дошлюбний

uk-adj

дошлю́бний • (došljúbnyj)

дошлю́бний (canonical)
došljúbnyj (romanization)
дошлю́бний (masculine nominative)
дошлю́бне (neuter nominative)
дошлю́бна (feminine nominative)
дошлю́бні (nominative plural)
дошлю́бного (genitive masculine neuter)
дошлю́бної (feminine genitive)
дошлю́бних (genitive plural)
дошлю́бному (dative masculine neuter)
дошлю́бній (dative feminine)
дошлю́бним (dative plural)
дошлю́бного (accusative animate masculine)
дошлю́бне (accusative neuter)
дошлю́бну (accusative feminine)
дошлю́бних (accusative animate plural)
дошлю́бний (accusative inanimate masculine)
дошлю́бні (accusative inanimate plural)
дошлю́бним (instrumental masculine neuter)
дошлю́бною (feminine instrumental)
дошлю́бними (instrumental plural)
дошлю́бному (locative masculine neuter)
дошлю́бнім (locative masculine neuter)
дошлю́бній (feminine locative)
дошлю́бних (locative plural)

Uk-дошлюбний.ogg

From до- (do-) + шлюб (šljub, “marriage, matrimony”) + -ний (-nyj).

af

premarital, prematrimonial (before getting married)


посестра

uk-noun

((посе́стра<*.pr>,по́сестра<*.pr>))

посе́стра or по́сестра • (poséstra or pósestra) f pers (genitive посе́стри or по́сестри, nominative plural посе́стри or по́сестри, genitive plural посе́стер or по́сестер, masculine побрати́м)

посе́стра (canonical)
по́сестра (canonical)
poséstra (romanization)
pósestra (romanization)
посе́стри (genitive)
по́сестри (genitive)
посе́стри (nominative plural)
по́сестри (nominative plural)
посе́стер (genitive plural)
по́сестер (genitive plural)
побрати́м (masculine)
посе́стра (nominative singular)
по́сестра (nominative singular)
посе́стри (nominative plural)
по́сестри (nominative plural)
посе́стри (genitive singular)
по́сестри (genitive singular)
посе́стер (genitive plural)
по́сестер (genitive plural)
посе́стрі (dative singular)
по́сестрі (dative singular)
посе́страм (dative plural)
по́сестрам (dative plural)
посе́стру (accusative singular)
по́сестру (accusative singular)
посе́стер (accusative plural)
по́сестер (accusative plural)
посе́строю (instrumental singular)
по́сестрою (instrumental singular)
посе́страми (instrumental plural)
по́сестрами (instrumental plural)
посе́стрі (locative singular)
по́сестрі (locative singular)
посе́страх (locative plural)
по́сестрах (locative plural)
посе́стро (singular vocative)
по́сестро (singular vocative)
посе́стри (plural vocative)
по́сестри (plural vocative)

uk-ndecl

((посе́стра<*.pr>,по́сестра<*.pr>))

Deverbal from посе́стритися (poséstrytysja), equivalent to по́- (pó-) + се́стра (séstra). Compare побрата́тися (pobratátysja) and побрати́м (pobratým).

deverbal

посе́стритися

blood sister (An unrelated female considered to share a strong relationship.)


вдівець

uk-noun

вдіве́ць<*.pr>

вдіве́ць • (vdivécʹ) m pers (genitive вдівця́, nominative plural вдівці́, genitive plural вдівці́в, feminine вдова́)

вдіве́ць (canonical)
vdivécʹ (romanization)
вдівця́ (genitive)
вдівці́ (nominative plural)
вдівці́в (genitive plural)
вдова́ (feminine)
вдіве́ць (nominative singular)
вдівці́ (nominative plural)
вдівця́ (genitive singular)
вдівці́в (genitive plural)
вдівце́ві (dative singular)
вдівцю́ (dative singular)
вдівця́м (dative plural)
вдівця́ (accusative singular)
вдівці́в (accusative plural)
вдівце́м (instrumental singular)
вдівця́ми (instrumental plural)
вдівце́ві (locative singular)
вдівцю́ (locative singular)
вдівці́ (locative singular)
вдівця́х (locative plural)
вдівцю́ (singular vocative)
вдівці́ (plural vocative)

uk-ndecl

вдіве́ць<*.pr>

Uk-вдівець.ogg

From вдова́ (vdová) + -е́ць (-écʹ). Compare Russian вдове́ц (vdovéc), Belarusian удаве́ц (udavjéc), Polish wdowiec.

af

вдова́ (vdová) + -е́ць (-écʹ)


кобіта

uk-noun

кобі́та • (kobíta) f pers (genitive кобі́ти, nominative plural кобі́ти, genitive plural кобі́т, diminutive кобі́тка)

кобі́та (canonical)
kobíta (romanization)
кобі́ти (genitive)
кобі́ти (nominative plural)
кобі́т (genitive plural)
кобі́тка (diminutive)
кобі́та (nominative singular)
кобі́ти (nominative plural)
кобі́ти (genitive singular)
кобі́т (genitive plural)
кобі́ті (dative singular)
кобі́там (dative plural)
кобі́ту (accusative singular)
кобі́т (accusative plural)
кобі́тою (instrumental singular)
кобі́тами (instrumental plural)
кобі́ті (locative singular)
кобі́тах (locative plural)
кобі́то (singular vocative)
кобі́ти (plural vocative)

Borrowed from Polish kobieta. Cognate with Belarusian кабе́та (kabjéta).

Бо́дя був чо́рний і бі́лий, / Бо́дя не був дибі́лом! / Але́ його́ кобі́та вважа́ла не так!

2014, Mykhailo Khoma (DZIDZIO), Volodymyr Parfenyuk (VovaZIL’Vova) (lyrics and music), “Павук [Spider]”:

Bodya was black and white / Bodya was not an imbecile! / But his woman didn't think so!

Bódja buv čórnyj i bílyj, / Bódja ne buv dybílom! / Alé johó kobíta vvažála ne tak!


