о

Cyrillic script
Appendix:Cyrillic script#English

The name of the Cyrillic script letter О.


а

The first letter of the Ukrainian alphabet, called а (a), and written in the Cyrillic script.


узус

uk-noun

у́зус • (úzus) m inan (genitive у́зусу, uncountable)

у́зус (canonical)
úzus (romanization)
у́зусу (genitive)
у́зус (nominative singular)
у́зусу (genitive singular)
у́зусові (dative singular)
у́зусу (dative singular)
у́зус (accusative singular)
у́зусом (instrumental singular)
у́зусу (locative singular)
у́зусі (locative singular)
у́зусе (singular vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

(linguistics) usage (generally accepted use of language units)


ручка

ру́чка • (rúčka) f inan (genitive ру́чки, nominative plural ручки́, genitive plural ручо́к)

ру́чка (canonical)
rúčka (romanization)
ру́чки (genitive)
ручки́ (nominative plural)
ручо́к (genitive plural)
ру́чка (nominative singular)
ручки́ (nominative plural)
ру́чки (nominative plural)
ру́чки (genitive singular)
ручо́к (genitive plural)
ру́чок (genitive plural)
ру́чці (dative singular)
ручка́м (dative plural)
ру́чкам (dative plural)
ру́чку (accusative singular)
ручки́ (accusative plural)
ру́чки (accusative plural)
ру́чкою (instrumental singular)
ручка́ми (instrumental plural)
ру́чками (instrumental plural)
ру́чці (locative singular)
ручка́х (locative plural)
ру́чках (locative plural)
ру́чко (singular vocative)
ручки́ (plural vocative)
ру́чки (plural vocative)

uk-ndecl

((ру́чка<c*>,ру́чка<a*􂀿Plural stem-stressed forms are diminutive forms of <i class="Cyrl mention" lang="uk">рука́</i> (ruká)􂁀>))


час

uk-noun

час • (čas) m inan (genitive ча́су, nominative plural часи́, genitive plural часі́в, relational adjective часови́й)

čas (romanization)
ча́су (genitive)
часи́ (nominative plural)
часі́в (genitive plural)
часови́й (adjective relational)
час (nominative singular)
часи́ (nominative plural)
ча́су (genitive singular)
часі́в (genitive plural)
ча́сові (dative singular)
ча́су (dative singular)
часа́м (dative plural)
час (accusative singular)
часи́ (accusative plural)
ча́сом (instrumental singular)
часа́ми (instrumental plural)
ча́сі (locative singular)
часа́х (locative plural)
ча́се (singular vocative)
часи́ (plural vocative)

From Old East Slavic часъ (časŭ), from Proto-Slavic *časъ.

майбутній час

простий минулий час

теперішній час ― teperišnij čas ― present tense


книга

кни́га • (knýha) f inan (genitive кни́ги, nominative plural кни́ги, genitive plural книг, relational adjective кни́жний, diminutive кни́жечка)

кни́га (canonical)
knýha (romanization)
кни́ги (genitive)
кни́ги (nominative plural)
книг (genitive plural)
кни́жний (adjective relational)
кни́жечка (diminutive)
кни́га (nominative singular)
кни́ги (nominative plural)
кни́ги (genitive singular)
книг (genitive plural)
кни́зі (dative singular)
кни́гам (dative plural)
кни́гу (accusative singular)
кни́ги (accusative plural)
кни́гою (instrumental singular)
кни́гами (instrumental plural)
кни́зі (locative singular)
кни́гах (locative plural)
кни́го (singular vocative)
кни́ги (plural vocative)


множина

множина́ • (množyná) f inan (genitive множини́, nominative plural множи́ни, genitive plural множи́н, relational adjective множи́нний)

множина́ (canonical)
množyná (romanization)
множини́ (genitive)
множи́ни (nominative plural)
множи́н (genitive plural)
множи́нний (adjective relational)
множина́ (nominative singular)
множи́ни (nominative plural)
множини́ (genitive singular)
множи́н (genitive plural)
множині́ (dative singular)
множи́нам (dative plural)
множину́ (accusative singular)
множи́ни (accusative plural)
множино́ю (instrumental singular)
множи́нами (instrumental plural)
множині́ (locative singular)
множи́нах (locative plural)
множи́но (singular vocative)
множи́ни (plural vocative)

Uk-множина.ogg

uk:Множина
uk:Множина (мовознавство)


слово

сло́во • (slóvo) n inan (genitive сло́ва, nominative plural слова́, genitive plural слів, relational adjective слове́сний, diminutive слове́чко or слівце́)

сло́во (canonical)
slóvo (romanization)
сло́ва (genitive)
слова́ (nominative plural)
слів (genitive plural)
слове́сний (adjective relational)
слове́чко (diminutive)
слівце́ (diminutive)
сло́во (nominative singular)
слова́ (nominative plural)
сло́ва (genitive singular)
слів (genitive plural)
сло́ву (dative singular)
слова́м (dative plural)
сло́во (accusative singular)
слова́ (accusative plural)
сло́вом (instrumental singular)
слова́ми (instrumental plural)
сло́ві (locative singular)
слова́х (locative plural)
сло́во (singular vocative)
слова́ (plural vocative)

Inherited from Old Ukrainian сло́во n sg (slóvo), from Old East Slavic слово n sg (slovo), from Proto-Slavic *slȍvo n sg (“word”).

inh+

the facility of speech, language, verbal articulation


азбука

uk-noun

а́збука • (ázbuka) f inan (genitive а́збуки, nominative plural а́збуки, genitive plural а́збук, relational adjective а́збучний)

а́збука (canonical)
ázbuka (romanization)
а́збуки (genitive)
а́збуки (nominative plural)
а́збук (genitive plural)
а́збучний (adjective relational)
а́збука (nominative singular)
а́збуки (nominative plural)
а́збуки (genitive singular)
а́збук (genitive plural)
а́збуці (dative singular)
а́збукам (dative plural)
а́збуку (accusative singular)
а́збуки (accusative plural)
а́збукою (instrumental singular)
а́збуками (instrumental plural)
а́збуці (locative singular)
а́збуках (locative plural)
а́збуко (singular vocative)
а́збуки (plural vocative)

Created in Old East Slavic following азъбукы (azŭbuky), borrowed from Old Church Slavonic азъбоукꙑ (azŭbuky), formed from the names of the first two letters in the Cyrillic alphabet, азъ (azŭ) + боукꙑ (buky), a calque of Ancient Greek ἀλφάβητος (alphábētos).
Attested 1627, compare язъбука (jazʺbuka) (17–18th century).

calque

(dated) alphabet (an ordered set of letters used in a language), especially the old Cyrillic alphabet.


перо

uk-noun

перо́ • (peró) n inan (genitive пера́, nominative plural пе́ра, genitive plural пер, diminutive пірце́ or пір'ї́нка or піри́нка)

перо́ (canonical)
peró (romanization)
пера́ (genitive)
пе́ра (nominative plural)
пер (genitive plural)
пірце́ (diminutive)
пір'ї́нка (diminutive)
піри́нка (diminutive)
перо́ (nominative singular)
пе́ра (nominative plural)
пера́ (genitive singular)
пер (genitive plural)
перу́ (dative singular)
пе́рам (dative plural)
перо́ (accusative singular)
пе́ра (accusative plural)
перо́м (instrumental singular)
пе́рами (instrumental plural)
пері́ (locative singular)
пе́рах (locative plural)
перо́ (singular vocative)
пе́ра (plural vocative)


лист

лист • (lyst) m inan (genitive ли́сту, uncountable)

lyst (romanization)
ли́сту (genitive)
лист (nominative singular)
ли́сту (genitive singular)
ли́стові (dative singular)
ли́сту (dative singular)
лист (accusative singular)
ли́стом (instrumental singular)
ли́сту (locative singular)
ли́сті (locative singular)
ли́сте (singular vocative)


буква

бу́ква • (búkva) f inan (genitive бу́кви, nominative plural бу́кви, genitive plural букв, relational adjective бу́квений)

бу́ква (canonical)
búkva (romanization)
бу́кви (genitive)
бу́кви (nominative plural)
букв (genitive plural)
бу́квений (adjective relational)
бу́ква (nominative singular)
бу́кви (nominative plural)
бу́кви (genitive singular)
букв (genitive plural)
бу́кві (dative singular)
бу́квам (dative plural)
бу́кву (accusative singular)
бу́кви (accusative plural)
бу́квою (instrumental singular)
бу́квами (instrumental plural)
бу́кві (locative singular)
бу́квах (locative plural)
бу́кво (singular vocative)
бу́кви (plural vocative)

Inherited from Old East Slavic бꙋкꙑ (buky), from Proto-Slavic *buky.


звук

uk-noun

звук • (zvuk) m inan (genitive зву́ка, nominative plural зву́ки, genitive plural зву́ків)

zvuk (romanization)
зву́ка (genitive)
зву́ки (nominative plural)
зву́ків (genitive plural)
звук (nominative singular)
зву́ки (nominative plural)
зву́ка (genitive singular)
зву́ків (genitive plural)
зву́кові (dative singular)
зву́ку (dative singular)
зву́кам (dative plural)
звук (accusative singular)
зву́ки (accusative plural)
зву́ком (instrumental singular)
зву́ками (instrumental plural)
зву́ці (locative singular)
зву́ках (locative plural)
зву́ку (singular vocative)
зву́ки (plural vocative)


газета

газе́та • (hazéta) f inan (genitive газе́ти, nominative plural газе́ти, genitive plural газе́т, relational adjective газе́тний, diminutive газе́тка)

газе́та (canonical)
hazéta (romanization)
газе́ти (genitive)
газе́ти (nominative plural)
газе́т (genitive plural)
газе́тний (adjective relational)
газе́тка (diminutive)
газе́та (nominative singular)
газе́ти (nominative plural)
газе́ти (genitive singular)
газе́т (genitive plural)
газе́ті (dative singular)
газе́там (dative plural)
газе́ту (accusative singular)
газе́ти (accusative plural)
газе́тою (instrumental singular)
газе́тами (instrumental plural)
газе́ті (locative singular)
газе́тах (locative plural)
газе́то (singular vocative)
газе́ти (plural vocative)


хор

хор • (xor) m inan (genitive хо́ру, nominative plural хо́ри, genitive plural хо́рів, relational adjective хорови́й)

xor (romanization)
хо́ру (genitive)
хо́ри (nominative plural)
хо́рів (genitive plural)
хорови́й (adjective relational)
хор (nominative singular)
хо́ри (nominative plural)
хо́ру (genitive singular)
хо́рів (genitive plural)
хо́рові (dative singular)
хо́ру (dative singular)
хо́рам (dative plural)
хор (accusative singular)
хо́ри (accusative plural)
хо́ром (instrumental singular)
хо́рами (instrumental plural)
хо́рі (locative singular)
хо́рах (locative plural)
хо́ре (singular vocative)
хо́ри (plural vocative)

Borrowed from Ancient Greek χορός (khorós).


журнал

uk-noun

журна́л<genu>

журна́л • (žurnál) m inan (genitive журна́лу, nominative plural журна́ли, genitive plural журна́лів, relational adjective журна́льний)

журна́л (canonical)
žurnál (romanization)
журна́лу (genitive)
журна́ли (nominative plural)
журна́лів (genitive plural)
журна́льний (adjective relational)
журна́л (nominative singular)
журна́ли (nominative plural)
журна́лу (genitive singular)
журна́лів (genitive plural)
журна́лові (dative singular)
журна́лу (dative singular)
журна́лам (dative plural)
журна́л (accusative singular)
журна́ли (accusative plural)
журна́лом (instrumental singular)
журна́лами (instrumental plural)
журна́лі (locative singular)
журна́лах (locative plural)
журна́ле (singular vocative)
журна́ли (plural vocative)

uk-ndecl

журна́л<genu>


герой

uk-noun

геро́й • (herój) m pers (genitive геро́я, nominative plural геро́ї, genitive plural геро́їв, feminine герої́ня)

геро́й (canonical)
herój (romanization)
геро́я (genitive)
геро́ї (nominative plural)
геро́їв (genitive plural)
герої́ня (feminine)
геро́й (nominative singular)
геро́ї (nominative plural)
геро́я (genitive singular)
геро́їв (genitive plural)
геро́ю (dative singular)
геро́єві (dative singular)
геро́ям (dative plural)
геро́я (accusative singular)
геро́їв (accusative plural)
геро́єм (instrumental singular)
геро́ями (instrumental plural)
геро́ю (locative singular)
геро́єві (locative singular)
геро́ї (locative singular)
геро́ях (locative plural)
геро́ю (singular vocative)
геро́ї (plural vocative)

геро́ям сла́ва

glory to the heroes, a Ukrainian patriotic salute

головни́й геро́й


вид

вид • (vyd) m inan (genitive ви́ду, nominative plural ви́ди, genitive plural ви́дів)

vyd (romanization)
ви́ду (genitive)
ви́ди (nominative plural)
ви́дів (genitive plural)
вид (nominative singular)
ви́ди (nominative plural)
ви́ду (genitive singular)
ви́дів (genitive plural)
ви́дові (dative singular)
ви́ду (dative singular)
ви́дам (dative plural)
вид (accusative singular)
ви́ди (accusative plural)
ви́дом (instrumental singular)
ви́дами (instrumental plural)
ви́ді (locative singular)
ви́дах (locative plural)
ви́де (singular vocative)
ви́ди (plural vocative)

From Old East Slavic видъ (vidŭ), from Proto-Slavic *vidъ, from Proto-Balto-Slavic *wéiˀdas, from Proto-Indo-European *wéydos, from *weyd-.

