вказівний

uk-adj

вказівни́й • (vkazivnýj)

вказівни́й (canonical)
vkazivnýj (romanization)
вказівни́й (masculine nominative)
вказівне́ (neuter nominative)
вказівна́ (feminine nominative)
вказівні́ (nominative plural)
вказівно́го (genitive masculine neuter)
вказівно́ї (feminine genitive)
вказівни́х (genitive plural)
вказівно́му (dative masculine neuter)
вказівні́й (dative feminine)
вказівни́м (dative plural)
вказівно́го (accusative animate masculine)
вказівне́ (accusative neuter)
вказівну́ (accusative feminine)
вказівни́х (accusative animate plural)
вказівни́й (accusative inanimate masculine)
вказівні́ (accusative inanimate plural)
вказівни́м (instrumental masculine neuter)
вказівно́ю (feminine instrumental)
вказівни́ми (instrumental plural)
вказівно́му (locative masculine neuter)
вказівні́м (locative masculine neuter)
вказівні́й (feminine locative)
вказівни́х (locative plural)

Uk-вказівний.ogg


закінчення

uk-noun

закі́нчення<loci:ju>

закі́нчення • (zakínčennja) n inan (genitive закі́нчення, nominative plural закі́нчення, genitive plural закі́нчень)

закі́нчення (canonical)
zakínčennja (romanization)
закі́нчення (genitive)
закі́нчення (nominative plural)
закі́нчень (genitive plural)
закі́нчення (nominative singular)
закі́нчення (nominative plural)
закі́нчення (genitive singular)
закі́нчень (genitive plural)
закі́нченню (dative singular)
закі́нченням (dative plural)
закі́нчення (accusative singular)
закі́нчення (accusative plural)
закі́нченням (instrumental singular)
закі́нченнями (instrumental plural)
закі́нченні (locative singular)
закі́нченню (locative singular)
закі́нченнях (locative plural)
закі́нчення (singular vocative)
закі́нчення (plural vocative)

uk-ndecl

закі́нчення<loci:ju>

Uk-закінчення.ogg

From закі́нчити (zakínčyty) + -ення (-ennja). Compare Belarusian заканчэ́нне (zakančénnje), Polish zakończenie.


родовий

uk-adj

родо́вий or родови́й • (rodóvyj or rodovýj)

родо́вий (canonical)
родови́й (canonical)
rodóvyj (romanization)
rodovýj (romanization)
родо́вий (masculine nominative)
родови́й (masculine nominative)
родо́ве (neuter nominative)
родове́ (neuter nominative)
родо́ва (feminine nominative)
родова́ (feminine nominative)
родо́ві (nominative plural)
родові́ (nominative plural)
родо́вого (genitive masculine neuter)
родово́го (genitive masculine neuter)
родо́вої (feminine genitive)
родово́ї (feminine genitive)
родо́вих (genitive plural)
родови́х (genitive plural)
родо́вому (dative masculine neuter)
родово́му (dative masculine neuter)
родо́вій (dative feminine)
родові́й (dative feminine)
родо́вим (dative plural)
родови́м (dative plural)
родо́вого (accusative animate masculine)
родово́го (accusative animate masculine)
родо́ве (accusative neuter)
родове́ (accusative neuter)
родо́ву (accusative feminine)
родову́ (accusative feminine)
родо́вих (accusative animate plural)
родови́х (accusative animate plural)
родо́вий (accusative inanimate masculine)
родови́й (accusative inanimate masculine)
родо́ві (accusative inanimate plural)
родові́ (accusative inanimate plural)
родо́вим (instrumental masculine neuter)
родови́м (instrumental masculine neuter)
родо́вою (feminine instrumental)
родово́ю (feminine instrumental)
родо́вими (instrumental plural)
родови́ми (instrumental plural)
родо́вому (locative masculine neuter)
родо́вім (locative masculine neuter)
родово́му (locative masculine neuter)
родові́м (locative masculine neuter)
родо́вій (feminine locative)
родові́й (feminine locative)
родо́вих (locative plural)
родови́х (locative plural)

uk-adecl

((родо́вий,родови́й))

Uk-родовий.ogg


твердий

uk-adj

тверди́й • (tverdýj) (comparative тверді́ший, adverb тве́рдо)

тверди́й (canonical)
tverdýj (romanization)
тверді́ший (comparative)
тве́рдо (adverb)
тверди́й (masculine nominative)
тверде́ (neuter nominative)
тверда́ (feminine nominative)
тверді́ (nominative plural)
твердо́го (genitive masculine neuter)
твердо́ї (feminine genitive)
тверди́х (genitive plural)
твердо́му (dative masculine neuter)
тверді́й (dative feminine)
тверди́м (dative plural)
твердо́го (accusative animate masculine)
тверде́ (accusative neuter)
тверду́ (accusative feminine)
тверди́х (accusative animate plural)
тверди́й (accusative inanimate masculine)
тверді́ (accusative inanimate plural)
тверди́м (instrumental masculine neuter)
твердо́ю (feminine instrumental)
тверди́ми (instrumental plural)
твердо́му (locative masculine neuter)
тверді́м (locative masculine neuter)
тверді́й (feminine locative)
тверди́х (locative plural)

Uk-твердий.ogg

Inherited from Old East Slavic твьрдъ (tvĭrdŭ), from Proto-Slavic *tvьrdъ, from Proto-Balto-Slavic *twírˀtas, from Proto-Indo-European *twerH-. Doublet of кварц (kvarc).

inh+

тверди́й знак


наказовий

uk-adj

наказо́вий • (nakazóvyj)

наказо́вий (canonical)
nakazóvyj (romanization)
наказо́вий (masculine nominative)
наказо́ве (neuter nominative)
наказо́ва (feminine nominative)
наказо́ві (nominative plural)
наказо́вого (genitive masculine neuter)
наказо́вої (feminine genitive)
наказо́вих (genitive plural)
наказо́вому (dative masculine neuter)
наказо́вій (dative feminine)
наказо́вим (dative plural)
наказо́вого (accusative animate masculine)
наказо́ве (accusative neuter)
наказо́ву (accusative feminine)
наказо́вих (accusative animate plural)
наказо́вий (accusative inanimate masculine)
наказо́ві (accusative inanimate plural)
наказо́вим (instrumental masculine neuter)
наказо́вою (feminine instrumental)
наказо́вими (instrumental plural)
наказо́вому (locative masculine neuter)
наказо́вім (locative masculine neuter)
наказо́вій (feminine locative)
наказо́вих (locative plural)

Uk-наказовий.ogg


недоконаний

недоко́наний

недоко́наність

недоко́наний • (nedokónanyj) (abstract noun недоко́наність)

недоко́наний (canonical)
nedokónanyj (romanization)
недоко́наність (abstract-noun)
недоко́наний (masculine nominative)
недоко́нане (neuter nominative)
недоко́нана (feminine nominative)
недоко́нані (nominative plural)
недоко́наного (genitive masculine neuter)
недоко́наної (feminine genitive)
недоко́наних (genitive plural)
недоко́наному (dative masculine neuter)
недоко́наній (dative feminine)
недоко́наним (dative plural)
недоко́наного (accusative animate masculine)
недоко́нане (accusative neuter)
недоко́нану (accusative feminine)
недоко́наних (accusative animate plural)
недоко́наний (accusative inanimate masculine)
недоко́нані (accusative inanimate plural)
недоко́наним (instrumental masculine neuter)
недоко́наною (feminine instrumental)
недоко́наними (instrumental plural)
недоко́наному (locative masculine neuter)
недоко́нанім (locative masculine neuter)
недоко́наній (feminine locative)
недоко́наних (locative plural)

uk-adecl

недоко́наний

Uk-недоконаний.ogg

From не- (ne-) + доко́наний (dokónanyj).

недоко́наний вид


безособовий

uk-adj

безособо́вий

безособо́вий • (bezosobóvyj)

безособо́вий (canonical)
bezosobóvyj (romanization)
безособо́вий (masculine nominative)
безособо́ве (neuter nominative)
безособо́ва (feminine nominative)
безособо́ві (nominative plural)
безособо́вого (genitive masculine neuter)
безособо́вої (feminine genitive)
безособо́вих (genitive plural)
безособо́вому (dative masculine neuter)
безособо́вій (dative feminine)
безособо́вим (dative plural)
безособо́вого (accusative animate masculine)
безособо́ве (accusative neuter)
безособо́ву (accusative feminine)
безособо́вих (accusative animate plural)
безособо́вий (accusative inanimate masculine)
безособо́ві (accusative inanimate plural)
безособо́вим (instrumental masculine neuter)
безособо́вою (feminine instrumental)
безособо́вими (instrumental plural)
безособо́вому (locative masculine neuter)
безособо́вім (locative masculine neuter)
безособо́вій (feminine locative)
безособо́вих (locative plural)

uk-adecl

безособо́вий


місцевий

uk-adj

місце́вий • (miscévyj)

місце́вий (canonical)
miscévyj (romanization)
місце́вий (masculine nominative)
місце́ве (neuter nominative)
місце́ва (feminine nominative)
місце́ві (nominative plural)
місце́вого (genitive masculine neuter)
місце́вої (feminine genitive)
місце́вих (genitive plural)
місце́вому (dative masculine neuter)
місце́вій (dative feminine)
місце́вим (dative plural)
місце́вого (accusative animate masculine)
місце́ве (accusative neuter)
місце́ву (accusative feminine)
місце́вих (accusative animate plural)
місце́вий (accusative inanimate masculine)
місце́ві (accusative inanimate plural)
місце́вим (instrumental masculine neuter)
місце́вою (feminine instrumental)
місце́вими (instrumental plural)
місце́вому (locative masculine neuter)
місце́вім (locative masculine neuter)
місце́вій (feminine locative)
місце́вих (locative plural)

Uk-місцевий.ogg

мі́сце (mísce) + -евий (-evyj). Compare Belarusian мясцо́вы (mjascóvy), Polish miejscowy.


Іван

uk-proper noun

Іва́н • (Iván) m pers (genitive Іва́на, nominative plural Іва́ни, genitive plural Іва́нів)

Іва́н (canonical)
Iván (romanization)
Іва́на (genitive)
Іва́ни (nominative plural)
Іва́нів (genitive plural)
Іва́н (nominative singular)
Іва́ни (nominative plural)
Іва́на (genitive singular)
Іва́нів (genitive plural)
Іва́нові (dative singular)
Іва́ну (dative singular)
Іва́нам (dative plural)
Іва́на (accusative singular)
Іва́нів (accusative plural)
Іва́ном (instrumental singular)
Іва́нами (instrumental plural)
Іва́нові (locative singular)
Іва́ні (locative singular)
Іва́нах (locative plural)
Іва́не (singular vocative)
Іва́ни (plural vocative)

Inherited from Old Ruthenian Ива́нъ (Iván), from Old East Slavic Иваннъ (Ivannŭ) and Old Church Slavonic Иоаннъ (Ioannŭ), from Ancient Greek Ἰωάννης (Iōánnēs), from Hebrew יוֹחָנָן (Yôḥānān, “God is gracious”).

der

Ива́н Иван#Russian

a male given name, Ivan, equivalent to English John or Russian Ива́н (Iván)


частка

uk-noun

ча́стка • (částka) f inan (genitive ча́стки, nominative plural частки́, genitive plural часто́к)

ча́стка (canonical)
částka (romanization)
ча́стки (genitive)
частки́ (nominative plural)
часто́к (genitive plural)
ча́стка (nominative singular)
частки́ (nominative plural)
ча́стки (genitive singular)
часто́к (genitive plural)
ча́стці (dative singular)
частка́м (dative plural)
ча́стку (accusative singular)
частки́ (accusative plural)
ча́сткою (instrumental singular)
частка́ми (instrumental plural)
ча́стці (locative singular)
частка́х (locative plural)
ча́стко (singular vocative)
частки́ (plural vocative)


доконаний

uk-adj

доко́наний • (dokónanyj)

доко́наний (canonical)
dokónanyj (romanization)

Uk-доконаний.ogg

доко́наний вид


присвійний

присві́йний • (prysvíjnyj)

присві́йний (canonical)
prysvíjnyj (romanization)
присві́йний (masculine nominative)
присві́йне (neuter nominative)
присві́йна (feminine nominative)
присві́йні (nominative plural)
присві́йного (genitive masculine neuter)
присві́йної (feminine genitive)
присві́йних (genitive plural)
присві́йному (dative masculine neuter)
присві́йній (dative feminine)
присві́йним (dative plural)
присві́йного (accusative animate masculine)
присві́йне (accusative neuter)
присві́йну (accusative feminine)
присві́йних (accusative animate plural)
присві́йний (accusative inanimate masculine)
присві́йні (accusative inanimate plural)
присві́йним (instrumental masculine neuter)
присві́йною (feminine instrumental)
присві́йними (instrumental plural)
присві́йному (locative masculine neuter)
присві́йнім (locative masculine neuter)
присві́йній (feminine locative)
присві́йних (locative plural)


зворотний

зворо́тний • (zvorótnyj)

зворо́тний (canonical)
zvorótnyj (romanization)
зворо́тний (masculine nominative)
зворо́тне (neuter nominative)
зворо́тна (feminine nominative)
зворо́тні (nominative plural)
зворо́тного (genitive masculine neuter)
зворо́тної (feminine genitive)
зворо́тних (genitive plural)
зворо́тному (dative masculine neuter)
зворо́тній (dative feminine)
зворо́тним (dative plural)
зворо́тного (accusative animate masculine)
зворо́тне (accusative neuter)
зворо́тну (accusative feminine)
зворо́тних (accusative animate plural)
зворо́тний (accusative inanimate masculine)
зворо́тні (accusative inanimate plural)
зворо́тним (instrumental masculine neuter)
зворо́тною (feminine instrumental)
зворо́тними (instrumental plural)
зворо́тному (locative masculine neuter)
зворо́тнім (locative masculine neuter)
зворо́тній (feminine locative)
зворо́тних (locative plural)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-зворотний.wav


відносний

відно́сний • (vidnósnyj) (adverb відно́сно)

