ртах (locative plural)
весі́льний то́рте (singular vocative)
весі́льні то́рти (plural vocative)

uk-ndecl

весі́льний<+> торт<>


одностатевий шлюб

uk-noun

одностате́вий<+> шлюб<genu>

одностате́вий шлюб • (odnostatévyj šljub) m inan (genitive одностате́вого шлю́бу, nominative plural одностате́ві шлю́би, genitive plural одностате́вих шлю́бів)

одностате́вий шлюб (canonical)
odnostatévyj šljub (romanization)
одностате́вого шлю́бу (genitive)
одностате́ві шлю́би (nominative plural)
одностате́вих шлю́бів (genitive plural)
одностате́вий шлю́б (nominative singular)
одностате́ві шлю́би (nominative plural)
одностате́вого шлю́бу (genitive singular)
одностате́вих шлю́бів (genitive plural)
одностате́вому шлю́бові (dative singular)
одностате́вому шлю́бу (dative singular)
одностате́вим шлю́бам (dative plural)
одностате́вий шлю́б (accusative singular)
одностате́ві шлю́би (accusative plural)
одностате́вим шлю́бом (instrumental singular)
одностате́вими шлю́бами (instrumental plural)
одностате́вому шлю́бі (locative singular)
одностате́вім шлю́бі (locative singular)
одностате́вих шлю́бах (locative plural)
одностате́вий шлю́бе (singular vocative)
одностате́ві шлю́би (plural vocative)

uk-ndecl

одностате́вий<+> шлюб<genu>


розлучення

uk-noun

розлу́чення<loci:ju>

розлу́чення • (rozlúčennja) n inan (genitive розлу́чення, nominative plural розлу́чення, genitive plural розлу́чень)

розлу́чення (canonical)
rozlúčennja (romanization)
розлу́чення (genitive)
розлу́чення (nominative plural)
розлу́чень (genitive plural)
розлу́чення (nominative singular)
розлу́чення (nominative plural)
розлу́чення (genitive singular)
розлу́чень (genitive plural)
розлу́ченню (dative singular)
розлу́ченням (dative plural)
розлу́чення (accusative singular)
розлу́чення (accusative plural)
розлу́ченням (instrumental singular)
розлу́ченнями (instrumental plural)
розлу́ченні (locative singular)
розлу́ченню (locative singular)
розлу́ченнях (locative plural)
розлу́чення (singular vocative)
розлу́чення (plural vocative)

uk-ndecl

розлу́чення<loci:ju>

Uk-розлучення.ogg

From розлучи́ти (rozlučýty) + -ення (-ennja).


розлучитися

uk-verb

розлучи́тися

розлуча́тися

розлучи́тися • (rozlučýtysja) pf (imperfective розлуча́тися)

розлучи́тися (canonical)
rozlučýtysja (romanization)
розлуча́тися (imperfective)
розлучи́тися (infinitive perfective)
розлучи́тись (infinitive perfective)
розлучи́ться (infinitive perfective)
розлучи́вшись (adverbial past perfective)
розлучу́ся (first-person future perfective singular)
розлучу́сь (first-person future perfective singular)
розлу́чишся (future perfective second-person singular)
розлу́читься (future perfective singular third-person)
розлу́чимся (first-person future perfective plural)
розлу́чимося (first-person future perfective plural)
розлу́чимось (first-person future perfective plural)
розлу́читеся (future perfective plural second-person)
розлу́читесь (future perfective plural second-person)
розлу́чаться (future perfective plural third-person)
розлучі́мся (first-person imperative plural)
розлучі́мося (first-person imperative plural)
розлучі́мось (first-person imperative plural)
розлучи́ся (imperative second-person singular)
розлучи́сь (imperative second-person singular)
розлучі́ться (imperative plural second-person)
розлучи́вся (masculine past singular)
розлучи́всь (masculine past singular)
розлучи́лися (masculine past plural)
розлучи́лись (masculine past plural)
розлучи́лася (feminine past singular)
розлучи́лась (feminine past singular)
розлучи́лися (feminine past plural)
розлучи́лись (feminine past plural)
розлучи́лося (neuter past singular)
розлучи́лось (neuter past singular)
розлучи́лися (neuter past plural)
розлучи́лись (neuter past plural)

uk-conj

розлучи́тися<4c.pf>

[rɔzɫʊˈt͡ʃɪtesʲɐ]

