пом'якшувати

uk-verb

пом'я́кшувати

пом'я́кшувати • (pomʺjákšuvaty) impf (perfective пом'якши́ти)

пом'я́кшувати (canonical)
pomʺjákšuvaty (romanization)
пом'якши́ти (perfective)
пом'я́кшувати (imperfective infinitive)
пом'я́кшувать (imperfective infinitive)
пом'я́кшуючи (adverbial imperfective present)
пом'я́кшувавши (adverbial imperfective past)
пом'я́кшую (first-person imperfective present singular)
бу́ду пом'я́кшувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду пом'я́кшувать (first-person future imperfective singular)
пом'я́кшуватиму (first-person future imperfective singular)
пом'я́кшуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш пом'я́кшувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш пом'я́кшувать (future imperfective second-person singular)
пом'я́кшуватимеш (future imperfective second-person singular)
пом'я́кшує (imperfective present singular third-person)
бу́де пом'я́кшувати (future imperfective singular third-person)
бу́де пом'я́кшувать (future imperfective singular third-person)
пом'я́кшуватиме (future imperfective singular third-person)
пом'я́кшуєм (first-person imperfective plural present)
пом'я́кшуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо пом'я́кшувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо пом'я́кшувать (first-person future imperfective plural)
пом'я́кшуватимемо (first-person future imperfective plural)
пом'я́кшуватимем (first-person future imperfective plural)
пом'я́кшуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете пом'я́кшувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете пом'я́кшувать (future imperfective plural second-person)
пом'я́кшуватимете (future imperfective plural second-person)
пом'я́кшують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть пом'я́кшувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть пом'я́кшувать (future imperfective plural third-person)
пом'я́кшуватимуть (future imperfective plural third-person)
пом'я́кшуймо (first-person imperative plural)
пом'я́кшуй (imperative second-person singular)
пом'я́кшуйте (imperative plural second-person)
пом'я́кшував (masculine past singular)
пом'я́кшували (masculine past plural)
пом'я́кшувала (feminine past singular)
пом'я́кшували (feminine past plural)
пом'я́кшувало (neuter past singular)
пом'я́кшували (neuter past plural)

Uk-пом'якшувати.ogg

From пом'якши́ти (pomʺjakšýty) + -ювати (-juvaty).

af

(phonetics) to palatalize, to palatize, to soften


пом'якшити

uk-verb

пом'я́кшувати

пом'якши́ти • (pomʺjakšýty) pf (imperfective пом'я́кшувати)

пом'якши́ти (canonical)
pomʺjakšýty (romanization)
пом'я́кшувати (imperfective)
пом'якши́ти (infinitive perfective)
пом'якши́ть (infinitive perfective)
пом'я́кшений (passive past perfective)
impersonal: пом'я́кшено (passive past perfective)
пом'якши́вши (adverbial past perfective)
пом'якшу́ (first-person future perfective singular)
пом'якши́ш (future perfective second-person singular)
пом'якши́ть (future perfective singular third-person)
пом'якши́м (first-person future perfective plural)
пом'якшимо́ (first-person future perfective plural)
пом'якшите́ (future perfective plural second-person)
пом'якша́ть (future perfective plural third-person)
пом'якші́м (first-person imperative plural)
пом'якші́мо (first-person imperative plural)
пом'якши́ (imperative second-person singular)
пом'якші́ть (imperative plural second-person)
пом'якши́в (masculine past singular)
пом'якши́ли (masculine past plural)
пом'якши́ла (feminine past singular)
пом'якши́ли (feminine past plural)
пом'якши́ло (neuter past singular)
пом'якши́ли (neuter past plural)

Uk-пом'якшити.ogg

From по- (po-) + м'якши́ти (mʺjakšýty), from м'яки́й (mʺjakýj).


палаталізувати

палаталізува́ти

палаталізува́ти • (palatalizuváty) impf or pf

палаталізува́ти (canonical)
palatalizuváty (romanization)
палаталізува́ти (infinitive)
палаталізува́ть (infinitive)
палаталізо́ваний (passive past)
impersonal: палаталізо́вано (passive past)
палаталізу́ючи (adverbial present)
палаталізува́вши (adverbial past)
палаталізу́ю (first-person future singular)
бу́ду палаталізува́ти (first-person singular)
бу́ду палаталізува́ть (first-person singular)
палаталізува́тиму (first-person singular)
палаталізу́єш (future second-person singular)
бу́деш палаталізува́ти (second-person singular)
бу́деш палаталізува́ть (second-person singular)
палаталізува́тимеш (second-person singular)
палаталізу́є (future singular third-person)
бу́де палаталізува́ти (singular third-person)
бу́де палаталізува́ть (singular third-person)
палаталізува́тиме (singular third-person)
палаталізу́єм (first-person future plural)
палаталізу́ємо (first-person future plural)
бу́демо палаталізува́ти (first-person plural)
бу́демо палаталізува́ть (first-person plural)
палаталізува́тимемо (first-person plural)
палаталізува́тимем (first-person plural)
палаталізу́єте (future plural second-person)
бу́дете палаталізува́ти (plural second-person)
бу́дете палаталізува́ть (plural second-person)
палаталізува́тимете (plural second-person)
палаталізу́ють (future plural third-person)
бу́дуть палаталізува́ти (plural third-person)
бу́дуть палаталізува́ть (plural third-person)
палаталізува́тимуть (plural third-person)
палаталізу́ймо (first-person imperative plural)
палаталізу́й (imperative second-person singular)
палаталізу́йте (imperative plural second-person)
палаталізува́в (masculine past singular)
палаталізува́ли (masculine past plural)
палаталізува́ла (feminine past singular)
палаталізува́ли (feminine past plural)
палаталізува́ло (neuter past singular)
палаталізува́ли (neuter past plural)

From палаталіз(а́ція) (palataliz(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian палатализова́ть (palatalizovátʹ), Belarusian палаталізава́ць (palatalizavácʹ), Polish palatalizować.

af

палаталізація

палаталіз(а́ція)

cog

палатализова́ть

палаталізава́ць

(transitive, phonetics) to palatalize, to palatize (pronounce a sound with the tongue against the palate of the mouth)