відно́сний (canonical)
vidnósnyj (romanization)
відно́сно (adverb)
відно́сний (masculine nominative)
відно́сне (neuter nominative)
відно́сна (feminine nominative)
відно́сні (nominative plural)
відно́сного (genitive masculine neuter)
відно́сної (feminine genitive)
відно́сних (genitive plural)
відно́сному (dative masculine neuter)
відно́сній (dative feminine)
відно́сним (dative plural)
відно́сного (accusative animate masculine)
відно́сне (accusative neuter)
відно́сну (accusative feminine)
відно́сних (accusative animate plural)
відно́сний (accusative inanimate masculine)
відно́сні (accusative inanimate plural)
відно́сним (instrumental masculine neuter)
відно́сною (feminine instrumental)
відно́сними (instrumental plural)
відно́сному (locative masculine neuter)
відно́снім (locative masculine neuter)
відно́сній (feminine locative)
відно́сних (locative plural)

Uk-відносний.ogg


речення

uk-noun

ре́чення • (réčennja) n inan (genitive ре́чення, nominative plural ре́чення, genitive plural ре́чень)

ре́чення (canonical)
réčennja (romanization)
ре́чення (genitive)
ре́чення (nominative plural)
ре́чень (genitive plural)
ре́чення (nominative singular)
ре́чення (nominative plural)
ре́чення (genitive singular)
ре́чень (genitive plural)
ре́ченню (dative singular)
ре́ченням (dative plural)
ре́чення (accusative singular)
ре́чення (accusative plural)
ре́ченням (instrumental singular)
ре́ченнями (instrumental plural)
ре́ченні (locative singular)
ре́ченнях (locative plural)
ре́чення (singular vocative)
ре́чення (plural vocative)

[ˈrɛt͡ʃenʲːɐ]

Uk-речення.ogg


м'який

uk-adj

м'яки́й • (mʺjakýj) (comparative м'я́кший, superlative найм'я́кший, adverb м'я́ко)

м'яки́й (canonical)
mʺjakýj (romanization)
м'я́кший (comparative)
найм'я́кший (superlative)
м'я́ко (adverb)
м'яки́й (masculine nominative)
м'яке́ (neuter nominative)
м'яка́ (feminine nominative)
м'які́ (nominative plural)
м'яко́го (genitive masculine neuter)
м'яко́ї (feminine genitive)
м'яки́х (genitive plural)
м'яко́му (dative masculine neuter)
м'які́й (dative feminine)
м'яки́м (dative plural)
м'яко́го (accusative animate masculine)
м'яке́ (accusative neuter)
м'яку́ (accusative feminine)
м'яки́х (accusative animate plural)
м'яки́й (accusative inanimate masculine)
м'які́ (accusative inanimate plural)
м'яки́м (instrumental masculine neuter)
м'яко́ю (feminine instrumental)
м'яки́ми (instrumental plural)
м'яко́му (locative masculine neuter)
м'які́м (locative masculine neuter)
м'які́й (feminine locative)
м'яки́х (locative plural)

From Old East Slavic мѧкъкъ (mękŭkŭ), from Proto-Slavic *mękъkъ.


наголос

uk-noun

на́голос<genu>

на́голос • (náholos) m inan (genitive на́голосу, nominative plural на́голоси, genitive plural на́голосів)

на́голос (canonical)
náholos (romanization)
на́голосу (genitive)
на́голоси (nominative plural)
на́голосів (genitive plural)
на́голос (nominative singular)
на́голоси (nominative plural)
на́голосу (genitive singular)
на́голосів (genitive plural)
на́голосові (dative singular)
на́голосу (dative singular)
на́голосам (dative plural)
на́голос (accusative singular)
на́голоси (accusative plural)
на́голосом (instrumental singular)
на́голосами (instrumental plural)
на́голосі (locative singular)
на́голосах (locative plural)
на́голосе (singular vocative)
на́голоси (plural vocative)

uk-ndecl

на́голос<genu>

Uk-наголос.ogg

(phonology, phonetics, grammar) stress, accent


наголошений

uk-adj

наголо́шений

наголо́шений • (naholóšenyj)

наголо́шений (canonical)
naholóšenyj (romanization)
наголо́шений (masculine nominative)
наголо́шене (neuter nominative)
наголо́шена (feminine nominative)
наголо́шені (nominative plural)
наголо́шеного (genitive masculine neuter)
наголо́шеної (feminine genitive)
наголо́шених (genitive plural)
наголо́шеному (dative masculine neuter)
наголо́шеній (dative feminine)
наголо́шеним (dative plural)
наголо́шеного (accusative animate masculine)
наголо́шене (accusative neuter)
наголо́шену (accusative feminine)
наголо́шених (accusative animate plural)
наголо́шений (accusative inanimate masculine)
наголо́шені (accusative inanimate plural)
наголо́шеним (instrumental masculine neuter)
наголо́шеною (feminine instrumental)
наголо́шеними (instrumental plural)
наголо́шеному (locative masculine neuter)
наголо́шенім (locative masculine neuter)
наголо́шеній (feminine locative)
наголо́шених (locative plural)

uk-adecl

наголо́шений

[nɐɦɔˈɫɔʃenei̯]


ненаголошений

uk-adj

ненаголо́шений

ненаголо́шений • (nenaholóšenyj)

ненаголо́шений (canonical)
nenaholóšenyj (romanization)
ненаголо́шений (masculine nominative)
ненаголо́шене (neuter nominative)
ненаголо́шена (feminine nominative)
ненаголо́шені (nominative plural)
ненаголо́шеного (genitive masculine neuter)
ненаголо́шеної (feminine genitive)
ненаголо́шених (genitive plural)
ненаголо́шеному (dative masculine neuter)
ненаголо́шеній (dative feminine)
ненаголо́шеним (dative plural)
ненаголо́шеного (accusative animate masculine)
ненаголо́шене (accusative neuter)
ненаголо́шену (accusative feminine)
ненаголо́шених (accusative animate plural)
ненаголо́шений (accusative inanimate masculine)
ненаголо́шені (accusative inanimate plural)
ненаголо́шеним (instrumental masculine neuter)
ненаголо́шеною (feminine instrumental)
ненаголо́шеними (instrumental plural)
ненаголо́шеному (locative masculine neuter)
ненаголо́шенім (locative masculine neuter)
ненаголо́шеній (feminine locative)
ненаголо́шених (locative plural)

uk-adecl

ненаголо́шений


кличний

uk-adj

кли́чний • (klýčnyj)

кли́чний (canonical)
klýčnyj (romanization)
кли́чний (masculine nominative)
кли́чне (neuter nominative)
кли́чна (feminine nominative)
кли́чні (nominative plural)
кли́чного (genitive masculine neuter)
кли́чної (feminine genitive)
кли́чних (genitive plural)
кли́чному (dative masculine neuter)
кли́чній (dative feminine)
кли́чним (dative plural)
кли́чного (accusative animate masculine)
кли́чне (accusative neuter)
кли́чну (accusative feminine)
кли́чних (accusative animate plural)
кли́чний (accusative inanimate masculine)
кли́чні (accusative inanimate plural)
кли́чним (instrumental masculine neuter)
кли́чною (feminine instrumental)
кли́чними (instrumental plural)
кли́чному (locative masculine neuter)
кли́чнім (locative masculine neuter)
кли́чній (feminine locative)
кли́чних (locative plural)


дзвінкий

дзвінки́й • (dzvinkýj)

дзвінки́й (canonical)
dzvinkýj (romanization)
дзвінки́й (masculine nominative)
дзвінке́ (neuter nominative)
дзвінка́ (feminine nominative)
дзвінкі́ (nominative plural)
дзвінко́го (genitive masculine neuter)
дзвінко́ї (feminine genitive)
дзвінки́х (genitive plural)
дзвінко́му (dative masculine neuter)
дзвінкі́й (dative feminine)
дзвінки́м (dative plural)
дзвінко́го (accusative animate masculine)
дзвінке́ (accusative neuter)
дзвінку́ (accusative feminine)
дзвінки́х (accusative animate plural)
дзвінки́й (accusative inanimate masculine)
дзвінкі́ (accusative inanimate plural)
дзвінки́м (instrumental masculine neuter)
дзвінко́ю (feminine instrumental)
дзвінки́ми (instrumental plural)
дзвінко́му (locative masculine neuter)
дзвінкі́м (locative masculine neuter)
дзвінкі́й (feminine locative)
дзвінки́х (locative plural)

Uk-дзвінкий.ogg


дзвінкість

uk-noun

дзві́нкість<sg.io>

дзві́нкість • (dzvínkistʹ) f inan (genitive дзві́нкості or дзві́нкости, uncountable)

дзві́нкість (canonical)
dzvínkistʹ (romanization)
дзві́нкості (genitive)
дзві́нкости (genitive)
дзві́нкість (nominative singular)
дзві́нкості (genitive singular)
дзві́нкости (genitive singular)
дзві́нкості (dative singular)
дзві́нкість (accusative singular)
дзві́нкістю (instrumental singular)
дзві́нкості (locative singular)
дзві́нкосте (singular vocative)

uk-ndecl

дзві́нкість<sg.io>


глухий

uk-adj

глухи́й • (hluxýj) (adverb глу́хо, abstract noun глу́хість)

глухи́й (canonical)
hluxýj (romanization)
глу́хо (adverb)
глу́хість (abstract-noun)
глухи́й (masculine nominative)
глухе́ (neuter nominative)
глуха́ (feminine nominative)
глухі́ (nominative plural)
глухо́го (genitive masculine neuter)
глухо́ї (feminine genitive)
глухи́х (genitive plural)
глухо́му (dative masculine neuter)
глухі́й (dative feminine)
глухи́м (dative plural)
глухо́го (accusative animate masculine)
глухе́ (accusative neuter)
глуху́ (accusative feminine)
глухи́х (accusative animate plural)
глухи́й (accusative inanimate masculine)
глухі́ (accusative inanimate plural)
глухи́м (instrumental masculine neuter)
глухо́ю (feminine instrumental)
глухи́ми (instrumental plural)
глухо́му (locative masculine neuter)
глухі́м (locative masculine neuter)
глухі́й (feminine locative)
глухи́х (locative plural)


голосний

голосни́й • (holosnýj)

голосни́й (canonical)
holosnýj (romanization)
голосни́й (masculine nominative)
голосне́ (neuter nominative)
голосна́ (feminine nominative)
голосні́ (nominative plural)
голосно́го (genitive masculine neuter)
голосно́ї (feminine genitive)
голосни́х (genitive plural)
голосно́му (dative masculine neuter)
голосні́й (dative feminine)
голосни́м (dative plural)
голосно́го (accusative animate masculine)
голосне́ (accusative neuter)
голосну́ (accusative feminine)
голосни́х (accusative animate plural)
голосни́й (accusative inanimate masculine)
голосні́ (accusative inanimate plural)
голосни́м (instrumental masculine neuter)
голосно́ю (feminine instrumental)
голосни́ми (instrumental plural)
голосно́му (locative masculine neuter)
голосні́м (locative masculine neuter)
голосні́й (feminine locative)
голосни́х (locative plural)

[ɦɔɫɔsˈnɪi̯]

Uk-голосний.ogg

From Proto-Slavic *golsьnъ. By surface analysis, го́лос (hólos, “voice”) + -ний (-nyj). Compare Russian гла́сный (glásnyj).

surface analysis

(phonetics, linguistics) vocalic, voiced (of a sound)


словотвір

uk-noun

словотві́рний or словотво́рчий

словотві́р • (slovotvír) m inan (genitive словотво́ру, uncountable, relational adjective словотві́рний or словотво́рчий)

словотві́р (canonical)
slovotvír (romanization)
словотво́ру (genitive)
словотві́рний (adjective relational)
словотво́рчий (adjective relational)
словотві́р (nominative singular)
словотво́ру (genitive singular)
словотво́рові (dative singular)
словотво́ру (dative singular)
словотві́р (accusative singular)
словотво́ром (instrumental singular)
словотво́рі (locative singular)
словотво́ре (singular vocative)

[sɫɔwɔtʲˈʋʲir]

сло́во (slóvo, “word”) + -о- (-o-) + тві́р (tvír, “composition”)

af

(linguistics, uncountable) word formation


абруптив

uk-noun

абрупти́в • (abruptýv) m inan (genitive абрупти́ва, nominative plural абрупти́ви, genitive plural абрупти́вів)

абрупти́в (canonical)
abruptýv (romanization)
абрупти́ва (genitive)
абрупти́ви (nominative plural)
абрупти́вів (genitive plural)
абрупти́в (nominative singular)
абрупти́ви (nominative plural)
абрупти́ва (genitive singular)
абрупти́вів (genitive plural)
абрупти́вові (dative singular)
абрупти́ву (dative singular)
абрупти́вам (dative plural)
абрупти́в (accusative singular)
абрупти́ви (accusative plural)
абрупти́вом (instrumental singular)
абрупти́вами (instrumental plural)
абрупти́ві (locative singular)
абрупти́вах (locative plural)
абрупти́ве (singular vocative)
абрупти́ви (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-абруптив.wav


журналіст

журналі́ст<pr>

журналі́стка

журналі́ст • (žurnalíst) m pers (genitive журналі́ста, nominative plural журналі́сти, genitive plural журналі́стів, feminine журналі́стка)

журналі́ст (canonical)
žurnalíst (romanization)
журналі́ста (genitive)
журналі́сти (nominative plural)
журналі́стів (genitive plural)
журналі́стка (feminine)
журналі́ст (nominative singular)
журналі́сти (nominative plural)
журналі́ста (genitive singular)
журналі́стів (genitive plural)
журналі́стові (dative singular)
журналі́сту (dative singular)
журналі́стам (dative plural)
журналі́ста (accusative singular)
журналі́стів (accusative plural)
журналі́стом (instrumental singular)
журналі́стами (instrumental plural)
журналі́стові (locative singular)
журналі́сту (locative singular)
журналі́сті (locative singular)
журналі́стах (locative plural)
журналі́сте (singular vocative)
журналі́сти (plural vocative)

Uk-журналіст.ogg

From журна́л (žurnál, “journal”, noun) + -іст (-ist, “-ist”).