Uk-розлучитися.ogg

From розлучи́ти (rozlučýty) + -ся (-sja). Compare Russian разлучи́ться (razlučítʹsja), Belarusian разлучы́цца (razlučýcca), Polish rozłączyć się.

cog

разлучи́ться


розлучатися

uk-verb

розлуча́тися

розлучи́тися

розлуча́тися • (rozlučátysja) impf (perfective розлучи́тися)

розлуча́тися (canonical)
rozlučátysja (romanization)
розлучи́тися (perfective)
розлуча́тися (imperfective infinitive)
розлуча́тись (imperfective infinitive)
розлуча́ться (imperfective infinitive)
розлуча́ючись (adverbial imperfective present)
розлуча́вшись (adverbial imperfective past)
розлуча́юся (first-person imperfective present singular)
розлуча́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розлуча́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розлуча́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розлуча́ться (first-person future imperfective singular)
розлуча́тимусь (first-person future imperfective singular)
розлуча́тимуся (first-person future imperfective singular)
розлуча́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розлуча́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розлуча́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розлуча́ться (future imperfective second-person singular)
розлуча́тимешся (future imperfective second-person singular)
розлуча́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де розлуча́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де розлуча́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де розлуча́ться (future imperfective singular third-person)
розлуча́тиметься (future imperfective singular third-person)
розлуча́ємся (first-person imperfective plural present)
розлуча́ємося (first-person imperfective plural present)
розлуча́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розлуча́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розлуча́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розлуча́ться (first-person future imperfective plural)
розлуча́тимемось (first-person future imperfective plural)
розлуча́тимемося (first-person future imperfective plural)
розлуча́тимемся (first-person future imperfective plural)
розлуча́єтеся (imperfective plural present second-person)
розлуча́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розлуча́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розлуча́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розлуча́ться (future imperfective plural second-person)
розлуча́тиметесь (future imperfective plural second-person)
розлуча́тиметеся (future imperfective plural second-person)
розлуча́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розлуча́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розлуча́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розлуча́ться (future imperfective plural third-person)
розлуча́тимуться (future imperfective plural third-person)
розлуча́ймося (first-person imperative plural)
розлуча́ймось (first-person imperative plural)
розлуча́йся (imperative second-person singular)
розлуча́йсь (imperative second-person singular)
розлуча́йтеся (imperative plural second-person)
розлуча́йтесь (imperative plural second-person)
розлуча́вся (masculine past singular)
розлуча́всь (masculine past singular)
розлуча́лися (masculine past plural)
розлуча́лись (masculine past plural)
розлуча́лася (feminine past singular)
розлуча́лась (feminine past singular)
розлуча́лися (feminine past plural)
розлуча́лись (feminine past plural)
розлуча́лося (neuter past singular)
розлуча́лось (neuter past singular)
розлуча́лися (neuter past plural)
розлуча́лись (neuter past plural)

uk-conj

розлуча́тися<1a.impf>

Uk-розлучатися.ogg

From розлуча́ти (rozlučáty) + -ся (-sja). Compare Russian разлуча́ться (razlučátʹsja), Belarusian разлуча́цца (razlučácca), Polish rozłączać się.

cog

разлуча́ться


рідня

uk-noun

рідня́<F.genpl:ріднь:рідне́й>

рідня́ • (ridnjá) f inan (genitive рідні́, nominative plural рі́дні, genitive plural ріднь or рідне́й)