доко́наний вид

недоко́наний вид


апостол

апо́стол<pr>

апо́стольський

апо́столівський

апо́стол • (apóstol) m pers (genitive апо́стола, nominative plural апо́столи, genitive plural апо́столів, relational adjective апо́стольський or апо́столівський)

апо́стол (canonical)
apóstol (romanization)
апо́стола (genitive)
апо́столи (nominative plural)
апо́столів (genitive plural)
апо́стольський (adjective relational)
апо́столівський (adjective relational)
апо́стол (nominative singular)
апо́столи (nominative plural)
апо́стола (genitive singular)
апо́столів (genitive plural)
апо́столові (dative singular)
апо́столу (dative singular)
апо́столам (dative plural)
апо́стола (accusative singular)
апо́столів (accusative plural)
апо́столом (instrumental singular)
апо́столами (instrumental plural)
апо́столові (locative singular)
апо́столі (locative singular)
апо́столах (locative plural)
апо́столе (singular vocative)
апо́столи (plural vocative)

uk-ndecl

апо́стол<pr>

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:апостол

Borrowed from Old Church Slavonic апостолъ (apostolŭ), from Ancient Greek ᾰ̓πόστολος (ăpóstolos), from ἀποστέλλω (apostéllō, “I send off”), from ἀπό- (apó-, “from”) and στέλλω (stéllō, “I set”).


письмо

uk-noun

письмо́ • (pysʹmó) n inan (genitive письма́, uncountable)

письмо́ (canonical)
pysʹmó (romanization)
письма́ (genitive)
письмо́ (nominative singular)
письма́ (genitive singular)
письмо́ві (dative singular)
письму́ (dative singular)
письмо́ (accusative singular)
письмо́м (instrumental singular)
письмі́ (locative singular)
письмо́ (singular vocative)


рука

рука́ • (ruká) f inan (genitive руки́, nominative plural ру́ки, genitive plural рук, diminutive руча́ or ру́чка)

рука́ (canonical)
ruká (romanization)
руки́ (genitive)
ру́ки (nominative plural)
рук (genitive plural)
руча́ (diminutive)
ру́чка (diminutive)
рука́ (nominative singular)
ру́ки (nominative plural)
руки́ (genitive singular)
рук (genitive plural)
руці́ (dative singular)
рука́м (dative plural)
ру́ку (accusative singular)
ру́ки (accusative plural)
руко́ю (instrumental singular)
рука́ми (instrumental plural)
руці́ (locative singular)
рука́х (locative plural)
ру́ко (singular vocative)
ру́ки (plural vocative)

From Old Ukrainian рѫка (ruka), from Old East Slavic рѫка (rǫka), from Proto-Slavic *rǫka, from Proto-Balto-Slavic *ránkāˀ.


стиль

стиль • (stylʹ) m inan (genitive сти́ля, nominative plural сти́лі, genitive plural сти́лів)

stylʹ (romanization)
сти́ля (genitive)
сти́лі (nominative plural)
сти́лів (genitive plural)
стиль (nominative singular)
сти́лі (nominative plural)
сти́ля (genitive singular)
сти́лів (genitive plural)
сти́леві (dative singular)
сти́лю (dative singular)
сти́лям (dative plural)
стиль (accusative singular)
сти́лі (accusative plural)
сти́лем (instrumental singular)
сти́лями (instrumental plural)
сти́лю (locative singular)
сти́лі (locative singular)
сти́лях (locative plural)
сти́лю (singular vocative)
сти́лі (plural vocative)

(historical, writing) stylus, style (ancient writing implement consisting of a small rod with a pointed end for scratching letters on wax-covered tablets)


словник

словнико́вий

словни́к • (slovnýk) m inan (genitive словника́, nominative plural словники́, genitive plural словникі́в, feminine словни́ця, relational adjective словнико́вий, diminutive словничо́к)

словни́к (canonical)
slovnýk (romanization)
словника́ (genitive)
словники́ (nominative plural)
словникі́в (genitive plural)
словни́ця (feminine)
словнико́вий (adjective relational)
словничо́к (diminutive)
словни́к (nominative singular)
словники́ (nominative plural)
словника́ (genitive singular)
словникі́в (genitive plural)
словнико́ві (dative singular)
словнику́ (dative singular)
словника́м (dative plural)
словни́к (accusative singular)
словники́ (accusative plural)
словнико́м (instrumental singular)
словника́ми (instrumental plural)
словнику́ (locative singular)
словника́х (locative plural)
словнику́ (singular vocative)
словники́ (plural vocative)

Uk-словник.ogg


склад

склад • (sklad) m inan (genitive скла́ду, nominative plural склади́, genitive plural складі́в)

sklad (romanization)
скла́ду (genitive)
склади́ (nominative plural)
складі́в (genitive plural)
склад (nominative singular)
склади́ (nominative plural)
скла́ду (genitive singular)
складі́в (genitive plural)
скла́дові (dative singular)
скла́ду (dative singular)
склада́м (dative plural)
склад (accusative singular)
склади́ (accusative plural)
скла́дом (instrumental singular)
склада́ми (instrumental plural)
скла́ді (locative singular)
склада́х (locative plural)
скла́де (singular vocative)
склади́ (plural vocative)


кома

ко́ма • (kóma) f inan (genitive ко́ми, uncountable)

ко́ма (canonical)
kóma (romanization)
ко́ми (genitive)
ко́ма (nominative singular)
ко́ми (genitive singular)
ко́мі (dative singular)
ко́му (accusative singular)
ко́мою (instrumental singular)
ко́мі (locative singular)
ко́мо (singular vocative)

Borrowed from Ancient Greek κῶμα (kôma, “deep sleep”).


де

The letter д (d), the 6th letter of the Ukrainian alphabet.


шрифт

uk-noun

шрифт • (šryft) m inan (genitive шри́фту, nominative plural шрифти́, genitive plural шрифті́в, relational adjective шрифтови́й)

šryft (romanization)
шри́фту (genitive)
шрифти́ (nominative plural)
шрифті́в (genitive plural)
шрифтови́й (adjective relational)
шрифт (nominative singular)
шрифти́ (nominative plural)
шри́фту (genitive singular)
шрифті́в (genitive plural)
шри́фтові (dative singular)
шри́фту (dative singular)
шрифта́м (dative plural)
шрифт (accusative singular)
шрифти́ (accusative plural)
шри́фтом (instrumental singular)
шрифта́ми (instrumental plural)
шри́фті (locative singular)
шрифта́х (locative plural)
шри́фте (singular vocative)
шрифти́ (plural vocative)

Borrowed from German Schrift (“writing; font”).

bor+

жи́рний шрифт

дрібни́й шрифт

uk:Мельничук Олександр Савич


зет

uk-noun

зет • (zet) m inan (genitive зе́та, nominative plural зе́ти, genitive plural зе́тів)

zet (romanization)
зе́та (genitive)
зе́ти (nominative plural)
зе́тів (genitive plural)
зет (nominative singular)
зе́ти (nominative plural)
зе́та (genitive singular)
зе́тів (genitive plural)
зе́тові (dative singular)
зе́ту (dative singular)
зе́там (dative plural)
зет (accusative singular)
зе́ти (accusative plural)
зе́том (instrumental singular)
зе́тами (instrumental plural)
зе́ті (locative singular)
зе́тах (locative plural)
зе́те (singular vocative)
зе́ти (plural vocative)


Гоголь

uk-proper noun

го́голівський

Го́голь • (Hóholʹ) m pers (genitive Го́голя, nominative plural Го́голі, genitive plural Го́голів, relational adjective го́голівський)

Го́голь • (Hóholʹ) f pers (indeclinable)

Го́голь (canonical)
Hóholʹ (romanization)
Го́голя (genitive)
Го́голі (nominative plural)
Го́голів (genitive plural)
го́голівський (adjective relational)
Го́голь (canonical)
Hóholʹ (romanization)
Го́голь (nominative singular)
Го́голі (nominative plural)
Го́голя (genitive singular)
Го́голів (genitive plural)
Го́голеві (dative singular)
Го́голю (dative singular)
Го́голям (dative plural)
Го́голя (accusative singular)
Го́голів (accusative plural)
Го́голем (instrumental singular)
Го́голями (instrumental plural)
Го́голеві (locative singular)
Го́голі (locative singular)
Го́голях (locative plural)
Го́голю (singular vocative)
Го́голь (singular vocative)
Го́голі (plural vocative)

From го́голь (hóholʹ, “common goldeneye, Bucephala clangula”), from Old East Slavic гоголь (gogolĭ), from Proto-Slavic *gogolъ.

Мико́ла Васи́льович Го́голь


стан

uk-noun

стан • (stan) m inan (genitive ста́ну, nominative plural ста́ни, genitive plural ста́нів)

stan (romanization)
ста́ну (genitive)
ста́ни (nominative plural)
ста́нів (genitive plural)
стан (nominative singular)
ста́ни (nominative plural)
ста́ну (genitive singular)
ста́нів (genitive plural)
ста́нові (dative singular)
ста́ну (dative singular)
ста́нам (dative plural)
стан (accusative singular)
ста́ни (accusative plural)
ста́ном (instrumental singular)
ста́нами (instrumental plural)
ста́ні (locative singular)
ста́нах (locative plural)
ста́не (singular vocative)
ста́ни (plural vocative)

Inherited from Old East Slavic станъ (stanŭ), from Proto-Slavic *stanъ.


калька

uk-noun

ка́лька • (kálʹka) f inan (genitive ка́льки, nominative plural ка́льки, genitive plural ка́льок)

ка́лька (canonical)
kálʹka (romanization)
ка́льки (genitive)
ка́льки (nominative plural)
ка́льок (genitive plural)
ка́лька (nominative singular)
ка́льки (nominative plural)
ка́льки (genitive singular)
ка́льок (genitive plural)
ка́льці (dative singular)
ка́лькам (dative plural)
ка́льку (accusative singular)
ка́льки (accusative plural)
ка́лькою (instrumental singular)
ка́льками (instrumental plural)
ка́льці (locative singular)
ка́льках (locative plural)
ка́лько (singular vocative)
ка́льки (plural vocative)


стопа

стопа́ • (stopá) f inan (genitive стопи́, nominative plural сто́пи, genitive plural стоп)

стопа́ (canonical)
stopá (romanization)
стопи́ (genitive)
сто́пи (nominative plural)
стоп (genitive plural)
стопа́ (nominative singular)
сто́пи (nominative plural)
стопи́ (genitive singular)
стоп (genitive plural)
стопі́ (dative singular)
сто́пам (dative plural)
стопу́ (accusative singular)
сто́пи (accusative plural)
стопо́ю (instrumental singular)
сто́пами (instrumental plural)
стопі́ (locative singular)
сто́пах (locative plural)
сто́по (singular vocative)
сто́пи (plural vocative)

From Proto-Slavic *stopa, from Proto-Indo-European *stebʰ- (“to stand still”). See also Russian стопа́ (stopá), Polish stopa; akin to Lithuanian stapytis.


точка

uk-noun

то́чка • (tóčka) f inan (genitive то́чки, nominative plural то́чки, genitive plural то́чок)

то́чка (canonical)
tóčka (romanization)
то́чки (genitive)
то́чки (nominative plural)
то́чок (genitive plural)
то́чка (nominative singular)
то́чки (nominative plural)
то́чки (genitive singular)
то́чок (genitive plural)
то́чці (dative singular)
то́чкам (dative plural)
то́чку (accusative singular)
то́чки (accusative plural)
то́чкою (instrumental singular)
то́чками (instrumental plural)
то́чці (locative singular)
то́чках (locative plural)
то́чко (singular vocative)
то́чки (plural vocative)


ряд

ряд • (rjad) m inan (genitive ря́ду, nominative plural ряди́, genitive plural ряді́в, diminutive рядо́к)

rjad (romanization)
ря́ду (genitive)
ряди́ (nominative plural)
ряді́в (genitive plural)
рядо́к (diminutive)
ряд (nominative singular)
ряди́ (nominative plural)
ря́ду (genitive singular)
ряді́в (genitive plural)
ря́дові (dative singular)
ря́ду (dative singular)
ряда́м (dative plural)
ряд (accusative singular)
ряди́ (accusative plural)
ря́дом (instrumental singular)
ряда́ми (instrumental plural)
ря́ді (locative singular)
ряду́ (locative singular)
ряда́х (locative plural)
ря́де (singular vocative)
ряди́ (plural vocative)

From Old East Slavic рѧдъ (rędŭ), from Proto-Slavic *rędъ.

голосни́й пере́днього ря́ду

front vowel (literally, “vowel of front degree”)

(phonetics) degree of frontness or backness (of a vowel)


написати

uk-verb

написа́ти • (napysáty) pf (imperfective писа́ти)

написа́ти (canonical)
napysáty (romanization)
писа́ти (imperfective)
написа́ти (infinitive perfective)
написа́ть (infinitive perfective)
напи́саний (passive past perfective)
impersonal: напи́сано (passive past perfective)
написа́вши (adverbial past perfective)
напишу́ (first-person future perfective singular)
напи́шеш (future perfective second-person singular)
напи́ше (future perfective singular third-person)
напи́шем (first-person future perfective plural)
напи́шемо (first-person future perfective plural)
напи́шете (future perfective plural second-person)
напи́шуть (future perfective plural third-person)
напиші́м (first-person imperative plural)
напиші́мо (first-person imperative plural)
напиши́ (imperative second-person singular)
напиші́ть (imperative plural second-person)
написа́в (masculine past singular)
написа́ли (masculine past plural)
написа́ла (feminine past singular)
написа́ли (feminine past plural)
написа́ло (neuter past singular)
написа́ли (neuter past plural)

Uk-написати.ogg

From Proto-Slavic *napisati. Equivalent to на- (na-) + писа́ти (pysáty).