об'єкт

uk-noun

об'є́кт • (obʺjékt) m inan (genitive об'є́кта, nominative plural об'є́кти, genitive plural об'є́ктів)

об'є́кт (canonical)
obʺjékt (romanization)
об'є́кта (genitive)
об'є́кти (nominative plural)
об'є́ктів (genitive plural)
об'є́кт (nominative singular)
об'є́кти (nominative plural)
об'є́кта (genitive singular)
об'є́ктів (genitive plural)
об'є́ктові (dative singular)
об'є́кту (dative singular)
об'є́ктам (dative plural)
об'є́кт (accusative singular)
об'є́кти (accusative plural)
об'є́ктом (instrumental singular)
об'є́ктами (instrumental plural)
об'є́кті (locative singular)
об'є́ктах (locative plural)
об'є́кте (singular vocative)
об'є́кти (plural vocative)

Derived via Western European languages from Latin obiectum. Compare Russian объе́кт (obʺjékt), Belarusian аб'е́кт (abʺjékt), Polish obiekt.


суб'єкт

суб'є́кт • (subʺjékt) m inan (genitive суб'є́кта, nominative plural суб'є́кти, genitive plural суб'є́ктів)

суб'є́кт (canonical)
subʺjékt (romanization)
суб'є́кта (genitive)
суб'є́кти (nominative plural)
суб'є́ктів (genitive plural)
суб'є́кт (nominative singular)
суб'є́кти (nominative plural)
суб'є́кта (genitive singular)
суб'є́ктів (genitive plural)
суб'є́ктові (dative singular)
суб'є́кту (dative singular)
суб'є́ктам (dative plural)
суб'є́кт (accusative singular)
суб'є́кти (accusative plural)
суб'є́ктом (instrumental singular)
суб'є́ктами (instrumental plural)
суб'є́кті (locative singular)
суб'є́ктах (locative plural)
суб'є́кте (singular vocative)
суб'є́кти (plural vocative)

Borrowed from German Subjekt, from Latin subiectum/subjectum. Doublet of сюже́т (sjužét).


письменник

письме́нник<pr>

письме́нниця

письме́нник • (pysʹménnyk) m pers (genitive письме́нника, nominative plural письме́нники, genitive plural письме́нників, feminine письме́нниця)

письме́нник (canonical)
pysʹménnyk (romanization)
письме́нника (genitive)
письме́нники (nominative plural)
письме́нників (genitive plural)
письме́нниця (feminine)
письме́нник (nominative singular)
письме́нники (nominative plural)
письме́нника (genitive singular)
письме́нників (genitive plural)
письме́нникові (dative singular)
письме́ннику (dative singular)
письме́нникам (dative plural)
письме́нника (accusative singular)
письме́нників (accusative plural)
письме́нником (instrumental singular)
письме́нниками (instrumental plural)
письме́нникові (locative singular)
письме́ннику (locative singular)
письме́нниках (locative plural)
письме́ннику (singular vocative)
письме́нники (plural vocative)

uk-ndecl

письме́нник<pr>

Uk-письменник.ogg

uk:письменник


розмова

uk-noun

розмо́ва • (rozmóva) f inan (genitive розмо́ви, nominative plural розмо́ви, genitive plural розмо́в)

розмо́ва (canonical)
rozmóva (romanization)
розмо́ви (genitive)
розмо́ви (nominative plural)
розмо́в (genitive plural)
розмо́ва (nominative singular)
розмо́ви (nominative plural)
розмо́ви (genitive singular)
розмо́в (genitive plural)
розмо́ві (dative singular)
розмо́вам (dative plural)
розмо́ву (accusative singular)
розмо́ви (accusative plural)
розмо́вою (instrumental singular)
розмо́вами (instrumental plural)
розмо́ві (locative singular)
розмо́вах (locative plural)
розмо́во (singular vocative)
розмо́ви (plural vocative)

Uk-розмова.ogg

From Old East Slavic [Term?], cognate to Belarusian размова (razmóva), Russian размо́лвка (razmólvka), Polish rozmowa. Equivalent to роз- (roz-) + мова (mova).


додаток

дода́ток • (dodátok) m inan (genitive дода́тка, nominative plural дода́тки, genitive plural дода́тків, relational adjective додатко́вий)

дода́ток (canonical)
dodátok (romanization)
дода́тка (genitive)
дода́тки (nominative plural)
дода́тків (genitive plural)
додатко́вий (adjective relational)
дода́ток (nominative singular)
дода́тки (nominative plural)
дода́тка (genitive singular)
дода́тків (genitive plural)
дода́ткові (dative singular)
дода́тку (dative singular)
дода́ткам (dative plural)
дода́ток (accusative singular)
дода́тки (accusative plural)
дода́тком (instrumental singular)
дода́тками (instrumental plural)
дода́ткові (locative singular)
дода́тку (locative singular)
дода́тках (locative plural)
дода́тку (singular vocative)
дода́тки (plural vocative)

Uk-додаток.ogg

From дода́ти (dodáty, “to add”) + -ок (-ok).
(Sense 3) Semantic loan from Russian приложение (priloženije).
Compare Polish dodatek.


Сара

uk-proper noun

Са́ра • (Sára) f pers (genitive Са́ри, nominative plural Са́ри, genitive plural Сар)

Са́ра (canonical)
Sára (romanization)
Са́ри (genitive)
Са́ри (nominative plural)
Сар (genitive plural)
Са́ра (nominative singular)
Са́ри (nominative plural)
Са́ри (genitive singular)
Сар (genitive plural)
Са́рі (dative singular)
Са́рам (dative plural)
Са́ру (accusative singular)
Сар (accusative plural)
Са́рою (instrumental singular)
Са́рами (instrumental plural)
Са́рі (locative singular)
Са́рах (locative plural)
Са́ро (singular vocative)
Са́ри (plural vocative)

From Biblical Hebrew שָׂרָה (śārâ, “lady, princess”).

der

uk:Сара (Біблія)

Sarah, a Biblical character, the wife of Abraham and mother of Isaac.


ве

The letter в (v), the 3rd letter of the Ukrainian alphabet.


краснопис

uk-noun

красно́пис<sg.genu>

краснопи́сний

красно́пис • (krasnópys) m inan (genitive красно́пису, uncountable, relational adjective краснопи́сний)

красно́пис (canonical)
krasnópys (romanization)
красно́пису (genitive)
краснопи́сний (adjective relational)
красно́пис (nominative singular)
красно́пису (genitive singular)
красно́писові (dative singular)
красно́пису (dative singular)
красно́пис (accusative singular)
красно́писом (instrumental singular)
красно́пису (locative singular)
красно́писі (locative singular)
красно́писе (singular vocative)

uk-ndecl

красно́пис<sg.genu>

From кра́сно (krásno) + -пис (-pys), combining form of писа́ти (pysáty, “to write”). Likely a calque of Ancient Greek καλλιγραφία (kalligraphía).


заголовок

uk-noun

((заголо́вок<*>,за́головок<*>))

заголо́вок or за́головок • (zaholóvok or záholovok) m inan (genitive заголо́вка or за́головка, nominative plural заголо́вки or за́головки, genitive plural заголо́вків or за́головків)

заголо́вок (canonical)
за́головок (canonical)
zaholóvok (romanization)
záholovok (romanization)
заголо́вка (genitive)
за́головка (genitive)
заголо́вки (nominative plural)
за́головки (nominative plural)
заголо́вків (genitive plural)
за́головків (genitive plural)
заголо́вок (nominative singular)
за́головок (nominative singular)
заголо́вки (nominative plural)
за́головки (nominative plural)
заголо́вка (genitive singular)
за́головка (genitive singular)
заголо́вків (genitive plural)
за́головків (genitive plural)
заголо́вкові (dative singular)
заголо́вку (dative singular)
за́головкові (dative singular)
за́головку (dative singular)
заголо́вкам (dative plural)
за́головкам (dative plural)
заголо́вок (accusative singular)
за́головок (accusative singular)
заголо́вки (accusative plural)
за́головки (accusative plural)
заголо́вком (instrumental singular)
за́головком (instrumental singular)
заголо́вками (instrumental plural)
за́головками (instrumental plural)
заголо́вкові (locative singular)
заголо́вку (locative singular)
за́головкові (locative singular)
за́головку (locative singular)
заголо́вках (locative plural)
за́головках (locative plural)
заголо́вку (singular vocative)
за́головку (singular vocative)
заголо́вки (plural vocative)
за́головки (plural vocative)

uk-ndecl

((заголо́вок<*>,за́головок<*>))

[zɐɦɔˈɫɔwɔk]

[ˈzaɦɔɫɔwɔk]

Uk-заголовок.ogg

From за- (za-) + голова́ (holová) + -ок (-ok).

af

title (subject of a writing; a short phrase that summarizes the entire topic)


кластер

uk-noun

кла́стер • (kláster) m inan (genitive кла́стера, nominative plural кла́стери, genitive plural кла́стерів, relational adjective кла́стерний)

кла́стер (canonical)
kláster (romanization)
кла́стера (genitive)
кла́стери (nominative plural)
кла́стерів (genitive plural)
кла́стерний (adjective relational)
кла́стер (nominative singular)
кла́стери (nominative plural)
кла́стера (genitive singular)
кла́стерів (genitive plural)
кла́стерові (dative singular)
кла́стеру (dative singular)
кла́стерам (dative plural)
кла́стер (accusative singular)
кла́стери (accusative plural)
кла́стером (instrumental singular)
кла́стерами (instrumental plural)
кла́стері (locative singular)
кла́стерах (locative plural)
кла́стере (singular vocative)
кла́стери (plural vocative)


риторика

рито́рика<sg>

рито́рика • (rytóryka) f inan (genitive рито́рики, uncountable, relational adjective ритори́чний)

рито́рика (canonical)
rytóryka (romanization)
рито́рики (genitive)
ритори́чний (adjective relational)
рито́рика (nominative singular)
рито́рики (genitive singular)
рито́риці (dative singular)
рито́рику (accusative singular)
рито́рикою (instrumental singular)
рито́риці (locative singular)
рито́рико (singular vocative)

uk-ndecl

рито́рика<sg>

From Latin rhētorica, from Ancient Greek ῥητορική (rhētorikḗ), ellipsis of ῥητορικὴ τέχνη (rhētorikḕ tékhnē), from ῥητορικός (rhētorikós, “concerning public speech”), from ῥήτωρ (rhḗtōr, “public speaker”).


фабула

uk-noun

фа́була • (fábula) f inan (genitive фа́були, nominative plural фа́були, genitive plural фа́бул)

фа́була (canonical)
fábula (romanization)
фа́були (genitive)
фа́були (nominative plural)
фа́бул (genitive plural)
фа́була (nominative singular)
фа́були (nominative plural)
фа́були (genitive singular)
фа́бул (genitive plural)
фа́булі (dative singular)
фа́булам (dative plural)
фа́булу (accusative singular)
фа́були (accusative plural)
фа́булою (instrumental singular)
фа́булами (instrumental plural)
фа́булі (locative singular)
фа́булах (locative plural)
фа́було (singular vocative)
фа́були (plural vocative)


двомовність

двомо́вність<sg.io>

двомо́вність • (dvomóvnistʹ) f inan (genitive двомо́вності or двомо́вности, uncountable)

двомо́вність (canonical)
dvomóvnistʹ (romanization)
двомо́вності (genitive)
двомо́вности (genitive)
двомо́вність (nominative singular)
двомо́вності (genitive singular)
двомо́вности (genitive singular)
двомо́вності (dative singular)
двомо́вність (accusative singular)
двомо́вністю (instrumental singular)
двомо́вності (locative singular)
двомо́вносте (singular vocative)

uk-ndecl

двомо́вність<sg.io>

двомо́вний (dvomóvnyj, “bilingual”) + -ість (-istʹ)


стрічка

uk-noun

стрі́чка<c*>

стрі́чка • (stríčka) f inan (genitive стрі́чки, nominative plural стрічки́, genitive plural стрічо́к)

стрі́чка (canonical)
stríčka (romanization)
стрі́чки (genitive)
стрічки́ (nominative plural)
стрічо́к (genitive plural)
стрі́чка (nominative singular)
стрічки́ (nominative plural)
стрі́чки (genitive singular)
стрічо́к (genitive plural)
стрі́чці (dative singular)
стрічка́м (dative plural)
стрі́чку (accusative singular)
стрічки́ (accusative plural)
стрі́чкою (instrumental singular)
стрічка́ми (instrumental plural)
стрі́чці (locative singular)
стрічка́х (locative plural)
стрі́чко (singular vocative)
стрічки́ (plural vocative)

uk-ndecl

стрі́чка<c*>

Uk-стрічка.ogg


сатира

uk-noun

сати́ра • (satýra) f inan (genitive сати́ри, nominative plural сати́ри, genitive plural сати́р)

сати́ра (canonical)
satýra (romanization)
сати́ри (genitive)
сати́ри (nominative plural)
сати́р (genitive plural)
сати́ра (nominative singular)
сати́ри (nominative plural)
сати́ри (genitive singular)
сати́р (genitive plural)
сати́рі (dative singular)
сати́рам (dative plural)
сати́ру (accusative singular)
сати́ри (accusative plural)
сати́рою (instrumental singular)
сати́рами (instrumental plural)
сати́рі (locative singular)
сати́рах (locative plural)
сати́ро (singular vocative)
сати́ри (plural vocative)


лад

лад • (lad) m inan (genitive ла́ду or ладу́, nominative plural лади́, genitive plural ладі́в)

lad (romanization)
ла́ду (genitive)
ладу́ (genitive)
лади́ (nominative plural)
ладі́в (genitive plural)
лад (nominative singular)
лади́ (nominative plural)
ла́ду (genitive singular)
ладу́ (genitive singular)
ладі́в (genitive plural)
ла́дові (dative singular)
ла́ду (dative singular)
лада́м (dative plural)
лад (accusative singular)
лади́ (accusative plural)
ла́дом (instrumental singular)
лада́ми (instrumental plural)
ладу́ (locative singular)
лада́х (locative plural)
ла́де (singular vocative)
лади́ (plural vocative)

From Proto-Slavic *ladъ, of unknown origin.