стрий

стрий • (stryj) m pers (genitive стри́я, nominative plural стри́ї, genitive plural стри́їв, feminine стри́йна)

stryj (romanization)
стри́я (genitive)
стри́ї (nominative plural)
стри́їв (genitive plural)
стри́йна (feminine)
стрий (nominative singular)
стри́ї (nominative plural)
стри́я (genitive singular)
стри́їв (genitive plural)
стри́ю (dative singular)
стри́єві (dative singular)
стри́ям (dative plural)
стри́я (accusative singular)
стри́їв (accusative plural)
стри́єм (instrumental singular)
стри́ями (instrumental plural)
стри́ю (locative singular)
стри́єві (locative singular)
стри́ї (locative singular)
стри́ях (locative plural)
стри́ю (singular vocative)
стри́ї (plural vocative)

Inherited from Proto-Slavic *stryjь, *strъjь.


виходити заміж

uk-verb

вихо́дити за́між

ви́йти за́між

вихо́дити за́між • (vyxódyty zámiž) impf (perfective ви́йти за́між)

вихо́дити за́між (canonical)
vyxódyty zámiž (romanization)
ви́йти за́між (perfective)

Я не знав, що вона́ вихо́дить за́між.

to marry, to get married (to a man: + за + accusative case)


вийти заміж

ви́йти за́між

вихо́дити за́між

ви́йти за́між • (výjty zámiž) pf (imperfective вихо́дити за́між)

ви́йти за́між (canonical)
výjty zámiž (romanization)
вихо́дити за́між (imperfective)

Вона́ ви́йшла за́між за і́ншого.


одружитися

одру́жуватися

одружи́тися • (odružýtysja) pf (imperfective одру́жуватися)

одружи́тися (canonical)
odružýtysja (romanization)
одру́жуватися (imperfective)
одружи́тися (infinitive perfective)
одружи́тись (infinitive perfective)
одружи́ться (infinitive perfective)
одружи́вшись (adverbial past perfective)
одружу́ся (first-person future perfective singular)
одружу́сь (first-person future perfective singular)
одру́жишся (future perfective second-person singular)
одру́житься (future perfective singular third-person)
одру́жимся (first-person future perfective plural)
одру́жимося (first-person future perfective plural)
одру́жимось (first-person future perfective plural)
одру́житеся (future perfective plural second-person)
одру́житесь (future perfective plural second-person)
одру́жаться (future perfective plural third-person)
одружі́мся (first-person imperative plural)
одружі́мося (first-person imperative plural)
одружі́мось (first-person imperative plural)
одружи́ся (imperative second-person singular)
одружи́сь (imperative second-person singular)
одружі́ться (imperative plural second-person)
одружи́вся (masculine past singular)
одружи́всь (masculine past singular)
одружи́лися (masculine past plural)
одружи́лись (masculine past plural)
одружи́лася (feminine past singular)
одружи́лась (feminine past singular)
одружи́лися (feminine past plural)
одружи́лись (feminine past plural)
одружи́лося (neuter past singular)
одружи́лось (neuter past singular)
одружи́лися (neuter past plural)
одружи́лись (neuter past plural)

uk-conj

одружи́тися<4c.pf>

[ɔdrʊˈʒɪtesʲɐ]

Uk-одружитися.ogg


заміж

uk-adv

за́між • (zámiž)

Inherited from Old East Slavic за мужь (za mužĭ, literally “behind the husband”), from Proto-Slavic *za + *mǫ̑žь. Compare Russian за́муж (zámuž), Old Church Slavonic за мѫжь (za mǫžĭ), Polish za mąż, Slovene zamož.

inh+

(chiefly used in collocations) married (to a man)

uk:Мельничук Олександр Савич


молоді

head

молоді́ • (molodí)

молоді́ (canonical)
molodí (romanization)


фіктивний шлюб

uk-noun

фікти́вний<+> шлюб<genu>

фікти́вний шлюб • (fiktývnyj šljub) m inan (genitive фікти́вного шлю́бу, nominative plural фікти́вні шлю́би, genitive plural фікти́вних шлю́бів)

фікти́вний шлюб (canonical)
fiktývnyj šljub (romanization)
фікти́вного шлю́бу (genitive)
фікти́вні шлю́би (nominative plural)
фікти́вних шлю́бів (genitive plural)
фікти́вний шлю́б (nominative singular)
фікти́вні шлю́би (nominative plural)
фікти́вного шлю́бу (genitive singular)
фікти́вних шлю́бів (genitive plural)
фікти́вному шлю́бові (dative singular)
фікти́вному шлю́бу (dative singular)
фікти́вним шлю́бам (dative plural)
фікти́вний шлю́б (accusative singular)
фікти́вні шлю́би (accusative plural)
фікти́вним шлю́бом (instrumental singular)
фікти́вними шлю́бами (instrumental plural)
фікти́вному шлю́бі (locative singular)
фікти́внім шлю́бі (locative singular)
фікти́вних шлю́бах (locative plural)
фікти́вний шлю́бе (singular vocative)
фікти́вні шлю́би (plural vocative)

uk-ndecl

фікти́вний<+> шлюб<genu>


наречений

uk-adj

нарече́ний • (narečényj)

нарече́ний (canonical)
narečényj (romanization)
наре́чений (masculine nominative)
наре́чене (neuter nominative)
наре́чена (feminine nominative)
наре́чені (nominative plural)
наре́ченого (genitive masculine neuter)
наре́ченої (feminine genitive)
наре́чених (genitive plural)
наре́ченому (dative masculine neuter)
наре́ченій (dative feminine)
наре́ченим (dative plural)
наре́ченого (accusative animate masculine)
наре́чене (accusative neuter)
наре́чену (accusative feminine)
наре́чених (accusative animate plural)
наре́чений (accusative inanimate masculine)
наре́чені (accusative inanimate plural)
наре́ченим (instrumental masculine neuter)
наре́ченою (feminine instrumental)
наре́ченими (instrumental plural)
наре́ченому (locative masculine neuter)
наре́ченім (locative masculine neuter)
наре́ченій (feminine locative)
наре́чених (locative plural)