палаталізація

uk-noun

палаталіза́ція<sg>

палаталіза́ція • (palatalizácija) f inan (genitive палаталіза́ції, uncountable)

палаталіза́ція (canonical)
palatalizácija (romanization)
палаталіза́ції (genitive)
палаталіза́ція (nominative singular)
палаталіза́ції (genitive singular)
палаталіза́ції (dative singular)
палаталіза́цію (accusative singular)
палаталіза́цією (instrumental singular)
палаталіза́ції (locative singular)
палаталіза́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

палаталіза́ція<sg>

па‧ла‧та‧лі‧за‧ція

Derived via Western European languages from Latin palātālis. Compare Russian палатализа́ция (palatalizácija), Belarusian палаталіза́цыя (palatalizácyja), Polish palatalizacja. By surface analysis, палаталіз- (palataliz-) + -ація (-acija)

cog

палатализа́ция

палаталіза́цыя


символізм

uk-noun

символі́зм<sg.genu>

символі́зм • (symvolízm) m inan (genitive символі́зму, uncountable)

символі́зм (canonical)
symvolízm (romanization)
символі́зму (genitive)
символі́зм (nominative singular)
символі́зму (genitive singular)
символі́змові (dative singular)
символі́зму (dative singular)
символі́зм (accusative singular)
символі́змом (instrumental singular)
символі́зму (locative singular)
символі́змі (locative singular)
символі́зме (singular vocative)

uk-ndecl

символі́зм<sg.genu>

Borrowed from French symbolisme. By surface analysis, си́мвол (sýmvol) + -і́зм (-ízm). Compare Russian символи́зм (simvolízm), Belarusian сімвалі́зм (simvalízm).


фонологія

uk-noun

фоноло́гія<sg>

фонологі́чний

фоноло́гія • (fonolóhija) f inan (genitive фоноло́гії, uncountable, relational adjective фонологі́чний)

фоноло́гія (canonical)
fonolóhija (romanization)
фоноло́гії (genitive)
фонологі́чний (adjective relational)
фоноло́гія (nominative singular)
фоноло́гії (genitive singular)
фоноло́гії (dative singular)
фоноло́гію (accusative singular)
фоноло́гією (instrumental singular)
фоноло́гії (locative singular)
фоноло́гіє (singular vocative)

uk-ndecl

фоноло́гія<sg>

[fɔnɔˈɫɔɦʲijɐ]

From Ancient Greek φωνή (phōnḗ, “voice, sound”) + -λογία (-logía). With -ло́гія (-lóhija) ending. Compare Russian фоноло́гия (fonológija), Belarusian фанало́гія (fanalóhija), Polish fonologia.

der

uk:фонологія


іншомовний

uk-adj

іншомо́вний • (inšomóvnyj)

іншомо́вний (canonical)
inšomóvnyj (romanization)
іншомо́вний (masculine nominative)
іншомо́вне (neuter nominative)
іншомо́вна (feminine nominative)
іншомо́вні (nominative plural)
іншомо́вного (genitive masculine neuter)
іншомо́вної (feminine genitive)
іншомо́вних (genitive plural)
іншомо́вному (dative masculine neuter)
іншомо́вній (dative feminine)
іншомо́вним (dative plural)
іншомо́вного (accusative animate masculine)
іншомо́вне (accusative neuter)
іншомо́вну (accusative feminine)
іншомо́вних (accusative animate plural)
іншомо́вний (accusative inanimate masculine)
іншомо́вні (accusative inanimate plural)
іншомо́вним (instrumental masculine neuter)
іншомо́вною (feminine instrumental)
іншомо́вними (instrumental plural)
іншомо́вному (locative masculine neuter)
іншомо́внім (locative masculine neuter)
іншомо́вній (feminine locative)
іншомо́вних (locative plural)

From і́нший (ínšyj, “another, other”) + -о- (-o-) + мо́ва (móva, “language”) + -ний (-nyj).


ґвара

uk-noun

ґва́ра • (gvára) f inan (genitive ґва́ри, nominative plural ґва́ри, genitive plural ґвар)

ґва́ра (canonical)
gvára (romanization)
ґва́ри (genitive)
ґва́ри (nominative plural)
ґвар (genitive plural)
ґва́ра (nominative singular)
ґва́ри (nominative plural)
ґва́ри (genitive singular)
ґвар (genitive plural)
ґва́рі (dative singular)
ґва́рам (dative plural)
ґва́ру (accusative singular)
ґва́ри (accusative plural)
ґва́рою (instrumental singular)
ґва́рами (instrumental plural)
ґва́рі (locative singular)
ґва́рах (locative plural)
ґва́ро (singular vocative)
ґва́ри (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-ґвара.wav

(linguistics, dialectal) A subdialect of a language (especially Polish)

льві́вська ґва́ра
львівська ґвара#Ukrainian

Such a subdialect spoken in Lviv: льві́вська ґва́ра (lʹvívsʹka gvára)


публіцистика

публіци́стика<sg>

публіцисти́чний

публіци́стика • (publicýstyka) f inan (genitive публіци́стики, uncountable, relational adjective публіцисти́чний)

публіци́стика (canonical)
publicýstyka (romanization)
публіци́стики (genitive)
публіцисти́чний (adjective relational)
публіци́стика (nominative singular)
публіци́стики (genitive singular)
публіци́стиці (dative singular)
публіци́стику (accusative singular)
публіци́стикою (instrumental singular)
публіци́стиці (locative singular)
публіци́стико (singular vocative)

uk-ndecl

публіци́стика<sg>

Borrowed from French publicistique. Compare Russian публици́стика (publicístika), Belarusian публіцы́стыка (publicýstyka), Polish publicystyka.

cog

публици́стика

публіцы́стыка


журналістика

uk-noun

журналі́стика<sg>

журналі́стський

журналісти́чний

журналі́стика • (žurnalístyka) f inan (genitive журналі́стики, uncountable, relational adjective журналі́стський or журналісти́чний)

журналі́стика (canonical)
žurnalístyka (romanization)
журналі́стики (genitive)
журналі́стський (adjective relational)
журналісти́чний (adjective relational)
журналі́стика (nominative singular)
журналі́стики (genitive singular)
журналі́стиці (dative singular)
журналі́стику (accusative singular)
журналі́стикою (instrumental singular)
журналі́стиці (locative singular)
журналі́стико (singular vocative)

uk-ndecl

журналі́стика<sg>

Borrowed from French journalistique. Compare Russian журнали́стика (žurnalístika), Belarusian журналі́стыка (žurnalístyka), Polish żurnalistyka.