дужка

ду́жка • (dúžka) f inan (genitive ду́жки, nominative plural дужки́, genitive plural дужо́к)

ду́жка (canonical)
dúžka (romanization)
ду́жки (genitive)
дужки́ (nominative plural)
дужо́к (genitive plural)
ду́жка (nominative singular)
дужки́ (nominative plural)
ду́жки (genitive singular)
дужо́к (genitive plural)
ду́жці (dative singular)
дужка́м (dative plural)
ду́жку (accusative singular)
дужки́ (accusative plural)
ду́жкою (instrumental singular)
дужка́ми (instrumental plural)
ду́жці (locative singular)
дужка́х (locative plural)
ду́жко (singular vocative)
дужки́ (plural vocative)

кру́глі дужки́

квадра́тні дужки́

фігу́рні дужки́

кутові́ дужки́

(chiefly in the plural) bracket, parenthesis (any of the characters used in pairs to enclose parenthetic remarks, sections of mathematical expressions, etc.)


поема

пое́ма • (poéma) f inan (genitive пое́ми, nominative plural пое́ми, genitive plural пое́м)

пое́ма (canonical)
poéma (romanization)
пое́ми (genitive)
пое́ми (nominative plural)
пое́м (genitive plural)
пое́ма (nominative singular)
пое́ми (nominative plural)
пое́ми (genitive singular)
пое́м (genitive plural)
пое́мі (dative singular)
пое́мам (dative plural)
пое́му (accusative singular)
пое́ми (accusative plural)
пое́мою (instrumental singular)
пое́мами (instrumental plural)
пое́мі (locative singular)
пое́мах (locative plural)
пое́мо (singular vocative)
пое́ми (plural vocative)

Ultimately from Latin poēma, from Ancient Greek ποίημα (poíēma). Compare Russian поэ́ма (poéma).


архетип

архети́п<genu>

архети́повий

архети́п • (arxetýp) m inan (genitive архети́пу, nominative plural архети́пи, genitive plural архети́пів, relational adjective архети́пний or архети́повий)

архети́п (canonical)
arxetýp (romanization)
архети́пу (genitive)
архети́пи (nominative plural)
архети́пів (genitive plural)
архети́пний (adjective relational)
архети́повий (adjective relational)
архети́п (nominative singular)
архети́пи (nominative plural)
архети́пу (genitive singular)
архети́пів (genitive plural)
архети́пові (dative singular)
архети́пу (dative singular)
архети́пам (dative plural)
архети́п (accusative singular)
архети́пи (accusative plural)
архети́пом (instrumental singular)
архети́пами (instrumental plural)
архети́пі (locative singular)
архети́пах (locative plural)
архети́пе (singular vocative)
архети́пи (plural vocative)

uk-ndecl

архети́п<genu>

Ultimately from Ancient Greek ἀρχή (arkhḗ) + τῠ́πος (tŭ́pos).


молитвеник

uk-noun

((моли́твеник<>,моли́твеник<pr>))

моли́твениця

моли́твеник • (molýtvenyk) m inan or m pers (genitive моли́твеника, nominative plural моли́твеники, genitive plural моли́твеників, feminine моли́твениця)

моли́твеник (canonical)
molýtvenyk (romanization)
моли́твеника (genitive)
моли́твеники (nominative plural)
моли́твеників (genitive plural)
моли́твениця (feminine)
моли́твеник (nominative singular)
моли́твеники (nominative plural)
моли́твеника (genitive singular)
моли́твеників (genitive plural)
моли́твеникові (dative singular)
моли́твенику (dative singular)
моли́твеникам (dative plural)
моли́твеник (accusative singular)
моли́твеники (accusative plural)
моли́твеником (instrumental singular)
моли́твениками (instrumental plural)
моли́твенику (locative singular)
моли́твениках (locative plural)
моли́твенику (singular vocative)
моли́твеники (plural vocative)
моли́твеник (nominative singular)
моли́твеники (nominative plural)
моли́твеника (genitive singular)
моли́твеників (genitive plural)
моли́твеникові (dative singular)
моли́твенику (dative singular)
моли́твеникам (dative plural)
моли́твеника (accusative singular)
моли́твеників (accusative plural)
моли́твеником (instrumental singular)
моли́твениками (instrumental plural)
моли́твеникові (locative singular)
моли́твенику (locative singular)
моли́твениках (locative plural)
моли́твенику (singular vocative)
моли́твеники (plural vocative)

uk-ndecl

моли́твеник<>

моли́твеник<pr>

Related to моли́тва (molýtva). Compare Belarusian малі́твеннік (malítvjennik), Russian моли́твенник (molítvennik), Old Church Slavonic молитвьникъ (molitvĭnikŭ).

cog

малі́твеннік

моли́твенник

молито́вник молитовник#Ukrainian

(inanimate) Synonym of молито́вник m (molytóvnyk, “prayer book”)


Дональд Дак

uk-proper noun

До́нальд<sg> Дак<sg>

До́нальд Да́к • (Dónalʹd Dák) m inan (genitive До́нальда Да́ка, uncountable)

До́нальд Да́к (canonical)
Dónalʹd Dák (romanization)
До́нальда Да́ка (genitive)
До́нальд Да́к (nominative singular)
До́нальда Да́ка (genitive singular)
До́нальдові Да́кові (dative singular)
До́нальдові Да́ку (dative singular)
До́нальду Да́кові (dative singular)
До́нальду Да́ку (dative singular)
До́нальд Да́к (accusative singular)
До́нальдом Да́ком (instrumental singular)
До́нальду Да́ку (locative singular)
До́нальді Да́ку (locative singular)
До́нальде Да́ку (singular vocative)

uk-ndecl

До́нальд<sg> Дак<sg>

uk:Дональд Дак


оксиморон

uk-noun

((окси́морон<>,оксиморо́н<>))

оксиморо́нний

окси́морон or оксиморо́н • (oksýmoron or oksymorón) m inan (genitive окси́морона or оксиморо́на, nominative plural окси́морони or оксиморо́ни, genitive plural окси́моронів or оксиморо́нів, relational adjective оксиморо́нний)

окси́морон (canonical)
оксиморо́н (canonical)
oksýmoron (romanization)
oksymorón (romanization)
окси́морона (genitive)
оксиморо́на (genitive)
окси́морони (nominative plural)
оксиморо́ни (nominative plural)
окси́моронів (genitive plural)
оксиморо́нів (genitive plural)
оксиморо́нний (adjective relational)
окси́морон (nominative singular)
оксиморо́н (nominative singular)
окси́морони (nominative plural)
оксиморо́ни (nominative plural)
окси́морона (genitive singular)
оксиморо́на (genitive singular)
окси́моронів (genitive plural)
оксиморо́нів (genitive plural)
окси́моронові (dative singular)
окси́морону (dative singular)
оксиморо́нові (dative singular)
оксиморо́ну (dative singular)
окси́моронам (dative plural)
оксиморо́нам (dative plural)
окси́морон (accusative singular)
оксиморо́н (accusative singular)
окси́морони (accusative plural)
оксиморо́ни (accusative plural)
окси́мороном (instrumental singular)
оксиморо́ном (instrumental singular)
окси́моронами (instrumental plural)
оксиморо́нами (instrumental plural)
окси́мороні (locative singular)
оксиморо́ні (locative singular)
окси́моронах (locative plural)
оксиморо́нах (locative plural)
окси́мороне (singular vocative)
оксиморо́не (singular vocative)
окси́морони (plural vocative)
оксиморо́ни (plural vocative)

uk-ndecl

((окси́морон<>,оксиморо́н<>))

Borrowed from Ancient Greek ὀξύμωρον (oxúmōron).

bor+

uk:Мельничук Олександр Савич


риска

uk-noun

ри́ска • (rýska) f inan (genitive ри́ски, nominative plural ри́ски, genitive plural ри́сок, diminutive ри́сочка)

ри́ска (canonical)
rýska (romanization)
ри́ски (genitive)
ри́ски (nominative plural)
ри́сок (genitive plural)
ри́сочка (diminutive)
ри́ска (nominative singular)
ри́ски (nominative plural)
ри́ски (genitive singular)
ри́сок (genitive plural)
ри́сці (dative singular)
ри́скам (dative plural)
ри́ску (accusative singular)
ри́ски (accusative plural)
ри́скою (instrumental singular)
ри́сками (instrumental plural)
ри́сці (locative singular)
ри́сках (locative plural)
ри́ско (singular vocative)
ри́ски (plural vocative)

From ри́са (rýsa, “line”, noun) + -ка (-ka, diminutive suffix).

af

(dated or obsolete, typography)
hyphen (the "-" symbol)

(dated or obsolete, typography)
dash (the "—" symbol)


черенки

uk-noun

черенки́ • (čerenký) f inan pl (genitive [please provide], plural only)

черенки́ (canonical)
čerenký (romanization)

Plural of Ukrainian черенка (čerenka, “one type symbol; knife handle”), from черен (čeren, “handle, stem”) + -ка (-ka), from Old East Slavic черенъ (čerenŭ), from Proto-Slavic *černъ. Cognate with Ukrainian корінь (korinʹ).
The semantic development of черенка into "a single font glyph" is not fully clear. Possibly as follows: "handle; stem" → "[metal] knife handle" → "long metal handle, stem" → "metal stem that holds a typographic symbol". The very first printing presses used a set of metal glyphs that looked like long thin stems with a convex symbols on the tips.


етимологія

uk-noun

етимоло́гія<sg>

етимоло́гія • (etymolóhija) f inan (genitive етимоло́гії, uncountable)

етимоло́гія (canonical)
etymolóhija (romanization)
етимоло́гії (genitive)
етимоло́гія (nominative singular)
етимоло́гії (genitive singular)
етимоло́гії (dative singular)
етимоло́гію (accusative singular)
етимоло́гією (instrumental singular)
етимоло́гії (locative singular)
етимоло́гіє (singular vocative)

uk-ndecl

етимоло́гія<sg>

Inherited from Old Ruthenian етѵмоло́ґїа (etimológia), further borrowed Latin etymologia, from Ancient Greek ἐτυμολογία (etumología), from ἔτυμον (étumon, “true sense”) and -λογία (-logía, “study of”), from λόγος (lógos, “word; explanation”). Featuring the -логія (-lohija) ending.

inh+

uk:етимологія


прамова

uk-noun

прамо́ва • (pramóva) f inan (genitive прамо́ви, nominative plural прамо́ви, genitive plural прамо́в, relational adjective прамо́вний)

прамо́ва (canonical)
pramóva (romanization)
прамо́ви (genitive)
прамо́ви (nominative plural)
прамо́в (genitive plural)
прамо́вний (adjective relational)
прамо́ва (nominative singular)
прамо́ви (nominative plural)
прамо́ви (genitive singular)
прамо́в (genitive plural)
прамо́ві (dative singular)
прамо́вам (dative plural)
прамо́ву (accusative singular)
прамо́ви (accusative plural)
прамо́вою (instrumental singular)
прамо́вами (instrumental plural)
прамо́ві (locative singular)
прамо́вах (locative plural)
прамо́во (singular vocative)
прамо́ви (plural vocative)


балачка

бала́чка<c*>

бала́чка • (baláčka) f inan (genitive бала́чки, nominative plural балачки́, genitive plural балачо́к)

бала́чка (canonical)
baláčka (romanization)
бала́чки (genitive)
балачки́ (nominative plural)
балачо́к (genitive plural)
бала́чка (nominative singular)
балачки́ (nominative plural)
бала́чки (genitive singular)
балачо́к (genitive plural)
бала́чці (dative singular)
балачка́м (dative plural)
бала́чку (accusative singular)
балачки́ (accusative plural)
бала́чкою (instrumental singular)
балачка́ми (instrumental plural)
бала́чці (locative singular)
балачка́х (locative plural)
бала́чко (singular vocative)
балачки́ (plural vocative)

uk-ndecl

бала́чка<c*>

[bɐˈɫat͡ʃkɐ]

Uk-балачка.ogg

(in particular) the Ukrainian regional dialect spoken in the Kuban region of Russia


називний відмінок

uk-noun

називни́й<+> відмі́нок<*.sg.gena>

називни́й відмі́нок • (nazyvnýj vidmínok) m inan (genitive називно́го відмі́нка, uncountable)

називни́й відмі́нок (canonical)
nazyvnýj vidmínok (romanization)
називно́го відмі́нка (genitive)
називни́й відмі́нок (nominative singular)
називно́го відмі́нка (genitive singular)
називно́му відмі́нкові (dative singular)
називно́му відмі́нку (dative singular)
називни́й відмі́нок (accusative singular)
називни́м відмі́нком (instrumental singular)
називно́му відмі́нку (locative singular)
називні́м відмі́нку (locative singular)
називни́й відмі́нку (singular vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-називний відмінок.wav


жіночий рід

жіно́чий рід • (žinóčyj rid) m inan (genitive жіно́чого ро́ду, nominative plural жіно́чі роди́, genitive plural жіно́чих роді́в)

жіно́чий рід (canonical)
žinóčyj rid (romanization)
жіно́чого ро́ду (genitive)
жіно́чі роди́ (nominative plural)
жіно́чих роді́в (genitive plural)
жіно́чий рі́д (nominative singular)
жіно́чі роди́ (nominative plural)
жіно́чого ро́ду (genitive singular)
жіно́чих роді́в (genitive plural)
жіно́чому ро́дові (dative singular)
жіно́чому ро́ду (dative singular)
жіно́чим рода́м (dative plural)
жіно́чий рі́д (accusative singular)
жіно́чі роди́ (accusative plural)
жіно́чим ро́дом (instrumental singular)
жіно́чими рода́ми (instrumental plural)
жіно́чому роду́ (locative singular)
жіно́чому ро́ді (locative singular)
жіно́чім роду́ (locative singular)
жіно́чім ро́ді (locative singular)
жіно́чих рода́х (locative plural)
жіно́чий ро́де (singular vocative)
жіно́чі роди́ (plural vocative)


середній рід

сере́дній рід • (serédnij rid) m inan (genitive сере́днього ро́ду, nominative plural сере́дні роди́, genitive plural сере́дніх роді́в)

