філологія

uk-noun

філоло́гія<sg>

філологі́чний

філоло́гія • (filolóhija) f inan (genitive філоло́гії, uncountable, relational adjective філологі́чний)

філоло́гія (canonical)
filolóhija (romanization)
філоло́гії (genitive)
філологі́чний (adjective relational)
філоло́гія (nominative singular)
філоло́гії (genitive singular)
філоло́гії (dative singular)
філоло́гію (accusative singular)
філоло́гією (instrumental singular)
філоло́гії (locative singular)
філоло́гіє (singular vocative)

uk-ndecl

філоло́гія<sg>

[fʲiɫɔˈɫɔɦʲijɐ]

From Ancient Greek φιλολογία (philología), with -ло́гія (-lóhija) ending from Ancient Greek -λογία (-logía). Compare Russian филоло́гия (filológija), Belarusian філало́гія (filalóhija), Polish filologia.

uk:філологія


підмет

uk-noun

пі́дмет • (pídmet) m inan (genitive пі́дмета, nominative plural пі́дмети, genitive plural пі́дметів)

пі́дмет (canonical)
pídmet (romanization)
пі́дмета (genitive)
пі́дмети (nominative plural)
пі́дметів (genitive plural)
пі́дмет (nominative singular)
пі́дмети (nominative plural)
пі́дмета (genitive singular)
пі́дметів (genitive plural)
пі́дметові (dative singular)
пі́дмету (dative singular)
пі́дметам (dative plural)
пі́дмет (accusative singular)
пі́дмети (accusative plural)
пі́дметом (instrumental singular)
пі́дметами (instrumental plural)
пі́дметі (locative singular)
пі́дметах (locative plural)
пі́дмете (singular vocative)
пі́дмети (plural vocative)

From під- (pid-, “under”) + мета́ти (metáty, “to throw, to fling”), a calque of Latin subjectum. Compare Polish podmiot.


мовознавець

uk-noun

мовозна́вець<*.pr>

мовозна́виця

мовозна́вчий

мовозна́вець • (movoznávecʹ) m pers (genitive мовозна́вця, nominative plural мовозна́вці, genitive plural мовозна́вців, feminine мовозна́виця, relational adjective мовозна́вчий)

мовозна́вець (canonical)
movoznávecʹ (romanization)
мовозна́вця (genitive)
мовозна́вці (nominative plural)
мовозна́вців (genitive plural)
мовозна́виця (feminine)
мовозна́вчий (adjective relational)
мовозна́вець (nominative singular)
мовозна́вці (nominative plural)
мовозна́вця (genitive singular)
мовозна́вців (genitive plural)
мовозна́вцеві (dative singular)
мовозна́вцю (dative singular)
мовозна́вцям (dative plural)
мовозна́вця (accusative singular)
мовозна́вців (accusative plural)
мовозна́вцем (instrumental singular)
мовозна́вцями (instrumental plural)
мовозна́вцеві (locative singular)
мовозна́вцю (locative singular)
мовозна́вці (locative singular)
мовозна́вцях (locative plural)
мовозна́вцю (singular vocative)
мовозна́вці (plural vocative)

uk-ndecl

мовозна́вець<*.pr>

Uk-мовознавець.ogg

мо́ва (móva, “language”) + -о- (-o-) + знаве́ць (znavécʹ, “expert”)


рідна мова

uk-noun

рі́дна<+> мо́ва<>

рі́дна мо́ва • (rídna móva) f inan (genitive рі́дної мо́ви, nominative plural рі́дні мо́ви, genitive plural рі́дних мо́в)

рі́дна мо́ва (canonical)
rídna móva (romanization)
рі́дної мо́ви (genitive)
рі́дні мо́ви (nominative plural)
рі́дних мо́в (genitive plural)
рі́дна мо́ва (nominative singular)
рі́дні мо́ви (nominative plural)
рі́дної мо́ви (genitive singular)
рі́дних мо́в (genitive plural)
рі́дній мо́ві (dative singular)
рі́дним мо́вам (dative plural)
рі́дну мо́ву (accusative singular)
рі́дні мо́ви (accusative plural)
рі́дною мо́вою (instrumental singular)
рі́дними мо́вами (instrumental plural)
рі́дній мо́ві (locative singular)
рі́дних мо́вах (locative plural)
рі́дна мо́во (singular vocative)
рі́дні мо́ви (plural vocative)

uk-ndecl

рі́дна<+> мо́ва<>

[ˈrʲidnɐ ˈmɔʋɐ]

native language, native tongue, mother tongue

uk:рідна мова


багатозначний

uk-adj

багатозна́чний

багатозна́чно

багатозна́чність

багатозна́чний • (bahatoznáčnyj) (adverb багатозна́чно, abstract noun багатозна́чність)

багатозна́чний (canonical)
bahatoznáčnyj (romanization)
багатозна́чно (adverb)
багатозна́чність (abstract-noun)
багатозна́чний (masculine nominative)
багатозна́чне (neuter nominative)
багатозна́чна (feminine nominative)
багатозна́чні (nominative plural)
багатозна́чного (genitive masculine neuter)
багатозна́чної (feminine genitive)
багатозна́чних (genitive plural)
багатозна́чному (dative masculine neuter)
багатозна́чній (dative feminine)
багатозна́чним (dative plural)
багатозна́чного (accusative animate masculine)
багатозна́чне (accusative neuter)
багатозна́чну (accusative feminine)
багатозна́чних (accusative animate plural)
багатозна́чний (accusative inanimate masculine)
багатозна́чні (accusative inanimate plural)
багатозна́чним (instrumental masculine neuter)
багатозна́чною (feminine instrumental)
багатозна́чними (instrumental plural)
багатозна́чному (locative masculine neuter)
багатозна́чнім (locative masculine neuter)
багатозна́чній (feminine locative)
багатозна́чних (locative plural)

uk-adecl

багатозна́чний

Uk-багатозначний.ogg

From багато- (bahato-) + зна́чити (znáčyty) + -ний (-nyj). Compare Polish wieloznaczny.

af

(semantics) polysemous, polysemic, polysemantic (having multiple meanings)


книжкова полиця

uk-noun

книжко́ва<+> поли́ця<>

книжко́ва поли́ця • (knyžkóva polýcja) f inan (genitive книжко́вої поли́ці, nominative plural книжко́ві поли́ці, genitive plural книжко́вих поли́ць)

книжко́ва поли́ця (canonical)
knyžkóva polýcja (romanization)
книжко́вої поли́ці (genitive)
книжко́ві поли́ці (nominative plural)
книжко́вих поли́ць (genitive plural)
книжко́ва поли́ця (nominative singular)
книжко́ві поли́ці (nominative plural)
книжко́вої поли́ці (genitive singular)
книжко́вих поли́ць (genitive plural)
книжко́вій поли́ці (dative singular)
книжко́вим поли́цям (dative plural)
книжко́ву поли́цю (accusative singular)
книжко́ві поли́ці (accusative plural)
книжко́вою поли́цею (instrumental singular)
книжко́вими поли́цями (instrumental plural)
книжко́вій поли́ці (locative singular)
книжко́вих поли́цях (locative plural)
книжко́ва поли́це (singular vocative)
книжко́ві поли́ці (plural vocative)

uk-ndecl

книжко́ва<+> поли́ця<>

[kneʒˈkɔʋɐ pɔˈɫɪt͡sʲɐ]


книжковий

uk-adj

книжко́вий • (knyžkóvyj)

книжко́вий (canonical)
knyžkóvyj (romanization)
книжко́вий (masculine nominative)
книжко́ве (neuter nominative)
книжко́ва (feminine nominative)
книжко́ві (nominative plural)
книжко́вого (genitive masculine neuter)
книжко́вої (feminine genitive)
книжко́вих (genitive plural)
книжко́вому (dative masculine neuter)
книжко́вій (dative feminine)
книжко́вим (dative plural)
книжко́вого (accusative animate masculine)
книжко́ве (accusative neuter)
книжко́ву (accusative feminine)
книжко́вих (accusative animate plural)
книжко́вий (accusative inanimate masculine)
книжко́ві (accusative inanimate plural)
книжко́вим (instrumental masculine neuter)
книжко́вою (feminine instrumental)
книжко́вими (instrumental plural)
книжко́вому (locative masculine neuter)
книжко́вім (locative masculine neuter)
книжко́вій (feminine locative)
книжко́вих (locative plural)

Uk-книжковий.ogg

From кни́жка f (knýžka, “book”) + -о́вий (-óvyj, adjective-forming suffix). Compare Russian кни́жный (knížnyj), Polish książkowy.

af

(relational) book (attributive) (of or relating to books)


книжкова шафа

uk-noun

книжко́ва<+> ша́фа<>

книжко́ва ша́фа • (knyžkóva šáfa) f inan (genitive книжко́вої ша́фи, nominative plural книжко́ві ша́фи, genitive plural книжко́вих ша́ф)

книжко́ва ша́фа (canonical)
knyžkóva šáfa (romanization)
книжко́вої ша́фи (genitive)
книжко́ві ша́фи (nominative plural)
книжко́вих ша́ф (genitive plural)
книжко́ва ша́фа (nominative singular)
книжко́ві ша́фи (nominative plural)
книжко́вої ша́фи (genitive singular)
книжко́вих ша́ф (genitive plural)
книжко́вій ша́фі (dative singular)
книжко́вим ша́фам (dative plural)
книжко́ву ша́фу (accusative singular)
книжко́ві ша́фи (accusative plural)
книжко́вою ша́фою (instrumental singular)
книжко́вими ша́фами (instrumental plural)
книжко́вій ша́фі (locative singular)
книжко́вих ша́фах (locative plural)
книжко́ва ша́фо (singular vocative)
книжко́ві ша́фи (plural vocative)

uk-ndecl

книжко́ва<+> ша́фа<>

[kneʒˈkɔʋɐ ˈʃafɐ]


каліграфія

uk-noun

калігра́фія<sg>

калігра́фія • (kalihráfija) f inan (genitive калігра́фії, uncountable)

калігра́фія (canonical)
kalihráfija (romanization)
калігра́фії (genitive)
калігра́фія (nominative singular)
калігра́фії (genitive singular)
калігра́фії (dative singular)
калігра́фію (accusative singular)
калігра́фією (instrumental singular)
калігра́фії (locative singular)
калігра́фіє (singular vocative)

uk-ndecl

калігра́фія<sg>

From Ancient Greek καλλιγραφία (kalligraphía, literally “pretty writing”), from κάλλος (kállos, “beauty”) + γράφω (gráphō, “I draw”), with -гра́фія (-hráfija) suffix. Compare Russian каллигра́фия (kalligráfija), Polish kaligrafia.

cog

каллигра́фия

uk:каліграфія


біографія

uk-noun

біогра́фія<>

біогра́фія • (biohráfija) f inan (genitive біогра́фії, nominative plural біогра́фії, genitive plural біогра́фій)

біогра́фія (canonical)
biohráfija (romanization)
біогра́фії (genitive)
біогра́фії (nominative plural)
біогра́фій (genitive plural)
біогра́фія (nominative singular)
біогра́фії (nominative plural)
біогра́фії (genitive singular)
біогра́фій (genitive plural)
біогра́фії (dative singular)
біогра́фіям (dative plural)
біогра́фію (accusative singular)
біогра́фії (accusative plural)
біогра́фією (instrumental singular)
біогра́фіями (instrumental plural)
біогра́фії (locative singular)
біогра́фіях (locative plural)
біогра́фіє (singular vocative)
біогра́фії (plural vocative)

uk-ndecl

біогра́фія<>

Uk-біографія.ogg

Borrowed from French biographie, from Latin biographia, from Ancient Greek βίος (bíos, “life”) + γράφω (gráphō, “write”). By surface analysis, біо- (bio-) + -гра́фія (-hráfija).

surf

uk:біографія


фразеологія

uk-noun

фразеоло́гія<sg>

фразеологі́чний

фразеоло́гія • (frazeolóhija) f inan (genitive фразеоло́гії, uncountable, relational adjective фразеологі́чний)

фразеоло́гія (canonical)
frazeolóhija (romanization)
фразеоло́гії (genitive)
фразеологі́чний (adjective relational)
фразеоло́гія (nominative singular)
фразеоло́гії (genitive singular)
фразеоло́гії (dative singular)
фразеоло́гію (accusative singular)
фразеоло́гією (instrumental singular)
фразеоло́гії (locative singular)
фразеоло́гіє (singular vocative)

uk-ndecl

фразеоло́гія<sg>

[frɐzeɔˈɫɔɦʲijɐ]

Uk-фразеологія.ogg

From Ancient Greek φράσις (phrásis, “speech”) + -λογία (-logía). With -ло́гія (-lóhija) ending. Compare Russian фразеоло́гия (frazeológija), Belarusian фразеало́гія (frazjealóhija), Polish frazeologia.

cog

фразеоло́гия

фразеало́гія

uk:фразеологія

phraseology (set of phrases and expressions)

phraseology (study of phrases and expressions)


фразеологічний

uk-adj

фразеологі́чний

фразеологі́чно

фразеологі́чний • (frazeolohíčnyj) (adverb фразеологі́чно)