двоюрідна сестра

uk-noun

двою́рідна<+> сестра́<*,*#.pr>

двою́рідний брат

двою́рідна сестра́ • (dvojúridna sestrá) f pers (genitive двою́рідної сестри́, nominative plural двою́рідні се́стри, genitive plural двою́рідних се́стер or двою́рідних сесте́р, masculine двою́рідний брат)

двою́рідна сестра́ (canonical)
dvojúridna sestrá (romanization)
двою́рідної сестри́ (genitive)
двою́рідні се́стри (nominative plural)
двою́рідних се́стер (genitive plural)
двою́рідних сесте́р (genitive plural)
двою́рідний брат (masculine)
двою́рідна сестра́ (nominative singular)
двою́рідні се́стри (nominative plural)
двою́рідної сестри́ (genitive singular)
двою́рідних се́стер (genitive plural)
двою́рідних сесте́р (genitive plural)
двою́рідній сестрі́ (dative singular)
двою́рідним се́страм (dative plural)
двою́рідну сестру́ (accusative singular)
двою́рідних се́стер (accusative plural)
двою́рідних сесте́р (accusative plural)
двою́рідною сестро́ю (instrumental singular)
двою́рідними се́страми (instrumental plural)
двою́рідній сестрі́ (locative singular)
двою́рідних се́страх (locative plural)
двою́рідна се́стро (singular vocative)
двою́рідні се́стри (plural vocative)

uk-ndecl

двою́рідна<+> сестра́<*,*#.pr>

first cousin (daughter of an uncle or aunt)

uk:спорідненість


двоюрідний брат

uk-noun

двою́рідний<+> брат<b.pr>

двою́рідна сестра́

двою́рідний брат • (dvojúridnyj brat) m pers (genitive двою́рідного брата́, nominative plural двою́рідні брати́, genitive plural двою́рідних браті́в, feminine двою́рідна сестра́)

двою́рідний брат (canonical)
dvojúridnyj brat (romanization)
двою́рідного брата́ (genitive)
двою́рідні брати́ (nominative plural)
двою́рідних браті́в (genitive plural)
двою́рідна сестра́ (feminine)
двою́рідний бра́т (nominative singular)
двою́рідні брати́ (nominative plural)
двою́рідного брата́ (genitive singular)
двою́рідних браті́в (genitive plural)
двою́рідному брато́ві (dative singular)
двою́рідному брату́ (dative singular)
двою́рідним брата́м (dative plural)
двою́рідного брата́ (accusative singular)
двою́рідних браті́в (accusative plural)
двою́рідним брато́м (instrumental singular)
двою́рідними брата́ми (instrumental plural)
двою́рідному брато́ві (locative singular)
двою́рідному браті́ (locative singular)
двою́ріднім брато́ві (locative singular)
двою́ріднім браті́ (locative singular)
двою́рідних брата́х (locative plural)
двою́рідний бра́те (singular vocative)
двою́рідні брати́ (plural vocative)

uk-ndecl

двою́рідний<+> брат<b.pr>

uk:двоюрідний брат
uk:спорідненість


двоюрідна племінниця

uk-noun

двою́рідна<+> племі́нниця<pr>

двою́рідний племі́нник

двою́рідна племі́нниця • (dvojúridna plemínnycja) f pers (genitive двою́рідної племі́нниці, nominative plural двою́рідні племі́нниці, genitive plural двою́рідних племі́нниць, masculine двою́рідний племі́нник)

двою́рідна племі́нниця (canonical)
dvojúridna plemínnycja (romanization)
двою́рідної племі́нниці (genitive)
двою́рідні племі́нниці (nominative plural)
двою́рідних племі́нниць (genitive plural)
двою́рідний племі́нник (masculine)
двою́рідна племі́нниця (nominative singular)
двою́рідні племі́нниці (nominative plural)
двою́рідної племі́нниці (genitive singular)
двою́рідних племі́нниць (genitive plural)
двою́рідній племі́нниці (dative singular)
двою́рідним племі́нницям (dative plural)
двою́рідну племі́нницю (accusative singular)
двою́рідних племі́нниць (accusative plural)
двою́рідною племі́нницею (instrumental singular)
двою́рідними племі́нницями (instrumental plural)
двою́рідній племі́нниці (locative singular)
двою́рідних племі́нницях (locative plural)
двою́рідна племі́ннице (singular vocative)
двою́рідні племі́нниці (plural vocative)

uk-ndecl

двою́рідна<+> племі́нниця<pr>

first cousin once removed
first cousin once removed

first cousin once removed (granddaughter of an aunt or uncle)

uk:спорідненість

en-двоюрідна_племінниця-uk-noun-UZRXY2W8


двоюрідний племінник

uk-noun

двою́рідний<+> племі́нник<pr>

двою́рідна племі́нниця

двою́рідний племі́нник • (dvojúridnyj plemínnyk) m pers (genitive двою́рідного племі́нника, nominative plural двою́рідні племі́нники, genitive plural двою́рідних племі́нників, feminine двою́рідна племі́нниця)