cog

журнали́стика

журналі́стыка


фінал

uk-noun

фіна́л<genu>

фіна́л • (finál) m inan (genitive фіна́лу, nominative plural фіна́ли, genitive plural фіна́лів, relational adjective фіна́льний)

фіна́л (canonical)
finál (romanization)
фіна́лу (genitive)
фіна́ли (nominative plural)
фіна́лів (genitive plural)
фіна́льний (adjective relational)
фіна́л (nominative singular)
фіна́ли (nominative plural)
фіна́лу (genitive singular)
фіна́лів (genitive plural)
фіна́лові (dative singular)
фіна́лу (dative singular)
фіна́лам (dative plural)
фіна́л (accusative singular)
фіна́ли (accusative plural)
фіна́лом (instrumental singular)
фіна́лами (instrumental plural)
фіна́лі (locative singular)
фіна́лах (locative plural)
фіна́ле (singular vocative)
фіна́ли (plural vocative)

uk-ndecl

фіна́л<genu>

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from Italian finale, from Latin fīnālis. Compare Russian фина́л (finál), Belarusian фіна́л (finál), Polish finał.

фіна́л сезо́ну

finale (chronological conclusion of a series of narrative works)


хрестоматія

uk-noun

хрестома́тія<>

хрестоматі́йний

хрестома́тія • (xrestomátija) f inan (genitive хрестома́тії, nominative plural хрестома́тії, genitive plural хрестома́тій, relational adjective хрестоматі́йний)

хрестома́тія (canonical)
xrestomátija (romanization)
хрестома́тії (genitive)
хрестома́тії (nominative plural)
хрестома́тій (genitive plural)
хрестоматі́йний (adjective relational)
хрестома́тія (nominative singular)
хрестома́тії (nominative plural)
хрестома́тії (genitive singular)
хрестома́тій (genitive plural)
хрестома́тії (dative singular)
хрестома́тіям (dative plural)
хрестома́тію (accusative singular)
хрестома́тії (accusative plural)
хрестома́тією (instrumental singular)
хрестома́тіями (instrumental plural)
хрестома́тії (locative singular)
хрестома́тіях (locative plural)
хрестома́тіє (singular vocative)
хрестома́тії (plural vocative)

uk-ndecl

хрестома́тія<>

Uk-хрестоматія.ogg

Borrowed from Latin chrēstomathia, from Ancient Greek χρηστομάθεια (khrēstomátheia). Compare Russian хрестома́тия (xrestomátija), Belarusian хрэстама́тыя (xrestamátyja), Polish chrestomatia.

der

χρηστομάθεια

cog

хрестома́тия

хрэстама́тыя

chrestomathy, reader (collection of written passages compiled as a study guide)


антологія

uk-noun

антоло́гія<>

антологі́чний

антоло́гія • (antolóhija) f inan (genitive антоло́гії, nominative plural антоло́гії, genitive plural антоло́гій, relational adjective антологі́чний)

антоло́гія (canonical)
antolóhija (romanization)
антоло́гії (genitive)
антоло́гії (nominative plural)
антоло́гій (genitive plural)
антологі́чний (adjective relational)
антоло́гія (nominative singular)
антоло́гії (nominative plural)
антоло́гії (genitive singular)
антоло́гій (genitive plural)
антоло́гії (dative singular)
антоло́гіям (dative plural)
антоло́гію (accusative singular)
антоло́гії (accusative plural)
антоло́гією (instrumental singular)
антоло́гіями (instrumental plural)
антоло́гії (locative singular)
антоло́гіях (locative plural)
антоло́гіє (singular vocative)
антоло́гії (plural vocative)

uk-ndecl

антоло́гія<>

[ɐntɔˈɫɔɦʲijɐ]

Borrowed from Ancient Greek ἀνθολογία (anthología). Compare Russian антоло́гия (antológija), Belarusian антало́гія (antalóhija), Polish antologia.


збірка

uk-noun

збі́рка • (zbírka) f inan (genitive збі́рки, nominative plural збі́рки, genitive plural збі́рок, diminutive збі́рочка)

збі́рка (canonical)
zbírka (romanization)
збі́рки (genitive)
збі́рки (nominative plural)
збі́рок (genitive plural)
збі́рочка (diminutive)
збі́рка (nominative singular)
збі́рки (nominative plural)
збі́рки (genitive singular)
збі́рок (genitive plural)
збі́рці (dative singular)
збі́ркам (dative plural)
збі́рку (accusative singular)
збі́рки (accusative plural)
збі́ркою (instrumental singular)
збі́рками (instrumental plural)
збі́рці (locative singular)
збі́рках (locative plural)
збі́рко (singular vocative)
збі́рки (plural vocative)

From збір (zbir) + -ка (-ka). Compare Russian сбо́рка (sbórka, “assembly”), Belarusian збо́рка (zbórka, “assembly”), Polish zbiórka, Czech sbírka.

збі́рка тво́рів

collected works (literally, “collection of works”)

(literature) collection, miscellany (assemblage of writings)


видавництво

видавни́цтво<>

видавни́цький

видавни́цтво • (vydavnýctvo) n inan (genitive видавни́цтва, nominative plural видавни́цтва, genitive plural видавни́цтв, relational adjective видавни́чий or видавни́цький)

видавни́цтво (canonical)
vydavnýctvo (romanization)
видавни́цтва (genitive)
видавни́цтва (nominative plural)
видавни́цтв (genitive plural)
видавни́чий (adjective relational)
видавни́цький (adjective relational)
видавни́цтво (nominative singular)
видавни́цтва (nominative plural)
видавни́цтва (genitive singular)
видавни́цтв (genitive plural)
видавни́цтву (dative singular)
видавни́цтвам (dative plural)
видавни́цтво (accusative singular)
видавни́цтва (accusative plural)
видавни́цтвом (instrumental singular)
видавни́цтвами (instrumental plural)
видавни́цтві (locative singular)
видавни́цтвах (locative plural)
видавни́цтво (singular vocative)
видавни́цтва (plural vocative)

uk-ndecl

видавни́цтво<>

Uk-видавництво.ogg

From obsolete видавни́к (vydavnýk) + -цтво (-ctvo). Compare Polish wydawnictwo.