фразеологі́чний (canonical)
frazeolohíčnyj (romanization)
фразеологі́чно (adverb)
фразеологі́чний (masculine nominative)
фразеологі́чне (neuter nominative)
фразеологі́чна (feminine nominative)
фразеологі́чні (nominative plural)
фразеологі́чного (genitive masculine neuter)
фразеологі́чної (feminine genitive)
фразеологі́чних (genitive plural)
фразеологі́чному (dative masculine neuter)
фразеологі́чній (dative feminine)
фразеологі́чним (dative plural)
фразеологі́чного (accusative animate masculine)
фразеологі́чне (accusative neuter)
фразеологі́чну (accusative feminine)
фразеологі́чних (accusative animate plural)
фразеологі́чний (accusative inanimate masculine)
фразеологі́чні (accusative inanimate plural)
фразеологі́чним (instrumental masculine neuter)
фразеологі́чною (feminine instrumental)
фразеологі́чними (instrumental plural)
фразеологі́чному (locative masculine neuter)
фразеологі́чнім (locative masculine neuter)
фразеологі́чній (feminine locative)
фразеологі́чних (locative plural)

uk-adecl

фразеологі́чний

From фразеоло́гія f (frazeolóhija, “phraseology”) + -і́чний (-íčnyj, adjective-forming suffix). Compare Russian фразеологи́ческий (frazeologíčeskij), Belarusian фразеалагі́чны (frazjealahíčny), Polish frazeologiczny.

af

фразеоло́гія

cog

фразеологи́ческий

фразеалагі́чны


риторичний

uk-adj

ритори́чний • (rytorýčnyj) (adverb ритори́чно)

ритори́чний (canonical)
rytorýčnyj (romanization)
ритори́чно (adverb)
ритори́чний (masculine nominative)
ритори́чне (neuter nominative)
ритори́чна (feminine nominative)
ритори́чні (nominative plural)
ритори́чного (genitive masculine neuter)
ритори́чної (feminine genitive)
ритори́чних (genitive plural)
ритори́чному (dative masculine neuter)
ритори́чній (dative feminine)
ритори́чним (dative plural)
ритори́чного (accusative animate masculine)
ритори́чне (accusative neuter)
ритори́чну (accusative feminine)
ритори́чних (accusative animate plural)
ритори́чний (accusative inanimate masculine)
ритори́чні (accusative inanimate plural)
ритори́чним (instrumental masculine neuter)
ритори́чною (feminine instrumental)
ритори́чними (instrumental plural)
ритори́чному (locative masculine neuter)
ритори́чнім (locative masculine neuter)
ритори́чній (feminine locative)
ритори́чних (locative plural)

From рито́рика f (rytóryka, “rhetoric”) + -и́чний (-ýčnyj, adjective-forming suffix). Compare Russian ритори́ческий (ritoríčeskij), Belarusian рытары́чны (rytarýčny), Polish retoryczny.

cog

ритори́ческий


словосполучення

uk-noun

словосполу́чення<locju:i>

словосполу́чення • (slovospolúčennja) n inan (genitive словосполу́чення, nominative plural словосполу́чення, genitive plural словосполу́чень)

словосполу́чення (canonical)
slovospolúčennja (romanization)
словосполу́чення (genitive)
словосполу́чення (nominative plural)
словосполу́чень (genitive plural)
словосполу́чення (nominative singular)
словосполу́чення (nominative plural)
словосполу́чення (genitive singular)
словосполу́чень (genitive plural)
словосполу́ченню (dative singular)
словосполу́ченням (dative plural)
словосполу́чення (accusative singular)
словосполу́чення (accusative plural)
словосполу́ченням (instrumental singular)
словосполу́ченнями (instrumental plural)
словосполу́ченню (locative singular)
словосполу́ченні (locative singular)
словосполу́ченнях (locative plural)
словосполу́чення (singular vocative)
словосполу́чення (plural vocative)

uk-ndecl

словосполу́чення<locju:i>

сло́во n (slóvo, “word”) + сполу́чення n (spolúčennja, “combination”)

af

(linguistics) word combination, combination of words, collocation, phrase


псевдонім

uk-noun

псевдоні́м<>

псевдоні́м • (psevdoním) m inan (genitive псевдоні́ма, nominative plural псевдоні́ми, genitive plural псевдоні́мів)

псевдоні́м (canonical)
psevdoním (romanization)
псевдоні́ма (genitive)
псевдоні́ми (nominative plural)
псевдоні́мів (genitive plural)
псевдоні́м (nominative singular)
псевдоні́ми (nominative plural)
псевдоні́ма (genitive singular)
псевдоні́мів (genitive plural)
псевдоні́мові (dative singular)
псевдоні́му (dative singular)
псевдоні́мам (dative plural)
псевдоні́м (accusative singular)
псевдоні́ми (accusative plural)
псевдоні́мом (instrumental singular)
псевдоні́мами (instrumental plural)
псевдоні́мі (locative singular)
псевдоні́мах (locative plural)
псевдоні́ме (singular vocative)
псевдоні́ми (plural vocative)

uk-ndecl

псевдоні́м<>

Uk-псевдонім.ogg

Borrowed from French pseudonyme, from Ancient Greek ψευδώνυμος (pseudṓnumos), from ψευδής (pseudḗs, “false”) and ὄνυμα (ónuma), from ὄνομα (ónoma, “name”). Compare Russian псевдони́м (psevdoním), Belarusian псеўдані́м (psjeŭdaním), Polish pseudonim.


наказовий спосіб

uk-noun

наказо́вий<+> спо́сіб<io.genu>

наказо́вий спо́сіб • (nakazóvyj spósib) m inan (genitive наказо́вого спо́собу, nominative plural наказо́ві спо́соби, genitive plural наказо́вих спо́собів)

наказо́вий спо́сіб (canonical)
nakazóvyj spósib (romanization)
наказо́вого спо́собу (genitive)
наказо́ві спо́соби (nominative plural)
наказо́вих спо́собів (genitive plural)
наказо́вий спо́сіб (nominative singular)
наказо́ві спо́соби (nominative plural)
наказо́вого спо́собу (genitive singular)
наказо́вих спо́собів (genitive plural)
наказо́вому спо́собові (dative singular)
наказо́вому спо́собу (dative singular)
наказо́вим спо́собам (dative plural)
наказо́вий спо́сіб (accusative singular)
наказо́ві спо́соби (accusative plural)
наказо́вим спо́собом (instrumental singular)
наказо́вими спо́собами (instrumental plural)
наказо́вому спо́собі (locative singular)
наказо́вім спо́собі (locative singular)
наказо́вих спо́собах (locative plural)
наказо́вий спо́собе (singular vocative)
наказо́ві спо́соби (plural vocative)

uk-ndecl

наказо́вий<+> спо́сіб<io.genu>


Буття

uk-proper noun

Буття́ • (Buttjá) n inan (genitive Буття́, uncountable)

Буття́ (canonical)
Buttjá (romanization)
Буття́ (genitive)
Буття́ (nominative singular)
Буття́ (genitive singular)
Буттю́ (dative singular)
Буття́ (accusative singular)
Буття́м (instrumental singular)
Буттю́ (locative singular)
Бутті́ (locative singular)
Буття́ (singular vocative)

Capitalized form of буття́ n (buttjá, “being”).

Кни́га Буття́


чорнило

uk-noun

чорни́ло • (čornýlo) n inan (genitive чорни́ла, nominative plural чорни́ла, genitive plural чорни́л)

чорни́ло (canonical)
čornýlo (romanization)
чорни́ла (genitive)
чорни́ла (nominative plural)
чорни́л (genitive plural)
чорни́ло (nominative singular)
чорни́ла (nominative plural)
чорни́ла (genitive singular)
чорни́л (genitive plural)
чорни́лу (dative singular)
чорни́лам (dative plural)
чорни́ло (accusative singular)
чорни́ла (accusative plural)
чорни́лом (instrumental singular)
чорни́лами (instrumental plural)
чорни́лі (locative singular)
чорни́лах (locative plural)
чорни́ло (singular vocative)
чорни́ла (plural vocative)

[t͡ʃɔrˈnɪɫɔ]

Uk-чорнило.ogg

Cognate with Russian черни́ла (černíla), Belarusian чарні́ла (čarníla), Polish czernidło, Czech černidlo.


російськомовний

uk-adj

російськомо́вний

російськомо́вний • (rosijsʹkomóvnyj) (no comparative)

російськомо́вний (canonical)
rosijsʹkomóvnyj (romanization)
російськомо́вний (masculine nominative)
російськомо́вне (neuter nominative)
російськомо́вна (feminine nominative)
російськомо́вні (nominative plural)
російськомо́вного (genitive masculine neuter)
російськомо́вної (feminine genitive)
російськомо́вних (genitive plural)
російськомо́вному (dative masculine neuter)
російськомо́вній (dative feminine)
російськомо́вним (dative plural)
російськомо́вного (accusative animate masculine)
російськомо́вне (accusative neuter)
російськомо́вну (accusative feminine)
російськомо́вних (accusative animate plural)
російськомо́вний (accusative inanimate masculine)
російськомо́вні (accusative inanimate plural)
російськомо́вним (instrumental masculine neuter)
російськомо́вною (feminine instrumental)
російськомо́вними (instrumental plural)
російськомо́вному (locative masculine neuter)
російськомо́внім (locative masculine neuter)
російськомо́вній (feminine locative)
російськомо́вних (locative plural)

uk-adecl

російськомо́вний

росі́йський (rosíjsʹkyj, “Russian”) + -о- (-o-) + мо́ва (móva, “language”) + -ний (-nyj)


англомовний

uk-adj

англомо́вний

англомо́вний • (anhlomóvnyj) (no comparative)

англомо́вний (canonical)
anhlomóvnyj (romanization)
англомо́вний (masculine nominative)
англомо́вне (neuter nominative)
англомо́вна (feminine nominative)
англомо́вні (nominative plural)
англомо́вного (genitive masculine neuter)
англомо́вної (feminine genitive)
англомо́вних (genitive plural)
англомо́вному (dative masculine neuter)
англомо́вній (dative feminine)
англомо́вним (dative plural)
англомо́вного (accusative animate masculine)
англомо́вне (accusative neuter)
англомо́вну (accusative feminine)
англомо́вних (accusative animate plural)
англомо́вний (accusative inanimate masculine)
англомо́вні (accusative inanimate plural)
англомо́вним (instrumental masculine neuter)
англомо́вною (feminine instrumental)
англомо́вними (instrumental plural)
англомо́вному (locative masculine neuter)
англомо́внім (locative masculine neuter)
англомо́вній (feminine locative)
англомо́вних (locative plural)

uk-adecl

англомо́вний

[ɐnɦɫɔˈmɔu̯nei̯]

From англо- (anhlo-, “Anglo-”) + мо́ва (móva, “language”) + -ний (-nyj).


життєпис

uk-noun

життє́пис<genu>

життєпи́сний

життє́пис • (žyttjépys) m inan (genitive життє́пису, nominative plural життє́писи, genitive plural життє́писів, relational adjective життєпи́сний)

життє́пис (canonical)
žyttjépys (romanization)
життє́пису (genitive)
життє́писи (nominative plural)
життє́писів (genitive plural)
життєпи́сний (adjective relational)
життє́пис (nominative singular)
життє́писи (nominative plural)
життє́пису (genitive singular)
життє́писів (genitive plural)
життє́писові (dative singular)
життє́пису (dative singular)
життє́писам (dative plural)
життє́пис (accusative singular)
життє́писи (accusative plural)
життє́писом (instrumental singular)
життє́писами (instrumental plural)
життє́писі (locative singular)
життє́писах (locative plural)
життє́писе (singular vocative)
життє́писи (plural vocative)

uk-ndecl

життє́пис<genu>

From життя́ (žyttjá) + -є- (-je-) + писа́ти (pysáty).


множинний

uk-adj

множи́нний • (množýnnyj)

множи́нний (canonical)
množýnnyj (romanization)
множи́нний (masculine nominative)
множи́нне (neuter nominative)
множи́нна (feminine nominative)
множи́нні (nominative plural)
множи́нного (genitive masculine neuter)
множи́нної (feminine genitive)
множи́нних (genitive plural)
множи́нному (dative masculine neuter)
множи́нній (dative feminine)
множи́нним (dative plural)
множи́нного (accusative animate masculine)
множи́нне (accusative neuter)
множи́нну (accusative feminine)
множи́нних (accusative animate plural)
множи́нний (accusative inanimate masculine)
множи́нні (accusative inanimate plural)
множи́нним (instrumental masculine neuter)
множи́нною (feminine instrumental)
множи́нними (instrumental plural)
множи́нному (locative masculine neuter)
множи́ннім (locative masculine neuter)
множи́нній (feminine locative)
множи́нних (locative plural)

Uk-множинний.ogg

множина́ (množyná) + -ни́й (-nýj)

af

множина́ (množyná) + -ни́й (-nýj)


угорськомовний

uk-adj

угорськомо́вний

угорськомо́вний • (uhorsʹkomóvnyj) (no comparative)

угорськомо́вний (canonical)
uhorsʹkomóvnyj (romanization)
угорськомо́вний (masculine nominative)
угорськомо́вне (neuter nominative)
угорськомо́вна (feminine nominative)
угорськомо́вні (nominative plural)
угорськомо́вного (genitive masculine neuter)
угорськомо́вної (feminine genitive)
угорськомо́вних (genitive plural)
угорськомо́вному (dative masculine neuter)
угорськомо́вній (dative feminine)
угорськомо́вним (dative plural)
угорськомо́вного (accusative animate masculine)
угорськомо́вне (accusative neuter)
угорськомо́вну (accusative feminine)
угорськомо́вних (accusative animate plural)
угорськомо́вний (accusative inanimate masculine)
угорськомо́вні (accusative inanimate plural)
угорськомо́вним (instrumental masculine neuter)
угорськомо́вною (feminine instrumental)
угорськомо́вними (instrumental plural)
угорськомо́вному (locative masculine neuter)
угорськомо́внім (locative masculine neuter)
угорськомо́вній (feminine locative)
угорськомо́вних (locative plural)

uk-adecl

угорськомо́вний

уго́рський (uhórsʹkyj, “Hungarian”) + -о- (-o-) + мо́ва (móva, “language”) + -ний (-nyj)


повість

uk-noun

по́вість • (póvistʹ) f inan (genitive по́вісті or по́вісти, nominative plural по́вісті, genitive plural повісте́й)

по́вість (canonical)
póvistʹ (romanization)
по́вісті (genitive)
по́вісти (genitive)
по́вісті (nominative plural)
повісте́й (genitive plural)
по́вість (nominative singular)
по́вісті (nominative plural)
по́вісті (genitive singular)
по́вісти (genitive singular)
повісте́й (genitive plural)
по́вісті (dative singular)
повістя́м (dative plural)
по́вість (accusative singular)
по́вісті (accusative plural)
по́вістю (instrumental singular)
повістя́ми (instrumental plural)
по́вісті (locative singular)
повістя́х (locative plural)
по́вісте (singular vocative)
по́вісті (plural vocative)

[ˈpɔʋʲisʲtʲ]

Uk-повість.ogg

From Old East Slavic повѣсть (pověstĭ), from Proto-Slavic *pověstь, from *povĕdtь. Related to пові́дати (povídaty).