сере́дній рід (canonical)
serédnij rid (romanization)
сере́днього ро́ду (genitive)
сере́дні роди́ (nominative plural)
сере́дніх роді́в (genitive plural)
сере́дній рі́д (nominative singular)
сере́дні роди́ (nominative plural)
сере́днього ро́ду (genitive singular)
сере́дніх роді́в (genitive plural)
сере́дньому ро́дові (dative singular)
сере́дньому ро́ду (dative singular)
сере́днім рода́м (dative plural)
сере́дній рі́д (accusative singular)
сере́дні роди́ (accusative plural)
сере́днім ро́дом (instrumental singular)
сере́дніми рода́ми (instrumental plural)
сере́дньому роду́ (locative singular)
сере́дньому ро́ді (locative singular)
сере́днім роду́ (locative singular)
сере́днім ро́ді (locative singular)
сере́дніх рода́х (locative plural)
сере́дній ро́де (singular vocative)
сере́дні роди́ (plural vocative)


чоловічий рід

чолові́чий рід • (čolovíčyj rid) m inan (genitive чолові́чого ро́ду, nominative plural чолові́чі роди́, genitive plural чолові́чих роді́в)

чолові́чий рід (canonical)
čolovíčyj rid (romanization)
чолові́чого ро́ду (genitive)
чолові́чі роди́ (nominative plural)
чолові́чих роді́в (genitive plural)
чолові́чий рі́д (nominative singular)
чолові́чі роди́ (nominative plural)
чолові́чого ро́ду (genitive singular)
чолові́чих роді́в (genitive plural)
чолові́чому ро́дові (dative singular)
чолові́чому ро́ду (dative singular)
чолові́чим рода́м (dative plural)
чолові́чий рі́д (accusative singular)
чолові́чі роди́ (accusative plural)
чолові́чим ро́дом (instrumental singular)
чолові́чими рода́ми (instrumental plural)
чолові́чому роду́ (locative singular)
чолові́чому ро́ді (locative singular)
чолові́чім роду́ (locative singular)
чолові́чім ро́ді (locative singular)
чолові́чих рода́х (locative plural)
чолові́чий ро́де (singular vocative)
чолові́чі роди́ (plural vocative)

[t͡ʃɔɫɔˈʋʲit͡ʃei̯ ˈrid]


веда

ве́да • (véda) f inan (genitive ве́ди, nominative plural ве́ди, genitive plural вед)

ве́да (canonical)
véda (romanization)
ве́ди (genitive)
ве́ди (nominative plural)
вед (genitive plural)
ве́да (nominative singular)
ве́ди (nominative plural)
ве́ди (genitive singular)
вед (genitive plural)
ве́ді (dative singular)
ве́дам (dative plural)
ве́ду (accusative singular)
ве́ди (accusative plural)
ве́дою (instrumental singular)
ве́дами (instrumental plural)
ве́ді (locative singular)
ве́дах (locative plural)
ве́до (singular vocative)
ве́ди (plural vocative)


Петро

uk-proper noun

Петрі́вський

Петро́ • (Petró) m pers (genitive Петра́, nominative plural Петри́, genitive plural Петрі́в, relational adjective Петрі́вський)

Петро́ (canonical)
Petró (romanization)
Петра́ (genitive)
Петри́ (nominative plural)
Петрі́в (genitive plural)
Петрі́вський (adjective relational)
Петро́ (nominative singular)
Петри́ (nominative plural)
Петра́ (genitive singular)
Петрі́в (genitive plural)
Петро́ві (dative singular)
Петру́ (dative singular)
Петра́м (dative plural)
Петра́ (accusative singular)
Петрі́в (accusative plural)
Петро́м (instrumental singular)
Петра́ми (instrumental plural)
Петро́ві (locative singular)
Петрі́ (locative singular)
Петра́х (locative plural)
Пе́тре (singular vocative)
Петри́ (plural vocative)

a male given name, Petro, equivalent to English Peter


бесіда

uk-noun

бе́сіда • (bésida) f inan (genitive бе́сіди, nominative plural бе́сіди, genitive plural бе́сід)

бе́сіда (canonical)
bésida (romanization)
бе́сіди (genitive)
бе́сіди (nominative plural)
бе́сід (genitive plural)
бе́сіда (nominative singular)
бе́сіди (nominative plural)
бе́сіди (genitive singular)
бе́сід (genitive plural)
бе́сіді (dative singular)
бе́сідам (dative plural)
бе́сіду (accusative singular)
бе́сіди (accusative plural)
бе́сідою (instrumental singular)
бе́сідами (instrumental plural)
бе́сіді (locative singular)
бе́сідах (locative plural)
бе́сідо (singular vocative)
бе́сіди (plural vocative)

From Proto-Slavic *besěda. Cognate with Bulgarian беседа (beseda), Czech beseda.


ге

The letter г (h), the 4th letter of the Ukrainian alphabet.


плеоназм

плеона́зм<genu>

плеонасти́чний

плеона́зм • (pleonázm) m inan (genitive плеона́зму, nominative plural плеона́зми, genitive plural плеона́змів, relational adjective плеонасти́чний)

плеона́зм (canonical)
pleonázm (romanization)
плеона́зму (genitive)
плеона́зми (nominative plural)
плеона́змів (genitive plural)
плеонасти́чний (adjective relational)
плеона́зм (nominative singular)
плеона́зми (nominative plural)
плеона́зму (genitive singular)
плеона́змів (genitive plural)
плеона́змові (dative singular)
плеона́зму (dative singular)
плеона́змам (dative plural)
плеона́зм (accusative singular)
плеона́зми (accusative plural)
плеона́змом (instrumental singular)
плеона́змами (instrumental plural)
плеона́змі (locative singular)
плеона́змах (locative plural)
плеона́зме (singular vocative)
плеона́зми (plural vocative)

uk-ndecl

плеона́зм<genu>

Derived via Western European languages from Late Latin pleonasmus, from Ancient Greek πλεονασμός (pleonasmós), from πλεονάζω (pleonázō, “I am superfluous”), from πλείων (pleíōn, “more”).


співак

uk-noun

співа́к • (spivák) m pers (genitive співака́, nominative plural співаки́, genitive plural співакі́в, feminine співа́чка, relational adjective співа́цький)

співа́к (canonical)
spivák (romanization)
співака́ (genitive)
співаки́ (nominative plural)
співакі́в (genitive plural)
співа́чка (feminine)
співа́цький (adjective relational)
співа́к (nominative singular)
співаки́ (nominative plural)
співака́ (genitive singular)
співакі́в (genitive plural)
співако́ві (dative singular)
співаку́ (dative singular)
співака́м (dative plural)
співака́ (accusative singular)
співакі́в (accusative plural)
співако́м (instrumental singular)
співака́ми (instrumental plural)
співако́ві (locative singular)
співаку́ (locative singular)
співака́х (locative plural)
співа́че (singular vocative)
співаки́ (plural vocative)


новела

нове́ла • (novéla) f inan (genitive нове́ли, nominative plural нове́ли, genitive plural нове́л)

нове́ла (canonical)
novéla (romanization)
нове́ли (genitive)
нове́ли (nominative plural)
нове́л (genitive plural)
нове́ла (nominative singular)
нове́ли (nominative plural)
нове́ли (genitive singular)
нове́л (genitive plural)
нове́лі (dative singular)
нове́лам (dative plural)
нове́лу (accusative singular)
нове́ли (accusative plural)
нове́лою (instrumental singular)
нове́лами (instrumental plural)
нове́лі (locative singular)
нове́лах (locative plural)
нове́ло (singular vocative)
нове́ли (plural vocative)

Borrowed from Italian novella. Compare Russian нове́лла (novélla), Belarusian наве́ла (navjéla), Polish nowela.


синонім

сино́нім • (synónim) m inan (genitive сино́німа, nominative plural сино́німи, genitive plural сино́німів)

сино́нім (canonical)
synónim (romanization)
сино́німа (genitive)
сино́німи (nominative plural)
сино́німів (genitive plural)
сино́нім (nominative singular)
сино́німи (nominative plural)
сино́німа (genitive singular)
сино́німів (genitive plural)
сино́німові (dative singular)
сино́німу (dative singular)
сино́німам (dative plural)
сино́нім (accusative singular)
сино́німи (accusative plural)
сино́німом (instrumental singular)
сино́німами (instrumental plural)
сино́німі (locative singular)
сино́німах (locative plural)
сино́німе (singular vocative)
сино́німи (plural vocative)

From Latin synōnymum, from Ancient Greek συνώνυμον (sunṓnumon), neuter singular form of συνώνυμος (sunṓnumos, “synonymous”), from σύν (sún, “with”) + ὄνομα (ónoma, “name”). Compare Russian сино́ним (sinónim), Belarusian сіно́нім (sinónim), Polish synonim.


ԫ

(lexicography) A phonetic symbol for the sound [d͜ʑ]


чоловічий

uk-adj

чолові́чий • (čolovíčyj)

чолові́чий (canonical)
čolovíčyj (romanization)
чолові́чий (masculine nominative)
чолові́че (neuter nominative)
чолові́ча (feminine nominative)
чолові́чі (nominative plural)
чолові́чого (genitive masculine neuter)
чолові́чої (feminine genitive)
чолові́чих (genitive plural)
чолові́чому (dative masculine neuter)
чолові́чій (dative feminine)
чолові́чим (dative plural)
чолові́чого (accusative animate masculine)
чолові́че (accusative neuter)
чолові́чу (accusative feminine)
чолові́чих (accusative animate plural)
чолові́чий (accusative inanimate masculine)
чолові́чі (accusative inanimate plural)
чолові́чим (instrumental masculine neuter)
чолові́чою (feminine instrumental)
чолові́чими (instrumental plural)
чолові́чому (locative masculine neuter)
чолові́чім (locative masculine neuter)
чолові́чій (feminine locative)
чолові́чих (locative plural)

[t͡ʃɔɫɔˈʋʲit͡ʃei̯]

Uk-чоловічий.ogg


жіночий

жіно́чий • (žinóčyj)

жіно́чий (canonical)
žinóčyj (romanization)
жіно́чий (masculine nominative)
жіно́че (neuter nominative)
жіно́ча (feminine nominative)
жіно́чі (nominative plural)
жіно́чого (genitive masculine neuter)
жіно́чої (feminine genitive)
жіно́чих (genitive plural)
жіно́чому (dative masculine neuter)
жіно́чій (dative feminine)
жіно́чим (dative plural)
жіно́чого (accusative animate masculine)
жіно́че (accusative neuter)
жіно́чу (accusative feminine)
жіно́чих (accusative animate plural)
жіно́чий (accusative inanimate masculine)
жіно́чі (accusative inanimate plural)
жіно́чим (instrumental masculine neuter)
жіно́чою (feminine instrumental)
жіно́чими (instrumental plural)
жіно́чому (locative masculine neuter)
жіно́чім (locative masculine neuter)
жіно́чій (feminine locative)
жіно́чих (locative plural)

[ʒʲiˈnɔt͡ʃei̯]

Uk-жіночий.ogg


Гомер

uk-proper noun

Гоме́р • (Homér) m pers (genitive Гоме́ра, nominative plural Гоме́ри, genitive plural Гоме́рів)

Гоме́р (canonical)
Homér (romanization)
Гоме́ра (genitive)
Гоме́ри (nominative plural)
Гоме́рів (genitive plural)
Гоме́р (nominative singular)
Гоме́ри (nominative plural)
Гоме́ра (genitive singular)
Гоме́рів (genitive plural)
Гоме́рові (dative singular)
Гоме́ру (dative singular)
Гоме́рам (dative plural)
Гоме́ра (accusative singular)
Гоме́рів (accusative plural)
Гоме́ром (instrumental singular)
Гоме́рами (instrumental plural)
Гоме́рові (locative singular)
Гоме́рі (locative singular)
Гоме́рах (locative plural)
Гоме́ре (singular vocative)
Гоме́ри (plural vocative)


Мордор

Мо́рдор • (Mórdor) m inan (genitive Мо́рдору, uncountable)

Мо́рдор (canonical)
Mórdor (romanization)
Мо́рдору (genitive)
Мо́рдор (nominative singular)
Мо́рдору (genitive singular)
Мо́рдорові (dative singular)
Мо́рдору (dative singular)
Мо́рдор (accusative singular)
Мо́рдором (instrumental singular)
Мо́рдору (locative singular)
Мо́рдорі (locative singular)
Мо́рдоре (singular vocative)


вірш

uk-noun

вірш • (virš) m inan (genitive ві́рша, nominative plural вірші́, genitive plural вірші́в)

virš (romanization)
ві́рша (genitive)
вірші́ (nominative plural)
вірші́в (genitive plural)
вірш (nominative singular)
вірші́ (nominative plural)
ві́рша (genitive singular)
вірші́в (genitive plural)
ві́ршеві (dative singular)
ві́ршу (dative singular)
вірша́м (dative plural)
вірш (accusative singular)
вірші́ (accusative plural)
ві́ршем (instrumental singular)
вірша́ми (instrumental plural)
ві́ршу (locative singular)
ві́рші (locative singular)
вірша́х (locative plural)
ві́ршу (singular vocative)
вірші́ (plural vocative)

Borrowed from Polish wiersz, from Latin versus. Cognate with Belarusian верш (vjerš).