двою́рідний племі́нник (canonical)
dvojúridnyj plemínnyk (romanization)
двою́рідного племі́нника (genitive)
двою́рідні племі́нники (nominative plural)
двою́рідних племі́нників (genitive plural)
двою́рідна племі́нниця (feminine)
двою́рідний племі́нник (nominative singular)
двою́рідні племі́нники (nominative plural)
двою́рідного племі́нника (genitive singular)
двою́рідних племі́нників (genitive plural)
двою́рідному племі́нникові (dative singular)
двою́рідному племі́ннику (dative singular)
двою́рідним племі́нникам (dative plural)
двою́рідного племі́нника (accusative singular)
двою́рідних племі́нників (accusative plural)
двою́рідним племі́нником (instrumental singular)
двою́рідними племі́нниками (instrumental plural)
двою́рідному племі́нникові (locative singular)
двою́рідному племі́ннику (locative singular)
двою́ріднім племі́нникові (locative singular)
двою́ріднім племі́ннику (locative singular)
двою́рідних племі́нниках (locative plural)
двою́рідний племі́ннику (singular vocative)
двою́рідні племі́нники (plural vocative)

uk-ndecl

двою́рідний<+> племі́нник<pr>

first cousin once removed (grandson of an aunt or uncle)

uk:спорідненість

en-двоюрідний_племінник-uk-noun-wT4deGfT


двоюрідна тітка

uk-noun

двою́рідна<+> ті́тка<c*.pr>

двою́рідний дя́дько

двою́рідна ті́тка • (dvojúridna títka) f pers (genitive двою́рідної ті́тки, nominative plural двою́рідні тітки́, genitive plural двою́рідних тіто́к, masculine двою́рідний дя́дько)

двою́рідна ті́тка (canonical)
dvojúridna títka (romanization)
двою́рідної ті́тки (genitive)
двою́рідні тітки́ (nominative plural)
двою́рідних тіто́к (genitive plural)
двою́рідний дя́дько (masculine)
двою́рідна ті́тка (nominative singular)
двою́рідні тітки́ (nominative plural)
двою́рідної ті́тки (genitive singular)
двою́рідних тіто́к (genitive plural)
двою́рідній ті́тці (dative singular)
двою́рідним тітка́м (dative plural)
двою́рідну ті́тку (accusative singular)
двою́рідних тіто́к (accusative plural)
двою́рідною ті́ткою (instrumental singular)
двою́рідними тітка́ми (instrumental plural)
двою́рідній ті́тці (locative singular)
двою́рідних тітка́х (locative plural)
двою́рідна ті́тко (singular vocative)
двою́рідні тітки́ (plural vocative)

uk-ndecl

двою́рідна<+> ті́тка<c*.pr>

first cousin once removed (first cousin of one's parent, i.e. the daughter of one's great-aunt (grandaunt) or great-uncle (granduncle))

uk:спорідненість


двоюрідний дядько

uk-noun

двою́рідний<+> дя́дько<c.M.pr>

двою́рідна ті́тка

двою́рідний дя́дько • (dvojúridnyj djádʹko) m pers (genitive двою́рідного дя́дька, nominative plural двою́рідні дядьки́, genitive plural двою́рідних дядькі́в, feminine двою́рідна ті́тка)

двою́рідний дя́дько (canonical)
dvojúridnyj djádʹko (romanization)
двою́рідного дя́дька (genitive)
двою́рідні дядьки́ (nominative plural)
двою́рідних дядькі́в (genitive plural)
двою́рідна ті́тка (feminine)
двою́рідний дя́дько (nominative singular)
двою́рідні дядьки́ (nominative plural)
двою́рідного дя́дька (genitive singular)
двою́рідних дядькі́в (genitive plural)
двою́рідному дя́дькові (dative singular)
двою́рідному дя́дьку (dative singular)
двою́рідним дядька́м (dative plural)
двою́рідного дя́дька (accusative singular)
двою́рідних дядькі́в (accusative plural)
двою́рідним дя́дьком (instrumental singular)
двою́рідними дядька́ми (instrumental plural)
двою́рідному дя́дькові (locative singular)
двою́рідному дя́дьку (locative singular)
двою́ріднім дя́дькові (locative singular)
двою́ріднім дя́дьку (locative singular)
двою́рідних дядька́х (locative plural)
двою́рідний дя́дьку (singular vocative)
двою́рідні дядьки́ (plural vocative)

uk-ndecl

двою́рідний<+> дя́дько<c.M.pr>

first cousin once removed (first cousin of one's parent, i.e. the son of one's great-aunt (grandaunt) or great-uncle (granduncle))

uk:спорідненість


двоюрідна баба

uk-noun

двою́рідний дід

двою́рідна ба́ба • (dvojúridna bába) f pers (genitive двою́рідної ба́би, nominative plural двою́рідні баби́, genitive plural двою́рідних ба́б or двою́рідних бабі́в, masculine двою́рідний дід)

двою́рідна ба́ба (canonical)
dvojúridna bába (romanization)
двою́рідної ба́би (genitive)
двою́рідні баби́ (nominative plural)
двою́рідних ба́б (genitive plural)
двою́рідних бабі́в (genitive plural)
двою́рідний дід (masculine)
двою́рідна ба́ба (nominative singular)
двою́рідні баби́ (nominative plural)
двою́рідної ба́би (genitive singular)
двою́рідних ба́б (genitive plural)
двою́рідних бабі́в (genitive plural)
двою́рідній ба́бі (dative singular)
двою́рідним баба́м (dative plural)
двою́рідну ба́бу (accusative singular)
двою́рідних ба́б (accusative plural)
двою́рідних бабі́в (accusative plural)
двою́рідною ба́бою (instrumental singular)
двою́рідними баба́ми (instrumental plural)
двою́рідній ба́бі (locative singular)
двою́рідних баба́х (locative plural)
двою́рідна ба́бо (singular vocative)
двою́рідні баби́ (plural vocative)

great-aunt (also known as grandaunt, grand aunt or grand-aunt)

uk:спорідненість


двоюрідний дід

двою́рідна ба́ба

двою́рідний дід • (dvojúridnyj did) m pers (genitive двою́рідного ді́да, nominative plural двою́рідні діди́, genitive plural двою́рідних діді́в, feminine двою́рідна ба́ба)