літературознавство

uk-noun

літературозна́вство<sg>

літературозна́вчий

літературозна́вство • (literaturoznávstvo) n inan (genitive літературозна́вства, uncountable, relational adjective літературозна́вчий)

літературозна́вство (canonical)
literaturoznávstvo (romanization)
літературозна́вства (genitive)
літературозна́вчий (adjective relational)
літературозна́вство (nominative singular)
літературозна́вства (genitive singular)
літературозна́вству (dative singular)
літературозна́вство (accusative singular)
літературозна́вством (instrumental singular)
літературозна́встві (locative singular)
літературозна́вство (singular vocative)

uk-ndecl

літературозна́вство<sg>

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-літературознавство.wav

From літерату́ра (literatúra) + -о- (-o-) + -зна́вство (-znávstvo). Compare Belarusian літаратуразнаўства (litaraturaznaŭstva), Polish literaturoznawstwo.

cog

літаратуразнаўства

literary criticism, literary science, literary studies


літературознавець

uk-noun

літературозна́вець<*.pr>

літературозна́виця

літературозна́вець • (literaturoznávecʹ) m pers (genitive літературозна́вця, nominative plural літературозна́вці, genitive plural літературозна́вців, feminine літературозна́виця)

літературозна́вець (canonical)
literaturoznávecʹ (romanization)
літературозна́вця (genitive)
літературозна́вці (nominative plural)
літературозна́вців (genitive plural)
літературозна́виця (feminine)
літературозна́вець (nominative singular)
літературозна́вці (nominative plural)
літературозна́вця (genitive singular)
літературозна́вців (genitive plural)
літературозна́вцеві (dative singular)
літературозна́вцю (dative singular)
літературозна́вцям (dative plural)
літературозна́вця (accusative singular)
літературозна́вців (accusative plural)
літературозна́вцем (instrumental singular)
літературозна́вцями (instrumental plural)
літературозна́вцеві (locative singular)
літературозна́вцю (locative singular)
літературозна́вці (locative singular)
літературозна́вцях (locative plural)
літературозна́вцю (singular vocative)
літературозна́вці (plural vocative)

uk-ndecl

літературозна́вець<*.pr>

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-літературознавець.wav

From літерату́ра (literatúra, “literature”) + -о- (-o-) + знаве́ць (znavécʹ, “expert”). Compare Belarusian літаратуразна́вец (litaraturaznávjec), Polish literaturoznawca.

cog

літаратуразна́вец

literary critic, literary expert, literary scholar (specialist in study of literature)


плітка

uk-noun

плі́тка • (plítka) f inan (genitive плі́тки, nominative plural плітки́, genitive plural пліто́к)

плі́тка (canonical)
plítka (romanization)
плі́тки (genitive)
плітки́ (nominative plural)
пліто́к (genitive plural)
плі́тка (nominative singular)
плітки́ (nominative plural)
плі́тки (genitive singular)
пліто́к (genitive plural)
плі́тці (dative singular)
плітка́м (dative plural)
плі́тку (accusative singular)
плітки́ (accusative plural)
плі́ткою (instrumental singular)
плітка́ми (instrumental plural)
плі́тці (locative singular)
плітка́х (locative plural)
плі́тко (singular vocative)
плітки́ (plural vocative)

From плести́ (plestý) + -ка (-ka). Compare Belarusian плётка (pljótka), Polish plotka, Slovak pletka (“intrigue”).

uk:Плітка (рід)
uk:Плітки

(chiefly in the plural) gossip, scuttlebutt, tittle-tattle (idle talk about someone’s private or personal matters, especially someone not present)


плітка

плі́тка • (plítka) f animal (genitive плі́тки, nominative plural плі́тки or плітки́, genitive plural плі́ток or пліто́к, diminutive плі́точка)

плі́тка (canonical)
plítka (romanization)
плі́тки (genitive)
плі́тки (nominative plural)
плітки́ (nominative plural)
плі́ток (genitive plural)
пліто́к (genitive plural)
плі́точка (diminutive)
плі́тка (nominative singular)
плі́тки (nominative plural)
плітки́ (nominative plural)
плі́тки (genitive singular)
плі́ток (genitive plural)
пліто́к (genitive plural)
плі́тці (dative singular)
плі́ткам (dative plural)
плітка́м (dative plural)
плі́тку (accusative singular)
плі́тки (accusative plural)
плі́ток (accusative plural)
плітки́ (accusative plural)
пліто́к (accusative plural)
плі́ткою (instrumental singular)
плі́тками (instrumental plural)
плітка́ми (instrumental plural)
плі́тці (locative singular)
плі́тках (locative plural)
плітка́х (locative plural)
плі́тко (singular vocative)
плі́тки (plural vocative)
плітки́ (plural vocative)

From пліть (plitʹ) + -ка (-ka). Compare Belarusian пло́тка (plótka), Polish płotka.

uk:Плітка (рід)
uk:Плітки

плі́тка звича́йна

Rutilus rutilus
Rutilus rutilus#Translingual

roach, common roach (fish of the species Rutilus rutilus)


шепіт

ше́піт • (šépit) m inan (genitive ше́поту, uncountable)

ше́піт (canonical)
šépit (romanization)
ше́поту (genitive)
ше́піт (nominative singular)
ше́поту (genitive singular)
ше́потові (dative singular)
ше́поту (dative singular)
ше́піт (accusative singular)
ше́потом (instrumental singular)
ше́поту (locative singular)
ше́поті (locative singular)
ше́поте (singular vocative)


письменство

письме́нство<sg>

письме́нство • (pysʹménstvo) n inan (genitive письме́нства, uncountable)

письме́нство (canonical)
pysʹménstvo (romanization)
письме́нства (genitive)
письме́нство (nominative singular)
письме́нства (genitive singular)
письме́нству (dative singular)
письме́нство (accusative singular)
письме́нством (instrumental singular)
письме́нстві (locative singular)
письме́нство (singular vocative)

uk-ndecl

письме́нство<sg>

From письме́н(ний) (pysʹmén(nyj)) + -ство (-stvo).