неживий

uk-adj

неживи́й • (nežyvýj)

неживи́й (canonical)
nežyvýj (romanization)
неживи́й (masculine nominative)
неживе́ (neuter nominative)
нежива́ (feminine nominative)
неживі́ (nominative plural)
неживо́го (genitive masculine neuter)
неживо́ї (feminine genitive)
неживи́х (genitive plural)
неживо́му (dative masculine neuter)
неживі́й (dative feminine)
неживи́м (dative plural)
неживо́го (accusative animate masculine)
неживе́ (accusative neuter)
неживу́ (accusative feminine)
неживи́х (accusative animate plural)
неживи́й (accusative inanimate masculine)
неживі́ (accusative inanimate plural)
неживи́м (instrumental masculine neuter)
неживо́ю (feminine instrumental)
неживи́ми (instrumental plural)
неживо́му (locative masculine neuter)
неживі́м (locative masculine neuter)
неживі́й (feminine locative)
неживи́х (locative plural)

Uk-неживий.ogg


оповідання

uk-noun

оповіда́ння<locju:i>

оповіда́ння • (opovidánnja) n inan (genitive оповіда́ння, nominative plural оповіда́ння, genitive plural оповіда́нь)

оповіда́ння (canonical)
opovidánnja (romanization)
оповіда́ння (genitive)
оповіда́ння (nominative plural)
оповіда́нь (genitive plural)
оповіда́ння (nominative singular)
оповіда́ння (nominative plural)
оповіда́ння (genitive singular)
оповіда́нь (genitive plural)
оповіда́нню (dative singular)
оповіда́нням (dative plural)
оповіда́ння (accusative singular)
оповіда́ння (accusative plural)
оповіда́нням (instrumental singular)
оповіда́ннями (instrumental plural)
оповіда́нню (locative singular)
оповіда́нні (locative singular)
оповіда́ннях (locative plural)
оповіда́ння (singular vocative)
оповіда́ння (plural vocative)

uk-ndecl

оповіда́ння<locju:i>

[ɔpɔʋʲiˈdanʲːɐ]

Uk-оповідання.ogg

From оповіда́ти (opovidáty) + -ання (-annja). Compare Belarusian апавяда́нне (apavjadánnje), Polish opowiadanie.


дзета

uk-noun

дзе́та • (dzéta) f inan (genitive дзе́ти, nominative plural дзе́ти, genitive plural дзет)

дзе́та (canonical)
dzéta (romanization)
дзе́ти (genitive)
дзе́ти (nominative plural)
дзет (genitive plural)
дзе́та (nominative singular)
дзе́ти (nominative plural)
дзе́ти (genitive singular)
дзет (genitive plural)
дзе́ті (dative singular)
дзе́там (dative plural)
дзе́ту (accusative singular)
дзе́ти (accusative plural)
дзе́тою (instrumental singular)
дзе́тами (instrumental plural)
дзе́ті (locative singular)
дзе́тах (locative plural)
дзе́то (singular vocative)
дзе́ти (plural vocative)

Learned borrowing from Ancient Greek ζῆτᾰ (zêtă).


тета

uk-noun

те́та • (téta) f inan (genitive те́ти, nominative plural те́ти, genitive plural тет)

те́та (canonical)
téta (romanization)
те́ти (genitive)
те́ти (nominative plural)
тет (genitive plural)
те́та (nominative singular)
те́ти (nominative plural)
те́ти (genitive singular)
тет (genitive plural)
те́ті (dative singular)
те́там (dative plural)
те́ту (accusative singular)
те́ти (accusative plural)
те́тою (instrumental singular)
те́тами (instrumental plural)
те́ті (locative singular)
те́тах (locative plural)
те́то (singular vocative)
те́ти (plural vocative)

Borrowed from Ancient Greek θῆτα (thêta).


книголюб

uk-noun

книголю́б<pr>

книголю́б • (knyholjúb) m pers (genitive книголю́ба, nominative plural книголю́би, genitive plural книголю́бів)

книголю́б (canonical)
knyholjúb (romanization)
книголю́ба (genitive)
книголю́би (nominative plural)
книголю́бів (genitive plural)
книголю́б (nominative singular)
книголю́би (nominative plural)
книголю́ба (genitive singular)
книголю́бів (genitive plural)
книголю́бові (dative singular)
книголю́бу (dative singular)
книголю́бам (dative plural)
книголю́ба (accusative singular)
книголю́бів (accusative plural)
книголю́бом (instrumental singular)
книголю́бами (instrumental plural)
книголю́бові (locative singular)
книголю́бі (locative singular)
книголю́бах (locative plural)
книголю́бе (singular vocative)
книголю́би (plural vocative)

uk-ndecl

книголю́б<pr>

кни́га (knýha, “book”) + -о- (-o-) + люби́ти (ljubýty, “to love”)

affix

book lover, bibliophile (person who loves books)


промовити

uk-verb

промо́вити • (promóvyty) pf (imperfective промовля́ти)

промо́вити (canonical)
promóvyty (romanization)
промовля́ти (imperfective)
промо́вити (infinitive perfective)
промо́вить (infinitive perfective)
промо́влений (passive past perfective)
impersonal: промо́влено (passive past perfective)
промо́вивши (adverbial past perfective)
промо́влю (first-person future perfective singular)
промо́виш (future perfective second-person singular)
промо́вить (future perfective singular third-person)
промо́вим (first-person future perfective plural)
промо́вимо (first-person future perfective plural)
промо́вите (future perfective plural second-person)
промо́влять (future perfective plural third-person)
промо́вмо (first-person imperative plural)
промо́в (imperative second-person singular)
промо́вте (imperative plural second-person)
промо́вив (masculine past singular)
промо́вили (masculine past plural)
промо́вила (feminine past singular)
промо́вили (feminine past plural)
промо́вило (neuter past singular)
промо́вили (neuter past plural)

Uk-промовити.ogg

From про- (pro-) + мо́вити (móvyty). Compare Polish przemówić.


промовляти

промовля́ти • (promovljáty) impf (perfective промо́вити)

промовля́ти (canonical)
promovljáty (romanization)
промо́вити (perfective)
промовля́ти (imperfective infinitive)
промовля́ть (imperfective infinitive)
промовля́ючи (adverbial imperfective present)
промовля́вши (adverbial imperfective past)
промовля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду промовля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду промовля́ть (first-person future imperfective singular)
промовля́тиму (first-person future imperfective singular)
промовля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш промовля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш промовля́ть (future imperfective second-person singular)
промовля́тимеш (future imperfective second-person singular)
промовля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де промовля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де промовля́ть (future imperfective singular third-person)
промовля́тиме (future imperfective singular third-person)
промовля́єм (first-person imperfective plural present)
промовля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо промовля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо промовля́ть (first-person future imperfective plural)
промовля́тимемо (first-person future imperfective plural)
промовля́тимем (first-person future imperfective plural)
промовля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете промовля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете промовля́ть (future imperfective plural second-person)
промовля́тимете (future imperfective plural second-person)
промовля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть промовля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть промовля́ть (future imperfective plural third-person)
промовля́тимуть (future imperfective plural third-person)
промовля́ймо (first-person imperative plural)
промовля́й (imperative second-person singular)
промовля́йте (imperative plural second-person)
промовля́в (masculine past singular)
промовля́ли (masculine past plural)
промовля́ла (feminine past singular)
промовля́ли (feminine past plural)
промовля́ло (neuter past singular)
промовля́ли (neuter past plural)

Uk-промовляти.ogg

From the промовл- (promovl-) stem of промо́вити (promóvyty) + -я́ти (-játy). Compare Polish przemawiać.


промова

uk-noun

промо́ва • (promóva) f inan (genitive промо́ви, nominative plural промо́ви, genitive plural промо́в)

промо́ва (canonical)
promóva (romanization)
промо́ви (genitive)
промо́ви (nominative plural)
промо́в (genitive plural)
промо́ва (nominative singular)
промо́ви (nominative plural)
промо́ви (genitive singular)
промо́в (genitive plural)
промо́ві (dative singular)
промо́вам (dative plural)
промо́ву (accusative singular)
промо́ви (accusative plural)
промо́вою (instrumental singular)
промо́вами (instrumental plural)
промо́ві (locative singular)
промо́вах (locative plural)
промо́во (singular vocative)
промо́ви (plural vocative)

Uk-промова.ogg

Deverbal from промо́вити (promóvyty). Compare Polish przemowa.

speech (session of speaking, especially a long oral message given publicly by one person)


двомовний

uk-adj

двомо́вність

двомо́вний • (dvomóvnyj) (abstract noun двомо́вність)

двомо́вний (canonical)
dvomóvnyj (romanization)
двомо́вність (abstract-noun)
двомо́вний (masculine nominative)
двомо́вне (neuter nominative)
двомо́вна (feminine nominative)
двомо́вні (nominative plural)
двомо́вного (genitive masculine neuter)
двомо́вної (feminine genitive)
двомо́вних (genitive plural)
двомо́вному (dative masculine neuter)
двомо́вній (dative feminine)
двомо́вним (dative plural)
двомо́вного (accusative animate masculine)
двомо́вне (accusative neuter)
двомо́вну (accusative feminine)
двомо́вних (accusative animate plural)
двомо́вний (accusative inanimate masculine)
двомо́вні (accusative inanimate plural)
двомо́вним (instrumental masculine neuter)
двомо́вною (feminine instrumental)
двомо́вними (instrumental plural)
двомо́вному (locative masculine neuter)
двомо́внім (locative masculine neuter)
двомо́вній (feminine locative)
двомо́вних (locative plural)

From дво- (dvo-) + мо́ва (móva, “language”) + -ний (-nyj). Compare Belarusian двухмо́ўны (dvuxmóŭny).


багатомовний

uk-adj

багатомо́вний

багатомо́вність

багатомо́вний • (bahatomóvnyj) (abstract noun багатомо́вність)

багатомо́вний (canonical)
bahatomóvnyj (romanization)
багатомо́вність (abstract-noun)
багатомо́вний (masculine nominative)
багатомо́вне (neuter nominative)
багатомо́вна (feminine nominative)
багатомо́вні (nominative plural)
багатомо́вного (genitive masculine neuter)
багатомо́вної (feminine genitive)
багатомо́вних (genitive plural)
багатомо́вному (dative masculine neuter)
багатомо́вній (dative feminine)
багатомо́вним (dative plural)
багатомо́вного (accusative animate masculine)
багатомо́вне (accusative neuter)
багатомо́вну (accusative feminine)
багатомо́вних (accusative animate plural)
багатомо́вний (accusative inanimate masculine)
багатомо́вні (accusative inanimate plural)
багатомо́вним (instrumental masculine neuter)
багатомо́вною (feminine instrumental)
багатомо́вними (instrumental plural)
багатомо́вному (locative masculine neuter)
багатомо́внім (locative masculine neuter)
багатомо́вній (feminine locative)
багатомо́вних (locative plural)

uk-adecl

багатомо́вний

Uk-багатомовний.ogg

багато- (bahato-) + мо́ва (móva, “language”) + -ний (-nyj)


багатомовність

uk-noun

багатомо́вність<sg.io>

багатомо́вність • (bahatomóvnistʹ) f inan (genitive багатомо́вності or багатомо́вности, uncountable)

багатомо́вність (canonical)
bahatomóvnistʹ (romanization)
багатомо́вності (genitive)
багатомо́вности (genitive)
багатомо́вність (nominative singular)
багатомо́вності (genitive singular)
багатомо́вности (genitive singular)
багатомо́вності (dative singular)
багатомо́вність (accusative singular)
багатомо́вністю (instrumental singular)
багатомо́вності (locative singular)
багатомо́вносте (singular vocative)

uk-ndecl

багатомо́вність<sg.io>

[bɐɦɐtɔˈmɔu̯nʲisʲtʲ]

багатомо́вний (bahatomóvnyj, “multilingual”) + -ість (-istʹ)

af

багатомо́вний


одномовний

uk-adj

одномо́вність

одномо́вний • (odnomóvnyj) (abstract noun одномо́вність)

одномо́вний (canonical)
odnomóvnyj (romanization)
одномо́вність (abstract-noun)
одномо́вний (masculine nominative)
одномо́вне (neuter nominative)
одномо́вна (feminine nominative)
одномо́вні (nominative plural)
одномо́вного (genitive masculine neuter)
одномо́вної (feminine genitive)
одномо́вних (genitive plural)
одномо́вному (dative masculine neuter)
одномо́вній (dative feminine)
одномо́вним (dative plural)
одномо́вного (accusative animate masculine)
одномо́вне (accusative neuter)
одномо́вну (accusative feminine)
одномо́вних (accusative animate plural)
одномо́вний (accusative inanimate masculine)
одномо́вні (accusative inanimate plural)
одномо́вним (instrumental masculine neuter)
одномо́вною (feminine instrumental)
одномо́вними (instrumental plural)
одномо́вному (locative masculine neuter)
одномо́внім (locative masculine neuter)
одномо́вній (feminine locative)
одномо́вних (locative plural)