орудний

uk-adj

ору́дний • (orúdnyj)

ору́дний (canonical)
orúdnyj (romanization)
ору́дний (masculine nominative)
ору́дне (neuter nominative)
ору́дна (feminine nominative)
ору́дні (nominative plural)
ору́дного (genitive masculine neuter)
ору́дної (feminine genitive)
ору́дних (genitive plural)
ору́дному (dative masculine neuter)
ору́дній (dative feminine)
ору́дним (dative plural)
ору́дного (accusative animate masculine)
ору́дне (accusative neuter)
ору́дну (accusative feminine)
ору́дних (accusative animate plural)
ору́дний (accusative inanimate masculine)
ору́дні (accusative inanimate plural)
ору́дним (instrumental masculine neuter)
ору́дною (feminine instrumental)
ору́дними (instrumental plural)
ору́дному (locative masculine neuter)
ору́днім (locative masculine neuter)
ору́дній (feminine locative)
ору́дних (locative plural)

Uk-орудний.ogg

ору́дний відмі́нок


давальний

дава́льний • (daválʹnyj)

дава́льний (canonical)
daválʹnyj (romanization)
дава́льний (masculine nominative)
дава́льне (neuter nominative)
дава́льна (feminine nominative)
дава́льні (nominative plural)
дава́льного (genitive masculine neuter)
дава́льної (feminine genitive)
дава́льних (genitive plural)
дава́льному (dative masculine neuter)
дава́льній (dative feminine)
дава́льним (dative plural)
дава́льного (accusative animate masculine)
дава́льне (accusative neuter)
дава́льну (accusative feminine)
дава́льних (accusative animate plural)
дава́льний (accusative inanimate masculine)
дава́льні (accusative inanimate plural)
дава́льним (instrumental masculine neuter)
дава́льною (feminine instrumental)
дава́льними (instrumental plural)
дава́льному (locative masculine neuter)
дава́льнім (locative masculine neuter)
дава́льній (feminine locative)
дава́льних (locative plural)

Uk-давальний.ogg

дава́льний відмі́нок ― daválʹnyj vidmínok ― dative case


називний

називни́й • (nazyvnýj)

називни́й (canonical)
nazyvnýj (romanization)
називни́й (masculine nominative)
називне́ (neuter nominative)
називна́ (feminine nominative)
називні́ (nominative plural)
називно́го (genitive masculine neuter)
називно́ї (feminine genitive)
називни́х (genitive plural)
називно́му (dative masculine neuter)
називні́й (dative feminine)
називни́м (dative plural)
називно́го (accusative animate masculine)
називне́ (accusative neuter)
називну́ (accusative feminine)
називни́х (accusative animate plural)
називни́й (accusative inanimate masculine)
називні́ (accusative inanimate plural)
називни́м (instrumental masculine neuter)
називно́ю (feminine instrumental)
називни́ми (instrumental plural)
називно́му (locative masculine neuter)
називні́м (locative masculine neuter)
називні́й (feminine locative)
називни́х (locative plural)

From на́зва (názva) + -ни́й (-nýj), a calque of Russian имени́тельный (imenítelʹnyj). Cognate with Belarusian назо́ўны (nazóŭny).

calque

имени́тельный

називни́й відмі́нок ― nazyvnýj vidmínok ― nominative case


середній

uk-adj

сере́дній • (serédnij)

сере́дній (canonical)
serédnij (romanization)
сере́дній (masculine nominative)
сере́днє (neuter nominative)
сере́дня (feminine nominative)
сере́дні (nominative plural)
сере́днього (genitive masculine neuter)
сере́дньої (feminine genitive)
сере́дніх (genitive plural)
сере́дньому (dative masculine neuter)
сере́дній (dative feminine)
сере́днім (dative plural)
сере́днього (accusative animate masculine)
сере́днє (accusative neuter)
сере́дню (accusative feminine)
сере́дніх (accusative animate plural)
сере́дній (accusative inanimate masculine)
сере́дні (accusative inanimate plural)
сере́днім (instrumental masculine neuter)
сере́дньою (feminine instrumental)
сере́дніми (instrumental plural)
сере́дньому (locative masculine neuter)
сере́днім (locative masculine neuter)
сере́дній (feminine locative)
сере́дніх (locative plural)

Uk-середній.ogg

From Proto-Slavic *serdьňь. Morphologically, from середа́ (seredá) + -ній (-nij).

сере́дній рід


епос

uk-noun

е́пос • (épos) m inan (genitive е́посу, nominative plural е́поси, genitive plural е́посів, relational adjective епі́чний or е́посний)

е́пос (canonical)
épos (romanization)
е́посу (genitive)
е́поси (nominative plural)
е́посів (genitive plural)
епі́чний (adjective relational)
е́посний (adjective relational)
е́пос (nominative singular)
е́поси (nominative plural)
е́посу (genitive singular)
е́посів (genitive plural)
е́посові (dative singular)
е́посу (dative singular)
е́посам (dative plural)
е́пос (accusative singular)
е́поси (accusative plural)
е́посом (instrumental singular)
е́посами (instrumental plural)
е́посу (locative singular)
е́посі (locative singular)
е́посах (locative plural)
е́посе (singular vocative)
е́поси (plural vocative)

Borrowed from German Epos, also via Latin epos (“heroic poem”), from Ancient Greek ἔπος (épos, “word”).

(poetry) epic (a narrative poem typically about the extraordinary deeds of extraordinary characters)

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:епос


змій

змій • (zmij) m animal (genitive змі́я, nominative plural змі́ї, genitive plural змі́їв, relational adjective змії́ний)

zmij (romanization)
змі́я (genitive)
змі́ї (nominative plural)
змі́їв (genitive plural)
змії́ний (adjective relational)
змій (nominative singular)
змі́ї (nominative plural)
змі́я (genitive singular)
змі́їв (genitive plural)
змі́ю (dative singular)
змі́єві (dative singular)
змі́ям (dative plural)
змі́я (accusative singular)
змі́ї (accusative plural)
змі́їв (accusative plural)
змі́єм (instrumental singular)
змі́ями (instrumental plural)
змі́ю (locative singular)
змі́єві (locative singular)
змі́ї (locative singular)
змі́ях (locative plural)
змі́ю (singular vocative)
змі́ї (plural vocative)

From Proto-Slavic *zmьjь. Related to змія́ (zmijá).


крейда

кре́йда • (kréjda) f inan (genitive кре́йди, uncountable, relational adjective крейдяни́й)

кре́йда (canonical)
kréjda (romanization)
кре́йди (genitive)
крейдяни́й (adjective relational)
кре́йда (nominative singular)
кре́йди (genitive singular)
кре́йді (dative singular)
кре́йду (accusative singular)
кре́йдою (instrumental singular)
кре́йді (locative singular)
кре́йдо (singular vocative)

→ Romanian: cridă

From Old Ruthenian кре́йда, креида (kréjda, kreida), from Middle Polish krejda, from Middle High German krīde, from Old High German krīda, from Latin crēta.

inh

кре́йда, креида


покруч

uk-noun

((по́круч<>,по́круч<F>))

по́круч • (pókruč) m inan or f inan (genitive по́круча or по́кручі, nominative plural по́кручі, genitive plural по́кручів or по́кручей)

по́круч (canonical)
pókruč (romanization)
по́круча (genitive)
по́кручі (genitive)
по́кручі (nominative plural)
по́кручів (genitive plural)
по́кручей (genitive plural)
по́круч (nominative singular)
по́кручі (nominative plural)
по́круча (genitive singular)
по́кручі (genitive singular)
по́кручів (genitive plural)
по́кручей (genitive plural)
по́кручеві (dative singular)
по́кручу (dative singular)
по́кручі (dative singular)
по́кручам (dative plural)
по́круч (accusative singular)
по́кручі (accusative plural)
по́кручем (instrumental singular)
по́круччю (instrumental singular)
по́кручами (instrumental plural)
по́кручу (locative singular)
по́кручі (locative singular)
по́кручах (locative plural)
по́кручу (singular vocative)
по́круче (singular vocative)
по́кручі (plural vocative)

uk-ndecl

((по́круч<>,по́круч<F>))

Borrowed from Polish pokurcz with subsequent metathesis under the influence of покрути́ти (pokrutýty).

(grammar) a word with one or more irregular inflected forms


кирилиця

uk-noun

кири́лиця<sg>

кири́лиця • (kyrýlycja) f inan (genitive кири́лиці, uncountable, relational adjective кирили́чний)

кири́лиця (canonical)
kyrýlycja (romanization)
кири́лиці (genitive)
кирили́чний (adjective relational)
кири́лиця (nominative singular)
кири́лиці (genitive singular)
кири́лиці (dative singular)
кири́лицю (accusative singular)
кири́лицею (instrumental singular)
кири́лиці (locative singular)
кири́лице (singular vocative)

uk-ndecl

кири́лиця<sg>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-кирилиця.wav


перетинка

uk-noun

пере́тинка<*>

пере́тинка • (perétynka) f inan (genitive пере́тинки, nominative plural пере́тинки, genitive plural пере́тинок)

пере́тинка (canonical)
perétynka (romanization)
пере́тинки (genitive)
пере́тинки (nominative plural)
пере́тинок (genitive plural)
пере́тинка (nominative singular)
пере́тинки (nominative plural)
пере́тинки (genitive singular)
пере́тинок (genitive plural)
пере́тинці (dative singular)
пере́тинкам (dative plural)
пере́тинку (accusative singular)
пере́тинки (accusative plural)
пере́тинкою (instrumental singular)
пере́тинками (instrumental plural)
пере́тинці (locative singular)
пере́тинках (locative plural)
пере́тинко (singular vocative)
пере́тинки (plural vocative)

uk-ndecl

пере́тинка<*>


східнослов'янський

uk-adj

східнослов'я́нський

східнослов'я́нський • (sxidnoslovʺjánsʹkyj) (no comparative)

східнослов'я́нський (canonical)
sxidnoslovʺjánsʹkyj (romanization)
східнослов'я́нський (masculine nominative)
східнослов'я́нське (neuter nominative)
східнослов'я́нська (feminine nominative)
східнослов'я́нські (nominative plural)
східнослов'я́нського (genitive masculine neuter)
східнослов'я́нської (feminine genitive)
східнослов'я́нських (genitive plural)
східнослов'я́нському (dative masculine neuter)
східнослов'я́нській (dative feminine)
східнослов'я́нським (dative plural)
східнослов'я́нського (accusative animate masculine)
східнослов'я́нське (accusative neuter)
східнослов'я́нську (accusative feminine)
східнослов'я́нських (accusative animate plural)
східнослов'я́нський (accusative inanimate masculine)
східнослов'я́нські (accusative inanimate plural)
східнослов'я́нським (instrumental masculine neuter)
східнослов'я́нською (feminine instrumental)
східнослов'я́нськими (instrumental plural)
східнослов'я́нському (locative masculine neuter)
східнослов'я́нськім (locative masculine neuter)
східнослов'я́нській (feminine locative)
східнослов'я́нських (locative plural)

uk-adecl

східнослов'я́нський

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-східнослов'янський.wav

схі́дний (sxídnyj) + -о- (-o-) + слов'я́нський (slovʺjánsʹkyj)

affix

слов'я́нський

(linguistics) East Slavic (relating to the East Slavs)


ꚉ

(lexicography) A phonetic symbol for the sound [d͜z]


україномовний

uk-adj

україномо́вний

україномо́вний • (ukrajinomóvnyj) (no comparative)

україномо́вний (canonical)
ukrajinomóvnyj (romanization)
україномо́вний (masculine nominative)
україномо́вне (neuter nominative)
україномо́вна (feminine nominative)
україномо́вні (nominative plural)
україномо́вного (genitive masculine neuter)
україномо́вної (feminine genitive)
україномо́вних (genitive plural)
україномо́вному (dative masculine neuter)
україномо́вній (dative feminine)
україномо́вним (dative plural)
україномо́вного (accusative animate masculine)
україномо́вне (accusative neuter)
україномо́вну (accusative feminine)
україномо́вних (accusative animate plural)
україномо́вний (accusative inanimate masculine)
україномо́вні (accusative inanimate plural)
україномо́вним (instrumental masculine neuter)
україномо́вною (feminine instrumental)
україномо́вними (instrumental plural)
україномо́вному (locative masculine neuter)
україномо́внім (locative masculine neuter)
україномо́вній (feminine locative)
україномо́вних (locative plural)

uk-adecl

україномо́вний

україно- (ukrajino-) + мо́ва (móva) + -ний (-nyj)


контамінація

uk-noun

контаміна́ція<>

контаміна́ція • (kontaminácija) f inan (genitive контаміна́ції, nominative plural контаміна́ції, genitive plural контаміна́цій)

контаміна́ція (canonical)
kontaminácija (romanization)
контаміна́ції (genitive)
контаміна́ції (nominative plural)
контаміна́цій (genitive plural)
контаміна́ція (nominative singular)
контаміна́ції (nominative plural)
контаміна́ції (genitive singular)
контаміна́цій (genitive plural)
контаміна́ції (dative singular)
контаміна́ціям (dative plural)
контаміна́цію (accusative singular)
контаміна́ції (accusative plural)
контаміна́цією (instrumental singular)
контаміна́ціями (instrumental plural)
контаміна́ції (locative singular)
контаміна́ціях (locative plural)
контаміна́ціє (singular vocative)
контаміна́ції (plural vocative)

uk-ndecl

контаміна́ція<>

Uk-контамінація.ogg

Ultimately from Latin contāminātiō. Compare Russian контамина́ция (kontaminácija), Polish kontaminacja.

cog

контамина́ция

(linguistics) contamination (the influence of one word on the development of another)


прислівниковий

uk-adj

прислівнико́вий

прислівнико́во

прислівнико́вий • (pryslivnykóvyj) (adverb прислівнико́во)

прислівнико́вий (canonical)
pryslivnykóvyj (romanization)
прислівнико́во (adverb)
прислівнико́вий (masculine nominative)
прислівнико́ве (neuter nominative)
прислівнико́ва (feminine nominative)
прислівнико́ві (nominative plural)
прислівнико́вого (genitive masculine neuter)
прислівнико́вої (feminine genitive)
прислівнико́вих (genitive plural)
прислівнико́вому (dative masculine neuter)
прислівнико́вій (dative feminine)
прислівнико́вим (dative plural)
прислівнико́вого (accusative animate masculine)
прислівнико́ве (accusative neuter)
прислівнико́ву (accusative feminine)
прислівнико́вих (accusative animate plural)
прислівнико́вий (accusative inanimate masculine)
прислівнико́ві (accusative inanimate plural)
прислівнико́вим (instrumental masculine neuter)
прислівнико́вою (feminine instrumental)
прислівнико́вими (instrumental plural)
прислівнико́вому (locative masculine neuter)
прислівнико́вім (locative masculine neuter)
прислівнико́вій (feminine locative)
прислівнико́вих (locative plural)

uk-adecl

прислівнико́вий

From прислі́вник (pryslívnyk, “adverb”) + -овий (-ovyj).