двою́рідний дід (canonical)
dvojúridnyj did (romanization)
двою́рідного ді́да (genitive)
двою́рідні діди́ (nominative plural)
двою́рідних діді́в (genitive plural)
двою́рідна ба́ба (feminine)
двою́рідний ді́д (nominative singular)
двою́рідні діди́ (nominative plural)
двою́рідного ді́да (genitive singular)
двою́рідних діді́в (genitive plural)
двою́рідному ді́дові (dative singular)
двою́рідному ді́ду (dative singular)
двою́рідним діда́м (dative plural)
двою́рідного ді́да (accusative singular)
двою́рідних діді́в (accusative plural)
двою́рідним ді́дом (instrumental singular)
двою́рідними діда́ми (instrumental plural)
двою́рідному ді́дові (locative singular)
двою́рідному ді́ді (locative singular)
двою́рідному ді́ду (locative singular)
двою́ріднім ді́дові (locative singular)
двою́ріднім ді́ді (locative singular)
двою́ріднім ді́ду (locative singular)
двою́рідних діда́х (locative plural)
двою́рідний ді́ду (singular vocative)
двою́рідні діди́ (plural vocative)

great-uncle (also known as grand uncle or granduncle)

uk:спорідненість


падчерка

па́дчерка<pr.*>

па́дчерка • (pádčerka) f pers (genitive па́дчерки, nominative plural па́дчерки, genitive plural па́дчерок, masculine па́синок)

па́дчерка (canonical)
pádčerka (romanization)
па́дчерки (genitive)
па́дчерки (nominative plural)
па́дчерок (genitive plural)
па́синок (masculine)
па́дчерка (nominative singular)
па́дчерки (nominative plural)
па́дчерки (genitive singular)
па́дчерок (genitive plural)
па́дчерці (dative singular)
па́дчеркам (dative plural)
па́дчерку (accusative singular)
па́дчерок (accusative plural)
па́дчеркою (instrumental singular)
па́дчерками (instrumental plural)
па́дчерці (locative singular)
па́дчерках (locative plural)
па́дчерко (singular vocative)
па́дчерки (plural vocative)

uk-ndecl

па́дчерка<pr.*>

stepdaughter (daughter of one's spouse, but not one's own child)


мачуха

uk-noun

ма́чуха • (máčuxa) f pers (genitive ма́чухи, nominative plural ма́чухи, genitive plural ма́чух, masculine вітчи́м)

ма́чуха (canonical)
máčuxa (romanization)
ма́чухи (genitive)
ма́чухи (nominative plural)
ма́чух (genitive plural)
вітчи́м (masculine)
ма́чуха (nominative singular)
ма́чухи (nominative plural)
ма́чухи (genitive singular)
ма́чух (genitive plural)
ма́чусі (dative singular)
ма́чухам (dative plural)
ма́чуху (accusative singular)
ма́чух (accusative plural)
ма́чухою (instrumental singular)
ма́чухами (instrumental plural)
ма́чусі (locative singular)
ма́чухах (locative plural)
ма́чухо (singular vocative)
ма́чухи (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-мачуха.wav

stepmother (wife of one's biological parent, other than one's biological mother)


пасербиця

па́сербиця<pr.*>

па́сербиця • (páserbycja) f pers (genitive па́сербиці, nominative plural па́сербиці, genitive plural па́сербиець, masculine па́синок)

па́сербиця (canonical)
páserbycja (romanization)
па́сербиці (genitive)
па́сербиці (nominative plural)
па́сербиець (genitive plural)
па́синок (masculine)
па́сербиця (nominative singular)
па́сербиці (nominative plural)
па́сербиці (genitive singular)
па́сербиець (genitive plural)
па́сербиці (dative singular)
па́сербицям (dative plural)
па́сербицю (accusative singular)
па́сербиець (accusative plural)
па́сербицею (instrumental singular)
па́сербицями (instrumental plural)
па́сербиці (locative singular)
па́сербицях (locative plural)
па́сербице (singular vocative)
па́сербиці (plural vocative)

uk-ndecl

па́сербиця<pr.*>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-пасербиця.wav


вітчим

uk-noun

вітчи́м • (vitčým) m pers (genitive вітчи́ма, nominative plural вітчи́ми, genitive plural вітчи́мів, feminine ма́чуха)

вітчи́м (canonical)
vitčým (romanization)
вітчи́ма (genitive)
вітчи́ми (nominative plural)
вітчи́мів (genitive plural)
ма́чуха (feminine)
вітчи́м (nominative singular)
вітчи́ми (nominative plural)
вітчи́ма (genitive singular)
вітчи́мів (genitive plural)
вітчи́мові (dative singular)
вітчи́му (dative singular)
вітчи́мам (dative plural)
вітчи́ма (accusative singular)
вітчи́мів (accusative plural)
вітчи́мом (instrumental singular)
вітчи́мами (instrumental plural)
вітчи́мові (locative singular)
вітчи́мі (locative singular)
вітчи́мах (locative plural)
вітчи́ме (singular vocative)
вітчи́ми (plural vocative)

[ʋʲiˈt͡ʃːɪm]

Inherited from Old East Slavic о́тьчимъ (ótĭčimŭ), from Proto-Slavic *òtьčimъ.

stepfather (husband of one's biological parent, other than one's biological father)


одружити

uk-verb

одружи́ти • (odružýty) pf (imperfective одру́жувати)

одружи́ти (canonical)
odružýty (romanization)
одру́жувати (imperfective)
одружи́ти (infinitive perfective)
одружи́ть (infinitive perfective)
одру́жений (passive past perfective)
impersonal: одру́жено (passive past perfective)
одружи́вши (adverbial past perfective)
одружу́ (first-person future perfective singular)
одру́жиш (future perfective second-person singular)
одру́жить (future perfective singular third-person)
одру́жим (first-person future perfective plural)
одру́жимо (first-person future perfective plural)
одру́жите (future perfective plural second-person)
одру́жать (future perfective plural third-person)
одружі́м (first-person imperative plural)
одружі́мо (first-person imperative plural)
одружи́ (imperative second-person singular)
одружі́ть (imperative plural second-person)
одружи́в (masculine past singular)
одружи́ли (masculine past plural)
одружи́ла (feminine past singular)
одружи́ли (feminine past plural)
одружи́ло (neuter past singular)
одружи́ли (neuter past plural)

to marry, to marry off (arrange for the marriage of; to give away as wife or husband)