абетка

uk-noun

абе́тка • (abétka) f inan (genitive абе́тки, nominative plural абе́тки, genitive plural абе́ток, relational adjective абе́тковий or абетко́вий, diminutive абе́точка)

абе́тка (canonical)
abétka (romanization)
абе́тки (genitive)
абе́тки (nominative plural)
абе́ток (genitive plural)
абе́тковий (adjective relational)
абетко́вий (adjective relational)
абе́точка (diminutive)
абе́тка (nominative singular)
абе́тки (nominative plural)
абе́тки (genitive singular)
абе́ток (genitive plural)
абе́тці (dative singular)
абе́ткам (dative plural)
абе́тку (accusative singular)
абе́тки (accusative plural)
абе́ткою (instrumental singular)
абе́тками (instrumental plural)
абе́тці (locative singular)
абе́тках (locative plural)
абе́тко (singular vocative)
абе́тки (plural vocative)

From the names of the first two letters of the alphabet а (a) + бе (be); influenced by а́збука (ázbuka), альфабе́т (alʹfabét), Polish abecadło.

alphabet (an ordered set of letters used in a language)


владика

влади́ка<M.pr>

влади́ка • (vladýka) m pers (genitive влади́ки, nominative plural влади́ки, genitive plural влади́к, feminine влади́чиця)

влади́ка (canonical)
vladýka (romanization)
влади́ки (genitive)
влади́ки (nominative plural)
влади́к (genitive plural)
влади́чиця (feminine)
влади́ка (nominative singular)
влади́ки (nominative plural)
влади́ки (genitive singular)
влади́к (genitive plural)
влади́ці (dative singular)
влади́кам (dative plural)
влади́ку (accusative singular)
влади́к (accusative plural)
влади́кою (instrumental singular)
влади́ками (instrumental plural)
влади́ці (locative singular)
влади́ках (locative plural)
влади́ко (singular vocative)
влади́ки (plural vocative)

uk-ndecl

влади́ка<M.pr>

Borrowed from Old Church Slavonic владꙑка (vladyka), itself derived from Old Church Slavonic владѣти (vladěti), from Proto-Slavic *volděti (“to expand”).


фраза

uk-noun

фра́за • (fráza) f inan (genitive фра́зи, nominative plural фра́зи, genitive plural фраз)

фра́за (canonical)
fráza (romanization)
фра́зи (genitive)
фра́зи (nominative plural)
фраз (genitive plural)
фра́за (nominative singular)
фра́зи (nominative plural)
фра́зи (genitive singular)
фраз (genitive plural)
фра́зі (dative singular)
фра́зам (dative plural)
фра́зу (accusative singular)
фра́зи (accusative plural)
фра́зою (instrumental singular)
фра́зами (instrumental plural)
фра́зі (locative singular)
фра́зах (locative plural)
фра́зо (singular vocative)
фра́зи (plural vocative)


парадигма

паради́гма<>

парадигмати́чний

паради́гма • (paradýhma) f inan (genitive паради́гми, nominative plural паради́гми, genitive plural паради́гм, relational adjective парадигмати́чний)

паради́гма (canonical)
paradýhma (romanization)
паради́гми (genitive)
паради́гми (nominative plural)
паради́гм (genitive plural)
парадигмати́чний (adjective relational)
паради́гма (nominative singular)
паради́гми (nominative plural)
паради́гми (genitive singular)
паради́гм (genitive plural)
паради́гмі (dative singular)
паради́гмам (dative plural)
паради́гму (accusative singular)
паради́гми (accusative plural)
паради́гмою (instrumental singular)
паради́гмами (instrumental plural)
паради́гмі (locative singular)
паради́гмах (locative plural)
паради́гмо (singular vocative)
паради́гми (plural vocative)

uk-ndecl

паради́гма<>

[pɐrɐˈdɪɦmɐ]

Inherited from Old Ruthenian пара́дигма (parádihma), from Late Latin paradīgma, from Ancient Greek παράδειγμα (parádeigma).


мова

uk-noun

мо́ва • (móva) f inan (genitive мо́ви, nominative plural мо́ви, genitive plural мов, relational adjective мо́вний)

мо́ва (canonical)
móva (romanization)
мо́ви (genitive)
мо́ви (nominative plural)
мов (genitive plural)
мо́вний (adjective relational)
мо́ва (nominative singular)
мо́ви (nominative plural)
мо́ви (genitive singular)
мов (genitive plural)
мо́ві (dative singular)
мо́вам (dative plural)
мо́ву (accusative singular)
мо́ви (accusative plural)
мо́вою (instrumental singular)
мо́вами (instrumental plural)
мо́ві (locative singular)
мо́вах (locative plural)
мо́во (singular vocative)
мо́ви (plural vocative)

From Old East Slavic мълва (mŭlva), from Proto-Slavic *mъlva; cognate with Old Church Slavonic млъва (mlŭva, “speech”), Russian молва́ (molvá), Czech mluva.

розмовля́ти

розмо́вити (rozmóvyty)

1955, Панас Мирний, V, 314:
Найбі́льше і найдоро́жче добро́ в ко́жного наро́ду — це його́ мо́ва.
Najbílʹše i najdoróžče dobró v kóžnoho naródu — ce johó móva.
The greatest and most valuable good in every nation — is its language.

language (system of communication using words or symbols)


абзац

uk-noun

абза́ц<genu>

абза́ц • (abzác) m inan (genitive абза́цу, nominative plural абза́ци, genitive plural абза́ців, relational adjective абза́цний)

абза́ц (canonical)
abzác (romanization)
абза́цу (genitive)
абза́ци (nominative plural)
абза́ців (genitive plural)
абза́цний (adjective relational)
абза́ц (nominative singular)
абза́ци (nominative plural)
абза́цу (genitive singular)
абза́ців (genitive plural)
абза́цові (dative singular)
абза́цу (dative singular)
абза́цам (dative plural)
абза́ц (accusative singular)
абза́ци (accusative plural)
абза́цом (instrumental singular)
абза́цами (instrumental plural)
абза́ці (locative singular)
абза́цах (locative plural)
абза́це (singular vocative)
абза́ци (plural vocative)

uk-ndecl

абза́ц<genu>


олівець

uk-noun

оліве́ць • (olivécʹ) m inan (genitive олівця́, nominative plural олівці́, genitive plural олівці́в, diminutive олі́вчик)

оліве́ць (canonical)
olivécʹ (romanization)
олівця́ (genitive)
олівці́ (nominative plural)
олівці́в (genitive plural)
олі́вчик (diminutive)
оліве́ць (nominative singular)
олівці́ (nominative plural)
олівця́ (genitive singular)
олівці́в (genitive plural)
олівце́ві (dative singular)
олівцю́ (dative singular)
олівця́м (dative plural)
оліве́ць (accusative singular)
олівці́ (accusative plural)
олівце́м (instrumental singular)
олівця́ми (instrumental plural)
олівцю́ (locative singular)
олівці́ (locative singular)
олівця́х (locative plural)
олівцю́ (singular vocative)
олівці́ (plural vocative)

[ɔlʲiˈʋɛt͡sʲ]

Uk-олівець.ogg


аблатив

аблати́в • (ablatýv) m inan (genitive аблати́ва, uncountable)

аблати́в (canonical)
ablatýv (romanization)
аблати́ва (genitive)
аблати́в (nominative singular)
аблати́ва (genitive singular)
аблати́вові (dative singular)
аблати́ву (dative singular)
аблати́в (accusative singular)
аблати́вом (instrumental singular)
аблати́ву (locative singular)
аблати́ві (locative singular)
аблати́ве (singular vocative)


верх

верх • (verx) m inan (genitive ве́рху, nominative plural верхи́, genitive plural верхі́в)

verx (romanization)
ве́рху (genitive)
верхи́ (nominative plural)
верхі́в (genitive plural)
верх (nominative singular)
верхи́ (nominative plural)
ве́рху (genitive singular)
верхі́в (genitive plural)
ве́рхові (dative singular)
ве́рху (dative singular)
верха́м (dative plural)
верх (accusative singular)
верхи́ (accusative plural)
ве́рхом (instrumental singular)
верха́ми (instrumental plural)
ве́рху (locative singular)
верха́х (locative plural)
ве́рху (singular vocative)
верхи́ (plural vocative)


алфавіт

алфа́віт or алфаві́т • (alfávit or alfavít) m inan (genitive алфа́віту or алфаві́ту, nominative plural алфа́віти or алфаві́ти, genitive plural алфа́вітів or алфаві́тів, relational adjective алфаві́тний)

алфа́віт (canonical)
алфаві́т (canonical)
alfávit (romanization)
alfavít (romanization)
алфа́віту (genitive)
алфаві́ту (genitive)
алфа́віти (nominative plural)
алфаві́ти (nominative plural)
алфа́вітів (genitive plural)
алфаві́тів (genitive plural)
алфаві́тний (adjective relational)
алфа́віт (nominative singular)
алфаві́т (nominative singular)
алфа́віти (nominative plural)
алфаві́ти (nominative plural)
алфа́віту (genitive singular)
алфаві́ту (genitive singular)
алфа́вітів (genitive plural)
алфаві́тів (genitive plural)
алфа́вітові (dative singular)
алфа́віту (dative singular)
алфаві́тові (dative singular)
алфаві́ту (dative singular)
алфа́вітам (dative plural)
алфаві́там (dative plural)
алфа́віт (accusative singular)
алфаві́т (accusative singular)
алфа́віти (accusative plural)
алфаві́ти (accusative plural)
алфа́вітом (instrumental singular)
алфаві́том (instrumental singular)
алфа́вітами (instrumental plural)
алфаві́тами (instrumental plural)
алфа́віті (locative singular)
алфаві́ті (locative singular)
алфа́вітах (locative plural)
алфаві́тах (locative plural)
алфа́віте (singular vocative)
алфаві́те (singular vocative)
алфа́віти (plural vocative)
алфаві́ти (plural vocative)

Uk-алфавіт.ogg

Borrowed from Ancient Greek ἀλφάβητος (alphábētos), from ἄλφα (álpha, “alpha”) and βήτα (bḗta, “beta”) (the names of the first two letters in the Greek alphabet). Doublet of альфабе́т (alʹfabét).
Compare 17th-century Ukrainian алфавитъ (alfavyt), Belarusian алфаві́т (alfavít), Russian алфави́т (alfavít), Bulgarian алфави́т (alfavít).


особа

осо́ба<pr.i>

осо́ба • (osóba) f pers (genitive осо́би, nominative plural осо́би, genitive plural осі́б)

осо́ба (canonical)
osóba (romanization)
осо́би (genitive)
осо́би (nominative plural)
осі́б (genitive plural)
осо́ба (nominative singular)
осо́би (nominative plural)
осо́би (genitive singular)
осі́б (genitive plural)
осо́бі (dative singular)
осо́бам (dative plural)
осо́бу (accusative singular)
осі́б (accusative plural)
осо́бою (instrumental singular)
осо́бами (instrumental plural)
осо́бі (locative singular)
осо́бах (locative plural)
осо́бо (singular vocative)
осо́би (plural vocative)

uk-ndecl

осо́ба<pr.i>

be:Віктар Уладзіміравіч Мартынаў

Inherited from Old Ruthenian осо́ба (osóba, “person, appearance, species, hypostasis”), most likely from Old Polish osoba, from Old Czech osoba, from Proto-Slavic *osoba.


альфабет

uk-noun

альфабе́т<genu>

альфабе́т • (alʹfabét) m inan (genitive альфабе́ту, nominative plural альфабе́ти, genitive plural альфабе́тів)

альфабе́т (canonical)
alʹfabét (romanization)
альфабе́ту (genitive)
альфабе́ти (nominative plural)
альфабе́тів (genitive plural)
альфабе́т (nominative singular)
альфабе́ти (nominative plural)
альфабе́ту (genitive singular)
альфабе́тів (genitive plural)
альфабе́тові (dative singular)
альфабе́ту (dative singular)
альфабе́там (dative plural)
альфабе́т (accusative singular)
альфабе́ти (accusative plural)
альфабе́том (instrumental singular)
альфабе́тами (instrumental plural)
альфабе́ті (locative singular)
альфабе́тах (locative plural)
альфабе́те (singular vocative)
альфабе́ти (plural vocative)

uk-ndecl

альфабе́т<genu>

Borrowed from Latin alphabētum (“alphabet”), from Ancient Greek ἀλφάβητος (alphábētos), from ἄλφα (álpha, “alpha”) and βήτα (bḗta, “beta”) (the names of the first two letters in the Greek alphabet). Doublet of алфа́ві́т (alfávít).
Compare Ukrainian алфабет (alfabet) (1627), алфабетумъ (alfabetum) (17th century), Polish alfabet, Bulgarian алфабе́т (alfabét), Serbo-Croatian alfàbēt, Slovene alfabét.

(before-1933 spelling) alphabet (an ordered set of letters used in a language), especially the Latin alphabet.