одно- (odno-) + мо́ва (móva, “language”) + -ний (-nyj)


одномовність

uk-noun

одномо́вність<sg.io>

одномо́вність • (odnomóvnistʹ) f inan (genitive одномо́вності or одномо́вности, uncountable)

одномо́вність (canonical)
odnomóvnistʹ (romanization)
одномо́вності (genitive)
одномо́вности (genitive)
одномо́вність (nominative singular)
одномо́вності (genitive singular)
одномо́вности (genitive singular)
одномо́вності (dative singular)
одномо́вність (accusative singular)
одномо́вністю (instrumental singular)
одномо́вності (locative singular)
одномо́вносте (singular vocative)

uk-ndecl

одномо́вність<sg.io>

одномо́вний (odnomóvnyj, “monolingual”) + -ість (-istʹ)


поліглот

uk-noun

полігло́т<pr>

полігло́т • (polihlót) m pers (genitive полігло́та, nominative plural полігло́ти, genitive plural полігло́тів)

полігло́т (canonical)
polihlót (romanization)
полігло́та (genitive)
полігло́ти (nominative plural)
полігло́тів (genitive plural)
полігло́т (nominative singular)
полігло́ти (nominative plural)
полігло́та (genitive singular)
полігло́тів (genitive plural)
полігло́тові (dative singular)
полігло́ту (dative singular)
полігло́там (dative plural)
полігло́та (accusative singular)
полігло́тів (accusative plural)
полігло́том (instrumental singular)
полігло́тами (instrumental plural)
полігло́тові (locative singular)
полігло́ті (locative singular)
полігло́тах (locative plural)
полігло́те (singular vocative)
полігло́ти (plural vocative)

uk-ndecl

полігло́т<pr>

[pɔlʲiˈɦɫɔt]

Derived via Western European languages from Attic Greek πολύγλωττος (polúglōttos, “many-tongued, polyglot”), alternative form of πολύγλωσσος (polúglōssos), from πολύς (polús, “many”) + γλῶττα (glôtta, “tongue, language”). Compare Russian полигло́т (poliglót), Belarusian палігло́т (palihlót).


стилістика

uk-noun

стилі́стика<sg>

стилісти́чний

стилі́стика • (stylístyka) f inan (genitive стилі́стики, uncountable, relational adjective стилісти́чний)

стилі́стика (canonical)
stylístyka (romanization)
стилі́стики (genitive)
стилісти́чний (adjective relational)
стилі́стика (nominative singular)
стилі́стики (genitive singular)
стилі́стиці (dative singular)
стилі́стику (accusative singular)
стилі́стикою (instrumental singular)
стилі́стиці (locative singular)
стилі́стико (singular vocative)

uk-ndecl

стилі́стика<sg>

Cognate with Russian стили́стика (stilístika), Belarusian стылі́стыка (stylístyka), Polish stylistyka.


шпальта

uk-noun

шпа́льта • (špálʹta) f inan (genitive шпа́льти, nominative plural шпа́льти, genitive plural шпальт)

шпа́льта (canonical)
špálʹta (romanization)
шпа́льти (genitive)
шпа́льти (nominative plural)
шпальт (genitive plural)
шпа́льта (nominative singular)
шпа́льти (nominative plural)
шпа́льти (genitive singular)
шпальт (genitive plural)
шпа́льті (dative singular)
шпа́льтам (dative plural)
шпа́льту (accusative singular)
шпа́льти (accusative plural)
шпа́льтою (instrumental singular)
шпа́льтами (instrumental plural)
шпа́льті (locative singular)
шпа́льтах (locative plural)
шпа́льто (singular vocative)
шпа́льти (plural vocative)

Borrowed from German Spalte. Compare Polish szpalta.

газе́тна шпа́льта


клава

кла́ва • (kláva) f inan (genitive кла́ви, nominative plural кла́ви, genitive plural клав)

кла́ва (canonical)
kláva (romanization)
кла́ви (genitive)
кла́ви (nominative plural)
клав (genitive plural)
кла́ва (nominative singular)
кла́ви (nominative plural)
кла́ви (genitive singular)
клав (genitive plural)
кла́ві (dative singular)
кла́вам (dative plural)
кла́ву (accusative singular)
кла́ви (accusative plural)
кла́вою (instrumental singular)
кла́вами (instrumental plural)
кла́ві (locative singular)
кла́вах (locative plural)
кла́во (singular vocative)
кла́ви (plural vocative)

Clipping of клавіату́ра (klaviatúra) + -а (-a)


допис

до́пис<genu>

до́пис • (dópys) m inan (genitive до́пису, nominative plural до́писи, genitive plural до́писів)

до́пис (canonical)
dópys (romanization)
до́пису (genitive)
до́писи (nominative plural)
до́писів (genitive plural)
до́пис (nominative singular)
до́писи (nominative plural)
до́пису (genitive singular)
до́писів (genitive plural)
до́писові (dative singular)
до́пису (dative singular)
до́писам (dative plural)
до́пис (accusative singular)
до́писи (accusative plural)
до́писом (instrumental singular)
до́писами (instrumental plural)
до́писі (locative singular)
до́писах (locative plural)
до́писе (singular vocative)
до́писи (plural vocative)

uk-ndecl

до́пис<genu>

Deverbal from дописа́ти (dopysáty). Compare Polish dopisek.

post (message posted in an electronic or Internet forum, or on a blog, etc.)


енциклопедія

uk-noun

енциклопе́дія<>

енциклопеди́чний

енциклопе́дія • (encyklopédija) f inan (genitive енциклопе́дії, nominative plural енциклопе́дії, genitive plural енциклопе́дій, relational adjective енциклопеди́чний)

енциклопе́дія (canonical)
encyklopédija (romanization)
енциклопе́дії (genitive)
енциклопе́дії (nominative plural)
енциклопе́дій (genitive plural)
енциклопеди́чний (adjective relational)
енциклопе́дія (nominative singular)
енциклопе́дії (nominative plural)
енциклопе́дії (genitive singular)
енциклопе́дій (genitive plural)
енциклопе́дії (dative singular)
енциклопе́діям (dative plural)
енциклопе́дію (accusative singular)
енциклопе́дії (accusative plural)
енциклопе́дією (instrumental singular)
енциклопе́діями (instrumental plural)
енциклопе́дії (locative singular)
енциклопе́діях (locative plural)
енциклопе́діє (singular vocative)
енциклопе́дії (plural vocative)

uk-ndecl

енциклопе́дія<>

Uk-енциклопедія.ogg

Borrowed from French encyclopédie, from New Latin encyclopaedia (“general education”), from a univerbated form of Koine Greek ἐγκύκλιος παιδείᾱ (enkúklios paideíā, “education in the circle of arts and sciences”), from ἐγκύκλιος (enkúklios, “circular”) + παιδείᾱ (paideíā, “child-rearing, education”). Compare Russian энциклопе́дия (enciklopédija), Belarusian энцыклапе́дыя (encyklapjédyja).

der

ἐγκύκλιος παιδείᾱ

cog

энциклопе́дия

энцыклапе́дыя

Вікіпедія — ві́льна енциклопе́дія ― Vikipedija — vílʹna encyklopédija ― Wikipedia — the free encyclopedia

Мій ба́тько ― ходя́ча енциклопе́дія. ― Mij bátʹko ― xodjáča encyklopédija. ― My father is a walking encyclopedia.

uk:Мельничук Олександр Савич


епічний

uk-adj

епі́чний • (epíčnyj) (adverb епі́чно, abstract noun епі́чність)

епі́чний (canonical)
epíčnyj (romanization)
епі́чно (adverb)
епі́чність (abstract-noun)
епі́чний (masculine nominative)
епі́чне (neuter nominative)
епі́чна (feminine nominative)
епі́чні (nominative plural)
епі́чного (genitive masculine neuter)
епі́чної (feminine genitive)
епі́чних (genitive plural)
епі́чному (dative masculine neuter)
епі́чній (dative feminine)
епі́чним (dative plural)
епі́чного (accusative animate masculine)
епі́чне (accusative neuter)
епі́чну (accusative feminine)
епі́чних (accusative animate plural)
епі́чний (accusative inanimate masculine)
епі́чні (accusative inanimate plural)
епі́чним (instrumental masculine neuter)
епі́чною (feminine instrumental)
епі́чними (instrumental plural)
епі́чному (locative masculine neuter)
епі́чнім (locative masculine neuter)
епі́чній (feminine locative)
епі́чних (locative plural)

Ultimately from Ancient Greek ἐπικός (epikós), with -і́чний (-íčnyj) suffix. Compare Russian эпи́ческий (epíčeskij), Belarusian эпі́чны (epíčny), Polish epiczny.

af

-і́чний (-íčnyj)


німецькомовний

uk-adj

німецькомо́вний

німецькомо́вний • (nimecʹkomóvnyj)

німецькомо́вний (canonical)
nimecʹkomóvnyj (romanization)
німецькомо́вний (masculine nominative)
німецькомо́вне (neuter nominative)
німецькомо́вна (feminine nominative)
німецькомо́вні (nominative plural)
німецькомо́вного (genitive masculine neuter)
німецькомо́вної (feminine genitive)
німецькомо́вних (genitive plural)
німецькомо́вному (dative masculine neuter)
німецькомо́вній (dative feminine)
німецькомо́вним (dative plural)
німецькомо́вного (accusative animate masculine)
німецькомо́вне (accusative neuter)
німецькомо́вну (accusative feminine)
німецькомо́вних (accusative animate plural)
німецькомо́вний (accusative inanimate masculine)
німецькомо́вні (accusative inanimate plural)
німецькомо́вним (instrumental masculine neuter)
німецькомо́вною (feminine instrumental)
німецькомо́вними (instrumental plural)
німецькомо́вному (locative masculine neuter)
німецькомо́внім (locative masculine neuter)
німецькомо́вній (feminine locative)
німецькомо́вних (locative plural)

uk-adecl

німецькомо́вний

німе́цький (nimécʹkyj, “German”) + -о- (-o-) + мо́ва (móva, “language”) + -ний (-nyj)


власна назва

uk-noun

вла́сна<+> на́зва<>

вла́сна на́зва • (vlásna názva) f inan (genitive вла́сної на́зви, nominative plural вла́сні на́зви, genitive plural вла́сних на́зв)

вла́сна на́зва (canonical)
vlásna názva (romanization)
вла́сної на́зви (genitive)
вла́сні на́зви (nominative plural)
вла́сних на́зв (genitive plural)
вла́сна на́зва (nominative singular)
вла́сні на́зви (nominative plural)
вла́сної на́зви (genitive singular)
вла́сних на́зв (genitive plural)
вла́сній на́зві (dative singular)
вла́сним на́звам (dative plural)
вла́сну на́зву (accusative singular)
вла́сні на́зви (accusative plural)
вла́сною на́звою (instrumental singular)
вла́сними на́звами (instrumental plural)
вла́сній на́зві (locative singular)
вла́сних на́звах (locative plural)
вла́сна на́зво (singular vocative)
вла́сні на́зви (plural vocative)

uk-ndecl

вла́сна<+> на́зва<>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-власна назва.wav


діалект

uk-noun

діале́кт<genu>

діале́кт • (dialékt) m inan (genitive діале́кту, nominative plural діале́кти, genitive plural діале́ктів, relational adjective діале́ктний)

діале́кт (canonical)
dialékt (romanization)
діале́кту (genitive)
діале́кти (nominative plural)
діале́ктів (genitive plural)
діале́ктний (adjective relational)
діале́кт (nominative singular)
діале́кти (nominative plural)
діале́кту (genitive singular)
діале́ктів (genitive plural)
діале́ктові (dative singular)
діале́кту (dative singular)
діале́ктам (dative plural)
діале́кт (accusative singular)
діале́кти (accusative plural)
діале́ктом (instrumental singular)
діале́ктами (instrumental plural)
діале́кті (locative singular)
діале́ктах (locative plural)
діале́кте (singular vocative)
діале́кти (plural vocative)

uk-ndecl

діале́кт<genu>

Uk-діалект.ogg

Borrowed from Ancient Greek διάλεκτος (diálektos). Compare Russian диале́кт (dialékt), Belarusian дыяле́кт (dyjaljékt), Polish dialekt.


лексичний

uk-adj

лекси́чний • (leksýčnyj) (adverb лекси́чно)

лекси́чний (canonical)
leksýčnyj (romanization)
лекси́чно (adverb)
лекси́чний (masculine nominative)
лекси́чне (neuter nominative)
лекси́чна (feminine nominative)
лекси́чні (nominative plural)
лекси́чного (genitive masculine neuter)
лекси́чної (feminine genitive)
лекси́чних (genitive plural)
лекси́чному (dative masculine neuter)
лекси́чній (dative feminine)
лекси́чним (dative plural)
лекси́чного (accusative animate masculine)
лекси́чне (accusative neuter)
лекси́чну (accusative feminine)
лекси́чних (accusative animate plural)
лекси́чний (accusative inanimate masculine)
лекси́чні (accusative inanimate plural)
лекси́чним (instrumental masculine neuter)
лекси́чною (feminine instrumental)
лекси́чними (instrumental plural)
лекси́чному (locative masculine neuter)
лекси́чнім (locative masculine neuter)
лекси́чній (feminine locative)
лекси́чних (locative plural)

From ле́ксика (léksyka) + -и́чний (-ýčnyj). Compare Russian лекси́ческий (leksíčeskij), Belarusian лексі́чны (ljeksíčny).

af

ле́ксика (léksyka) + -и́чний (-ýčnyj)

cog

лекси́ческий

lexical (concerning the vocabulary of a language)


словниковий

uk-adj

словнико́вий

словнико́вий • (slovnykóvyj)

словнико́вий (canonical)
slovnykóvyj (romanization)
словнико́вий (masculine nominative)
словнико́ве (neuter nominative)
словнико́ва (feminine nominative)
словнико́ві (nominative plural)
словнико́вого (genitive masculine neuter)
словнико́вої (feminine genitive)
словнико́вих (genitive plural)
словнико́вому (dative masculine neuter)
словнико́вій (dative feminine)
словнико́вим (dative plural)
словнико́вого (accusative animate masculine)
словнико́ве (accusative neuter)
словнико́ву (accusative feminine)
словнико́вих (accusative animate plural)
словнико́вий (accusative inanimate masculine)
словнико́ві (accusative inanimate plural)
словнико́вим (instrumental masculine neuter)
словнико́вою (feminine instrumental)
словнико́вими (instrumental plural)
словнико́вому (locative masculine neuter)
словнико́вім (locative masculine neuter)
словнико́вій (feminine locative)
словнико́вих (locative plural)

uk-adecl

словнико́вий

From словни́к (slovnýk) + -о́вий (-óvyj). Compare Belarusian сло́ўнікавы (slóŭnikavy), Polish słownikowy, Czech slovníkový.