одружувати

одру́жувати • (odrúžuvaty) impf (perfective одружи́ти)

одру́жувати (canonical)
odrúžuvaty (romanization)
одружи́ти (perfective)
одру́жувати (imperfective infinitive)
одру́жувать (imperfective infinitive)
одру́жуючи (adverbial imperfective present)
одру́жувавши (adverbial imperfective past)
одру́жую (first-person imperfective present singular)
бу́ду одру́жувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду одру́жувать (first-person future imperfective singular)
одру́жуватиму (first-person future imperfective singular)
одру́жуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш одру́жувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш одру́жувать (future imperfective second-person singular)
одру́жуватимеш (future imperfective second-person singular)
одру́жує (imperfective present singular third-person)
бу́де одру́жувати (future imperfective singular third-person)
бу́де одру́жувать (future imperfective singular third-person)
одру́жуватиме (future imperfective singular third-person)
одру́жуєм (first-person imperfective plural present)
одру́жуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо одру́жувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо одру́жувать (first-person future imperfective plural)
одру́жуватимемо (first-person future imperfective plural)
одру́жуватимем (first-person future imperfective plural)
одру́жуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете одру́жувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете одру́жувать (future imperfective plural second-person)
одру́жуватимете (future imperfective plural second-person)
одру́жують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть одру́жувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть одру́жувать (future imperfective plural third-person)
одру́жуватимуть (future imperfective plural third-person)
одру́жуймо (first-person imperative plural)
одру́жуй (imperative second-person singular)
одру́жуйте (imperative plural second-person)
одру́жував (masculine past singular)
одру́жували (masculine past plural)
одру́жувала (feminine past singular)
одру́жували (feminine past plural)
одру́жувало (neuter past singular)
одру́жували (neuter past plural)

From одружи́ти (odružýty) + -увати (-uvaty).


хрещеник

uk-noun

хреще́ник<pr>

хреще́ник • (xreščényk) m pers (genitive хреще́ника, nominative plural хреще́ники, genitive plural хреще́ників, feminine хреще́ниця)

хреще́ник (canonical)
xreščényk (romanization)
хреще́ника (genitive)
хреще́ники (nominative plural)
хреще́ників (genitive plural)
хреще́ниця (feminine)
хреще́ник (nominative singular)
хреще́ники (nominative plural)
хреще́ника (genitive singular)
хреще́ників (genitive plural)
хреще́никові (dative singular)
хреще́нику (dative singular)
хреще́никам (dative plural)
хреще́ника (accusative singular)
хреще́ників (accusative plural)
хреще́ником (instrumental singular)
хреще́никами (instrumental plural)
хреще́никові (locative singular)
хреще́нику (locative singular)
хреще́никах (locative plural)
хреще́нику (singular vocative)
хреще́ники (plural vocative)

uk-ndecl

хреще́ник<pr>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-хрещеник.wav

From хреще́(ний) (xreščé(nyj)) + -ник (-nyk). Compare Russian кре́стник (kréstnik), Belarusian хрэ́снік (xrésnik), Polish chrześniak.

godson (male child whose baptism is sponsored by a godparent)


тьотя

uk-noun

тьо́тя • (tʹótja) f pers (genitive тьо́ті, nominative plural тьо́ті, genitive plural тьоть)

тьо́тя (canonical)
tʹótja (romanization)
тьо́ті (genitive)
тьо́ті (nominative plural)
тьоть (genitive plural)
тьо́тя (nominative singular)
тьо́ті (nominative plural)
тьо́ті (genitive singular)
тьоть (genitive plural)
тьо́ті (dative singular)
тьо́тям (dative plural)
тьо́тю (accusative singular)
тьоть (accusative plural)
тьо́тею (instrumental singular)
тьо́тями (instrumental plural)
тьо́ті (locative singular)
тьо́тях (locative plural)
тьо́те (singular vocative)
тьо́ті (plural vocative)

From Russian тё́тя (tjótja), from Proto-Slavic *teta.

Coordinate term: дя́дько (djádʹko)

(colloquial) aunt (family member or older woman)


ятрівка

ятрі́вка<*.pr>

ятрі́вка • (jatrívka) f pers (genitive ятрі́вки, nominative plural ятрі́вки, genitive plural ятрі́вок)

ятрі́вка (canonical)
jatrívka (romanization)
ятрі́вки (genitive)
ятрі́вки (nominative plural)
ятрі́вок (genitive plural)
ятрі́вка (nominative singular)
ятрі́вки (nominative plural)
ятрі́вки (genitive singular)
ятрі́вок (genitive plural)
ятрі́вці (dative singular)
ятрі́вкам (dative plural)
ятрі́вку (accusative singular)
ятрі́вок (accusative plural)
ятрі́вкою (instrumental singular)
ятрі́вками (instrumental plural)
ятрі́вці (locative singular)
ятрі́вках (locative plural)
ятрі́вко (singular vocative)
ятрі́вки (plural vocative)

uk-ndecl

ятрі́вка<*.pr>

From Proto-Slavic *ętry. Compare Belarusian ятро́ўка (jatróŭka).

sister-in-law (husband's brother's wife)


сімейство

uk-noun

сіме́йство<>

сіме́йство • (siméjstvo) n inan (genitive сіме́йства, nominative plural сіме́йства, genitive plural сіме́йств)

сіме́йство (canonical)
siméjstvo (romanization)
сіме́йства (genitive)
сіме́йства (nominative plural)
сіме́йств (genitive plural)
сіме́йство (nominative singular)
сіме́йства (nominative plural)
сіме́йства (genitive singular)
сіме́йств (genitive plural)
сіме́йству (dative singular)
сіме́йствам (dative plural)
сіме́йство (accusative singular)
сіме́йства (accusative plural)
сіме́йством (instrumental singular)
сіме́йствами (instrumental plural)
сіме́йстві (locative singular)
сіме́йствах (locative plural)
сіме́йство (singular vocative)
сіме́йства (plural vocative)

uk-ndecl

сіме́йство<>

Uk-сімейство.ogg

Inherited from Proto-Slavic *sěmьjьstvo. By surface analysis, сім'я́ (simʺjá) + -ство (-stvo).