іменник

uk-noun

іме́нник • (iménnyk) m inan (genitive іме́нника, nominative plural іме́нники, genitive plural іме́нників)

іме́нник (canonical)
iménnyk (romanization)
іме́нника (genitive)
іме́нники (nominative plural)
іме́нників (genitive plural)
іме́нник (nominative singular)
іме́нники (nominative plural)
іме́нника (genitive singular)
іме́нників (genitive plural)
іме́нникові (dative singular)
іме́ннику (dative singular)
іме́нникам (dative plural)
іме́нник (accusative singular)
іме́нники (accusative plural)
іме́нником (instrumental singular)
іме́нниками (instrumental plural)
іме́ннику (locative singular)
іме́нниках (locative plural)
іме́ннику (singular vocative)
іме́нники (plural vocative)

Uk-іменник.ogg


дієслово

дієсло́во<c.i>

дієсло́во • (dijeslóvo) n inan (genitive дієсло́ва, nominative plural дієслова́, genitive plural дієслі́в)

дієсло́во (canonical)
dijeslóvo (romanization)
дієсло́ва (genitive)
дієслова́ (nominative plural)
дієслі́в (genitive plural)
дієсло́во (nominative singular)
дієслова́ (nominative plural)
дієсло́ва (genitive singular)
дієслі́в (genitive plural)
дієсло́ву (dative singular)
дієслова́м (dative plural)
дієсло́во (accusative singular)
дієслова́ (accusative plural)
дієсло́вом (instrumental singular)
дієслова́ми (instrumental plural)
дієсло́ві (locative singular)
дієслова́х (locative plural)
дієсло́во (singular vocative)
дієслова́ (plural vocative)

uk-ndecl

дієсло́во<c.i>

Uk-дієслово.ogg

(grammar) verb (a grammatical category of words that indicate an action, event or a state)


прикметник

uk-noun

прикме́тник<>

прикме́тник • (prykmétnyk) m inan (genitive прикме́тника, nominative plural прикме́тники, genitive plural прикме́тників)

прикме́тник (canonical)
prykmétnyk (romanization)
прикме́тника (genitive)
прикме́тники (nominative plural)
прикме́тників (genitive plural)
прикме́тник (nominative singular)
прикме́тники (nominative plural)
прикме́тника (genitive singular)
прикме́тників (genitive plural)
прикме́тникові (dative singular)
прикме́тнику (dative singular)
прикме́тникам (dative plural)
прикме́тник (accusative singular)
прикме́тники (accusative plural)
прикме́тником (instrumental singular)
прикме́тниками (instrumental plural)
прикме́тнику (locative singular)
прикме́тниках (locative plural)
прикме́тнику (singular vocative)
прикме́тники (plural vocative)

uk-ndecl

прикме́тник<>

Uk-прикметник.ogg

(grammar) adjective (a category of words that modify or describe a noun)

uk:прикметник


англійський

uk-adj

англі́йський

англі́йський • (anhlíjsʹkyj)

англі́йський (canonical)
anhlíjsʹkyj (romanization)
англі́йський (masculine nominative)
англі́йське (neuter nominative)
англі́йська (feminine nominative)
англі́йські (nominative plural)
англі́йського (genitive masculine neuter)
англі́йської (feminine genitive)
англі́йських (genitive plural)
англі́йському (dative masculine neuter)
англі́йській (dative feminine)
англі́йським (dative plural)
англі́йського (accusative animate masculine)
англі́йське (accusative neuter)
англі́йську (accusative feminine)
англі́йських (accusative animate plural)
англі́йський (accusative inanimate masculine)
англі́йські (accusative inanimate plural)
англі́йським (instrumental masculine neuter)
англі́йською (feminine instrumental)
англі́йськими (instrumental plural)
англі́йському (locative masculine neuter)
англі́йськім (locative masculine neuter)
англі́йській (feminine locative)
англі́йських (locative plural)

uk-adecl

англі́йський

Uk-англійський.ogg

англі́йська мо́ва

English (of or pertaining to the English language)


Михаїл

uk-proper noun

Михаї́л • (Myxajíl) m pers (genitive Михаї́ла, nominative plural Михаї́ли, genitive plural Михаї́лів)

Михаї́л (canonical)
Myxajíl (romanization)
Михаї́ла (genitive)
Михаї́ли (nominative plural)
Михаї́лів (genitive plural)
Михаї́л (nominative singular)
Михаї́ли (nominative plural)
Михаї́ла (genitive singular)
Михаї́лів (genitive plural)
Михаї́лові (dative singular)
Михаї́лу (dative singular)
Михаї́лам (dative plural)
Михаї́ла (accusative singular)
Михаї́лів (accusative plural)
Михаї́лом (instrumental singular)
Михаї́лами (instrumental plural)
Михаї́лові (locative singular)
Михаї́лі (locative singular)
Михаї́лах (locative plural)
Михаї́ле (singular vocative)
Михаї́ли (plural vocative)

Миха́йло Михайло#Ukrainian


рукопис

uk-noun

руко́пис • (rukópys) m inan (genitive руко́пису, nominative plural руко́писи, genitive plural руко́писів, relational adjective рукопи́сний)

руко́пис (canonical)
rukópys (romanization)
руко́пису (genitive)
руко́писи (nominative plural)
руко́писів (genitive plural)
рукопи́сний (adjective relational)
руко́пис (nominative singular)
руко́писи (nominative plural)
руко́пису (genitive singular)
руко́писів (genitive plural)
руко́писові (dative singular)
руко́пису (dative singular)
руко́писам (dative plural)
руко́пис (accusative singular)
руко́писи (accusative plural)
руко́писом (instrumental singular)
руко́писами (instrumental plural)
руко́пису (locative singular)
руко́писах (locative plural)
руко́писе (singular vocative)
руко́писи (plural vocative)

Uk-рукопис.ogg

From рука́ (ruká, “hand”) + -о- (-o-) + писа́ти (pysáty, “to write”). Compare Russian ру́копись (rúkopisʹ), Belarusian ру́капіс (rúkapis), Polish rękopis, Czech rukopis.

af

manuscript (book, composition or any other document, written by hand)

manuscript (book, article etc., submitted for reproductive publication)


рефрен

uk-noun

рефре́н<genu>

рефре́н • (refrén) m inan (genitive рефре́ну, nominative plural рефре́ни, genitive plural рефре́нів)

рефре́н (canonical)
refrén (romanization)
рефре́ну (genitive)
рефре́ни (nominative plural)
рефре́нів (genitive plural)
рефре́н (nominative singular)
рефре́ни (nominative plural)
рефре́ну (genitive singular)
рефре́нів (genitive plural)
рефре́нові (dative singular)
рефре́ну (dative singular)
рефре́нам (dative plural)
рефре́н (accusative singular)
рефре́ни (accusative plural)
рефре́ном (instrumental singular)
рефре́нами (instrumental plural)
рефре́ні (locative singular)
рефре́нах (locative plural)
рефре́не (singular vocative)
рефре́ни (plural vocative)

uk-ndecl

рефре́н<genu>

(music, poetry) refrain, chorus, burden (lines repeated at the end of each verse or stanza)


книжка

uk-noun

кни́жка • (knýžka) f inan (genitive кни́жки, nominative plural книжки́, genitive plural книжо́к, relational adjective книжко́вий, diminutive кни́жечка)

кни́жка (canonical)
knýžka (romanization)
кни́жки (genitive)
книжки́ (nominative plural)
книжо́к (genitive plural)
книжко́вий (adjective relational)
кни́жечка (diminutive)
кни́жка (nominative singular)
книжки́ (nominative plural)
кни́жки (genitive singular)
книжо́к (genitive plural)
кни́жці (dative singular)
книжка́м (dative plural)
кни́жку (accusative singular)
книжки́ (accusative plural)
кни́жкою (instrumental singular)
книжка́ми (instrumental plural)
кни́жці (locative singular)
книжка́х (locative plural)
кни́жко (singular vocative)
книжки́ (plural vocative)


корпус

ко́рпус • (kórpus) m inan (genitive ко́рпуса or ко́рпусу, nominative plural ко́рпуси, genitive plural ко́рпусів, relational adjective ко́рпусний)

ко́рпус (canonical)
kórpus (romanization)
ко́рпуса (genitive)
ко́рпусу (genitive)
ко́рпуси (nominative plural)
ко́рпусів (genitive plural)
ко́рпусний (adjective relational)
ко́рпус (nominative singular)
ко́рпуси (nominative plural)
ко́рпуса (genitive singular)
ко́рпусу (genitive singular)
ко́рпусів (genitive plural)
ко́рпусові (dative singular)
ко́рпусу (dative singular)
ко́рпусам (dative plural)
ко́рпус (accusative singular)
ко́рпуси (accusative plural)
ко́рпусом (instrumental singular)
ко́рпусами (instrumental plural)
ко́рпусі (locative singular)
ко́рпусах (locative plural)
ко́рпусе (singular vocative)
ко́рпуси (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

лінгвісти́чний ко́рпус

ко́рпусу корпусу#Ukrainian

(chiefly linguistics) corpus (collection of texts)


персонаж

персона́ж<pr>

персона́ж • (personáž) m pers (genitive персона́жа, nominative plural персона́жі, genitive plural персона́жів)

персона́ж (canonical)
personáž (romanization)
персона́жа (genitive)
персона́жі (nominative plural)
персона́жів (genitive plural)
персона́ж (nominative singular)
персона́жі (nominative plural)
персона́жа (genitive singular)
персона́жів (genitive plural)
персона́жеві (dative singular)
персона́жу (dative singular)
персона́жам (dative plural)
персона́жа (accusative singular)
персона́жів (accusative plural)
персона́жем (instrumental singular)
персона́жами (instrumental plural)
персона́жеві (locative singular)
персона́жу (locative singular)
персона́жі (locative singular)
персона́жах (locative plural)
персона́же (singular vocative)
персона́жі (plural vocative)

uk-ndecl

персона́ж<pr>

Uk-персонаж.ogg


бе

The letter б (b), the 2nd letter of the Ukrainian alphabet.


акузатив

uk-noun

акузати́в<gena.sg>

акузати́в • (akuzatýv) m inan (genitive акузати́ва, uncountable)

акузати́в (canonical)
akuzatýv (romanization)
акузати́ва (genitive)
акузати́в (nominative singular)
акузати́ва (genitive singular)
акузати́вові (dative singular)
акузати́ву (dative singular)
акузати́в (accusative singular)
акузати́вом (instrumental singular)
акузати́ву (locative singular)
акузати́ві (locative singular)
акузати́ве (singular vocative)

uk-ndecl

акузати́в<gena.sg>

[ɐkʊzɐˈtɪu̯]

(grammar, linguistics) the accusative case


датив

uk-noun

дати́в • (datýv) m inan (genitive дати́ва, uncountable)

дати́в (canonical)
datýv (romanization)
дати́ва (genitive)
дати́в (nominative singular)
дати́ва (genitive singular)
дати́вові (dative singular)
дати́ву (dative singular)
дати́в (accusative singular)
дати́вом (instrumental singular)
дати́ву (locative singular)
дати́ві (locative singular)
дати́ве (singular vocative)


вокатив

вокати́в • (vokatýv) m inan (genitive вокати́ва, uncountable)

вокати́в (canonical)
vokatýv (romanization)
вокати́ва (genitive)
вокати́в (nominative singular)
вокати́ва (genitive singular)
вокати́вові (dative singular)
вокати́ву (dative singular)
вокати́в (accusative singular)
вокати́вом (instrumental singular)
вокати́ву (locative singular)
вокати́ві (locative singular)
вокати́ве (singular vocative)

(grammar, linguistics) the vocative case


локатив

локати́в • (lokatýv) m inan (genitive локати́ва, uncountable)

локати́в (canonical)
lokatýv (romanization)
локати́ва (genitive)
локати́в (nominative singular)
локати́ва (genitive singular)
локати́вові (dative singular)
локати́ву (dative singular)
локати́в (accusative singular)
локати́вом (instrumental singular)
локати́ву (locative singular)
локати́ві (locative singular)
локати́ве (singular vocative)

(grammar, linguistics) the locative case


акцент

акце́нт<genu>

акце́нт • (akcént) m inan (genitive акце́нту, nominative plural акце́нти, genitive plural акце́нтів)

акце́нт (canonical)
akcént (romanization)
акце́нту (genitive)
акце́нти (nominative plural)
акце́нтів (genitive plural)
акце́нт (nominative singular)
акце́нти (nominative plural)
акце́нту (genitive singular)
акце́нтів (genitive plural)
акце́нтові (dative singular)
акце́нту (dative singular)
акце́нтам (dative plural)
акце́нт (accusative singular)
акце́нти (accusative plural)
акце́нтом (instrumental singular)
акце́нтами (instrumental plural)
акце́нті (locative singular)
акце́нтах (locative plural)
акце́нте (singular vocative)
акце́нти (plural vocative)

uk-ndecl

акце́нт<genu>

Borrowed from French accent, from Latin accentus.

(phonetics, sociolinguistics) accent (distinctive manner of pronouncing a language associated with a particular region, social group, etc.)

(phonology) accent, stress (stronger articulation of a particular syllable in order to distinguish or emphasize it)

(orthography) accent, stress mark (mark or character used in writing, in order to indicate the place of the spoken accent)


запис

uk-noun

за́пис<genu>

за́пис • (zápys) m inan (genitive за́пису, nominative plural за́писи, genitive plural за́писів)

за́пис (canonical)
zápys (romanization)
за́пису (genitive)
за́писи (nominative plural)
за́писів (genitive plural)
за́пис (nominative singular)
за́писи (nominative plural)
за́пису (genitive singular)
за́писів (genitive plural)
за́писові (dative singular)
за́пису (dative singular)
за́писам (dative plural)
за́пис (accusative singular)
за́писи (accusative plural)
за́писом (instrumental singular)
за́писами (instrumental plural)
за́писі (locative singular)
за́писах (locative plural)
за́писе (singular vocative)
за́писи (plural vocative)

uk-ndecl

за́пис<genu>

Deverbal from записа́ти (zapysáty). Compare Russian за́пись (zápisʹ), Belarusian за́піс (zápis), Polish zapis.

entry (record made in a log, diary, database or anything similarly organized)

(in the plural) papers, notes (collection of documents containing personal writings)


граматика

uk-noun

грама́тика<>

грамати́чний

грама́тика • (hramátyka) f inan (genitive грама́тики, nominative plural грама́тики, genitive plural грама́тик, relational adjective грамати́чний)

грама́тика (canonical)
hramátyka (romanization)
грама́тики (genitive)
грама́тики (nominative plural)
грама́тик (genitive plural)
грамати́чний (adjective relational)
грама́тика (nominative singular)
грама́тики (nominative plural)
грама́тики (genitive singular)
грама́тик (genitive plural)
грама́тиці (dative singular)
грама́тикам (dative plural)
грама́тику (accusative singular)
грама́тики (accusative plural)
грама́тикою (instrumental singular)
грама́тиками (instrumental plural)
грама́тиці (locative singular)
грама́тиках (locative plural)
грама́тико (singular vocative)
грама́тики (plural vocative)

uk-ndecl

грама́тика<>

Borrowed from Latin grammatica. Compare Russian грамма́тика (grammátika), Belarusian грама́тыка (hramátyka), Polish gramatyka.

uk:граматика

Uk-граматика.ogg


етимолог

uk-noun

етимо́лог<pr>

етимо́лог • (etymóloh) m pers (genitive етимо́лога, nominative plural етимо́логи, genitive plural етимо́логів)

етимо́лог (canonical)
etymóloh (romanization)
етимо́лога (genitive)
етимо́логи (nominative plural)
етимо́логів (genitive plural)
етимо́лог (nominative singular)
етимо́логи (nominative plural)
етимо́лога (genitive singular)
етимо́логів (genitive plural)
етимо́логові (dative singular)
етимо́логу (dative singular)
етимо́логам (dative plural)
етимо́лога (accusative singular)
етимо́логів (accusative plural)
етимо́логом (instrumental singular)
етимо́логами (instrumental plural)
етимо́логові (locative singular)
етимо́логу (locative singular)
етимо́логах (locative plural)
етимо́логу (singular vocative)
етимо́логи (plural vocative)

uk-ndecl

етимо́лог<pr>

етимо(ло́гія) (etymo(lóhija)) + -лог (-loh). Compare Russian этимо́лог (etimólog), Belarusian этымо́лаг (etymólah), Polish etymolog.

af

етимо(ло́гія)


метафора

uk-noun

мета́фора • (metáfora) f inan (genitive мета́фори, nominative plural мета́фори, genitive plural мета́фор)

мета́фора (canonical)
metáfora (romanization)
мета́фори (genitive)
мета́фори (nominative plural)
мета́фор (genitive plural)
мета́фора (nominative singular)
мета́фори (nominative plural)
мета́фори (genitive singular)
мета́фор (genitive plural)
мета́форі (dative singular)
мета́форам (dative plural)
мета́фору (accusative singular)
мета́фори (accusative plural)
мета́форою (instrumental singular)
мета́форами (instrumental plural)
мета́форі (locative singular)
мета́форах (locative plural)
мета́форо (singular vocative)
мета́фори (plural vocative)

From Ancient Greek μεταφορά (metaphorá).