рідня́ (canonical)
ridnjá (romanization)
рідні́ (genitive)
рі́дні (nominative plural)
ріднь (genitive plural)
рідне́й (genitive plural)
рідня́ (nominative singular)
рідні́ (nominative plural rare)
рідні́ (genitive singular)
ріднь (genitive plural rare)
рідне́й (genitive plural rare)
рідні́ (dative singular)
рідня́м (dative plural rare)
рідню́ (accusative singular)
рідні́ (accusative plural rare)
рідне́ю (instrumental singular)
рідня́ми (instrumental plural rare)
рідні́ (locative singular)
рідня́х (locative plural rare)
рідне́ (singular vocative)
рідні́ (plural rare vocative)

uk-ndecl

((рідня́<F.sg>, рідні́<F.pl.􂀿rare􂁀.genpl:ріднь:рідне́й>))

Analyzable as рід(н) (rid(n), “family, clan, kin”) + -я (-ja), with root via Old East Slavic родъ (rodŭ) from Proto-Slavic *rodъ. Compare Russian родня́ (rodnjá) and Belarusian радня́ (radnjá).

affix

бли́жня рідня́

дале́ка рідня́

До речі, Денис — потомок етнічного карела, який чудом уцілів у Зимовій війні 1939-1940 рр., тому для нього захист України — справа особиста: «Таке відчуття, що я продовжив ту саму війну, але на іншій ділянці фронту, війну проти окупаційного режиму Кремля. У мого діда була така жахлива ненависть до комунізму, до більшовизму, до Совка… Уявляєш, що таке втратити свою родину? Тобто, всі його брати загинули, рідня…»

2022 March 23, Serhij Kovalenko, quoting Denys Prokopenko, “«Ми досить міцні, щоб кров’ю і потом відвойовувати нашу землю…» – Герой України Денис Прокопенко ["We are strong enough to reconquer our land, by blood and sweat…" - Hero of Ukraine Denis Prokopenko]”, in АрміяInform, archived from the original on 2022-04-03:

By the way, Denis is the descendant of an ethnic Karelian who miraculously survived the Winter War of 1939-1940, so for him the defense of Ukraine is a personal matter: “It feels like I continued the same war, only on another section of the front, a war against the occupation regime of the Kremlin. My grandfather had such a terrible hatred for communism, for Bolshevism, for the Sovok… Can you imagine what it's like to lose your family? I mean, all his brothers perished, his kinfolk…”

Do reči, Denys — potomok etničnoho karela, jakyj čudom uciliv u Zymovij vijni 1939-1940 rr., tomu dlja nʹoho zaxyst Ukrajiny — sprava osobysta: “Take vidčuttja, ščo ja prodovžyv tu samu vijnu, ale na inšij diljanci frontu, vijnu proty okupacijnoho režymu Kremlja. U moho dida bula taka žaxlyva nenavystʹ do komunizmu, do bilʹšovyzmu, do Sovka… Ujavljaješ, ščo take vtratyty svoju rodynu? Tobto, vsi joho braty zahynuly, ridnja…”

(chiefly in the singular, collective) relatives, relations; folks, kin; kinfolk


вуйко

uk-noun

ву́йко<M.pr>

ву́йко • (vújko) m pers (genitive ву́йка, nominative plural ву́йки, genitive plural ву́йків, feminine ву́йна)

ву́йко (canonical)
vújko (romanization)
ву́йка (genitive)
ву́йки (nominative plural)
ву́йків (genitive plural)
ву́йна (feminine)
ву́йко (nominative singular)
ву́йки (nominative plural)
ву́йка (genitive singular)
ву́йків (genitive plural)
ву́йкові (dative singular)
ву́йку (dative singular)
ву́йкам (dative plural)
ву́йка (accusative singular)
ву́йків (accusative plural)
ву́йком (instrumental singular)
ву́йками (instrumental plural)
ву́йкові (locative singular)
ву́йку (locative singular)
ву́йках (locative plural)
ву́йку (singular vocative)
ву́йки (plural vocative)

uk-ndecl

ву́йко<M.pr>

From вуй (vuj) + -ко (-ko), from Proto-Slavic *ujь. Compare Macedonian вујко (vujko).