surf

family (group of people who are closely related to one another)


матінка

uk-noun

ма́тінка<*.pr>

ма́тінка • (mátinka) f pers (genitive ма́тінки, nominative plural ма́тінки, genitive plural ма́тінок)

ма́тінка (canonical)
mátinka (romanization)
ма́тінки (genitive)
ма́тінки (nominative plural)
ма́тінок (genitive plural)
ма́тінка (nominative singular)
ма́тінки (nominative plural)
ма́тінки (genitive singular)
ма́тінок (genitive plural)
ма́тінці (dative singular)
ма́тінкам (dative plural)
ма́тінку (accusative singular)
ма́тінок (accusative plural)
ма́тінкою (instrumental singular)
ма́тінками (instrumental plural)
ма́тінці (locative singular)
ма́тінках (locative plural)
ма́тінко (singular vocative)
ма́тінки (plural vocative)

uk-ndecl

ма́тінка<*.pr>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-матінка.wav


шваґер

uk-noun

шва́ґер • (šváger) m pers (genitive шва́ґра or шва́ґера¹, nominative plural шва́ґри or шва́ґери¹, genitive plural шва́ґрів or шва́ґерів¹, feminine шва́ґрова) (¹Rare.)

шва́ґер (canonical)
šváger (romanization)
шва́ґра (genitive)
шва́ґера¹ (genitive)
шва́ґри (nominative plural)
шва́ґери¹ (nominative plural)
шва́ґрів (genitive plural)
шва́ґерів¹ (genitive plural)
шва́ґрова (feminine)
шва́ґер (nominative singular)
шва́ґри (nominative plural)
шва́ґери (nominative plural rare)
шва́ґра (genitive singular)
шва́ґера (genitive rare singular)
шва́ґрів (genitive plural)
шва́ґерів (genitive plural rare)
шва́ґрові (dative singular)
шва́ґру (dative singular)
шва́ґерові (dative rare singular)
шва́ґеру (dative rare singular)
шва́ґрам (dative plural)
шва́ґерам (dative plural rare)
шва́ґра (accusative singular)
шва́ґера (accusative rare singular)
шва́ґрів (accusative plural)
шва́ґерів (accusative plural rare)
шва́ґром (instrumental singular)
шва́ґером (instrumental rare singular)
шва́ґрами (instrumental plural)
шва́ґерами (instrumental plural rare)
шва́ґрові (locative singular)
шва́ґрі (locative singular)
шва́ґерові (locative rare singular)
шва́ґері (locative rare singular)
шва́ґрах (locative plural)
шва́ґерах (locative plural rare)
шва́ґре (singular vocative)
шва́ґере (rare singular vocative)
шва́ґри (plural vocative)
шва́ґери (plural rare vocative)


доня

до́ня • (dónja) f pers (genitive до́ні, nominative plural до́ні, genitive plural донь, diminutive до́нечка)

до́ня (canonical)
dónja (romanization)
до́ні (genitive)
до́ні (nominative plural)
донь (genitive plural)
до́нечка (diminutive)
до́ня (nominative singular)
до́ні (nominative plural)
до́ні (genitive singular)
донь (genitive plural)
до́ні (dative singular)
до́ням (dative plural)
до́ню (accusative singular)
донь (accusative plural)
до́нею (instrumental singular)
до́нями (instrumental plural)
до́ні (locative singular)
до́нях (locative plural)
до́ню (singular vocative)
до́ні (plural vocative)


спорідненість

спорі́дненість<sg.io>

спорі́дненість • (sporídnenistʹ) f inan (genitive спорі́дненості or спорі́днености, uncountable)

спорі́дненість (canonical)
sporídnenistʹ (romanization)
спорі́дненості (genitive)
спорі́днености (genitive)
спорі́дненість (nominative singular)
спорі́дненості (genitive singular)
спорі́днености (genitive singular)
спорі́дненості (dative singular)
спорі́дненість (accusative singular)
спорі́дненістю (instrumental singular)
спорі́дненості (locative singular)
спорі́дненосте (singular vocative)

uk-ndecl

спорі́дненість<sg.io>

Uk-спорідненість.ogg

kinship (A relation or connection by blood, marriage or adoption.)

uk:спорідненість


споріднення

uk-noun

спорі́днення<sg.loci:ju>

спорі́днення • (sporídnennja) n inan (genitive спорі́днення, uncountable)

спорі́днення (canonical)
sporídnennja (romanization)
спорі́днення (genitive)
спорі́днення (nominative singular)
спорі́днення (genitive singular)
спорі́дненню (dative singular)
спорі́днення (accusative singular)
спорі́дненням (instrumental singular)
спорі́дненні (locative singular)
спорі́дненню (locative singular)
спорі́днення (singular vocative)

uk-ndecl

спорі́днення<sg.loci:ju>

Uk-споріднення.ogg

From спорідни́ти (sporidnýty) + -ення (-ennja).

af

kinship (a relation or connection by blood, marriage or adoption)


хрещений батько

uk-noun

хреще́ний<+> ба́тько<M.c.pr>

хреще́ний ба́тько • (xreščényj bátʹko) m pers (genitive хреще́ного ба́тька, nominative plural хреще́ні батьки́, genitive plural хреще́них батькі́в)