часопис

часо́пис<M.genu>

часо́пис • (časópys) m inan (genitive часо́пису, nominative plural часо́писи, genitive plural часо́писів)

часо́пис (canonical)
časópys (romanization)
часо́пису (genitive)
часо́писи (nominative plural)
часо́писів (genitive plural)
часо́пис (nominative singular)
часо́писи (nominative plural)
часо́пису (genitive singular)
часо́писів (genitive plural)
часо́писові (dative singular)
часо́пису (dative singular)
часо́писам (dative plural)
часо́пис (accusative singular)
часо́писи (accusative plural)
часо́писом (instrumental singular)
часо́писами (instrumental plural)
часо́писі (locative singular)
часо́писах (locative plural)
часо́писе (singular vocative)
часо́писи (plural vocative)

uk-ndecl

часо́пис<M.genu>

Uk-часопис.ogg

Borrowed from Czech časopis, calqued from German Zeitschrift. Doublet of літо́пис (litópys) and хроно́граф (xronóhraf).


караоке

uk-noun

карао́ке • (karaóke) n inan (indeclinable)

карао́ке (canonical)
karaóke (romanization)

Borrowed from Japanese カラオケ (karaoke), from 空 (から, kara, “empty”) + オケ (オーケストラ, oke, “orchestra”).


префікс

пре́фікс • (préfiks) m inan (genitive пре́фікса, nominative plural пре́фікси, genitive plural пре́фіксів)

пре́фікс (canonical)
préfiks (romanization)
пре́фікса (genitive)
пре́фікси (nominative plural)
пре́фіксів (genitive plural)
пре́фікс (nominative singular)
пре́фікси (nominative plural)
пре́фікса (genitive singular)
пре́фіксів (genitive plural)
пре́фіксові (dative singular)
пре́фіксу (dative singular)
пре́фіксам (dative plural)
пре́фікс (accusative singular)
пре́фікси (accusative plural)
пре́фіксом (instrumental singular)
пре́фіксами (instrumental plural)
пре́фіксі (locative singular)
пре́фіксах (locative plural)
пре́фіксе (singular vocative)
пре́фікси (plural vocative)

(linguistics) prefix (letters at the beginning of a word)


проза

про́за • (próza) f inan (genitive про́зи, uncountable)

про́за (canonical)
próza (romanization)
про́зи (genitive)
про́за (nominative singular)
про́зи (genitive singular)
про́зі (dative singular)
про́зу (accusative singular)
про́зою (instrumental singular)
про́зі (locative singular)
про́зо (singular vocative)

Derived via Western European languages from Latin prōsa.

писа́ти про́зою


телугу

те́лугу • (téluhu) f inan (indeclinable)

те́лугу (canonical)
téluhu (romanization)


прислівник

прислі́вник<>

прислівнико́вий

прислі́вник • (pryslívnyk) m inan (genitive прислі́вника, nominative plural прислі́вники, genitive plural прислі́вників, relational adjective прислівнико́вий)

прислі́вник (canonical)
pryslívnyk (romanization)
прислі́вника (genitive)
прислі́вники (nominative plural)
прислі́вників (genitive plural)
прислівнико́вий (adjective relational)
прислі́вник (nominative singular)
прислі́вники (nominative plural)
прислі́вника (genitive singular)
прислі́вників (genitive plural)
прислі́вникові (dative singular)
прислі́внику (dative singular)
прислі́вникам (dative plural)
прислі́вник (accusative singular)
прислі́вники (accusative plural)
прислі́вником (instrumental singular)
прислі́вниками (instrumental plural)
прислі́внику (locative singular)
прислі́вниках (locative plural)
прислі́внику (singular vocative)
прислі́вники (plural vocative)

uk-ndecl

прислі́вник<>

Uk-прислівник.ogg

при- (pry-) + сло́во (slóvo) + -ник (-nyk)


Вікісловник

uk-proper noun

Вікісловни́к<b.sg>

Вікісловни́к • (Vikislovnýk) m inan (genitive Вікісловника́, uncountable)

Вікісловни́к (canonical)
Vikislovnýk (romanization)
Вікісловника́ (genitive)
Вікісловни́к (nominative singular)
Вікісловника́ (genitive singular)
Вікісловнико́ві (dative singular)
Вікісловнику́ (dative singular)
Вікісловни́к (accusative singular)
Вікісловнико́м (instrumental singular)
Вікісловнику́ (locative singular)
Вікісловнику́ (singular vocative)

uk-ndecl

Вікісловни́к<b.sg>

Partial calque of English Wiktionary, equivalent to ві́кі (víki) + словни́к (slovnýk).

affix

ві́кі (víki) + словни́к (slovnýk)

uk:Вікісловник


сленг

uk-noun

сле́нг<genu>

сленг • (slenh) m inan (genitive сле́нгу, nominative plural сле́нги, genitive plural сле́нгів)

slenh (romanization)
сле́нгу (genitive)
сле́нги (nominative plural)
сле́нгів (genitive plural)
сленг (nominative singular)
сле́нги (nominative plural)
сле́нгу (genitive singular)
сле́нгів (genitive plural)
сле́нгові (dative singular)
сле́нгу (dative singular)
сле́нгам (dative plural)
сленг (accusative singular)
сле́нги (accusative plural)
сле́нгом (instrumental singular)
сле́нгами (instrumental plural)
сле́нгу (locative singular)
сле́нгах (locative plural)
сле́нгу (singular vocative)
сле́нги (plural vocative)

uk-ndecl

сле́нг<genu>

Бо стільки вже наговорено [...] Та ще й якоюсь мовою недолюдською, сурогатом української і російської, мішанкою, плебейським сленґом [...]

2010, Lina Kostenko, Notes of a Ukrainian Madman:

Because so much has already been talked … And with some subhuman language, too, a surrogate of Ukrainian and Russian, a mishmash, a plebean slang …

Bo stilʹky vže nahovoreno [...] Ta šče j jakojusʹ movoju nedoljudsʹkoju, surohatom ukrajinsʹkoji i rosijsʹkoji, mišankoju, plebejsʹkym slengom [...]


канон

uk-noun

кано́н<genu>

кано́н • (kanón) m inan (genitive кано́ну, nominative plural кано́ни, genitive plural кано́нів)

кано́н (canonical)
kanón (romanization)
кано́ну (genitive)
кано́ни (nominative plural)
кано́нів (genitive plural)
кано́н (nominative singular)
кано́ни (nominative plural)
кано́ну (genitive singular)
кано́нів (genitive plural)
кано́нові (dative singular)
кано́ну (dative singular)
кано́нам (dative plural)
кано́н (accusative singular)
кано́ни (accusative plural)
кано́ном (instrumental singular)
кано́нами (instrumental plural)
кано́ні (locative singular)
кано́нах (locative plural)
кано́не (singular vocative)
кано́ни (plural vocative)

uk-ndecl

кано́н<genu>

uk:Мельничук Олександр Савич

Inherited from Old East Slavic канонъ (kanonŭ), from Old Church Slavonic канонъ (kanonŭ), from Ancient Greek κανών (kanṓn).

inh+

(biblical) canon (accepted holy scripture)


лексика

uk-noun

ле́ксика<sg>

ле́ксика • (léksyka) f inan (genitive ле́ксики, uncountable, relational adjective лекси́чний)

ле́ксика (canonical)
léksyka (romanization)
ле́ксики (genitive)
лекси́чний (adjective relational)
ле́ксика (nominative singular)
ле́ксики (genitive singular)
ле́ксиці (dative singular)
ле́ксику (accusative singular)
ле́ксикою (instrumental singular)
ле́ксиці (locative singular)
ле́ксико (singular vocative)

uk-ndecl

ле́ксика<sg>

Ultimately from Ancient Greek λεξικόν (lexikón). Doublet of лексико́н (leksykón).

ненормати́вна ле́ксика

нецензу́рна ле́ксика

lexicon, vocabulary (collection of words known and used)


предикат

uk-noun

предикати́вний

предика́т • (predykát) m inan (genitive предика́та, nominative plural предика́ти, genitive plural предика́тів, relational adjective предикати́вний)

предика́т (canonical)
predykát (romanization)
предика́та (genitive)
предика́ти (nominative plural)
предика́тів (genitive plural)
предикати́вний (adjective relational)
предика́т (nominative singular)
предика́ти (nominative plural)
предика́та (genitive singular)
предика́тів (genitive plural)
предика́тові (dative singular)
предика́ту (dative singular)
предика́там (dative plural)
предика́т (accusative singular)
предика́ти (accusative plural)
предика́том (instrumental singular)
предика́тами (instrumental plural)
предика́ті (locative singular)
предика́тах (locative plural)
предика́те (singular vocative)
предика́ти (plural vocative)


співати

uk-verb

співа́ти • (spiváty) impf (perfective поспіва́ти)

співа́ти (canonical)
spiváty (romanization)
поспіва́ти (perfective)
співа́ти (imperfective infinitive)
співа́ть (imperfective infinitive)
спі́ваний (imperfective passive past)
impersonal: спі́вано (imperfective passive past)
співа́ючи (adverbial imperfective present)
співа́вши (adverbial imperfective past)
співа́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду співа́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду співа́ть (first-person future imperfective singular)
співа́тиму (first-person future imperfective singular)
співа́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш співа́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш співа́ть (future imperfective second-person singular)
співа́тимеш (future imperfective second-person singular)
співа́є (imperfective present singular third-person)
бу́де співа́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де співа́ть (future imperfective singular third-person)
співа́тиме (future imperfective singular third-person)
співа́єм (first-person imperfective plural present)
співа́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо співа́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо співа́ть (first-person future imperfective plural)
співа́тимемо (first-person future imperfective plural)
співа́тимем (first-person future imperfective plural)
співа́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете співа́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете співа́ть (future imperfective plural second-person)
співа́тимете (future imperfective plural second-person)
співа́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть співа́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть співа́ть (future imperfective plural third-person)
співа́тимуть (future imperfective plural third-person)
співа́ймо (first-person imperative plural)
співа́й (imperative second-person singular)
співа́йте (imperative plural second-person)
співа́в (masculine past singular)
співа́ли (masculine past plural)
співа́ла (feminine past singular)
співа́ли (feminine past plural)
співа́ло (neuter past singular)
співа́ли (neuter past plural)

Uk-співати.ogg

From Old East Slavic възпѣвати (vŭzpěvati), възпѣти (vŭzpěti), from Proto-Slavic *vъzpěvati, *vъzpěti, from Proto-Slavic root *pěti. Compare Polish śpiewać, Belarusian спява́ць (spjavácʹ).

(intransitive) to twitter, to whistle, to crow, etc.

(intransitive, figurative) to have a nice sound (about musical instrument, bell, toot, etc.)