af

(relational) adverbial (of or relating to an adverb)


перехідний

uk-adj

перехідни́й • (perexidnýj)

перехідни́й (canonical)
perexidnýj (romanization)
перехідни́й (masculine nominative)
перехідне́ (neuter nominative)
перехідна́ (feminine nominative)
перехідні́ (nominative plural)
перехідно́го (genitive masculine neuter)
перехідно́ї (feminine genitive)
перехідни́х (genitive plural)
перехідно́му (dative masculine neuter)
перехідні́й (dative feminine)
перехідни́м (dative plural)
перехідно́го (accusative animate masculine)
перехідне́ (accusative neuter)
перехідну́ (accusative feminine)
перехідни́х (accusative animate plural)
перехідни́й (accusative inanimate masculine)
перехідні́ (accusative inanimate plural)
перехідни́м (instrumental masculine neuter)
перехідно́ю (feminine instrumental)
перехідни́ми (instrumental plural)
перехідно́му (locative masculine neuter)
перехідні́м (locative masculine neuter)
перехідні́й (feminine locative)
перехідни́х (locative plural)

From перехі́д (perexíd, “transition”) + -ний (-nyj). Compare Russian перехо́дный (perexódnyj), Belarusian перахо́дны (pjeraxódny), Polish przechodni.

af

перехідне́ дієсло́во ― perexidné dijeslóvo ― transitive verb

(grammar) transitive (of a verb: taking a direct object)


етимологічний

uk-adj

етимологі́чний

етимологі́чно

етимологі́чний • (etymolohíčnyj) (adverb етимологі́чно)

етимологі́чний (canonical)
etymolohíčnyj (romanization)
етимологі́чно (adverb)
етимологі́чний (masculine nominative)
етимологі́чне (neuter nominative)
етимологі́чна (feminine nominative)
етимологі́чні (nominative plural)
етимологі́чного (genitive masculine neuter)
етимологі́чної (feminine genitive)
етимологі́чних (genitive plural)
етимологі́чному (dative masculine neuter)
етимологі́чній (dative feminine)
етимологі́чним (dative plural)
етимологі́чного (accusative animate masculine)
етимологі́чне (accusative neuter)
етимологі́чну (accusative feminine)
етимологі́чних (accusative animate plural)
етимологі́чний (accusative inanimate masculine)
етимологі́чні (accusative inanimate plural)
етимологі́чним (instrumental masculine neuter)
етимологі́чною (feminine instrumental)
етимологі́чними (instrumental plural)
етимологі́чному (locative masculine neuter)
етимологі́чнім (locative masculine neuter)
етимологі́чній (feminine locative)
етимологі́чних (locative plural)

uk-adecl

етимологі́чний

етимоло́гія (etymolóhija, “etymology”) + -і́чний (-íčnyj). Compare Belarusian этымалагі́чны (etymalahíčny), Polish etymologiczny.

cog

этымалагі́чны


синтетичний

uk-adj

синтети́чний

синтети́чний • (syntetýčnyj) (adverb синтети́чно)

синтети́чний (canonical)
syntetýčnyj (romanization)
синтети́чно (adverb)
синтети́чний (masculine nominative)
синтети́чне (neuter nominative)
синтети́чна (feminine nominative)
синтети́чні (nominative plural)
синтети́чного (genitive masculine neuter)
синтети́чної (feminine genitive)
синтети́чних (genitive plural)
синтети́чному (dative masculine neuter)
синтети́чній (dative feminine)
синтети́чним (dative plural)
синтети́чного (accusative animate masculine)
синтети́чне (accusative neuter)
синтети́чну (accusative feminine)
синтети́чних (accusative animate plural)
синтети́чний (accusative inanimate masculine)
синтети́чні (accusative inanimate plural)
синтети́чним (instrumental masculine neuter)
синтети́чною (feminine instrumental)
синтети́чними (instrumental plural)
синтети́чному (locative masculine neuter)
синтети́чнім (locative masculine neuter)
синтети́чній (feminine locative)
синтети́чних (locative plural)

uk-adecl

синтети́чний

Uk-синтетичний.ogg

From синте́тика (syntétyka, “synthetics”) + -и́чний (-ýčnyj, adjective-forming suffix). Compare Russian синтети́ческий (sintetíčeskij), Belarusian сінтэты́чны (sintetýčny), Polish syntetyczny.

cog

синтети́ческий


морфологія

uk-noun

морфоло́гія<>

морфологі́чний

морфоло́гія • (morfolóhija) f inan (genitive морфоло́гії, nominative plural морфоло́гії, genitive plural морфоло́гій, relational adjective морфологі́чний)

морфоло́гія (canonical)
morfolóhija (romanization)
морфоло́гії (genitive)
морфоло́гії (nominative plural)
морфоло́гій (genitive plural)
морфологі́чний (adjective relational)
морфоло́гія (nominative singular)
морфоло́гії (nominative plural)
морфоло́гії (genitive singular)
морфоло́гій (genitive plural)
морфоло́гії (dative singular)
морфоло́гіям (dative plural)
морфоло́гію (accusative singular)
морфоло́гії (accusative plural)
морфоло́гією (instrumental singular)
морфоло́гіями (instrumental plural)
морфоло́гії (locative singular)
морфоло́гіях (locative plural)
морфоло́гіє (singular vocative)
морфоло́гії (plural vocative)

uk-ndecl

морфоло́гія<>

[mɔrfɔˈɫɔɦʲijɐ]

Borrowed from German Morphologie, ultimately from Ancient Greek μορφή (morphḗ, “shape, form”), with -ло́гія (-lóhija) ending from Ancient Greek -λογία (-logía). Compare Russian морфоло́гия (morfológija), Belarusian марфало́гія (marfalóhija), Polish morfologia.

der

uk:морфологія


антонім

uk-noun

анто́нім • (antónim) m inan (genitive анто́німа, nominative plural анто́німи, genitive plural анто́німів)

анто́нім (canonical)
antónim (romanization)
анто́німа (genitive)
анто́німи (nominative plural)
анто́німів (genitive plural)
анто́нім (nominative singular)
анто́німи (nominative plural)
анто́німа (genitive singular)
анто́німів (genitive plural)
анто́німові (dative singular)
анто́німу (dative singular)
анто́німам (dative plural)
анто́нім (accusative singular)
анто́німи (accusative plural)
анто́німом (instrumental singular)
анто́німами (instrumental plural)
анто́німі (locative singular)
анто́німах (locative plural)
анто́німе (singular vocative)
анто́німи (plural vocative)

Borrowed from French antonyme. Compare Russian анто́ним (antónim), Polish antonim.


лінгвістичний

uk-adj

лінгвісти́чний

лінгвісти́чно

лінгвісти́чний • (linhvistýčnyj) (adverb лінгвісти́чно)

лінгвісти́чний (canonical)
linhvistýčnyj (romanization)
лінгвісти́чно (adverb)
лінгвісти́чний (masculine nominative)
лінгвісти́чне (neuter nominative)
лінгвісти́чна (feminine nominative)
лінгвісти́чні (nominative plural)
лінгвісти́чного (genitive masculine neuter)
лінгвісти́чної (feminine genitive)
лінгвісти́чних (genitive plural)
лінгвісти́чному (dative masculine neuter)
лінгвісти́чній (dative feminine)
лінгвісти́чним (dative plural)
лінгвісти́чного (accusative animate masculine)
лінгвісти́чне (accusative neuter)
лінгвісти́чну (accusative feminine)
лінгвісти́чних (accusative animate plural)
лінгвісти́чний (accusative inanimate masculine)
лінгвісти́чні (accusative inanimate plural)
лінгвісти́чним (instrumental masculine neuter)
лінгвісти́чною (feminine instrumental)
лінгвісти́чними (instrumental plural)
лінгвісти́чному (locative masculine neuter)
лінгвісти́чнім (locative masculine neuter)
лінгвісти́чній (feminine locative)
лінгвісти́чних (locative plural)

uk-adecl

лінгвісти́чний

From лінгві́стика (linhvístyka, “linguistics”) + -ичний (-yčnyj, adjective-forming suffix).

af

лінгві́стика


наголошувати

+obj

[with direct object or на (na, + locative)]

uk-verb

наголо́шувати

наголо́шувати • (naholóšuvaty) impf (perfective наголоси́ти)

наголо́шувати (canonical)
naholóšuvaty (romanization)
наголоси́ти (perfective)
наголо́шувати (imperfective infinitive)
наголо́шувать (imperfective infinitive)
наголо́шуючи (adverbial imperfective present)
наголо́шувавши (adverbial imperfective past)
наголо́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду наголо́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду наголо́шувать (first-person future imperfective singular)
наголо́шуватиму (first-person future imperfective singular)
наголо́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш наголо́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш наголо́шувать (future imperfective second-person singular)
наголо́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
наголо́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де наголо́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де наголо́шувать (future imperfective singular third-person)
наголо́шуватиме (future imperfective singular third-person)
наголо́шуєм (first-person imperfective plural present)
наголо́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо наголо́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо наголо́шувать (first-person future imperfective plural)
наголо́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
наголо́шуватимем (first-person future imperfective plural)
наголо́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете наголо́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете наголо́шувать (future imperfective plural second-person)
наголо́шуватимете (future imperfective plural second-person)
наголо́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть наголо́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть наголо́шувать (future imperfective plural third-person)
наголо́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
наголо́шуймо (first-person imperative plural)
наголо́шуй (imperative second-person singular)
наголо́шуйте (imperative plural second-person)
наголо́шував (masculine past singular)
наголо́шували (masculine past plural)
наголо́шувала (feminine past singular)
наголо́шували (feminine past plural)
наголо́шувало (neuter past singular)
наголо́шували (neuter past plural)

[nɐɦɔˈɫɔʃʊʋɐte]

(literal, phonology) to stress, to accent, to accentuate


наголосити

наголо́шувати

наголоси́ти • (naholosýty) pf (imperfective наголо́шувати)

наголоси́ти (canonical)
naholosýty (romanization)
наголо́шувати (imperfective)
наголоси́ти (infinitive perfective)
наголоси́ть (infinitive perfective)
наголо́шений (passive past perfective)
impersonal: наголо́шено (passive past perfective)
наголоси́вши (adverbial past perfective)
наголошу́ (first-person future perfective singular)
наголо́сиш (future perfective second-person singular)
наголо́сить (future perfective singular third-person)
наголо́сим (first-person future perfective plural)
наголо́симо (first-person future perfective plural)
наголо́сите (future perfective plural second-person)
наголо́сять (future perfective plural third-person)
наголосі́м (first-person imperative plural)
наголосі́мо (first-person imperative plural)
наголоси́ (imperative second-person singular)
наголосі́ть (imperative plural second-person)
наголоси́в (masculine past singular)
наголоси́ли (masculine past plural)
наголоси́ла (feminine past singular)
наголоси́ли (feminine past plural)
наголоси́ло (neuter past singular)
наголоси́ли (neuter past plural)

[nɐɦɔɫɔˈsɪte]

Uk-наголосити.ogg


акцентувати

акцентува́ти

акцентува́ти (canonical)
akcentuváty (romanization)
акцентува́ти (infinitive)
акцентува́ть (infinitive)
акценто́ваний (passive past)
impersonal: акценто́вано (passive past)
акценту́ючи (adverbial present)
акцентува́вши (adverbial past)
акценту́ю (first-person future singular)
бу́ду акцентува́ти (first-person singular)
бу́ду акцентува́ть (first-person singular)
акцентува́тиму (first-person singular)
акценту́єш (future second-person singular)
бу́деш акцентува́ти (second-person singular)
бу́деш акцентува́ть (second-person singular)
акцентува́тимеш (second-person singular)
акценту́є (future singular third-person)
бу́де акцентува́ти (singular third-person)
бу́де акцентува́ть (singular third-person)
акцентува́тиме (singular third-person)
акценту́єм (first-person future plural)
акценту́ємо (first-person future plural)
бу́демо акцентува́ти (first-person plural)
бу́демо акцентува́ть (first-person plural)
акцентува́тимемо (first-person plural)
акцентува́тимем (first-person plural)
акценту́єте (future plural second-person)
бу́дете акцентува́ти (plural second-person)
бу́дете акцентува́ть (plural second-person)
акцентува́тимете (plural second-person)
акценту́ють (future plural third-person)
бу́дуть акцентува́ти (plural third-person)
бу́дуть акцентува́ть (plural third-person)
акцентува́тимуть (plural third-person)
акценту́ймо (first-person imperative plural)
акценту́й (imperative second-person singular)
акценту́йте (imperative plural second-person)
акцентува́в (masculine past singular)
акцентува́ли (masculine past plural)
акцентува́ла (feminine past singular)
акцентува́ли (feminine past plural)
акцентува́ло (neuter past singular)
акцентува́ли (neuter past plural)

Uk-акцентувати.ogg

Borrowed from French accentuer, from Latin accentus. Compare Russian акценти́ровать (akcentírovatʹ), Belarusian акцэнтава́ць (akcentavácʹ), Polish akcentować.

cog

акценти́ровать

акцэнтава́ць

(transitive, literal, phonology) to accentuate, to accent, to stress


синтаксичний

uk-adj

синтакси́чний

синтакси́чно

синтакси́чний • (syntaksýčnyj) (adverb синтакси́чно)