(relational) vocabulary (attributive), lexical (concerning the vocabulary of a language)


лексикографічний

uk-adj

лексикографі́чний

лексикографі́чно

лексикографі́чний • (leksykohrafíčnyj) (adverb лексикографі́чно)

лексикографі́чний (canonical)
leksykohrafíčnyj (romanization)
лексикографі́чно (adverb)
лексикографі́чний (masculine nominative)
лексикографі́чне (neuter nominative)
лексикографі́чна (feminine nominative)
лексикографі́чні (nominative plural)
лексикографі́чного (genitive masculine neuter)
лексикографі́чної (feminine genitive)
лексикографі́чних (genitive plural)
лексикографі́чному (dative masculine neuter)
лексикографі́чній (dative feminine)
лексикографі́чним (dative plural)
лексикографі́чного (accusative animate masculine)
лексикографі́чне (accusative neuter)
лексикографі́чну (accusative feminine)
лексикографі́чних (accusative animate plural)
лексикографі́чний (accusative inanimate masculine)
лексикографі́чні (accusative inanimate plural)
лексикографі́чним (instrumental masculine neuter)
лексикографі́чною (feminine instrumental)
лексикографі́чними (instrumental plural)
лексикографі́чному (locative masculine neuter)
лексикографі́чнім (locative masculine neuter)
лексикографі́чній (feminine locative)
лексикографі́чних (locative plural)

uk-adecl

лексикографі́чний

From лексикогра́фія (leksykohráfija, “lexicography”) + -і́чний (-íčnyj, adjective-forming suffix). Compare Russian лексикографи́ческий (leksikografíčeskij), Belarusian лексікаграфі́чны (ljeksikahrafíčny), Polish leksykograficzny.

af

лексикогра́фія

cog

лексикографи́ческий

лексікаграфі́чны


лексикографія

uk-noun

лексикогра́фія<sg>

лексикографі́чний

лексикогра́фія • (leksykohráfija) f inan (genitive лексикогра́фії, uncountable, relational adjective лексикографі́чний)

лексикогра́фія (canonical)
leksykohráfija (romanization)
лексикогра́фії (genitive)
лексикографі́чний (adjective relational)
лексикогра́фія (nominative singular)
лексикогра́фії (genitive singular)
лексикогра́фії (dative singular)
лексикогра́фію (accusative singular)
лексикогра́фією (instrumental singular)
лексикогра́фії (locative singular)
лексикогра́фіє (singular vocative)

uk-ndecl

лексикогра́фія<sg>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-лексикографія.wav

Borrowed from French lexicographie, from Ancient Greek λεξικόγράφος (lexikógráphos). Compare Russian лексикогра́фия (leksikográfija), Belarusian лексікагра́фія (ljeksikahráfija), Polish leksykografia.

der

λεξικόγράφος

cog

лексикогра́фия

лексікагра́фія

uk:Мельничук Олександр Савич


запозичувати

uk-verb

запози́чувати

запози́чувати • (zapozýčuvaty) impf (perfective запози́чити)

запози́чувати (canonical)
zapozýčuvaty (romanization)
запози́чити (perfective)
запози́чувати (imperfective infinitive)
запози́чувать (imperfective infinitive)
запози́чуваний (imperfective passive past)
impersonal: запози́чувано (imperfective passive past)
запози́чуючи (adverbial imperfective present)
запози́чувавши (adverbial imperfective past)
запози́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду запози́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду запози́чувать (first-person future imperfective singular)
запози́чуватиму (first-person future imperfective singular)
запози́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш запози́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш запози́чувать (future imperfective second-person singular)
запози́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
запози́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де запози́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де запози́чувать (future imperfective singular third-person)
запози́чуватиме (future imperfective singular third-person)
запози́чуєм (first-person imperfective plural present)
запози́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо запози́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо запози́чувать (first-person future imperfective plural)
запози́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
запози́чуватимем (first-person future imperfective plural)
запози́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете запози́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете запози́чувать (future imperfective plural second-person)
запози́чуватимете (future imperfective plural second-person)
запози́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запози́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запози́чувать (future imperfective plural third-person)
запози́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
запози́чуймо (first-person imperative plural)
запози́чуй (imperative second-person singular)
запози́чуйте (imperative plural second-person)
запози́чував (masculine past singular)
запози́чували (masculine past plural)
запози́чувала (feminine past singular)
запози́чували (feminine past plural)
запози́чувало (neuter past singular)
запози́чували (neuter past plural)

[zɐpɔˈzɪt͡ʃʊʋɐte]

Uk-запозичувати.ogg

From запози́чити (zapozýčyty) + -увати (-uvaty). Compare Belarusian запазы́чваць (zapazýčvacʹ).

cog

запазы́чваць

(linguistics) to borrow (adopt (a word) from another language)


запозичити

uk-verb

запози́чувати

запози́чити • (zapozýčyty) pf (imperfective запози́чувати or запозича́ти)

запози́чити (canonical)
zapozýčyty (romanization)
запози́чувати (imperfective)
запозича́ти (imperfective)
запози́чити (infinitive perfective)
запози́чить (infinitive perfective)
запози́чений (passive past perfective)
impersonal: запози́чено (passive past perfective)
запози́чивши (adverbial past perfective)
запози́чу (first-person future perfective singular)
запози́чиш (future perfective second-person singular)
запози́чить (future perfective singular third-person)
запози́чим (first-person future perfective plural)
запози́чимо (first-person future perfective plural)
запози́чите (future perfective plural second-person)
запози́чать (future perfective plural third-person)
запози́чмо (first-person imperative plural)
запози́ч (imperative second-person singular)
запози́чте (imperative plural second-person)
запози́чив (masculine past singular)
запози́чили (masculine past plural)
запози́чила (feminine past singular)
запози́чили (feminine past plural)
запози́чило (neuter past singular)
запози́чили (neuter past plural)

Uk-запозичити.ogg

From за- (za-) + пози́чити (pozýčyty). Compare Belarusian запазы́чыць (zapazýčycʹ), Polish zapożyczyć.


запозичати

запозича́ти • (zapozyčáty) impf (perfective запози́чити)

запозича́ти (canonical)
zapozyčáty (romanization)
запози́чити (perfective)
запозича́ти (imperfective infinitive)
запозича́ть (imperfective infinitive)
запозича́ючи (adverbial imperfective present)
запозича́вши (adverbial imperfective past)
запозича́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду запозича́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду запозича́ть (first-person future imperfective singular)
запозича́тиму (first-person future imperfective singular)
запозича́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш запозича́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш запозича́ть (future imperfective second-person singular)
запозича́тимеш (future imperfective second-person singular)
запозича́є (imperfective present singular third-person)
бу́де запозича́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де запозича́ть (future imperfective singular third-person)
запозича́тиме (future imperfective singular third-person)
запозича́єм (first-person imperfective plural present)
запозича́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо запозича́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо запозича́ть (first-person future imperfective plural)
запозича́тимемо (first-person future imperfective plural)
запозича́тимем (first-person future imperfective plural)
запозича́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете запозича́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете запозича́ть (future imperfective plural second-person)
запозича́тимете (future imperfective plural second-person)
запозича́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запозича́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запозича́ть (future imperfective plural third-person)
запозича́тимуть (future imperfective plural third-person)
запозича́ймо (first-person imperative plural)
запозича́й (imperative second-person singular)
запозича́йте (imperative plural second-person)
запозича́в (masculine past singular)
запозича́ли (masculine past plural)
запозича́ла (feminine past singular)
запозича́ли (feminine past plural)
запозича́ло (neuter past singular)
запозича́ли (neuter past plural)

Uk-запозичати.ogg

From запози́чити (zapozýčyty) + -а́ти (-áty). Compare Belarusian запазыча́ць (zapazyčácʹ), Polish zapożyczać.

af

запози́чити (zapozýčyty) + -а́ти (-áty)


запозичення

uk-noun

запози́чення<loci:ju>

запози́чення • (zapozýčennja) n inan (genitive запози́чення, nominative plural запози́чення, genitive plural запози́чень)

запози́чення (canonical)
zapozýčennja (romanization)
запози́чення (genitive)
запози́чення (nominative plural)
запози́чень (genitive plural)
запози́чення (nominative singular)
запози́чення (nominative plural)
запози́чення (genitive singular)
запози́чень (genitive plural)
запози́ченню (dative singular)
запози́ченням (dative plural)
запози́чення (accusative singular)
запози́чення (accusative plural)
запози́ченням (instrumental singular)
запози́ченнями (instrumental plural)
запози́ченні (locative singular)
запози́ченню (locative singular)
запози́ченнях (locative plural)
запози́чення (singular vocative)
запози́чення (plural vocative)

uk-ndecl

запози́чення<loci:ju>

[zɐpɔˈzɪt͡ʃenʲːɐ]

Uk-запозичення.ogg

From запози́чити (zapozýčyty) + -ення (-ennja). Compare Belarusian запазы́чанне (zapazýčannje), Polish zapożyczenie.

cog

запазы́чанне

(linguistics) loanword, borrowing (borrowed word, adopted from a foreign language)


їдиш

uk-noun

ї́диш • (jídyš) m inan (genitive ї́дишу, uncountable)

ї́диш (canonical)
jídyš (romanization)
ї́дишу (genitive)
ї́диш (nominative singular)
ї́дишу (genitive singular)
ї́дишеві (dative singular)
ї́дишу (dative singular)
ї́диш (accusative singular)
ї́дишем (instrumental singular)
ї́дишу (locative singular)
ї́диші (locative singular)
ї́дишу (singular vocative)

ї́деш (jídeš)


книгозбірня

книгозбі́рня<*>

книгозбі́рня • (knyhozbírnja) f inan (genitive книгозбі́рні, nominative plural книгозбі́рні, genitive plural книгозбі́рень)

книгозбі́рня (canonical)
knyhozbírnja (romanization)
книгозбі́рні (genitive)
книгозбі́рні (nominative plural)
книгозбі́рень (genitive plural)
книгозбі́рня (nominative singular)
книгозбі́рні (nominative plural)
книгозбі́рні (genitive singular)
книгозбі́рень (genitive plural)
книгозбі́рні (dative singular)
книгозбі́рням (dative plural)
книгозбі́рню (accusative singular)
книгозбі́рні (accusative plural)
книгозбі́рнею (instrumental singular)
книгозбі́рнями (instrumental plural)
книгозбі́рні (locative singular)
книгозбі́рнях (locative plural)
книгозбі́рне (singular vocative)
книгозбі́рні (plural vocative)

uk-ndecl

книгозбі́рня<*>

From кни́га (knýha, “book”) + -о- (-o-) + збір (zbir, “assembly, gathering; collection”) + -ня (-nja). See also Ukrainian книгозбі́р (knyhozbír, “book collection; library”).