(intransitive, figurative) to be in a nice mood, to be excited

(transitive) to glorify (in poetry, songs) something or somebody


пролог

uk-noun

про́лог • (próloh) m inan (genitive про́лога, nominative plural про́логи, genitive plural про́логів)

про́лог (canonical)
próloh (romanization)
про́лога (genitive)
про́логи (nominative plural)
про́логів (genitive plural)
про́лог (nominative singular)
про́логи (nominative plural)
про́лога (genitive singular)
про́логів (genitive plural)
про́логові (dative singular)
про́логу (dative singular)
про́логам (dative plural)
про́лог (accusative singular)
про́логи (accusative plural)
про́логом (instrumental singular)
про́логами (instrumental plural)
про́логу (locative singular)
про́логах (locative plural)
про́логу (singular vocative)
про́логи (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from Old Church Slavonic прологъ (prologŭ), from Ancient Greek πρόλογος (prólogos).

bor+

(Eastern Orthodoxy, historical) synaxarion, synaxarium


бета

uk-noun

бе́та • (béta) f inan (genitive бе́ти, nominative plural бе́ти, genitive plural бет)

бе́та (canonical)
béta (romanization)
бе́ти (genitive)
бе́ти (nominative plural)
бет (genitive plural)
бе́та (nominative singular)
бе́ти (nominative plural)
бе́ти (genitive singular)
бет (genitive plural)
бе́ті (dative singular)
бе́там (dative plural)
бе́ту (accusative singular)
бе́ти (accusative plural)
бе́тою (instrumental singular)
бе́тами (instrumental plural)
бе́ті (locative singular)
бе́тах (locative plural)
бе́то (singular vocative)
бе́ти (plural vocative)


есперанто

еспера́нтський

еспера́нто • (esperánto) f inan or n inan (indeclinable, relational adjective еспера́нтський)

еспера́нто (canonical)
esperánto (romanization)
еспера́нтський (adjective relational)

uk:есперанто


балада

бала́да • (baláda) f inan (genitive бала́ди, nominative plural бала́ди, genitive plural бала́д)

бала́да (canonical)
baláda (romanization)
бала́ди (genitive)
бала́ди (nominative plural)
бала́д (genitive plural)
бала́да (nominative singular)
бала́ди (nominative plural)
бала́ди (genitive singular)
бала́д (genitive plural)
бала́ді (dative singular)
бала́дам (dative plural)
бала́ду (accusative singular)
бала́ди (accusative plural)
бала́дою (instrumental singular)
бала́дами (instrumental plural)
бала́ді (locative singular)
бала́дах (locative plural)
бала́до (singular vocative)
бала́ди (plural vocative)

ballad (sentimental or romantic poem or song)


Шевченко

uk-proper noun

Шевче́нко • (Ševčénko) m pers (genitive Шевче́нка, nominative plural Шевче́нки, genitive plural Шевче́нків)

Шевче́нко • (Ševčénko) f pers (indeclinable)

Шевче́нко (canonical)
Ševčénko (romanization)
Шевче́нка (genitive)
Шевче́нки (nominative plural)
Шевче́нків (genitive plural)
Шевче́нко (canonical)
Ševčénko (romanization)
Шевче́нко (nominative singular)
Шевче́нки (nominative plural)
Шевче́нка (genitive singular)
Шевче́нків (genitive plural)
Шевче́нкові (dative singular)
Шевче́нку (dative singular)
Шевче́нкам (dative plural)
Шевче́нка (accusative singular)
Шевче́нків (accusative plural)
Шевче́нком (instrumental singular)
Шевче́нками (instrumental plural)
Шевче́нкові (locative singular)
Шевче́нку (locative singular)
Шевче́нках (locative plural)
Шевче́нку (singular vocative)
Шевче́нко (singular vocative)
Шевче́нки (plural vocative)

[ʃeu̯ˈt͡ʃɛnkɔ]

швець (švecʹ, “shoemaker”) + -е́нко (-énko, “-son”)


лексикограф

uk-noun

лексико́граф<pr>

лексико́граф • (leksykóhraf) m pers (genitive лексико́графа, nominative plural лексико́графи, genitive plural лексико́графів)

лексико́граф (canonical)
leksykóhraf (romanization)
лексико́графа (genitive)
лексико́графи (nominative plural)
лексико́графів (genitive plural)
лексико́граф (nominative singular)
лексико́графи (nominative plural)
лексико́графа (genitive singular)
лексико́графів (genitive plural)
лексико́графові (dative singular)
лексико́графу (dative singular)
лексико́графам (dative plural)
лексико́графа (accusative singular)
лексико́графів (accusative plural)
лексико́графом (instrumental singular)
лексико́графами (instrumental plural)
лексико́графові (locative singular)
лексико́графі (locative singular)
лексико́графах (locative plural)
лексико́графе (singular vocative)
лексико́графи (plural vocative)

uk-ndecl

лексико́граф<pr>

Borrowed from French lexicographe, from Ancient Greek λεξικόγράφος (lexikógráphos).

der

λεξικόγράφος


семантика

uk-noun

сема́нтика<sg>

семанти́чний

сема́нтика • (semántyka) f inan (genitive сема́нтики, uncountable, relational adjective семанти́чний)

сема́нтика (canonical)
semántyka (romanization)
сема́нтики (genitive)
семанти́чний (adjective relational)
сема́нтика (nominative singular)
сема́нтики (genitive singular)
сема́нтиці (dative singular)
сема́нтику (accusative singular)
сема́нтикою (instrumental singular)
сема́нтиці (locative singular)
сема́нтико (singular vocative)

uk-ndecl

сема́нтика<sg>

Borrowed from German Semantik, from French sémantique, from Ancient Greek σημαντικός (sēmantikós).

uk:семантика


символ

uk-noun

символі́чний

си́мвол • (sýmvol) m inan (genitive си́мволу, nominative plural си́мволи, genitive plural си́мволів, relational adjective символі́чний)

си́мвол (canonical)
sýmvol (romanization)
си́мволу (genitive)
си́мволи (nominative plural)
си́мволів (genitive plural)
символі́чний (adjective relational)
си́мвол (nominative singular)
си́мволи (nominative plural)
си́мволу (genitive singular)
си́мволів (genitive plural)
си́мволові (dative singular)
си́мволу (dative singular)
си́мволам (dative plural)
си́мвол (accusative singular)
си́мволи (accusative plural)
си́мволом (instrumental singular)
си́мволами (instrumental plural)
си́мволі (locative singular)
си́мволах (locative plural)
си́мволе (singular vocative)
си́мволи (plural vocative)


хайку

Borrowed from Japanese 俳(はい)句(く) (haiku).


сарказм

сарка́зм<genu>

сарка́зм • (sarkázm) m inan (genitive сарка́зму, nominative plural сарка́зми, genitive plural сарка́змів)

сарка́зм (canonical)
sarkázm (romanization)
сарка́зму (genitive)
сарка́зми (nominative plural)
сарка́змів (genitive plural)
сарка́зм (nominative singular)
сарка́зми (nominative plural)
сарка́зму (genitive singular)
сарка́змів (genitive plural)
сарка́змові (dative singular)
сарка́зму (dative singular)
сарка́змам (dative plural)
сарка́зм (accusative singular)
сарка́зми (accusative plural)
сарка́змом (instrumental singular)
сарка́змами (instrumental plural)
сарка́змі (locative singular)
сарка́змах (locative plural)
сарка́зме (singular vocative)
сарка́зми (plural vocative)

uk-ndecl

сарка́зм<genu>

Derived via Western European languages from Late Latin sarcasmus, from Ancient Greek σαρκασμός (sarkasmós).


волапюк

uk-noun

волапю́к • (volapjúk) m inan (genitive волапю́ка, uncountable)

волапю́к (canonical)
volapjúk (romanization)
волапю́ка (genitive)
волапю́к (nominative singular)
волапю́ка (genitive singular)
волапю́кові (dative singular)
волапю́ку (dative singular)
волапю́к (accusative singular)
волапю́ком (instrumental singular)
волапю́ку (locative singular)
волапю́ку (singular vocative)

(figuratively, colloquial) incomprehensible, garbled language


огонек

ого́нек • (ohónek) m inan (genitive ого́нека, nominative plural ого́неки, genitive plural ого́неків)

ого́нек (canonical)
ohónek (romanization)
ого́нека (genitive)
ого́неки (nominative plural)
ого́неків (genitive plural)
ого́нек (nominative singular)
ого́неки (nominative plural)
ого́нека (genitive singular)
ого́неків (genitive plural)
ого́некові (dative singular)
ого́неку (dative singular)
ого́некам (dative plural)
ого́нек (accusative singular)
ого́неки (accusative plural)
ого́неком (instrumental singular)
ого́неками (instrumental plural)
ого́неку (locative singular)
ого́неках (locative plural)
ого́неку (singular vocative)
ого́неки (plural vocative)

(orthography) ogonek (diacritical mark as in Ąą, Ęę, Įį, Ǫǫ or Ųų)


альбом

альбо́м<genu>

альбо́м • (alʹbóm) m inan (genitive альбо́му, nominative plural альбо́ми, genitive plural альбо́мів, relational adjective альбо́мний)

альбо́м (canonical)
alʹbóm (romanization)
альбо́му (genitive)
альбо́ми (nominative plural)
альбо́мів (genitive plural)
альбо́мний (adjective relational)
альбо́м (nominative singular)
альбо́ми (nominative plural)
альбо́му (genitive singular)
альбо́мів (genitive plural)
альбо́мові (dative singular)
альбо́му (dative singular)
альбо́мам (dative plural)
альбо́м (accusative singular)
альбо́ми (accusative plural)
альбо́мом (instrumental singular)
альбо́мами (instrumental plural)
альбо́мі (locative singular)
альбо́мах (locative plural)
альбо́ме (singular vocative)
альбо́ми (plural vocative)

uk-ndecl

альбо́м<genu>

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from French album, from Latin album.


сюжет

uk-noun

сюже́т<genu>

сюже́т • (sjužét) m inan (genitive сюже́ту, nominative plural сюже́ти, genitive plural сюже́тів, relational adjective сюже́тний)

сюже́т (canonical)
sjužét (romanization)
сюже́ту (genitive)
сюже́ти (nominative plural)
сюже́тів (genitive plural)
сюже́тний (adjective relational)
сюже́т (nominative singular)
сюже́ти (nominative plural)
сюже́ту (genitive singular)
сюже́тів (genitive plural)
сюже́тові (dative singular)
сюже́ту (dative singular)
сюже́там (dative plural)
сюже́т (accusative singular)
сюже́ти (accusative plural)
сюже́том (instrumental singular)
сюже́тами (instrumental plural)
сюже́ті (locative singular)
сюже́тах (locative plural)
сюже́те (singular vocative)
сюже́ти (plural vocative)

uk-ndecl

сюже́т<genu>

Borrowed from French sujet, from Latin subiectum/subjectum. Doublet of суб'є́кт (subʺjékt).


підручник

uk-noun

підру́чник<>

підру́чник • (pidrúčnyk) m inan (genitive підру́чника, nominative plural підру́чники, genitive plural підру́чників)

підру́чник (canonical)
pidrúčnyk (romanization)
підру́чника (genitive)
підру́чники (nominative plural)
підру́чників (genitive plural)
підру́чник (nominative singular)
підру́чники (nominative plural)
підру́чника (genitive singular)
підру́чників (genitive plural)
підру́чникові (dative singular)
підру́чнику (dative singular)
підру́чникам (dative plural)
підру́чник (accusative singular)
підру́чники (accusative plural)
підру́чником (instrumental singular)
підру́чниками (instrumental plural)
підру́чнику (locative singular)
підру́чниках (locative plural)
підру́чнику (singular vocative)
підру́чники (plural vocative)

uk-ndecl

підру́чник<>

Uk-підручник.ogg

From Polish podręcznik. Morphologically, from під- (pid-) + рука́ (ruká) + -ник (-nyk).


молитовник

uk-noun

молито́вник<>

молито́вничок

молито́вник • (molytóvnyk) m inan (genitive молито́вника, nominative plural молито́вники, genitive plural молито́вників, diminutive молито́вничок)

молито́вник (canonical)
molytóvnyk (romanization)
молито́вника (genitive)
молито́вники (nominative plural)
молито́вників (genitive plural)
молито́вничок (diminutive)
молито́вник (nominative singular)
молито́вники (nominative plural)
молито́вника (genitive singular)
молито́вників (genitive plural)
молито́вникові (dative singular)
молито́внику (dative singular)
молито́вникам (dative plural)
молито́вник (accusative singular)
молито́вники (accusative plural)
молито́вником (instrumental singular)
молито́вниками (instrumental plural)
молито́внику (locative singular)
молито́вниках (locative plural)
молито́внику (singular vocative)
молито́вники (plural vocative)

uk-ndecl

молито́вник<>

From молито́в(ний) (molytóv(nyj)) + -ник (-nyk). Compare Belarusian маліто́ўнік (malitóŭnik), Polish modlitewnik.

af

молитовний<alt:молито́в(ний)>


мовознавство

uk-noun

мовозна́вство<sg>

мовозна́вство • (movoznávstvo) n inan (genitive мовозна́вства, uncountable)

мовозна́вство (canonical)
movoznávstvo (romanization)
мовозна́вства (genitive)
мовозна́вство (nominative singular)
мовозна́вства (genitive singular)
мовозна́вству (dative singular)
мовозна́вство (accusative singular)
мовозна́вством (instrumental singular)
мовозна́встві (locative singular)
мовозна́вство (singular vocative)

uk-ndecl

мовозна́вство<sg>

From мо́ва (móva) + -о- (-o-) + -зна́вство (-znávstvo) or мовозна́вець (movoznávecʹ, “linguist, philologist”) + -ство (-stvo).

af

мовозна́вець

uk:мовознавство


живий

uk-adj

живи́й • (žyvýj)

живи́й (canonical)
žyvýj (romanization)
живи́й (masculine nominative)
живе́ (neuter nominative)
жива́ (feminine nominative)
живі́ (nominative plural)
живо́го (genitive masculine neuter)
живо́ї (feminine genitive)
живи́х (genitive plural)
живо́му (dative masculine neuter)
живі́й (dative feminine)
живи́м (dative plural)
живо́го (accusative animate masculine)
живе́ (accusative neuter)
живу́ (accusative feminine)
живи́х (accusative animate plural)
живи́й (accusative inanimate masculine)
живі́ (accusative inanimate plural)
живи́м (instrumental masculine neuter)
живо́ю (feminine instrumental)
живи́ми (instrumental plural)
живо́му (locative masculine neuter)
живі́м (locative masculine neuter)
живі́й (feminine locative)
живи́х (locative plural)

From Proto-Slavic *živъ, from Proto-Indo-European *gʷih₃wós (“alive”).


посібник

uk-noun

посі́бник • (posíbnyk) m inan (genitive посі́бника, nominative plural посі́бники, genitive plural посі́бників)

посі́бник (canonical)
posíbnyk (romanization)
посі́бника (genitive)
посі́бники (nominative plural)
посі́бників (genitive plural)
посі́бник (nominative singular)
посі́бники (nominative plural)
посі́бника (genitive singular)
посі́бників (genitive plural)
посі́бникові (dative singular)
посі́бнику (dative singular)
посі́бникам (dative plural)
посі́бник (accusative singular)
посі́бники (accusative plural)
посі́бником (instrumental singular)
посі́бниками (instrumental plural)
посі́бнику (locative singular)
посі́бниках (locative plural)
посі́бнику (singular vocative)
посі́бники (plural vocative)

Uk-посібник.ogg


розділ

ро́зділ<genu>

ро́зділ • (rózdil) m inan (genitive ро́зділу, nominative plural ро́зділи, genitive plural ро́зділів)

ро́зділ (canonical)
rózdil (romanization)
ро́зділу (genitive)
ро́зділи (nominative plural)
ро́зділів (genitive plural)
ро́зділ (nominative singular)
ро́зділи (nominative plural)
ро́зділу (genitive singular)
ро́зділів (genitive plural)
ро́зділові (dative singular)
ро́зділу (dative singular)
ро́зділам (dative plural)
ро́зділ (accusative singular)
ро́зділи (accusative plural)
ро́зділом (instrumental singular)
ро́зділами (instrumental plural)
ро́зділі (locative singular)
ро́зділах (locative plural)
ро́зділе (singular vocative)
ро́зділи (plural vocative)

uk-ndecl

ро́зділ<genu>

Deverbal from розділи́ти (rozdilýty). Compare Russian разде́л (razdél), Belarusian раздзе́л (razdzjél), Polish rozdział.