af

письме́н(ний)

кра́сне письме́нство ― krásne pysʹménstvo ― belles-lettres (literally, “fine writing”)

writing, literature, letters (activity of a literary writer)


письменництво

uk-noun

письме́нництво<sg>

письме́нництво • (pysʹménnyctvo) n inan (genitive письме́нництва, uncountable)

письме́нництво (canonical)
pysʹménnyctvo (romanization)
письме́нництва (genitive)
письме́нництво (nominative singular)
письме́нництва (genitive singular)
письме́нництву (dative singular)
письме́нництво (accusative singular)
письме́нництвом (instrumental singular)
письме́нництві (locative singular)
письме́нництво (singular vocative)

uk-ndecl

письме́нництво<sg>

From письме́нник (pysʹménnyk) + -цтво (-ctvo). Compare Belarusian пісьме́нніцтва (pisʹmjénnictva), Polish piśmiennictwo.

cog

пісьме́нніцтва


писемність

uk-noun

писе́мність<sg.io>

писе́мність • (pysémnistʹ) f inan (genitive писе́мності or писе́мности, uncountable)

писе́мність (canonical)
pysémnistʹ (romanization)
писе́мності (genitive)
писе́мности (genitive)
писе́мність (nominative singular)
писе́мності (genitive singular)
писе́мности (genitive singular)
писе́мності (dative singular)
писе́мність (accusative singular)
писе́мністю (instrumental singular)
писе́мності (locative singular)
писе́мносте (singular vocative)

uk-ndecl

писе́мність<sg.io>

From писе́мний (pysémnyj) + -ість (-istʹ).

uk:писемність

writing, writing system, written language, script (graphism of symbols such as letters that express some meaning)


Павло

uk-proper noun

Павло́ • (Pavló) m pers (genitive Павла́, nominative plural Павли́, genitive plural Павлі́в)

Павло́ (canonical)
Pavló (romanization)
Павла́ (genitive)
Павли́ (nominative plural)
Павлі́в (genitive plural)
Павло́ (nominative singular)
Павли́ (nominative plural)
Павла́ (genitive singular)
Павлі́в (genitive plural)
Павло́ві (dative singular)
Павлу́ (dative singular)
Павла́м (dative plural)
Павла́ (accusative singular)
Павлі́в (accusative plural)
Павло́м (instrumental singular)
Павла́ми (instrumental plural)
Павло́ві (locative singular)
Павлі́ (locative singular)
Павла́х (locative plural)
Па́вле (singular vocative)
Павли́ (plural vocative)

Inherited from Old Ruthenian Па́велъ (Pável), from Old East Slavic Павелъ (Pavelŭ), Паулъ (Paulŭ), borrowed from Old Church Slavonic Павьлъ (Pavĭlŭ), Паоулъ (Paulŭ), from Byzantine Greek, from Ancient Greek Παῦλος (Paûlos), from Latin Paulus.

inh+

a male given name, equivalent to English Paul


ідилічний

uk-adj

ідилі́чний • (idylíčnyj)

ідилі́чний (canonical)
idylíčnyj (romanization)
ідилі́чний (masculine nominative)
ідилі́чне (neuter nominative)
ідилі́чна (feminine nominative)
ідилі́чні (nominative plural)
ідилі́чного (genitive masculine neuter)
ідилі́чної (feminine genitive)
ідилі́чних (genitive plural)
ідилі́чному (dative masculine neuter)
ідилі́чній (dative feminine)
ідилі́чним (dative plural)
ідилі́чного (accusative animate masculine)
ідилі́чне (accusative neuter)
ідилі́чну (accusative feminine)
ідилі́чних (accusative animate plural)
ідилі́чний (accusative inanimate masculine)
ідилі́чні (accusative inanimate plural)
ідилі́чним (instrumental masculine neuter)
ідилі́чною (feminine instrumental)
ідилі́чними (instrumental plural)
ідилі́чному (locative masculine neuter)
ідилі́чнім (locative masculine neuter)
ідилі́чній (feminine locative)
ідилі́чних (locative plural)

From іди́лія (idýlija) + -і́чний (-íčnyj). Compare Russian идилли́ческий (idillíčeskij), Belarusian ідылі́чны (idylíčny), Polish idylliczny.

af

іди́лія (idýlija) + -і́чний (-íčnyj)

cog

идилли́ческий

(literature) idyllic (of or pertaining to idylls)


іврит

uk-noun

іври́т • (ivrýt) m inan (genitive іври́ту, uncountable, relational adjective іври́тський)

іври́т (canonical)
ivrýt (romanization)
іври́ту (genitive)
іври́тський (adjective relational)
іври́т (nominative singular)
іври́ту (genitive singular)
іври́тові (dative singular)
іври́ту (dative singular)
іври́т (accusative singular)
іври́том (instrumental singular)
іври́ту (locative singular)
іври́ті (locative singular)
іври́те (singular vocative)


йотувати

йотува́ти (canonical)
jotuváty (romanization)
йотува́ти (imperfective infinitive)
йотува́ть (imperfective infinitive)
йото́ваний (imperfective passive past)
impersonal: йото́вано (imperfective passive past)
йоту́ючи (adverbial imperfective present)
йотува́вши (adverbial imperfective past)
йоту́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду йотува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду йотува́ть (first-person future imperfective singular)
йотува́тиму (first-person future imperfective singular)
йоту́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш йотува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш йотува́ть (future imperfective second-person singular)
йотува́тимеш (future imperfective second-person singular)
йоту́є (imperfective present singular third-person)
бу́де йотува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де йотува́ть (future imperfective singular third-person)
йотува́тиме (future imperfective singular third-person)
йоту́єм (first-person imperfective plural present)
йоту́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо йотува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо йотува́ть (first-person future imperfective plural)
йотува́тимемо (first-person future imperfective plural)
йотува́тимем (first-person future imperfective plural)
йоту́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете йотува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете йотува́ть (future imperfective plural second-person)
йотува́тимете (future imperfective plural second-person)
йоту́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть йотува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть йотува́ть (future imperfective plural third-person)
йотува́тимуть (future imperfective plural third-person)
йоту́ймо (first-person imperative plural)
йоту́й (imperative second-person singular)
йоту́йте (imperative plural second-person)
йотува́в (masculine past singular)
йотува́ли (masculine past plural)
йотува́ла (feminine past singular)
йотува́ли (feminine past plural)
йотува́ло (neuter past singular)
йотува́ли (neuter past plural)