двоїна

uk-noun

двоїна́ • (dvojiná) f inan (genitive двоїни́, uncountable)

двоїна́ (canonical)
dvojiná (romanization)
двоїни́ (genitive)
двоїна́ (nominative singular)
двоїни́ (genitive singular)
двоїні́ (dative singular)
двоїну́ (accusative singular)
двоїно́ю (instrumental singular)
двоїні́ (locative singular)
дво́їно (singular vocative)


машинний переклад

маши́нний<+> пере́клад<genu>

маши́нний пере́клад • (mašýnnyj peréklad) m inan (genitive маши́нного пере́кладу, nominative plural маши́нні пере́клади, genitive plural маши́нних пере́кладів)

маши́нний пере́клад (canonical)
mašýnnyj peréklad (romanization)
маши́нного пере́кладу (genitive)
маши́нні пере́клади (nominative plural)
маши́нних пере́кладів (genitive plural)
маши́нний пере́клад (nominative singular)
маши́нні пере́клади (nominative plural)
маши́нного пере́кладу (genitive singular)
маши́нних пере́кладів (genitive plural)
маши́нному пере́кладові (dative singular)
маши́нному пере́кладу (dative singular)
маши́нним пере́кладам (dative plural)
маши́нний пере́клад (accusative singular)
маши́нні пере́клади (accusative plural)
маши́нним пере́кладом (instrumental singular)
маши́нними пере́кладами (instrumental plural)
маши́нному пере́кладі (locative singular)
маши́ннім пере́кладі (locative singular)
маши́нних пере́кладах (locative plural)
маши́нний пере́кладе (singular vocative)
маши́нні пере́клади (plural vocative)

uk-ndecl

маши́нний<+> пере́клад<genu>


орфографічний

uk-adj

орфографі́чний

орфографі́чно

орфографі́чний • (orfohrafíčnyj) (adverb орфографі́чно)

орфографі́чний (canonical)
orfohrafíčnyj (romanization)
орфографі́чно (adverb)
орфографі́чний (masculine nominative)
орфографі́чне (neuter nominative)
орфографі́чна (feminine nominative)
орфографі́чні (nominative plural)
орфографі́чного (genitive masculine neuter)
орфографі́чної (feminine genitive)
орфографі́чних (genitive plural)
орфографі́чному (dative masculine neuter)
орфографі́чній (dative feminine)
орфографі́чним (dative plural)
орфографі́чного (accusative animate masculine)
орфографі́чне (accusative neuter)
орфографі́чну (accusative feminine)
орфографі́чних (accusative animate plural)
орфографі́чний (accusative inanimate masculine)
орфографі́чні (accusative inanimate plural)
орфографі́чним (instrumental masculine neuter)
орфографі́чною (feminine instrumental)
орфографі́чними (instrumental plural)
орфографі́чному (locative masculine neuter)
орфографі́чнім (locative masculine neuter)
орфографі́чній (feminine locative)
орфографі́чних (locative plural)

uk-adecl

орфографі́чний

From орфогра́фія (orfohráfija, “orthography”) + -і́чний (-íčnyj, adjective-forming suffix). Compare Russian орфографи́ческий (orfografíčeskij), Belarusian арфаграфі́чны (arfahrafíčny), Polish ortograficzny.

cog

орфографи́ческий

арфаграфі́чны

orthographic, orthographical (of, or relating to, orthography or spelling)


переносний

uk-adj

перено́сний • (perenósnyj)

перено́сний (canonical)
perenósnyj (romanization)
перено́сний (masculine nominative)
перено́сне (neuter nominative)
перено́сна (feminine nominative)
перено́сні (nominative plural)
перено́сного (genitive masculine neuter)
перено́сної (feminine genitive)
перено́сних (genitive plural)
перено́сному (dative masculine neuter)
перено́сній (dative feminine)
перено́сним (dative plural)
перено́сного (accusative animate masculine)
перено́сне (accusative neuter)
перено́сну (accusative feminine)
перено́сних (accusative animate plural)
перено́сний (accusative inanimate masculine)
перено́сні (accusative inanimate plural)
перено́сним (instrumental masculine neuter)
перено́сною (feminine instrumental)
перено́сними (instrumental plural)
перено́сному (locative masculine neuter)
перено́снім (locative masculine neuter)
перено́сній (feminine locative)
перено́сних (locative plural)

From перено́с(ити) (perenós(yty)) + -ний (-nyj). Compare Russian перено́сный (perenósnyj) and переносно́й (perenosnój), Belarusian перано́сны (pjeranósny), Polish przenośny.

af

перено́с(ити)


переносний

uk-adj

переносни́й • (perenosnýj)

переносни́й (canonical)
perenosnýj (romanization)
переносни́й (masculine nominative)
переносне́ (neuter nominative)
переносна́ (feminine nominative)
переносні́ (nominative plural)
переносно́го (genitive masculine neuter)
переносно́ї (feminine genitive)
переносни́х (genitive plural)
переносно́му (dative masculine neuter)
переносні́й (dative feminine)
переносни́м (dative plural)
переносно́го (accusative animate masculine)
переносне́ (accusative neuter)
переносну́ (accusative feminine)
переносни́х (accusative animate plural)
переносни́й (accusative inanimate masculine)
переносні́ (accusative inanimate plural)
переносни́м (instrumental masculine neuter)
переносно́ю (feminine instrumental)
переносни́ми (instrumental plural)
переносно́му (locative masculine neuter)
переносні́м (locative masculine neuter)
переносні́й (feminine locative)
переносни́х (locative plural)

af

перено́с(ити)


синхронний

uk-adj

синхро́нний • (synxrónnyj)

синхро́нний (canonical)
synxrónnyj (romanization)
синхро́нний (masculine nominative)
синхро́нне (neuter nominative)
синхро́нна (feminine nominative)
синхро́нні (nominative plural)
синхро́нного (genitive masculine neuter)
синхро́нної (feminine genitive)
синхро́нних (genitive plural)
синхро́нному (dative masculine neuter)
синхро́нній (dative feminine)
синхро́нним (dative plural)
синхро́нного (accusative animate masculine)
синхро́нне (accusative neuter)
синхро́нну (accusative feminine)
синхро́нних (accusative animate plural)
синхро́нний (accusative inanimate masculine)
синхро́нні (accusative inanimate plural)
синхро́нним (instrumental masculine neuter)
синхро́нною (feminine instrumental)
синхро́нними (instrumental plural)
синхро́нному (locative masculine neuter)
синхро́ннім (locative masculine neuter)
синхро́нній (feminine locative)
синхро́нних (locative plural)

From синхроні́я (synxroníja) + -ний (-nyj). Compare Russian синхро́нный (sinxrónnyj), Belarusian сінхро́нны (sinxrónny).

synchronic (at a specific point in time)


ад'єктивація

uk-noun

ад'єктива́ція<sg>

ад'єктива́ція • (adʺjektyvácija) f inan (genitive ад'єктива́ції, uncountable)

ад'єктива́ція (canonical)
adʺjektyvácija (romanization)
ад'єктива́ції (genitive)
ад'єктива́ція (nominative singular)
ад'єктива́ції (genitive singular)
ад'єктива́ції (dative singular)
ад'єктива́цію (accusative singular)
ад'єктива́цією (instrumental singular)
ад'єктива́ції (locative singular)
ад'єктива́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

ад'єктива́ція<sg>


присвійний займенник

uk-noun

присві́йний<+> займе́нник<>

присві́йний займе́нник • (prysvíjnyj zajménnyk) m inan (genitive присві́йного займе́нника, nominative plural присві́йні займе́нники, genitive plural присві́йних займе́нників)

присві́йний займе́нник (canonical)
prysvíjnyj zajménnyk (romanization)
присві́йного займе́нника (genitive)
присві́йні займе́нники (nominative plural)
присві́йних займе́нників (genitive plural)
присві́йний займе́нник (nominative singular)
присві́йні займе́нники (nominative plural)
присві́йного займе́нника (genitive singular)
присві́йних займе́нників (genitive plural)
присві́йному займе́нникові (dative singular)
присві́йному займе́ннику (dative singular)
присві́йним займе́нникам (dative plural)
присві́йний займе́нник (accusative singular)
присві́йні займе́нники (accusative plural)
присві́йним займе́нником (instrumental singular)
присві́йними займе́нниками (instrumental plural)
присві́йному займе́ннику (locative singular)
присві́йнім займе́ннику (locative singular)
присві́йних займе́нниках (locative plural)
присві́йний займе́ннику (singular vocative)
присві́йні займе́нники (plural vocative)

uk-ndecl

присві́йний<+> займе́нник<>

en-присвійний_займенник-uk-noun-YWHiGGWt


заперечення

uk-noun

запере́чення<loci:ju>

запере́чення • (zaperéčennja) n inan (genitive запере́чення, nominative plural запере́чення, genitive plural запере́чень)

запере́чення (canonical)
zaperéčennja (romanization)
запере́чення (genitive)
запере́чення (nominative plural)
запере́чень (genitive plural)
запере́чення (nominative singular)
запере́чення (nominative plural)
запере́чення (genitive singular)
запере́чень (genitive plural)
запере́ченню (dative singular)
запере́ченням (dative plural)
запере́чення (accusative singular)
запере́чення (accusative plural)
запере́ченням (instrumental singular)
запере́ченнями (instrumental plural)
запере́ченні (locative singular)
запере́ченню (locative singular)
запере́ченнях (locative plural)
запере́чення (singular vocative)
запере́чення (plural vocative)

uk-ndecl

запере́чення<loci:ju>

Uk-заперечення.ogg

From запере́чити (zaperéčyty) + -ення (-ennja). Compare Polish zaprzeczenie.


путівник

uk-noun

путівни́к<b>

путівни́к • (putivnýk) m inan (genitive путівника́, nominative plural путівники́, genitive plural путівникі́в)

путівни́к (canonical)
putivnýk (romanization)
путівника́ (genitive)
путівники́ (nominative plural)
путівникі́в (genitive plural)
путівни́к (nominative singular)
путівники́ (nominative plural)
путівника́ (genitive singular)
путівникі́в (genitive plural)
путівнико́ві (dative singular)
путівнику́ (dative singular)
путівника́м (dative plural)
путівни́к (accusative singular)
путівники́ (accusative plural)
путівнико́м (instrumental singular)
путівника́ми (instrumental plural)
путівнику́ (locative singular)
путівника́х (locative plural)
путівнику́ (singular vocative)
путівники́ (plural vocative)

uk-ndecl

путівни́к<b>


соціолінгвістика

uk-noun

соціолінгві́стика<sg>

соціолінгвісти́чний

соціолінгві́стика • (sociolinhvístyka) f inan (genitive соціолінгві́стики, uncountable, relational adjective соціолінгвісти́чний)

соціолінгві́стика (canonical)
sociolinhvístyka (romanization)
соціолінгві́стики (genitive)
соціолінгвісти́чний (adjective relational)
соціолінгві́стика (nominative singular)
соціолінгві́стики (genitive singular)
соціолінгві́стиці (dative singular)
соціолінгві́стику (accusative singular)
соціолінгві́стикою (instrumental singular)
соціолінгві́стиці (locative singular)
соціолінгві́стико (singular vocative)

uk-ndecl

соціолінгві́стика<sg>

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-соціолінгвістика.wav

From соціо- (socio-) + лінгвістика (linhvistyka, “linguistics”).


підзаголовок

uk-noun

((підзаголо́вок<*>,підза́головок<*>))

підзаголо́вок or підза́головок • (pidzaholóvok or pidzáholovok) m inan (genitive підзаголо́вка or підза́головка, nominative plural підзаголо́вки or підза́головки, genitive plural підзаголо́вків or підза́головків)

підзаголо́вок (canonical)
підза́головок (canonical)
pidzaholóvok (romanization)
pidzáholovok (romanization)
підзаголо́вка (genitive)
підза́головка (genitive)
підзаголо́вки (nominative plural)
підза́головки (nominative plural)
підзаголо́вків (genitive plural)
підза́головків (genitive plural)
підзаголо́вок (nominative singular)
підза́головок (nominative singular)
підзаголо́вки (nominative plural)
підза́головки (nominative plural)
підзаголо́вка (genitive singular)
підза́головка (genitive singular)
підзаголо́вків (genitive plural)
підза́головків (genitive plural)
підзаголо́вкові (dative singular)
підзаголо́вку (dative singular)
підза́головкові (dative singular)
підза́головку (dative singular)
підзаголо́вкам (dative plural)
підза́головкам (dative plural)
підзаголо́вок (accusative singular)
підза́головок (accusative singular)
підзаголо́вки (accusative plural)
підза́головки (accusative plural)
підзаголо́вком (instrumental singular)
підза́головком (instrumental singular)
підзаголо́вками (instrumental plural)
підза́головками (instrumental plural)
підзаголо́вкові (locative singular)
підзаголо́вку (locative singular)
підза́головкові (locative singular)
підза́головку (locative singular)
підзаголо́вках (locative plural)
підза́головках (locative plural)
підзаголо́вку (singular vocative)
підза́головку (singular vocative)
підзаголо́вки (plural vocative)
підза́головки (plural vocative)

uk-ndecl

((підзаголо́вок<*>,підза́головок<*>))

[pʲid͡zzɐɦɔˈɫɔwɔk]

From під- (pid-) + за́голо́вок (záholóvok). Compare Russian подзаголо́вок (podzagolóvok), Belarusian падзагало́вак (padzahalóvak).

cog

подзаголо́вок

падзагало́вак


протагоніст

uk-noun

протагоні́ст<pr>

протагоні́стка

протагоні́стський

протагоні́ст • (protahoníst) m pers (genitive протагоні́ста, nominative plural протагоні́сти, genitive plural протагоні́стів, feminine протагоні́стка, relational adjective протагоні́стський)

протагоні́ст (canonical)
protahoníst (romanization)
протагоні́ста (genitive)
протагоні́сти (nominative plural)
протагоні́стів (genitive plural)
протагоні́стка (feminine)
протагоні́стський (adjective relational)
протагоні́ст (nominative singular)
протагоні́сти (nominative plural)
протагоні́ста (genitive singular)
протагоні́стів (genitive plural)
протагоні́стові (dative singular)
протагоні́сту (dative singular)
протагоні́стам (dative plural)
протагоні́ста (accusative singular)
протагоні́стів (accusative plural)
протагоні́стом (instrumental singular)
протагоні́стами (instrumental plural)
протагоні́стові (locative singular)
протагоні́сту (locative singular)
протагоні́сті (locative singular)
протагоні́стах (locative plural)
протагоні́сте (singular vocative)
протагоні́сти (plural vocative)

про‧та‧го‧ніст

From Ancient Greek πρωταγωνιστής (prōtagōnistḗs, “a chief actor”), from πρῶτος (prôtos, “first”) + ἀγωνιστής (agōnistḗs, “a combatant, pleader, actor”). With -і́ст (-íst) suffix. Compare Russian протагони́ст (protagoníst).

der

πρωταγωνιστής

cog

протагони́ст

Coordinate term: антагоні́ст m (antahoníst, “antagonist”)


допотопний

uk-adj

допото́пний • (dopotópnyj)

допото́пний (canonical)
dopotópnyj (romanization)
допото́пний (masculine nominative)
допото́пне (neuter nominative)
допото́пна (feminine nominative)
допото́пні (nominative plural)
допото́пного (genitive masculine neuter)
допото́пної (feminine genitive)
допото́пних (genitive plural)
допото́пному (dative masculine neuter)
допото́пній (dative feminine)
допото́пним (dative plural)
допото́пного (accusative animate masculine)
допото́пне (accusative neuter)
допото́пну (accusative feminine)
допото́пних (accusative animate plural)
допото́пний (accusative inanimate masculine)
допото́пні (accusative inanimate plural)
допото́пним (instrumental masculine neuter)
допото́пною (feminine instrumental)
допото́пними (instrumental plural)
допото́пному (locative masculine neuter)
допото́пнім (locative masculine neuter)
допото́пній (feminine locative)
допото́пних (locative plural)

From до- (do-) + пото́п (potóp) + -ний (-nyj); literally, “before the flood”. Compare Russian допото́пный (dopotópnyj), Belarusian дапато́пны (dapatópny).

af

(biblical) antediluvian (pertaining or belonging to the time prior to Noah's Flood)


писемний

uk-adj

писе́мний • (pysémnyj) (abstract noun писе́мність)

писе́мний (canonical)
pysémnyj (romanization)
писе́мність (abstract-noun)
писе́мний (masculine nominative)
писе́мне (neuter nominative)
писе́мна (feminine nominative)
писе́мні (nominative plural)
писе́много (genitive masculine neuter)
писе́мної (feminine genitive)
писе́мних (genitive plural)
писе́мному (dative masculine neuter)
писе́мній (dative feminine)
писе́мним (dative plural)
писе́много (accusative animate masculine)
писе́мне (accusative neuter)
писе́мну (accusative feminine)
писе́мних (accusative animate plural)
писе́мний (accusative inanimate masculine)
писе́мні (accusative inanimate plural)
писе́мним (instrumental masculine neuter)
писе́мною (feminine instrumental)
писе́мними (instrumental plural)
писе́мному (locative masculine neuter)
писе́мнім (locative masculine neuter)
писе́мній (feminine locative)
писе́мних (locative plural)

Uk-писемний.ogg

From письмо́ (pysʹmó) + -ний (-nyj). Compare Russian пи́сьменный (písʹmennyj), Polish pisemny.