довідник

uk-noun

((дові́дник<>,довідни́к<b.􂀿proscribed􂁀>))

дові́дник or довідни́к¹ • (dovídnyk or dovidnýk¹) m inan (genitive дові́дника or довідника́¹, nominative plural дові́дники or довідники́¹, genitive plural дові́дників or довідникі́в¹) (¹Proscribed.)

дові́дник (canonical)
довідни́к¹ (canonical)
dovídnyk (romanization)
дові́дника (genitive)
довідника́¹ (genitive)
дові́дники (nominative plural)
довідники́¹ (nominative plural)
дові́дників (genitive plural)
довідникі́в¹ (genitive plural)
дові́дник (nominative singular)
довідни́к (nominative proscribed singular)
дові́дники (nominative plural)
довідники́ (nominative plural proscribed)
дові́дника (genitive singular)
довідника́ (genitive proscribed singular)
дові́дників (genitive plural)
довідникі́в (genitive plural proscribed)
дові́дникові (dative singular)
дові́днику (dative singular)
довіднико́ві (dative proscribed singular)
довіднику́ (dative proscribed singular)
дові́дникам (dative plural)
довідника́м (dative plural proscribed)
дові́дник (accusative singular)
довідни́к (accusative proscribed singular)
дові́дники (accusative plural)
довідники́ (accusative plural proscribed)
дові́дником (instrumental singular)
довіднико́м (instrumental proscribed singular)
дові́дниками (instrumental plural)
довідника́ми (instrumental plural proscribed)
дові́днику (locative singular)
довіднику́ (locative proscribed singular)
дові́дниках (locative plural)
довідника́х (locative plural proscribed)
дові́днику (singular vocative)
довіднику́ (proscribed singular vocative)
дові́дники (plural vocative)
довідники́ (plural proscribed vocative)

Uk-довідник.ogg

Cognates include Belarusian даве́днік (davjédnik).


корінь

ко́рінь<M.ie>

ко́рінь • (kórinʹ) m inan (genitive ко́реня, nominative plural ко́рені, genitive plural ко́ренів, diminutive коріне́ць)

ко́рінь (canonical)
kórinʹ (romanization)
ко́реня (genitive)
ко́рені (nominative plural)
ко́ренів (genitive plural)
коріне́ць (diminutive)
ко́рінь (nominative singular)
ко́рені (nominative plural)
ко́реня (genitive singular)
ко́ренів (genitive plural)
ко́реневі (dative singular)
ко́реню (dative singular)
ко́реням (dative plural)
ко́рінь (accusative singular)
ко́рені (accusative plural)
ко́ренем (instrumental singular)
ко́ренями (instrumental plural)
ко́реню (locative singular)
ко́рені (locative singular)
ко́ренях (locative plural)
ко́реню (singular vocative)
ко́рені (plural vocative)

uk-ndecl

ко́рінь<M.ie>

From Proto-Slavic *kory. Cognate with Russian ко́рень (kórenʹ).

(botany, anatomy, linguistics, figuratively) root


вибух

uk-noun

ви́бух<genu>

ви́бух • (výbux) m inan (genitive ви́буху, nominative plural ви́бухи, genitive plural ви́бухів, relational adjective вибухо́вий)

ви́бух (canonical)
výbux (romanization)
ви́буху (genitive)
ви́бухи (nominative plural)
ви́бухів (genitive plural)
вибухо́вий (adjective relational)
ви́бух (nominative singular)
ви́бухи (nominative plural)
ви́буху (genitive singular)
ви́бухів (genitive plural)
ви́бухові (dative singular)
ви́буху (dative singular)
ви́бухам (dative plural)
ви́бух (accusative singular)
ви́бухи (accusative plural)
ви́бухом (instrumental singular)
ви́бухами (instrumental plural)
ви́буху (locative singular)
ви́бухах (locative plural)
ви́буху (singular vocative)
ви́бухи (plural vocative)

uk-ndecl

ви́бух<genu>

Deverbal from ви́бухнути (výbuxnuty). Compare Belarusian вы́бух (výbux), Polish wybuch, Czech výbuch.


буквар

uk-noun

буква́р • (bukvár) m inan (genitive букваря́, nominative plural букварі́, genitive plural букварі́в)

буква́р (canonical)
bukvár (romanization)
букваря́ (genitive)
букварі́ (nominative plural)
букварі́в (genitive plural)
буква́р (nominative singular)
букварі́ (nominative plural)
букваря́ (genitive singular)
букварі́в (genitive plural)
букваре́ві (dative singular)
букварю́ (dative singular)
букваря́м (dative plural)
буква́р (accusative singular)
букварі́ (accusative plural)
букваре́м (instrumental singular)
букваря́ми (instrumental plural)
букварю́ (locative singular)
букварі́ (locative singular)
букваря́х (locative plural)
буква́рю (singular vocative)
букварі́ (plural vocative)


гачек

га́чек • (háček) m inan (genitive га́чека, nominative plural га́чеки, genitive plural га́чеків)

га́чек (canonical)
háček (romanization)
га́чека (genitive)
га́чеки (nominative plural)
га́чеків (genitive plural)
га́чек (nominative singular)
га́чеки (nominative plural)
га́чека (genitive singular)
га́чеків (genitive plural)
га́чекові (dative singular)
га́чеку (dative singular)
га́чекам (dative plural)
га́чек (accusative singular)
га́чеки (accusative plural)
га́чеком (instrumental singular)
га́чеками (instrumental plural)
га́чеку (locative singular)
га́чеках (locative plural)
га́чеку (singular vocative)
га́чеки (plural vocative)


Ꚉ

(lexicography) A phonetic symbol for the sound [d͜z]


грабар

граба́р • (hrabár) m inan (genitive граба́ру, uncountable)

граба́р (canonical)
hrabár (romanization)
граба́ру (genitive)
граба́р (nominative singular)
граба́ру (genitive singular)
граба́рові (dative singular)
граба́ру (dative singular)
граба́р (accusative singular)
граба́ром (instrumental singular)
граба́ру (locative singular)
граба́рі (locative singular)
граба́ре (singular vocative)


гніздо

гніздо́ • (hnizdó) n inan (genitive гнізда́, nominative plural гні́зда, genitive plural гнізд)

гніздо́ (canonical)
hnizdó (romanization)
гнізда́ (genitive)
гні́зда (nominative plural)
гнізд (genitive plural)
гніздо́ (nominative singular)
гні́зда (nominative plural)
гнізда́ (genitive singular)
гнізд (genitive plural)
гнізду́ (dative singular)
гні́здам (dative plural)
гніздо́ (accusative singular)
гні́зда (accusative plural)
гніздо́м (instrumental singular)
гні́здами (instrumental plural)
гнізді́ (locative singular)
гні́здах (locative plural)
гніздо́ (singular vocative)
гні́зда (plural vocative)

From Old Ukrainian гнѣздо (hnizdo), from Old East Slavic гнѣздо (gnězdo), from Proto-Slavic *gnězdo, from Proto-Balto-Slavic *nísda, from Proto-Indo-European *nisdós.

(linguistics) group of words that are related in some way


алабама

алаба́ма<sg>

алаба́мський

алаба́ма • (alabáma) f inan (genitive алаба́ми, uncountable, relational adjective алаба́мський)

алаба́ма (canonical)
alabáma (romanization)
алаба́ми (genitive)
алаба́мський (adjective relational)
алаба́ма (nominative singular)
алаба́ми (genitive singular)
алаба́мі (dative singular)
алаба́му (accusative singular)
алаба́мою (instrumental singular)
алаба́мі (locative singular)
алаба́мо (singular vocative)

uk-ndecl

алаба́ма<sg>


макулатура

uk-noun

макулату́ра<sg>

макулату́рний

макулату́ра • (makulatúra) f inan (genitive макулату́ри, uncountable, relational adjective макулату́рний)

макулату́ра (canonical)
makulatúra (romanization)
макулату́ри (genitive)
макулату́рний (adjective relational)
макулату́ра (nominative singular)
макулату́ри (genitive singular)
макулату́рі (dative singular)
макулату́ру (accusative singular)
макулату́рою (instrumental singular)
макулату́рі (locative singular)
макулату́ро (singular vocative)

uk-ndecl

макулату́ра<sg>

Uk-макулатура.ogg

ма‧ку‧ла‧ту‧ра

Borrowed from German Makulatur, from French maculature.

(figurative, literature, derogatory) literary garbage, trash


муза

uk-noun

му́за • (múza) f inan (genitive му́зи, nominative plural му́зи, genitive plural муз)

му́за (canonical)
múza (romanization)
му́зи (genitive)
му́зи (nominative plural)
муз (genitive plural)
му́за (nominative singular)
му́зи (nominative plural)
му́зи (genitive singular)
муз (genitive plural)
му́зі (dative singular)
му́зам (dative plural)
му́зу (accusative singular)
му́зи (accusative plural)
му́зою (instrumental singular)
му́зами (instrumental plural)
му́зі (locative singular)
му́зах (locative plural)
му́зо (singular vocative)
му́зи (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

Probably borrowed from Latin Mūsa, from Ancient Greek Μοῦσα (Moûsa).


набрати

uk-verb

набра́ти • (nabráty) pf (imperfective набира́ти)

набра́ти (canonical)
nabráty (romanization)
набира́ти (imperfective)
набра́ти (infinitive perfective)
набра́ть (infinitive perfective)
на́браний (passive past perfective)
impersonal: на́брано (passive past perfective)
набра́вши (adverbial past perfective)
наберу́ (first-person future perfective singular)
набере́ш (future perfective second-person singular)
набере́ (future perfective singular third-person)
набере́м (first-person future perfective plural)
наберемо́ (first-person future perfective plural)
наберете́ (future perfective plural second-person)
наберу́ть (future perfective plural third-person)
набері́м (first-person imperative plural)
набері́мо (first-person imperative plural)
набери́ (imperative second-person singular)
набері́ть (imperative plural second-person)
набра́в (masculine past singular)
набра́ли (masculine past plural)
набра́ла (feminine past singular)
набра́ли (feminine past plural)
набра́ло (neuter past singular)
набра́ли (neuter past plural)

Uk-набрати.ogg

From на- (na-) + бра́ти (bráty). Compare Russian набра́ть (nabrátʹ), Belarusian набра́ць (nabrácʹ), Polish nabrać.


набирати

набира́ти • (nabyráty) impf (perfective набра́ти)

набира́ти (canonical)
nabyráty (romanization)
набра́ти (perfective)
набира́ти (imperfective infinitive)
набира́ть (imperfective infinitive)
набира́ючи (adverbial imperfective present)
набира́вши (adverbial imperfective past)
набира́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду набира́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду набира́ть (first-person future imperfective singular)
набира́тиму (first-person future imperfective singular)
набира́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш набира́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш набира́ть (future imperfective second-person singular)
набира́тимеш (future imperfective second-person singular)
набира́є (imperfective present singular third-person)
бу́де набира́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де набира́ть (future imperfective singular third-person)
набира́тиме (future imperfective singular third-person)
набира́єм (first-person imperfective plural present)
набира́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо набира́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо набира́ть (first-person future imperfective plural)
набира́тимемо (first-person future imperfective plural)
набира́тимем (first-person future imperfective plural)
набира́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете набира́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете набира́ть (future imperfective plural second-person)
набира́тимете (future imperfective plural second-person)
набира́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть набира́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть набира́ть (future imperfective plural third-person)
набира́тимуть (future imperfective plural third-person)
набира́ймо (first-person imperative plural)
набира́й (imperative second-person singular)
набира́йте (imperative plural second-person)
набира́в (masculine past singular)
набира́ли (masculine past plural)
набира́ла (feminine past singular)
набира́ли (feminine past plural)
набира́ло (neuter past singular)
набира́ли (neuter past plural)

Uk-набирати.ogg

From на- (na-) + -бира́ти (-byráty). Compare Russian набира́ть (nabirátʹ), Belarusian набіра́ць (nabirácʹ), Polish nabierać.