словозміна

словозмі́на<F.sg>

словозмі́на • (slovozmína) f inan (genitive словозмі́ни, uncountable)

словозмі́на (canonical)
slovozmína (romanization)
словозмі́ни (genitive)
словозмі́на (nominative singular)
словозмі́ни (genitive singular)
словозмі́ні (dative singular)
словозмі́ну (accusative singular)
словозмі́ною (instrumental singular)
словозмі́ні (locative singular)
словозмі́но (singular vocative)

uk-ndecl

словозмі́на<F.sg>

compound

сло́во (slóvo) + змі́на (zmína)


Гоґвортс

uk-proper noun

Го́ґвортс • (Hógvorts) m inan (genitive Го́ґвортсу or Го́ґвортса, uncountable)

Го́ґвортс (canonical)
Hógvorts (romanization)
Го́ґвортсу (genitive)
Го́ґвортса (genitive)
Го́ґвортс (nominative singular)
Го́ґвортсу (genitive singular)
Го́ґвортса (genitive singular)
Го́ґвортсові (dative singular)
Го́ґвортсу (dative singular)
Го́ґвортс (accusative singular)
Го́ґвортсом (instrumental singular)
Го́ґвортсу (locative singular)
Го́ґвортсі (locative singular)
Го́ґвортсе (singular vocative)

[ˈɦɔɡwɔrt͡s]

Hogwarts (a school for learning magic in J.K. Rowling's Harry Potter)


західнослов'янський

uk-adj

західнослов'я́нський

західнослов'я́нський • (zaxidnoslovʺjánsʹkyj) (no comparative)

західнослов'я́нський (canonical)
zaxidnoslovʺjánsʹkyj (romanization)
західнослов'я́нський (masculine nominative)
західнослов'я́нське (neuter nominative)
західнослов'я́нська (feminine nominative)
західнослов'я́нські (nominative plural)
західнослов'я́нського (genitive masculine neuter)
західнослов'я́нської (feminine genitive)
західнослов'я́нських (genitive plural)
західнослов'я́нському (dative masculine neuter)
західнослов'я́нській (dative feminine)
західнослов'я́нським (dative plural)
західнослов'я́нського (accusative animate masculine)
західнослов'я́нське (accusative neuter)
західнослов'я́нську (accusative feminine)
західнослов'я́нських (accusative animate plural)
західнослов'я́нський (accusative inanimate masculine)
західнослов'я́нські (accusative inanimate plural)
західнослов'я́нським (instrumental masculine neuter)
західнослов'я́нською (feminine instrumental)
західнослов'я́нськими (instrumental plural)
західнослов'я́нському (locative masculine neuter)
західнослов'я́нськім (locative masculine neuter)
західнослов'я́нській (feminine locative)
західнослов'я́нських (locative plural)

uk-adecl

західнослов'я́нський

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-західнослов'янський.wav

захі́дний (zaxídnyj) + -о- (-o-) + слов'я́нський (slovʺjánsʹkyj)

affix

слов'я́нський

(linguistics) West Slavic (relating to the West Slavs)


єрь

uk-noun

єр • (jer) f inan (genitive є́рі, nominative plural є́рі, genitive plural є́рей)

єр (canonical)
jer (romanization)
є́рі (genitive)
є́рі (nominative plural)
є́рей (genitive plural)
єр (nominative singular)
є́рі (nominative plural)
є́рі (genitive singular)
є́рей (genitive plural)
є́рі (dative singular)
є́рям (dative plural)
єр (accusative singular)
є́рі (accusative plural)
є́р'ю (instrumental singular)
є́рями (instrumental plural)
є́рі (locative singular)
є́рях (locative plural)
є́ре (singular vocative)
є́рі (plural vocative)

Borrowed from Old Church Slavonic ѥрь (jerĭ).

bor+

мягки́й знак
мягкий знак#Ukrainian

(obsolete) letter "ь", now called мягки́й знак (mjahkýj znak)


південнослов'янський

uk-adj

південнослов'я́нський

південнослов'я́нський • (pivdennoslovʺjánsʹkyj) (no comparative)

південнослов'я́нський (canonical)
pivdennoslovʺjánsʹkyj (romanization)
південнослов'я́нський (masculine nominative)
південнослов'я́нське (neuter nominative)
південнослов'я́нська (feminine nominative)
південнослов'я́нські (nominative plural)
південнослов'я́нського (genitive masculine neuter)
південнослов'я́нської (feminine genitive)
південнослов'я́нських (genitive plural)
південнослов'я́нському (dative masculine neuter)
південнослов'я́нській (dative feminine)
південнослов'я́нським (dative plural)
південнослов'я́нського (accusative animate masculine)
південнослов'я́нське (accusative neuter)
південнослов'я́нську (accusative feminine)
південнослов'я́нських (accusative animate plural)
південнослов'я́нський (accusative inanimate masculine)
південнослов'я́нські (accusative inanimate plural)
південнослов'я́нським (instrumental masculine neuter)
південнослов'я́нською (feminine instrumental)
південнослов'я́нськими (instrumental plural)
південнослов'я́нському (locative masculine neuter)
південнослов'я́нськім (locative masculine neuter)
південнослов'я́нській (feminine locative)
південнослов'я́нських (locative plural)

uk-adecl

південнослов'я́нський

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-південнослов'янський.wav

півде́нний (pivdénnyj) + -о- (-o-) + слов'я́нський (slovʺjánsʹkyj)

affix

слов'я́нський

(linguistics) South Slavic (relating to the South Slavs)


тюркський

uk-adj

тю́ркський • (tjúrksʹkyj) (no comparative)