(dated) writing (attributive) (intended for the purpose of writing)


письмовий

письмо́вий • (pysʹmóvyj) (adverb письмо́во)

письмо́вий (canonical)
pysʹmóvyj (romanization)
письмо́во (adverb)
письмо́вий (masculine nominative)
письмо́ве (neuter nominative)
письмо́ва (feminine nominative)
письмо́ві (nominative plural)
письмо́вого (genitive masculine neuter)
письмо́вої (feminine genitive)
письмо́вих (genitive plural)
письмо́вому (dative masculine neuter)
письмо́вій (dative feminine)
письмо́вим (dative plural)
письмо́вого (accusative animate masculine)
письмо́ве (accusative neuter)
письмо́ву (accusative feminine)
письмо́вих (accusative animate plural)
письмо́вий (accusative inanimate masculine)
письмо́ві (accusative inanimate plural)
письмо́вим (instrumental masculine neuter)
письмо́вою (feminine instrumental)
письмо́вими (instrumental plural)
письмо́вому (locative masculine neuter)
письмо́вім (locative masculine neuter)
письмо́вій (feminine locative)
письмо́вих (locative plural)

Uk-письмовий.ogg

From письмо́ (pysʹmó) + -о́вий (-óvyj). Compare Belarusian пісьмо́вы (pisʹmóvy).

af

письмо́ (pysʹmó) + -о́вий (-óvyj)

письмо́ва ві́дповідь

письмо́ва зго́да

письмо́ва мо́ва ― pysʹmóva móva ― written language

письмо́ва уго́да

письмо́ве запро́шення


невизначений

uk-adj

неви́значений

неви́значено

неви́значеність

неви́значений • (nevýznačenyj) (adverb неви́значено, abstract noun неви́значеність)

неви́значений (canonical)
nevýznačenyj (romanization)
неви́значено (adverb)
неви́значеність (abstract-noun)
неви́значений (masculine nominative)
неви́значене (neuter nominative)
неви́значена (feminine nominative)
неви́значені (nominative plural)
неви́значеного (genitive masculine neuter)
неви́значеної (feminine genitive)
неви́значених (genitive plural)
неви́значеному (dative masculine neuter)
неви́значеній (dative feminine)
неви́значеним (dative plural)
неви́значеного (accusative animate masculine)
неви́значене (accusative neuter)
неви́значену (accusative feminine)
неви́значених (accusative animate plural)
неви́значений (accusative inanimate masculine)
неви́значені (accusative inanimate plural)
неви́значеним (instrumental masculine neuter)
неви́значеною (feminine instrumental)
неви́значеними (instrumental plural)
неви́значеному (locative masculine neuter)
неви́значенім (locative masculine neuter)
неви́значеній (feminine locative)
неви́значених (locative plural)

uk-adecl

неви́значений

Uk-невизначений.ogg

From не- (ne-) + ви́значений (význačenyj).


підрозділ

uk-noun

підро́зділ<genu>

підро́зділ • (pidrózdil) m inan (genitive підро́зділу, nominative plural підро́зділи, genitive plural підро́зділів)

підро́зділ (canonical)
pidrózdil (romanization)
підро́зділу (genitive)
підро́зділи (nominative plural)
підро́зділів (genitive plural)
підро́зділ (nominative singular)
підро́зділи (nominative plural)
підро́зділу (genitive singular)
підро́зділів (genitive plural)
підро́зділові (dative singular)
підро́зділу (dative singular)
підро́зділам (dative plural)
підро́зділ (accusative singular)
підро́зділи (accusative plural)
підро́зділом (instrumental singular)
підро́зділами (instrumental plural)
підро́зділі (locative singular)
підро́зділах (locative plural)
підро́зділе (singular vocative)
підро́зділи (plural vocative)

uk-ndecl

підро́зділ<genu>

Uk-підрозділ.ogg

Deverbal from підрозділи́ти (pidrozdilýty). Compare Russian подразде́л (podrazdél), Belarusian падраздзе́л (padrazdzjél), Polish podrozdział.

deverbal

підрозділи́ти


заповіт

uk-noun

запові́т • (zapovít) m inan (genitive запові́та, nominative plural запові́ти, genitive plural запові́тів)

запові́т (canonical)
zapovít (romanization)
запові́та (genitive)
запові́ти (nominative plural)
запові́тів (genitive plural)
запові́т (nominative singular)
запові́ти (nominative plural)
запові́та (genitive singular)
запові́тів (genitive plural)
запові́тові (dative singular)
запові́ту (dative singular)
запові́там (dative plural)
запові́т (accusative singular)
запові́ти (accusative plural)
запові́том (instrumental singular)
запові́тами (instrumental plural)
запові́ті (locative singular)
запові́тах (locative plural)
запові́те (singular vocative)
запові́ти (plural vocative)

Uk-заповіт.ogg

From Proto-Slavic *zapovědь, later reanalyzed by analogy with Proto-Slavic *zavětъ. Cognate with Belarusian запаве́т (zapavjét); compare also the normative Russian заве́т (zavét).

(biblical) testament (part of the Bible)


присудок

при́судок<*>

присудко́вий

при́судок • (prýsudok) m inan (genitive при́судка, nominative plural при́судки, genitive plural при́судків, relational adjective присудко́вий)

при́судок (canonical)
prýsudok (romanization)
при́судка (genitive)
при́судки (nominative plural)
при́судків (genitive plural)
присудко́вий (adjective relational)
при́судок (nominative singular)
при́судки (nominative plural)
при́судка (genitive singular)
при́судків (genitive plural)
при́судкові (dative singular)
при́судку (dative singular)
при́судкам (dative plural)
при́судок (accusative singular)
при́судки (accusative plural)
при́судком (instrumental singular)
при́судками (instrumental plural)
при́судку (locative singular)
при́судках (locative plural)
при́судку (singular vocative)
при́судки (plural vocative)

uk-ndecl

при́судок<*.locu>

First attested in 1862. Borrowed from Czech přísudek, from přisoudit, cognate with Ukrainian присуди́ти (prysudýty).

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:присудок


від-

Inherited from Proto-Slavic *otъ-; see *otъ for further information.

від- (vid-) + вести́ impf (vestý, “to lead”) → відвести́ pf (vidvestý, “to lead away, to divert”)

від- (vid-) + кри́ти impf (krýty, “to cover, to hide”) → відкри́ти pf (vidkrýty, “to discover, to open”)

від- (vid-) + пусти́ти impf (pustýty, “to let (go)”) → відпусти́ти pf (vidpustýty, “to set free, to let leave”)

(used with verbs) dis-, away; indicates movement apart or separation


пестливий

uk-adj

пестли́вість

пестли́вий • (pestlývyj) (adverb пестли́во, abstract noun пестли́вість)

пестли́вий (canonical)
pestlývyj (romanization)
пестли́во (adverb)
пестли́вість (abstract-noun)
пестли́вий (masculine nominative)
пестли́ве (neuter nominative)
пестли́ва (feminine nominative)
пестли́ві (nominative plural)
пестли́вого (genitive masculine neuter)
пестли́вої (feminine genitive)
пестли́вих (genitive plural)
пестли́вому (dative masculine neuter)
пестли́вій (dative feminine)
пестли́вим (dative plural)
пестли́вого (accusative animate masculine)
пестли́ве (accusative neuter)
пестли́ву (accusative feminine)
пестли́вих (accusative animate plural)
пестли́вий (accusative inanimate masculine)
пестли́ві (accusative inanimate plural)
пестли́вим (instrumental masculine neuter)
пестли́вою (feminine instrumental)
пестли́вими (instrumental plural)
пестли́вому (locative masculine neuter)
пестли́вім (locative masculine neuter)
пестли́вій (feminine locative)
пестли́вих (locative plural)

Uk-пестливий.ogg

From пе́сти́ти (péstýty) + -ли́вий (-lývyj). Compare Polish pieszczotliwy.

af

пе́сти́ти (péstýty) + -ли́вий (-lývyj)

(linguistics) caressive, hypocoristic, pet (attributive) (indicating affection, endearment or intimacy)


зменшувальний

uk-adj

зме́ншувальний

зме́ншувальний • (zménšuvalʹnyj)

зме́ншувальний (canonical)
zménšuvalʹnyj (romanization)
зме́ншувальний (masculine nominative)
зме́ншувальне (neuter nominative)
зме́ншувальна (feminine nominative)
зме́ншувальні (nominative plural)
зме́ншувального (genitive masculine neuter)
зме́ншувальної (feminine genitive)
зме́ншувальних (genitive plural)
зме́ншувальному (dative masculine neuter)
зме́ншувальній (dative feminine)
зме́ншувальним (dative plural)
зме́ншувального (accusative animate masculine)
зме́ншувальне (accusative neuter)
зме́ншувальну (accusative feminine)
зме́ншувальних (accusative animate plural)
зме́ншувальний (accusative inanimate masculine)
зме́ншувальні (accusative inanimate plural)
зме́ншувальним (instrumental masculine neuter)
зме́ншувальною (feminine instrumental)
зме́ншувальними (instrumental plural)
зме́ншувальному (locative masculine neuter)
зме́ншувальнім (locative masculine neuter)
зме́ншувальній (feminine locative)
зме́ншувальних (locative plural)

uk-adecl

зме́ншувальний

From зме́ншувати (zménšuvaty) + а́льний (álʹnyj).


гумореска

uk-noun

гуморе́ска<*>

гуморе́ска • (humoréska) f inan (genitive гуморе́ски, nominative plural гуморе́ски, genitive plural гуморе́сок)

гуморе́ска (canonical)
humoréska (romanization)
гуморе́ски (genitive)
гуморе́ски (nominative plural)
гуморе́сок (genitive plural)
гуморе́ска (nominative singular)
гуморе́ски (nominative plural)
гуморе́ски (genitive singular)
гуморе́сок (genitive plural)
гуморе́сці (dative singular)
гуморе́скам (dative plural)
гуморе́ску (accusative singular)
гуморе́ски (accusative plural)
гуморе́скою (instrumental singular)
гуморе́сками (instrumental plural)
гуморе́сці (locative singular)
гуморе́сках (locative plural)
гуморе́ско (singular vocative)
гуморе́ски (plural vocative)

uk-ndecl

гуморе́ска<*>

[ɦʊmɔˈrɛskɐ]

Uk-гумореска.ogg

Borrowed from Polish humoreska, from German Humoreske.


відступ

uk-noun

ві́дступ<genu>

ві́дступ • (vídstup) m inan (genitive ві́дступу, nominative plural ві́дступи, genitive plural ві́дступів)

ві́дступ (canonical)
vídstup (romanization)
ві́дступу (genitive)
ві́дступи (nominative plural)
ві́дступів (genitive plural)
ві́дступ (nominative singular)
ві́дступи (nominative plural)
ві́дступу (genitive singular)
ві́дступів (genitive plural)
ві́дступові (dative singular)
ві́дступу (dative singular)
ві́дступам (dative plural)
ві́дступ (accusative singular)
ві́дступи (accusative plural)
ві́дступом (instrumental singular)
ві́дступами (instrumental plural)
ві́дступі (locative singular)
ві́дступах (locative plural)
ві́дступе (singular vocative)
ві́дступи (plural vocative)

uk-ndecl

ві́дступ<genu>

Uk-відступ.ogg

Deverbal from відступи́ти (vidstupýty). Compare Russian о́тступ (ótstup) and отступле́ние (otstuplénije), Belarusian во́дступ (vódstup), Polish odstęp.