хреще́ний ба́тько (canonical)
xreščényj bátʹko (romanization)
хреще́ного ба́тька (genitive)
хреще́ні батьки́ (nominative plural)
хреще́них батькі́в (genitive plural)
хреще́ний ба́тько (nominative singular)
хреще́ні батьки́ (nominative plural)
хреще́ного ба́тька (genitive singular)
хреще́них батькі́в (genitive plural)
хреще́ному ба́тькові (dative singular)
хреще́ному ба́тьку (dative singular)
хреще́ним батька́м (dative plural)
хреще́ного ба́тька (accusative singular)
хреще́них батькі́в (accusative plural)
хреще́ним ба́тьком (instrumental singular)
хреще́ними батька́ми (instrumental plural)
хреще́ному ба́тькові (locative singular)
хреще́ному ба́тьку (locative singular)
хреще́нім ба́тькові (locative singular)
хреще́нім ба́тьку (locative singular)
хреще́них батька́х (locative plural)
хреще́ний ба́тьку (singular vocative)
хреще́ні батьки́ (plural vocative)

uk-ndecl

хреще́ний<+> ба́тько<M.c.pr>

From хреще́ний (xreščényj, “related to baptism”) + ба́тько (bátʹko, “father”).

af

godfather (man present at the christening of a baby)


розірвання шлюбу

uk-noun

розірва́ння<sg.loci:ju> шлю́бу

розірва́ння шлю́бу • (rozirvánnja šljúbu) n inan (genitive розірва́ння шлю́бу, uncountable)

розірва́ння шлю́бу (canonical)
rozirvánnja šljúbu (romanization)
розірва́ння шлю́бу (genitive)
розірва́ння шлю́бу (nominative singular)
розірва́ння шлю́бу (genitive singular)
розірва́нню шлю́бу (dative singular)
розірва́ння шлю́бу (accusative singular)
розірва́нням шлю́бу (instrumental singular)
розірва́нні шлю́бу (locative singular)
розірва́нню шлю́бу (locative singular)
розірва́ння шлю́бу (singular vocative)

uk-ndecl

розірва́ння<sg.loci:ju> шлю́бу

[rɔzʲirˈʋanʲːɐ ˈʃlʲubʊ]

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

2002, “Сімейний кодекс України [Family Code of Ukraine]”, in zakon.rada.gov.ua, archived from the original on 2023-05-15, Article 109(3):

The court shall issue a decision on divorce if it is established that the application for divorce corresponds to the valid will of the wife and husband and that after the divorce their personal and property rights, as well as the rights of their children, will not be violated.

Sud postanovljaje rišennja pro rozirvannja šljubu, jakščo bude vstanovleno, ščo zajava pro rozirvannja šljubu vidpovidaje dijsnij voli družyny ta čolovika i ščo pislja rozirvannja šljubu ne budutʹ porušeni jixni osobysti ta majnovi prava, a takož prava jixnix ditej.


небожа

uk-noun

небожа́<pr.t>

небожа́ • (nebožá) n pers (genitive небожа́ти, nominative plural небожа́та, genitive plural небожа́т, diminutive небожа́тко)

небожа́ (canonical)
nebožá (romanization)
небожа́ти (genitive)
небожа́та (nominative plural)
небожа́т (genitive plural)
небожа́тко (diminutive)
небожа́ (nominative singular)
небожа́та (nominative plural)
небожа́ти (genitive singular)
небожа́т (genitive plural)
небожа́ті (dative singular)
небожа́там (dative plural)
небожа́ (accusative singular)
небожа́т (accusative plural)
небожа́м (instrumental singular)
небожа́тами (instrumental plural)
небожа́ті (locative singular)
небожа́тах (locative plural)
небожа́ (singular vocative)
небожа́та (plural vocative)

uk-ndecl

небожа́<pr.t>

не́бі́ж (nébíž) + -я́ (-já) and/or небо́га (nebóha) + -я́ (-já)

af

не́бі́ж (nébíž) + -я́ (-já)

(in the plural) a familiar form of address to young people


доця

uk-noun

до́ця • (dócja) f pers (genitive до́ці, nominative plural до́ці, genitive plural доць)

до́ця (canonical)
dócja (romanization)
до́ці (genitive)
до́ці (nominative plural)
доць (genitive plural)
до́ця (nominative singular)
до́ці (nominative plural)
до́ці (genitive singular)
доць (genitive plural)
до́ці (dative singular)
до́цям (dative plural)
до́цю (accusative singular)
доць (accusative plural)
до́цею (instrumental singular)
до́цями (instrumental plural)
до́ці (locative singular)
до́цях (locative plural)
до́цю (singular vocative)
до́ці (plural vocative)


батьківство

батькі́вство<sg>

батькі́вство • (batʹkívstvo) n inan (genitive батькі́вства, uncountable)

батькі́вство (canonical)
batʹkívstvo (romanization)
батькі́вства (genitive)
батькі́вство (nominative singular)
батькі́вства (genitive singular)
батькі́вству (dative singular)
батькі́вство (accusative singular)
батькі́вством (instrumental singular)
батькі́встві (locative singular)
батькі́вство (singular vocative)

uk-ndecl

батькі́вство<sg>

Uk-батьківство.ogg

From ба́тько (bátʹko) + -і́вство (-ívstvo). Compare Belarusian бацько́ўства (bacʹkóŭstva).

af

ба́тько (bátʹko) + -і́вство (-ívstvo)

cog

бацько́ўства


двійнята

uk-noun

двійня́та<pr.pl.t>

двійня́та • (dvijnjáta) n pers pl (genitive двійня́т, plural only, diminutive двійня́тка)

двійня́та (canonical)
dvijnjáta (romanization)
двійня́т (genitive)
двійня́тка (diminutive)
двійня́та (nominative plural)
двійня́т (genitive plural)
двійня́там (dative plural)
двійня́т (accusative plural)
двійня́тами (instrumental plural)
двійня́тах (locative plural)
двійня́та (plural vocative)

uk-ndecl

двійня́та<pr.pl.t>

From двійни́й (dvijnýj) + я́та (játa). Compare Belarusian двайня́ты (dvajnjáty).

affix

двійни́й (dvijnýj) + я́та (játa)