тю́ркський (canonical)
tjúrksʹkyj (romanization)
тю́ркський (masculine nominative)
тю́ркське (neuter nominative)
тю́ркська (feminine nominative)
тю́ркські (nominative plural)
тю́ркського (genitive masculine neuter)
тю́ркської (feminine genitive)
тю́ркських (genitive plural)
тю́ркському (dative masculine neuter)
тю́ркській (dative feminine)
тю́ркським (dative plural)
тю́ркського (accusative animate masculine)
тю́ркське (accusative neuter)
тю́ркську (accusative feminine)
тю́ркських (accusative animate plural)
тю́ркський (accusative inanimate masculine)
тю́ркські (accusative inanimate plural)
тю́ркським (instrumental masculine neuter)
тю́ркською (feminine instrumental)
тю́ркськими (instrumental plural)
тю́ркському (locative masculine neuter)
тю́ркськім (locative masculine neuter)
тю́ркській (feminine locative)
тю́ркських (locative plural)

(linguistics) Turkic (relating to the Turkic people)


апокаліпсис

uk-noun

((апока́ліпсис<>,апока́ліпсис<genu>))

апокаліпси́чний

апока́ліпсис • (apokálipsys) m inan (genitive апока́ліпсиса or апока́ліпсису, nominative plural апока́ліпсиси, genitive plural апока́ліпсисів, relational adjective апокаліпси́чний)

апока́ліпсис (canonical)
apokálipsys (romanization)
апока́ліпсиса (genitive)
апока́ліпсису (genitive)
апока́ліпсиси (nominative plural)
апока́ліпсисів (genitive plural)
апокаліпси́чний (adjective relational)
апока́ліпсис (nominative singular)
апока́ліпсиси (nominative plural)
апока́ліпсиса (genitive singular)
апока́ліпсису (genitive singular)
апока́ліпсисів (genitive plural)
апока́ліпсисові (dative singular)
апока́ліпсису (dative singular)
апока́ліпсисам (dative plural)
апока́ліпсис (accusative singular)
апока́ліпсиси (accusative plural)
апока́ліпсисом (instrumental singular)
апока́ліпсисами (instrumental plural)
апока́ліпсисі (locative singular)
апока́ліпсисах (locative plural)
апока́ліпсисе (singular vocative)
апока́ліпсиси (plural vocative)

uk-ndecl

((апока́ліпсис<>,апока́ліпсис<genu>))

Borrowed from Ancient Greek ἀποκάλυψις (apokálupsis). Compare Russian апока́липсис (apokálipsis), Belarusian апака́ліпсіс (apakálipsis).

cog

апока́липсис

апака́ліпсіс

uk:Об'явлення Івана Богослова

(biblical, capitalized) Apocalypse, Apocalypse of John, Book of Revelation, Revelation (last book of the Bible, composed of twenty-two chapters, which narrates the end of times)


ідіома

uk-noun

ідіо́ма • (idióma) f inan (genitive ідіо́ми, nominative plural ідіо́ми, genitive plural ідіо́м)

ідіо́ма (canonical)
idióma (romanization)
ідіо́ми (genitive)
ідіо́ми (nominative plural)
ідіо́м (genitive plural)
ідіо́ма (nominative singular)
ідіо́ми (nominative plural)
ідіо́ми (genitive singular)
ідіо́м (genitive plural)
ідіо́мі (dative singular)
ідіо́мам (dative plural)
ідіо́му (accusative singular)
ідіо́ми (accusative plural)
ідіо́мою (instrumental singular)
ідіо́мами (instrumental plural)
ідіо́мі (locative singular)
ідіо́мах (locative plural)
ідіо́мо (singular vocative)
ідіо́ми (plural vocative)

idiom (mode of expression peculiar to a language, language variety or group of people)


ідо

і́до • (ído) f inan or n inan (indeclinable)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-ідо.wav


ідіом

ідіо́м • (idióm) m inan (genitive ідіо́ма, nominative plural ідіо́ми, genitive plural ідіо́мів)

ідіо́м (canonical)
idióm (romanization)
ідіо́ма (genitive)
ідіо́ми (nominative plural)
ідіо́мів (genitive plural)
ідіо́м (nominative singular)
ідіо́ми (nominative plural)
ідіо́ма (genitive singular)
ідіо́мів (genitive plural)
ідіо́мові (dative singular)
ідіо́му (dative singular)
ідіо́мам (dative plural)
ідіо́м (accusative singular)
ідіо́ми (accusative plural)
ідіо́мом (instrumental singular)
ідіо́мами (instrumental plural)
ідіо́мі (locative singular)
ідіо́мах (locative plural)
ідіо́ме (singular vocative)
ідіо́ми (plural vocative)

ідіо́ма ідіома#Ukrainian


ідіоматичний

uk-adj

ідіомати́чний

ідіомати́чний • (idiomatýčnyj)

ідіомати́чний (canonical)
idiomatýčnyj (romanization)
ідіомати́чний (masculine nominative)
ідіомати́чне (neuter nominative)
ідіомати́чна (feminine nominative)
ідіомати́чні (nominative plural)
ідіомати́чного (genitive masculine neuter)
ідіомати́чної (feminine genitive)
ідіомати́чних (genitive plural)
ідіомати́чному (dative masculine neuter)
ідіомати́чній (dative feminine)
ідіомати́чним (dative plural)
ідіомати́чного (accusative animate masculine)
ідіомати́чне (accusative neuter)
ідіомати́чну (accusative feminine)
ідіомати́чних (accusative animate plural)
ідіомати́чний (accusative inanimate masculine)
ідіомати́чні (accusative inanimate plural)
ідіомати́чним (instrumental masculine neuter)
ідіомати́чною (feminine instrumental)
ідіомати́чними (instrumental plural)
ідіомати́чному (locative masculine neuter)
ідіомати́чнім (locative masculine neuter)
ідіомати́чній (feminine locative)
ідіомати́чних (locative plural)

uk-adecl

ідіомати́чний

Uk-ідіоматичний.ogg


Енеїда

uk-proper noun

Енеї́да • (Enejída) f inan (genitive Енеї́ди, nominative plural Енеї́ди, genitive plural Енеї́д)

Енеї́да (canonical)
Enejída (romanization)
Енеї́ди (genitive)
Енеї́ди (nominative plural)
Енеї́д (genitive plural)
Енеї́да (nominative singular)
Енеї́ди (nominative plural)
Енеї́ди (genitive singular)
Енеї́д (genitive plural)
Енеї́ді (dative singular)
Енеї́дам (dative plural)
Енеї́ду (accusative singular)
Енеї́ди (accusative plural)
Енеї́дою (instrumental singular)
Енеї́дами (instrumental plural)
Енеї́ді (locative singular)
Енеї́дах (locative plural)
Енеї́до (singular vocative)
Енеї́ди (plural vocative)

uk:Енеїда (значення)

Eneida (A Ukrainian burlesque poem, parody of Virgil's Aeneid, written in vernacular Ukrainian by Ivan Kotliarevsky in the 18th-19th centuries C.E.)