стенограма

uk-noun

стеногра́ма<>

стеногра́мний

стеногра́ма • (stenohráma) f inan (genitive стеногра́ми, nominative plural стеногра́ми, genitive plural стеногра́м, relational adjective стеногра́мний)

стеногра́ма (canonical)
stenohráma (romanization)
стеногра́ми (genitive)
стеногра́ми (nominative plural)
стеногра́м (genitive plural)
стеногра́мний (adjective relational)
стеногра́ма (nominative singular)
стеногра́ми (nominative plural)
стеногра́ми (genitive singular)
стеногра́м (genitive plural)
стеногра́мі (dative singular)
стеногра́мам (dative plural)
стеногра́му (accusative singular)
стеногра́ми (accusative plural)
стеногра́мою (instrumental singular)
стеногра́мами (instrumental plural)
стеногра́мі (locative singular)
стеногра́мах (locative plural)
стеногра́мо (singular vocative)
стеногра́ми (plural vocative)

uk-ndecl

стеногра́ма<>

Possibly borrowed from French sténogramme. Compare Russian стеногра́мма (stenográmma), Belarusian стэнагра́ма (stenahráma), Polish stenogram.

cog

стеногра́мма

verbatim record, verbatim report, transcript


єр

uk-noun

єр • (jer) m inan (genitive є́ра, nominative plural є́ри, genitive plural є́рів)

jer (romanization)
є́ра (genitive)
є́ри (nominative plural)
є́рів (genitive plural)
єр (nominative singular)
є́ри (nominative plural)
є́ра (genitive singular)
є́рів (genitive plural)
є́рові (dative singular)
є́ру (dative singular)
є́рам (dative plural)
єр (accusative singular)
є́ри (accusative plural)
є́ром (instrumental singular)
є́рами (instrumental plural)
є́рі (locative singular)
є́рах (locative plural)
є́ре (singular vocative)
є́ри (plural vocative)

Borrowed from Old Church Slavonic ѥръ (jerŭ).

bor+

тверди́й знак
твердий знак#Ukrainian

(obsolete) letter "ъ", now called тверди́й знак (tverdýj znak)


висловлювання

uk-noun

висло́влювання<loci:ju>

висло́влювання • (vyslóvljuvannja) n inan (genitive висло́влювання, nominative plural висло́влювання, genitive plural висло́влювань)

висло́влювання (canonical)
vyslóvljuvannja (romanization)
висло́влювання (genitive)
висло́влювання (nominative plural)
висло́влювань (genitive plural)
висло́влювання (nominative singular)
висло́влювання (nominative plural)
висло́влювання (genitive singular)
висло́влювань (genitive plural)
висло́влюванню (dative singular)
висло́влюванням (dative plural)
висло́влювання (accusative singular)
висло́влювання (accusative plural)
висло́влюванням (instrumental singular)
висло́влюваннями (instrumental plural)
висло́влюванні (locative singular)
висло́влюванню (locative singular)
висло́влюваннях (locative plural)
висло́влювання (singular vocative)
висло́влювання (plural vocative)

uk-ndecl

висло́влювання<loci:ju>

[ʋesˈɫɔu̯lʲʊʋɐnʲːɐ]

Uk-висловлювання.ogg

From висло́влювати (vyslóvljuvaty) + -а́ння (-ánnja).

af

висло́влювати

expression, statement, utterance (something expressed in speech; instance of stating thoughts, ideas, feelings etc.)


тризуб

uk-noun

тризу́б • (tryzúb) m inan (genitive тризу́ба, nominative plural тризу́би, genitive plural тризубі́в)

тризу́б (canonical)
tryzúb (romanization)
тризу́ба (genitive)
тризу́би (nominative plural)
тризубі́в (genitive plural)
тризу́б (nominative singular)
тризу́би (nominative plural)
тризу́ба (genitive singular)
тризубі́в (genitive plural)
тризу́бові (dative singular)
тризу́бу (dative singular)
тризуба́м (dative plural)
тризу́б (accusative singular)
тризу́би (accusative plural)
тризу́бом (instrumental singular)
тризуба́ми (instrumental plural)
тризу́бі (locative singular)
тризуба́х (locative plural)
тризу́бе (singular vocative)
тризу́би (plural vocative)

→ English: tryzub

→ Japanese: トルィズーブ

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-тризуб.wav

тризу́бець

a trident that is not the national emblem of Ukraine


мій кіт дуже дурний)))
mij kit duže durnyj)))
my cat is being very stupid lol

(Internet slang, text messaging, humorous) LOL, an expression of laughter or amusement.


сурдопереклад

сурдопере́клад<sg.genu>

сурдопере́клад • (surdoperéklad) m inan (genitive сурдопере́кладу, uncountable)

сурдопере́клад (canonical)
surdoperéklad (romanization)
сурдопере́кладу (genitive)
сурдопере́клад (nominative singular)
сурдопере́кладу (genitive singular)
сурдопере́кладові (dative singular)
сурдопере́кладу (dative singular)
сурдопере́клад (accusative singular)
сурдопере́кладом (instrumental singular)
сурдопере́кладу (locative singular)
сурдопере́кладі (locative singular)
сурдопере́кладе (singular vocative)

uk-ndecl

сурдопере́клад<sg.genu>

From сурдо- (surdo-) + пере́клад (peréklad).

sign language interpretation, sign language interpreting, sign language translation


новотвір

uk-noun

новотві́р<io.genu>

новотві́р • (novotvír) m inan (genitive новотво́ру, nominative plural новотво́ри, genitive plural новотво́рів)

новотві́р (canonical)
novotvír (romanization)
новотво́ру (genitive)
новотво́ри (nominative plural)
новотво́рів (genitive plural)
новотві́р (nominative singular)
новотво́ри (nominative plural)
новотво́ру (genitive singular)
новотво́рів (genitive plural)
новотво́рові (dative singular)
новотво́ру (dative singular)
новотво́рам (dative plural)
новотві́р (accusative singular)
новотво́ри (accusative plural)
новотво́ром (instrumental singular)
новотво́рами (instrumental plural)
новотво́рі (locative singular)
новотво́рах (locative plural)
новотво́ре (singular vocative)
новотво́ри (plural vocative)

uk-ndecl

новотві́р<io.genu>

нови́й (novýj) + -о- (-o-) + твір (tvir). Compare Czech novotvar, Polish nowotwór.


розбір

uk-noun

ро́збір or розбі́р • (rózbir or rozbír) m inan (genitive ро́збору or розбо́ру, nominative plural ро́збори or розбо́ри, genitive plural ро́зборів or розбо́рів)

ро́збір (canonical)
розбі́р (canonical)
rózbir (romanization)
rozbír (romanization)
ро́збору (genitive)
розбо́ру (genitive)
ро́збори (nominative plural)
розбо́ри (nominative plural)
ро́зборів (genitive plural)
розбо́рів (genitive plural)
ро́збір (nominative singular)
розбі́р (nominative singular)
ро́збори (nominative plural)
розбо́ри (nominative plural)
ро́збору (genitive singular)
розбо́ру (genitive singular)
ро́зборів (genitive plural)
розбо́рів (genitive plural)
ро́зборові (dative singular)
ро́збору (dative singular)
розбо́рові (dative singular)
розбо́ру (dative singular)
ро́зборам (dative plural)
розбо́рам (dative plural)
ро́збір (accusative singular)
розбі́р (accusative singular)
ро́збори (accusative plural)
розбо́ри (accusative plural)
ро́збором (instrumental singular)
розбо́ром (instrumental singular)
ро́зборами (instrumental plural)
розбо́рами (instrumental plural)
ро́зборі (locative singular)
розбо́рі (locative singular)
ро́зборах (locative plural)
розбо́рах (locative plural)
ро́зборе (singular vocative)
розбо́ре (singular vocative)
ро́збори (plural vocative)
розбо́ри (plural vocative)

Deverbal from розбира́ти (rozbyráty). Compare Russian разбо́р (razbór), Czech rozbor.

морфологі́чний розбір


новомова

новомо́ва<sg>

новомо́ва • (novomóva) f inan (genitive новомо́ви, uncountable)

новомо́ва (canonical)
novomóva (romanization)
новомо́ви (genitive)
новомо́ва (nominative singular)
новомо́ви (genitive singular)
новомо́ві (dative singular)
новомо́ву (accusative singular)
новомо́вою (instrumental singular)
новомо́ві (locative singular)
новомо́во (singular vocative)

uk-ndecl

новомо́ва<sg>

George Orwell
Nineteen Eighty-Four
uk:новомова

нови́й (novýj) + -о- (-o-) + мо́ва (móva), literally “neolanguage”; calque of English Newspeak, from George Orwell's Nineteen Eighty-Four.

af

(figuratively) similar language practice of totalitarian regimes


озвучувати

uk-verb

озву́чувати • (ozvúčuvaty) impf (perfective озву́чити)

озву́чувати (canonical)
ozvúčuvaty (romanization)
озву́чити (perfective)
озву́чувати (imperfective infinitive)
озву́чувать (imperfective infinitive)
озву́чуючи (adverbial imperfective present)
озву́чувавши (adverbial imperfective past)
озву́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду озву́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду озву́чувать (first-person future imperfective singular)
озву́чуватиму (first-person future imperfective singular)
озву́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш озву́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш озву́чувать (future imperfective second-person singular)
озву́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
озву́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де озву́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де озву́чувать (future imperfective singular third-person)
озву́чуватиме (future imperfective singular third-person)
озву́чуєм (first-person imperfective plural present)
озву́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо озву́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо озву́чувать (first-person future imperfective plural)
озву́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
озву́чуватимем (first-person future imperfective plural)
озву́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете озву́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете озву́чувать (future imperfective plural second-person)
озву́чуватимете (future imperfective plural second-person)
озву́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть озву́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть озву́чувать (future imperfective plural third-person)
озву́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
озву́чуймо (first-person imperative plural)
озву́чуй (imperative second-person singular)
озву́чуйте (imperative plural second-person)
озву́чував (masculine past singular)
озву́чували (masculine past plural)
озву́чувала (feminine past singular)
озву́чували (feminine past plural)
озву́чувало (neuter past singular)
озву́чували (neuter past plural)

From озву́чити (ozvúčyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian озву́чивать (ozvúčivatʹ).

to voice, to give voice to, to give utterance to (express in speech: opinions, thoughts etc.)


озвучити

озву́чити • (ozvúčyty) pf (imperfective озву́чувати)

озву́чити (canonical)
ozvúčyty (romanization)
озву́чувати (imperfective)
озву́чити (infinitive perfective)
озву́чить (infinitive perfective)
озву́чений (passive past perfective)
impersonal: озву́чено (passive past perfective)
озву́чивши (adverbial past perfective)
озву́чу (first-person future perfective singular)
озву́чиш (future perfective second-person singular)
озву́чить (future perfective singular third-person)
озву́чим (first-person future perfective plural)
озву́чимо (first-person future perfective plural)
озву́чите (future perfective plural second-person)
озву́чать (future perfective plural third-person)
озву́чмо (first-person imperative plural)
озву́ч (imperative second-person singular)
озву́чте (imperative plural second-person)
озву́чив (masculine past singular)
озву́чили (masculine past plural)
озву́чила (feminine past singular)
озву́чили (feminine past plural)
озву́чило (neuter past singular)
озву́чили (neuter past plural)

Uk-озвучити.ogg

From о- (o-) + звук (zvuk) + -ити (-yty). Compare Russian озву́чить (ozvúčitʹ).


гобіт

uk-noun

го́біт • (hóbit) m pers (genitive го́біта, nominative plural го́біти, genitive plural го́бітів)

го́біт (canonical)
hóbit (romanization)
го́біта (genitive)
го́біти (nominative plural)
го́бітів (genitive plural)
го́біт (nominative singular)
го́біти (nominative plural)
го́біта (genitive singular)
го́бітів (genitive plural)
го́бітові (dative singular)
го́біту (dative singular)
го́бітам (dative plural)
го́біта (accusative singular)
го́бітів (accusative plural)
го́бітом (instrumental singular)
го́бітами (instrumental plural)
го́бітові (locative singular)
го́біті (locative singular)
го́бітах (locative plural)
го́біте (singular vocative)
го́біти (plural vocative)


керувати

tlb

(intransitive, + instrumental, rarely transitive)

керува́ти (canonical)
keruváty (romanization)
керува́ти (imperfective infinitive)
керува́ть (imperfective infinitive)
керо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: керо́вано (imperfective passive past)
керу́ючи (adverbial imperfective present)
керува́вши (adverbial imperfective past)
керу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду керува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду керува́ть (first-person future imperfective singular)
керува́тиму (first-person future imperfective singular)
керу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш керува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш керува́ть (future imperfective second-person singular)
керува́тимеш (future imperfective second-person singular)
керу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де керува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де керува́ть (future imperfective singular third-person)
керува́тиме (future imperfective singular third-person)
керу́єм (first-person imperfective plural present)
керу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо керува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо керува́ть (first-person future imperfective plural)
керува́тимемо (first-person future imperfective plural)
керува́тимем (first-person future imperfective plural)
керу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете керува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете керува́ть (future imperfective plural second-person)
керува́тимете (future imperfective plural second-person)
керу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть керува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть керува́ть (future imperfective plural third-person)
керува́тимуть (future imperfective plural third-person)
керу́ймо (first-person imperative plural)
керу́й (imperative second-person singular)
керу́йте (imperative plural second-person)
керува́в (masculine past singular)
керува́ли (masculine past plural)
керува́ла (feminine past singular)
керува́ли (feminine past plural)
керува́ло (neuter past singular)
керува́ли (neuter past plural)

Uk-керувати.ogg

uk:Мельничук Олександр Савич

Inherited from Old Ruthenian керовати (kerovati), from Polish kierować, from German kehren, From Middle High German kēren, from Old High German kēran or cherren. With -ува́ти (-uváty) suffix. Cognate with Belarusian кірава́ць (kiravácʹ).

inh+

(grammar) to govern (require that a certain preposition, grammatical case, etc. be used)