синтакси́чний (canonical)
syntaksýčnyj (romanization)
синтакси́чно (adverb)
синтакси́чний (masculine nominative)
синтакси́чне (neuter nominative)
синтакси́чна (feminine nominative)
синтакси́чні (nominative plural)
синтакси́чного (genitive masculine neuter)
синтакси́чної (feminine genitive)
синтакси́чних (genitive plural)
синтакси́чному (dative masculine neuter)
синтакси́чній (dative feminine)
синтакси́чним (dative plural)
синтакси́чного (accusative animate masculine)
синтакси́чне (accusative neuter)
синтакси́чну (accusative feminine)
синтакси́чних (accusative animate plural)
синтакси́чний (accusative inanimate masculine)
синтакси́чні (accusative inanimate plural)
синтакси́чним (instrumental masculine neuter)
синтакси́чною (feminine instrumental)
синтакси́чними (instrumental plural)
синтакси́чному (locative masculine neuter)
синтакси́чнім (locative masculine neuter)
синтакси́чній (feminine locative)
синтакси́чних (locative plural)

uk-adecl

синтакси́чний

From си́нтаксис (sýntaksys, “syntax”) + -и́чний (-ýčnyj, adjective-forming suffix). Compare Russian синтакси́ческий (sintaksíčeskij), Belarusian сінтаксі́чны (sintaksíčny), Polish syntaktyczny.

cog

синтакси́ческий

сінтаксі́чны


співбесіда

uk-noun

співбе́сіда<>

співбе́сіда • (spivbésida) f inan (genitive співбе́сіди, nominative plural співбе́сіди, genitive plural співбе́сід)

співбе́сіда (canonical)
spivbésida (romanization)
співбе́сіди (genitive)
співбе́сіди (nominative plural)
співбе́сід (genitive plural)
співбе́сіда (nominative singular)
співбе́сіди (nominative plural)
співбе́сіди (genitive singular)
співбе́сід (genitive plural)
співбе́сіді (dative singular)
співбе́сідам (dative plural)
співбе́сіду (accusative singular)
співбе́сіди (accusative plural)
співбе́сідою (instrumental singular)
співбе́сідами (instrumental plural)
співбе́сіді (locative singular)
співбе́сідах (locative plural)
співбе́сідо (singular vocative)
співбе́сіди (plural vocative)

uk-ndecl

співбе́сіда<>

uk:співбесіда


іноземна мова

uk-noun

інозе́мна<+> мо́ва<>

інозе́мна мо́ва • (inozémna móva) f inan (genitive інозе́мної мо́ви, nominative plural інозе́мні мо́ви, genitive plural інозе́мних мо́в)

інозе́мна мо́ва (canonical)
inozémna móva (romanization)
інозе́мної мо́ви (genitive)
інозе́мні мо́ви (nominative plural)
інозе́мних мо́в (genitive plural)
інозе́мна мо́ва (nominative singular)
інозе́мні мо́ви (nominative plural)
інозе́мної мо́ви (genitive singular)
інозе́мних мо́в (genitive plural)
інозе́мній мо́ві (dative singular)
інозе́мним мо́вам (dative plural)
інозе́мну мо́ву (accusative singular)
інозе́мні мо́ви (accusative plural)
інозе́мною мо́вою (instrumental singular)
інозе́мними мо́вами (instrumental plural)
інозе́мній мо́ві (locative singular)
інозе́мних мо́вах (locative plural)
інозе́мна мо́во (singular vocative)
інозе́мні мо́ви (plural vocative)

uk-ndecl

інозе́мна<+> мо́ва<>

[inɔˈzɛmnɐ ˈmɔʋɐ]


книгарня

uk-noun

книга́рня<*>

книга́рня • (knyhárnja) f inan (genitive книга́рні, nominative plural книга́рні, genitive plural книга́рень)

книга́рня (canonical)
knyhárnja (romanization)
книга́рні (genitive)
книга́рні (nominative plural)
книга́рень (genitive plural)
книга́рня (nominative singular)
книга́рні (nominative plural)
книга́рні (genitive singular)
книга́рень (genitive plural)
книга́рні (dative singular)
книга́рням (dative plural)
книга́рню (accusative singular)
книга́рні (accusative plural)
книга́рнею (instrumental singular)
книга́рнями (instrumental plural)
книга́рні (locative singular)
книга́рнях (locative plural)
книга́рне (singular vocative)
книга́рні (plural vocative)

uk-ndecl

книга́рня<*>

Uk-книгарня.ogg

книга́р (knyhár, “bookseller”) + -ня (-nja).


співавторство

uk-noun

співа́вторство<sg>

співа́вторство • (spivávtorstvo) n inan (genitive співа́вторства, uncountable)

співа́вторство (canonical)
spivávtorstvo (romanization)
співа́вторства (genitive)
співа́вторство (nominative singular)
співа́вторства (genitive singular)
співа́вторству (dative singular)
співа́вторство (accusative singular)
співа́вторством (instrumental singular)
співа́вторстві (locative singular)
співа́вторство (singular vocative)

uk-ndecl

співа́вторство<sg>

співа́втор (spivávtor, “coauthor”) + -ство (-stvo) or спів- (spiv-, “co-”) + а́вторство (ávtorstvo, “authorship”). Compare Polish współautorstwo.

af

uk:співавторство


співавтор

uk-noun

співа́втор<pr>

співа́втор • (spivávtor) m pers (genitive співа́втора, nominative plural співа́втори, genitive plural співа́вторів)

співа́втор (canonical)
spivávtor (romanization)
співа́втора (genitive)
співа́втори (nominative plural)
співа́вторів (genitive plural)
співа́втор (nominative singular)
співа́втори (nominative plural)
співа́втора (genitive singular)
співа́вторів (genitive plural)
співа́второві (dative singular)
співа́втору (dative singular)
співа́вторам (dative plural)
співа́втора (accusative singular)
співа́вторів (accusative plural)
співа́втором (instrumental singular)
співа́вторами (instrumental plural)
співа́второві (locative singular)
співа́вторі (locative singular)
співа́вторах (locative plural)
співа́вторе (singular vocative)
співа́втори (plural vocative)

uk-ndecl

співа́втор<pr>

спів- (spiv-, “co-”) + а́втор (ávtor, “author”). Compare Polish współautor.


подвоювати

uk-verb

подво́ювати • (podvójuvaty) impf (perfective подво́їти)

подво́ювати (canonical)
podvójuvaty (romanization)
подво́їти (perfective)
подво́ювати (imperfective infinitive)
подво́ювать (imperfective infinitive)
подво́юваний (imperfective passive past)
impersonal: подво́ювано (imperfective passive past)
подво́юючи (adverbial imperfective present)
подво́ювавши (adverbial imperfective past)
подво́юю (first-person imperfective present singular)
бу́ду подво́ювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду подво́ювать (first-person future imperfective singular)
подво́юватиму (first-person future imperfective singular)
подво́юєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш подво́ювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш подво́ювать (future imperfective second-person singular)
подво́юватимеш (future imperfective second-person singular)
подво́ює (imperfective present singular third-person)
бу́де подво́ювати (future imperfective singular third-person)
бу́де подво́ювать (future imperfective singular third-person)
подво́юватиме (future imperfective singular third-person)
подво́юєм (first-person imperfective plural present)
подво́юємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо подво́ювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо подво́ювать (first-person future imperfective plural)
подво́юватимемо (first-person future imperfective plural)
подво́юватимем (first-person future imperfective plural)
подво́юєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете подво́ювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете подво́ювать (future imperfective plural second-person)
подво́юватимете (future imperfective plural second-person)
подво́юють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть подво́ювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть подво́ювать (future imperfective plural third-person)
подво́юватимуть (future imperfective plural third-person)
подво́юймо (first-person imperative plural)
подво́юй (imperative second-person singular)
подво́юйте (imperative plural second-person)
подво́ював (masculine past singular)
подво́ювали (masculine past plural)
подво́ювала (feminine past singular)
подво́ювали (feminine past plural)
подво́ювало (neuter past singular)
подво́ювали (neuter past plural)

Uk-подвоювати.ogg

подво́їти (podvójity) + -ювати (-juvaty)

af

(transitive, linguistics) to reduplicate


подвоїти

uk-verb

подво́їти • (podvójity) pf (imperfective подво́ювати)

подво́їти (canonical)
podvójity (romanization)
подво́ювати (imperfective)
подво́їти (infinitive perfective)
подво́їть (infinitive perfective)
подво́єний (passive past perfective)
impersonal: подво́єно (passive past perfective)
подво́ївши (adverbial past perfective)
подво́ю (first-person future perfective singular)
подво́їш (future perfective second-person singular)
подво́їть (future perfective singular third-person)
подво́їм (first-person future perfective plural)
подво́їмо (first-person future perfective plural)
подво́їте (future perfective plural second-person)
подво́ять (future perfective plural third-person)
подві́ймо (first-person imperative plural)
подві́й (imperative second-person singular)
подві́йте (imperative plural second-person)
подво́їв (masculine past singular)
подво́їли (masculine past plural)
подво́їла (feminine past singular)
подво́їли (feminine past plural)
подво́їло (neuter past singular)
подво́їли (neuter past plural)

Uk-подвоїти.ogg

по- (po-) + двої́ти (dvojíty). Compare Polish podwoić.


синонімічний

uk-adj

синонімі́чний

синонімі́чно

синонімі́чний • (synonimíčnyj) (adverb синонімі́чно)

синонімі́чний (canonical)
synonimíčnyj (romanization)
синонімі́чно (adverb)
синонімі́чний (masculine nominative)
синонімі́чне (neuter nominative)
синонімі́чна (feminine nominative)
синонімі́чні (nominative plural)
синонімі́чного (genitive masculine neuter)
синонімі́чної (feminine genitive)
синонімі́чних (genitive plural)
синонімі́чному (dative masculine neuter)
синонімі́чній (dative feminine)
синонімі́чним (dative plural)
синонімі́чного (accusative animate masculine)
синонімі́чне (accusative neuter)
синонімі́чну (accusative feminine)
синонімі́чних (accusative animate plural)
синонімі́чний (accusative inanimate masculine)
синонімі́чні (accusative inanimate plural)
синонімі́чним (instrumental masculine neuter)
синонімі́чною (feminine instrumental)
синонімі́чними (instrumental plural)
синонімі́чному (locative masculine neuter)
синонімі́чнім (locative masculine neuter)
синонімі́чній (feminine locative)
синонімі́чних (locative plural)

uk-adecl

синонімі́чний

From синоні́міка (synonímika) or синоні́мі́я (synonímíja) + -і́чний (-íčnyj, adjective-forming suffix). Compare Belarusian сінанімі́чны (sinanimíčny), Polish synonimiczny.

cog

сінанімі́чны


семантичний

uk-adj

семанти́чний

семанти́чний • (semantýčnyj) (adverb семанти́чно)

семанти́чний (canonical)
semantýčnyj (romanization)
семанти́чно (adverb)
семанти́чний (masculine nominative)
семанти́чне (neuter nominative)
семанти́чна (feminine nominative)
семанти́чні (nominative plural)
семанти́чного (genitive masculine neuter)
семанти́чної (feminine genitive)
семанти́чних (genitive plural)
семанти́чному (dative masculine neuter)
семанти́чній (dative feminine)
семанти́чним (dative plural)
семанти́чного (accusative animate masculine)
семанти́чне (accusative neuter)
семанти́чну (accusative feminine)
семанти́чних (accusative animate plural)
семанти́чний (accusative inanimate masculine)
семанти́чні (accusative inanimate plural)
семанти́чним (instrumental masculine neuter)
семанти́чною (feminine instrumental)
семанти́чними (instrumental plural)
семанти́чному (locative masculine neuter)
семанти́чнім (locative masculine neuter)
семанти́чній (feminine locative)
семанти́чних (locative plural)

uk-adecl

семанти́чний

From сема́нтика (semántyka, “semantics”) + -и́чний (-ýčnyj). Compare Russian семанти́ческий (semantíčeskij), Belarusian семанты́чны (sjemantýčny), Polish semantyczny.

cog

семанти́ческий


вербальний

uk-adj

верба́льний • (verbálʹnyj) (adverb верба́льно)

верба́льний (canonical)
verbálʹnyj (romanization)
верба́льно (adverb)
верба́льний (masculine nominative)
верба́льне (neuter nominative)
верба́льна (feminine nominative)
верба́льні (nominative plural)
верба́льного (genitive masculine neuter)
верба́льної (feminine genitive)
верба́льних (genitive plural)
верба́льному (dative masculine neuter)
верба́льній (dative feminine)
верба́льним (dative plural)
верба́льного (accusative animate masculine)
верба́льне (accusative neuter)
верба́льну (accusative feminine)
верба́льних (accusative animate plural)
верба́льний (accusative inanimate masculine)
верба́льні (accusative inanimate plural)
верба́льним (instrumental masculine neuter)
верба́льною (feminine instrumental)
верба́льними (instrumental plural)
верба́льному (locative masculine neuter)
верба́льнім (locative masculine neuter)
верба́льній (feminine locative)
верба́льних (locative plural)

Cognates include Russian верба́льный (verbálʹnyj), Belarusian вэрба́льны (verbálʹny), Polish werbalny.

verbal (of or relating to words or speech)


філологічний

філологі́чний

філологі́чно

філологі́чний • (filolohíčnyj) (adverb філологі́чно)

філологі́чний (canonical)
filolohíčnyj (romanization)
філологі́чно (adverb)
філологі́чний (masculine nominative)
філологі́чне (neuter nominative)
філологі́чна (feminine nominative)
філологі́чні (nominative plural)
філологі́чного (genitive masculine neuter)
філологі́чної (feminine genitive)
філологі́чних (genitive plural)
філологі́чному (dative masculine neuter)
філологі́чній (dative feminine)
філологі́чним (dative plural)
філологі́чного (accusative animate masculine)
філологі́чне (accusative neuter)
філологі́чну (accusative feminine)
філологі́чних (accusative animate plural)
філологі́чний (accusative inanimate masculine)
філологі́чні (accusative inanimate plural)
філологі́чним (instrumental masculine neuter)
філологі́чною (feminine instrumental)
філологі́чними (instrumental plural)
філологі́чному (locative masculine neuter)
філологі́чнім (locative masculine neuter)
філологі́чній (feminine locative)
філологі́чних (locative plural)

uk-adecl

філологі́чний

[fʲiɫɔɫoˈɦʲit͡ʃnei̯]

From філоло́гія (filolóhija, “philology”, noun) + -і́чний (-íčnyj, adjective-forming suffix). Compare Russian филологи́ческий (filologíčeskij), Belarusian філалагі́чны (filalahíčny), Polish filologiczny.

cog

филологи́ческий

філалагі́чны