вигук

uk-noun

ви́гук<genu>

ви́гук • (výhuk) m inan (genitive ви́гуку, nominative plural ви́гуки, genitive plural ви́гуків)

ви́гук (canonical)
výhuk (romanization)
ви́гуку (genitive)
ви́гуки (nominative plural)
ви́гуків (genitive plural)
ви́гук (nominative singular)
ви́гуки (nominative plural)
ви́гуку (genitive singular)
ви́гуків (genitive plural)
ви́гукові (dative singular)
ви́гуку (dative singular)
ви́гукам (dative plural)
ви́гук (accusative singular)
ви́гуки (accusative plural)
ви́гуком (instrumental singular)
ви́гуками (instrumental plural)
ви́гуку (locative singular)
ви́гуках (locative plural)
ви́гуку (singular vocative)
ви́гуки (plural vocative)

uk-ndecl

ви́гук<genu>


відмінок

uk-noun

відмі́нок<*>

відмі́нок • (vidmínok) m inan (genitive відмі́нка, nominative plural відмі́нки, genitive plural відмі́нків)

відмі́нок (canonical)
vidmínok (romanization)
відмі́нка (genitive)
відмі́нки (nominative plural)
відмі́нків (genitive plural)
відмі́нок (nominative singular)
відмі́нки (nominative plural)
відмі́нка (genitive singular)
відмі́нків (genitive plural)
відмі́нкові (dative singular)
відмі́нку (dative singular)
відмі́нкам (dative plural)
відмі́нок (accusative singular)
відмі́нки (accusative plural)
відмі́нком (instrumental singular)
відмі́нками (instrumental plural)
відмі́нкові (locative singular)
відмі́нку (locative singular)
відмі́нках (locative plural)
відмі́нку (singular vocative)
відмі́нки (plural vocative)

uk-ndecl

відмі́нок<*>

Uk-відмінок.ogg

називни́й відмі́нок ― nazyvnýj vidmínok ― nominative case

родо́ви́й відмі́нок ― rodóvýj vidmínok ― genitive case

дава́льний відмі́нок ― daválʹnyj vidmínok ― dative case

знахі́дний відмі́нок ― znaxídnyj vidmínok ― accusative case

ору́дний відмі́нок

місце́вий відмі́нок

кли́чний відмі́нок


рід

uk-noun

рід • (rid) m inan (genitive ро́ду, nominative plural роди́, genitive plural роді́в)

rid (romanization)
ро́ду (genitive)
роди́ (nominative plural)
роді́в (genitive plural)
рід (nominative singular)
роди́ (nominative plural)
ро́ду (genitive singular)
роді́в (genitive plural)
ро́дові (dative singular)
ро́ду (dative singular)
рода́м (dative plural)
рід (accusative singular)
роди́ (accusative plural)
ро́дом (instrumental singular)
рода́ми (instrumental plural)
роду́ (locative singular)
ро́ді (locative singular)
рода́х (locative plural)
ро́де (singular vocative)
роди́ (plural vocative)

From Old Ukrainian родъ (rod), from Old East Slavic родъ (rodŭ), from Proto-Slavic *rodъ, from Proto-Balto-Slavic *radás.


дієприкметник

дієприкме́тник<>

дієприкме́тник • (dijeprykmétnyk) m inan (genitive дієприкме́тника, nominative plural дієприкме́тники, genitive plural дієприкме́тників)

дієприкме́тник (canonical)
dijeprykmétnyk (romanization)
дієприкме́тника (genitive)
дієприкме́тники (nominative plural)
дієприкме́тників (genitive plural)
дієприкме́тник (nominative singular)
дієприкме́тники (nominative plural)
дієприкме́тника (genitive singular)
дієприкме́тників (genitive plural)
дієприкме́тникові (dative singular)
дієприкме́тнику (dative singular)
дієприкме́тникам (dative plural)
дієприкме́тник (accusative singular)
дієприкме́тники (accusative plural)
дієприкме́тником (instrumental singular)
дієприкме́тниками (instrumental plural)
дієприкме́тнику (locative singular)
дієприкме́тниках (locative plural)
дієприкме́тнику (singular vocative)
дієприкме́тники (plural vocative)

uk-ndecl

дієприкме́тник<>

ді́яти (díjaty) + прикме́тник (prykmétnyk)


літера

uk-noun

лі́тера • (lítera) f inan (genitive лі́тери, nominative plural лі́тери, genitive plural лі́тер)

лі́тера (canonical)
lítera (romanization)
лі́тери (genitive)
лі́тери (nominative plural)
лі́тер (genitive plural)
лі́тера (nominative singular)
лі́тери (nominative plural)
лі́тери (genitive singular)
лі́тер (genitive plural)
лі́тері (dative singular)
лі́терам (dative plural)
лі́теру (accusative singular)
лі́тери (accusative plural)
лі́терою (instrumental singular)
лі́терами (instrumental plural)
лі́тері (locative singular)
лі́терах (locative plural)
лі́теро (singular vocative)
лі́тери (plural vocative)


суржик

су́ржик<genu>

су́ржик • (súržyk) m inan (genitive су́ржику, nominative plural су́ржики, genitive plural су́ржиків, relational adjective су́ржиковий)

су́ржик (canonical)
súržyk (romanization)
су́ржику (genitive)
су́ржики (nominative plural)
су́ржиків (genitive plural)
су́ржиковий (adjective relational)
су́ржик (nominative singular)
су́ржики (nominative plural)
су́ржику (genitive singular)
су́ржиків (genitive plural)
су́ржикові (dative singular)
су́ржику (dative singular)
су́ржикам (dative plural)
су́ржик (accusative singular)
су́ржики (accusative plural)
су́ржиком (instrumental singular)
су́ржиками (instrumental plural)
су́ржику (locative singular)
су́ржиках (locative plural)
су́ржику (singular vocative)
су́ржики (plural vocative)

uk-ndecl

су́ржик<genu>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-суржик.wav

1965, Петро Панч, На калин. мості, 260:
Інститут.. послав експедицію до башкирських сіл Санжарівки і Боголюбівки для вивчення змін у мові переселенців із України.. Експедиція зупинилася в хаті удови Василини.. Господиня говорить тільки українською мовою, її дочка — вже суржиком.
Instytut.. poslav ekspedyciju do baškyrsʹkyx sil Sanžarivky i Boholjubivky dlja vyvčennja zmin u movi pereselenciv iz Ukrajiny.. Ekspedycija zupynylasja v xati udovy Vasylyny.. Hospodynja hovorytʹ tilʹky ukrajinsʹkoju movoju, jiji dočka — vže suržykom.
The Institute.. sent an expedition to the Bashkir villages Sanzharivky and Boholyubivky to study the changes in the language of immigrants from Ukraine.. The expedition stopped in the house of the widow Vasilisa.. The hostess spoke only Ukrainian, her daughter - already in Surzhyk.


знахідний

uk-adj

знахі́дний • (znaxídnyj)

знахі́дний (canonical)
znaxídnyj (romanization)
знахі́дний (masculine nominative)
знахі́дне (neuter nominative)
знахі́дна (feminine nominative)
знахі́дні (nominative plural)
знахі́дного (genitive masculine neuter)
знахі́дної (feminine genitive)
знахі́дних (genitive plural)
знахі́дному (dative masculine neuter)
знахі́дній (dative feminine)
знахі́дним (dative plural)
знахі́дного (accusative animate masculine)
знахі́дне (accusative neuter)
знахі́дну (accusative feminine)
знахі́дних (accusative animate plural)
знахі́дний (accusative inanimate masculine)
знахі́дні (accusative inanimate plural)
знахі́дним (instrumental masculine neuter)
знахі́дною (feminine instrumental)
знахі́дними (instrumental plural)
знахі́дному (locative masculine neuter)
знахі́днім (locative masculine neuter)
знахі́дній (feminine locative)
знахі́дних (locative plural)


дієприслівник

uk-noun

дієприслі́вник<>

дієприслі́вник • (dijepryslívnyk) m inan (genitive дієприслі́вника, nominative plural дієприслі́вники, genitive plural дієприслі́вників)

дієприслі́вник (canonical)
dijepryslívnyk (romanization)
дієприслі́вника (genitive)
дієприслі́вники (nominative plural)
дієприслі́вників (genitive plural)
дієприслі́вник (nominative singular)
дієприслі́вники (nominative plural)
дієприслі́вника (genitive singular)
дієприслі́вників (genitive plural)
дієприслі́вникові (dative singular)
дієприслі́внику (dative singular)
дієприслі́вникам (dative plural)
дієприслі́вник (accusative singular)
дієприслі́вники (accusative plural)
дієприслі́вником (instrumental singular)
дієприслі́вниками (instrumental plural)
дієприслі́внику (locative singular)
дієприслі́вниках (locative plural)
дієприслі́внику (singular vocative)
дієприслі́вники (plural vocative)

uk-ndecl

дієприслі́вник<>

ді́яти (díjaty) + прислі́вник (pryslívnyk)

af

adverbial participle
adverbial participle


розподібнення

uk-noun

розподі́бнення<sg>

розподі́бнення • (rozpodíbnennja) n inan (genitive розподі́бнення, uncountable)

розподі́бнення (canonical)
rozpodíbnennja (romanization)
розподі́бнення (genitive)
розподі́бнення (nominative singular)
розподі́бнення (genitive singular)
розподі́бненню (dative singular)
розподі́бнення (accusative singular)
розподі́бненням (instrumental singular)
розподі́бненні (locative singular)
розподі́бнення (singular vocative)

uk-ndecl

розподі́бнення<sg>


дисиміляція

uk-noun

дисиміля́ція<sg>

дисиміля́ція • (dysymiljácija) f inan (genitive дисиміля́ції, uncountable)

дисиміля́ція (canonical)
dysymiljácija (romanization)
дисиміля́ції (genitive)
дисиміля́ція (nominative singular)
дисиміля́ції (genitive singular)
дисиміля́ції (dative singular)
дисиміля́цію (accusative singular)
дисиміля́цією (instrumental singular)
дисиміля́ції (locative singular)
дисиміля́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

дисиміля́ція<sg>


лінгвістика

uk-noun

лінгві́стика<sg>

лінгвісти́чний

лінгві́стика • (linhvístyka) f inan (genitive лінгві́стики, uncountable, relational adjective лінгвісти́чний)

лінгві́стика (canonical)
linhvístyka (romanization)
лінгві́стики (genitive)
лінгвісти́чний (adjective relational)
лінгві́стика (nominative singular)
лінгві́стики (genitive singular)
лінгві́стиці (dative singular)
лінгві́стику (accusative singular)
лінгві́стикою (instrumental singular)
лінгві́стиці (locative singular)
лінгві́стико (singular vocative)

uk-ndecl

лінгві́стика<sg>

Borrowed from French linguistique. Compare Russian лингви́стика (lingvístika), Belarusian лінгві́стыка (linhvístyka), Polish lingwistyka.

cog

лингви́стика

лінгві́стыка

uk:лінгвістика


спосіб

uk-noun

спо́сіб • (spósib) m inan (genitive спо́собу, nominative plural спо́соби, genitive plural спо́собів)

спо́сіб (canonical)
spósib (romanization)
спо́собу (genitive)
спо́соби (nominative plural)
спо́собів (genitive plural)
спо́сіб (nominative singular)
спо́соби (nominative plural)
спо́собу (genitive singular)
спо́собів (genitive plural)
спо́собові (dative singular)
спо́собу (dative singular)
спо́собам (dative plural)
спо́сіб (accusative singular)
спо́соби (accusative plural)
спо́собом (instrumental singular)
спо́собами (instrumental plural)
спо́собі (locative singular)
спо́собах (locative plural)
спо́собе (singular vocative)
спо́соби (plural vocative)

Oleg Trubachyov
be:Генадзь Апанасавіч Цыхун
uk:Мельничук Олександр Савич

Inherited from Old Ruthenian спо́собъ (spósob), most likely from Old Polish sposób, which itself is possibly from Old Czech zpósob (maybe only influenced semantically), from Proto-Slavic *sъposobъ.


відмінювання

uk-noun

відмі́нювання<sg.loci:ju>

відмі́нювання • (vidmínjuvannja) n inan (genitive відмі́нювання, uncountable)

відмі́нювання (canonical)
vidmínjuvannja (romanization)
відмі́нювання (genitive)
відмі́нювання (nominative singular)
відмі́нювання (genitive singular)
відмі́нюванню (dative singular)
відмі́нювання (accusative singular)
відмі́нюванням (instrumental singular)
відмі́нюванні (locative singular)
відмі́нюванню (locative singular)
відмі́нювання (singular vocative)

uk-ndecl

відмі́нювання<sg.loci:ju>

[ʋʲidʲˈmʲinʲʊʋɐnʲːɐ]

From відмі́нювати (vidmínjuvaty) + -ання (-annja).

af

відмі́нювати

(grammar) declension (changing of endings)


сполучник

uk-noun

сполу́чник<>

сполу́чник • (spolúčnyk) m inan (genitive сполу́чника, nominative plural сполу́чники, genitive plural сполу́чників)

сполу́чник (canonical)
spolúčnyk (romanization)
сполу́чника (genitive)
сполу́чники (nominative plural)
сполу́чників (genitive plural)
сполу́чник (nominative singular)
сполу́чники (nominative plural)
сполу́чника (genitive singular)
сполу́чників (genitive plural)
сполу́чникові (dative singular)
сполу́чнику (dative singular)
сполу́чникам (dative plural)
сполу́чник (accusative singular)
сполу́чники (accusative plural)
сполу́чником (instrumental singular)
сполу́чниками (instrumental plural)
сполу́чнику (locative singular)
сполу́чниках (locative plural)
сполу́чнику (singular vocative)
сполу́чники (plural vocative)

uk-ndecl

сполу́чник<>

Uk-сполучник.ogg


відміна

uk-noun

відмі́на • (vidmína) f inan (genitive відмі́ни, nominative plural відмі́ни, genitive plural відмі́н)

відмі́на (canonical)
vidmína (romanization)
відмі́ни (genitive)
відмі́ни (nominative plural)
відмі́н (genitive plural)
відмі́на (nominative singular)
відмі́ни (nominative plural)
відмі́ни (genitive singular)
відмі́н (genitive plural)
відмі́ні (dative singular)
відмі́нам (dative plural)
відмі́ну (accusative singular)
відмі́ни (accusative plural)
відмі́ною (instrumental singular)
відмі́нами (instrumental plural)
відмі́ні (locative singular)
відмі́нах (locative plural)
відмі́но (singular vocative)
відмі́ни (plural vocative)

Uk-відміна.ogg

(grammar) declension (group or class of words)


дієвідмінювання

дієвідмі́нювання<sg>

дієвідмі́нювання • (dijevidmínjuvannja) n inan (genitive дієвідмі́нювання, uncountable)

дієвідмі́нювання (canonical)
dijevidmínjuvannja (romanization)
дієвідмі́нювання (genitive)
дієвідмі́нювання (nominative singular)
дієвідмі́нювання (genitive singular)
дієвідмі́нюванню (dative singular)
дієвідмі́нювання (accusative singular)
дієвідмі́нюванням (instrumental singular)
дієвідмі́нюванні (locative singular)
дієвідмі́нювання (singular vocative)

uk-ndecl

дієвідмі́нювання<sg>

[dʲijeʋʲidʲˈmʲinʲʊʋɐnʲːɐ]

From дієвідмі́нювати (dijevidmínjuvaty) + -ання (-annja).

af

дієвідмі́нювати