множник

uk-noun

множнико́вий

мно́жник • (mnóžnyk) m inan (genitive множника́, nominative plural множники́, genitive plural множникі́в, feminine мно́жниця, relational adjective множнико́вий, diminutive множничо́к)

мно́жник (canonical)
mnóžnyk (romanization)
множника́ (genitive)
множники́ (nominative plural)
множникі́в (genitive plural)
мно́жниця (feminine)
множнико́вий (adjective relational)
множничо́к (diminutive)
мно́жник (nominative singular)
множники́ (nominative plural)
множника́ (genitive singular)
множникі́в (genitive plural)
множнико́ві (dative singular)
множнику́ (dative singular)
множника́м (dative plural)
мно́жник (accusative singular)
множники́ (accusative plural)
множнико́м (instrumental singular)
множника́ми (instrumental plural)
множнику́ (locative singular)
множника́х (locative plural)
множнику́ (singular vocative)
множники́ (plural vocative)


словесність

слове́сність<sg.io>

слове́сність • (slovésnistʹ) f inan (genitive слове́сності or слове́сности, uncountable)

слове́сність (canonical)
slovésnistʹ (romanization)
слове́сності (genitive)
слове́сности (genitive)
слове́сність (nominative singular)
слове́сності (genitive singular)
слове́сности (genitive singular)
слове́сності (dative singular)
слове́сність (accusative singular)
слове́сністю (instrumental singular)
слове́сності (locative singular)
слове́сносте (singular vocative)

uk-ndecl

слове́сність<sg.io>

[sɫɔˈʋɛsʲnʲisʲtʲ]

From слове́сний (slovésnyj) + -ість (-istʹ). Compare Russian слове́сность (slovésnostʹ), Belarusian славе́снасць (slavjésnascʹ).

cog

слове́сность

славе́снасць

(dated) written and verbal culture, literature and folklore


іспаномовний

uk-adj

іспаномо́вний

іспаномо́вний • (ispanomóvnyj) (no comparative)

іспаномо́вний (canonical)
ispanomóvnyj (romanization)
іспаномо́вний (masculine nominative)
іспаномо́вне (neuter nominative)
іспаномо́вна (feminine nominative)
іспаномо́вні (nominative plural)
іспаномо́вного (genitive masculine neuter)
іспаномо́вної (feminine genitive)
іспаномо́вних (genitive plural)
іспаномо́вному (dative masculine neuter)
іспаномо́вній (dative feminine)
іспаномо́вним (dative plural)
іспаномо́вного (accusative animate masculine)
іспаномо́вне (accusative neuter)
іспаномо́вну (accusative feminine)
іспаномо́вних (accusative animate plural)
іспаномо́вний (accusative inanimate masculine)
іспаномо́вні (accusative inanimate plural)
іспаномо́вним (instrumental masculine neuter)
іспаномо́вною (feminine instrumental)
іспаномо́вними (instrumental plural)
іспаномо́вному (locative masculine neuter)
іспаномо́внім (locative masculine neuter)
іспаномо́вній (feminine locative)
іспаномо́вних (locative plural)

uk-adecl

іспаномо́вний

From іспа́н(ський) (ispán(sʹkyj), “Spanish”) + -о- (-o-) + мо́ва (móva, “language”) + -ний (-nyj).

af

іспа́н(ський)


франкомовний

uk-adj

франкомо́вний

франкомо́вний • (frankomóvnyj)

франкомо́вний (canonical)
frankomóvnyj (romanization)
франкомо́вний (masculine nominative)
франкомо́вне (neuter nominative)
франкомо́вна (feminine nominative)
франкомо́вні (nominative plural)
франкомо́вного (genitive masculine neuter)
франкомо́вної (feminine genitive)
франкомо́вних (genitive plural)
франкомо́вному (dative masculine neuter)
франкомо́вній (dative feminine)
франкомо́вним (dative plural)
франкомо́вного (accusative animate masculine)
франкомо́вне (accusative neuter)
франкомо́вну (accusative feminine)
франкомо́вних (accusative animate plural)
франкомо́вний (accusative inanimate masculine)
франкомо́вні (accusative inanimate plural)
франкомо́вним (instrumental masculine neuter)
франкомо́вною (feminine instrumental)
франкомо́вними (instrumental plural)
франкомо́вному (locative masculine neuter)
франкомо́внім (locative masculine neuter)
франкомо́вній (feminine locative)
франкомо́вних (locative plural)

uk-adecl

франкомо́вний

From франко- (franko-, “Franco-”) + мо́ва (móva, “language”) + -ний (-nyj).


італомовний

uk-adj

італомо́вний

італомо́вний • (italomóvnyj) (no comparative)

італомо́вний (canonical)
italomóvnyj (romanization)
італомо́вний (masculine nominative)
італомо́вне (neuter nominative)
італомо́вна (feminine nominative)
італомо́вні (nominative plural)
італомо́вного (genitive masculine neuter)
італомо́вної (feminine genitive)
італомо́вних (genitive plural)
італомо́вному (dative masculine neuter)
італомо́вній (dative feminine)
італомо́вним (dative plural)
італомо́вного (accusative animate masculine)
італомо́вне (accusative neuter)
італомо́вну (accusative feminine)
італомо́вних (accusative animate plural)
італомо́вний (accusative inanimate masculine)
італомо́вні (accusative inanimate plural)
італомо́вним (instrumental masculine neuter)
італомо́вною (feminine instrumental)
італомо́вними (instrumental plural)
італомо́вному (locative masculine neuter)
італомо́внім (locative masculine neuter)
італомо́вній (feminine locative)
італомо́вних (locative plural)

uk-adecl

італомо́вний

From італ(і́йський) (ital(íjsʹkyj), “Italian”) + -о- (-o-) + мо́ва (móva, “language”) + -ний (-nyj)

af

італі́йський

італ(і́йський)


польськомовний

uk-adj

польськомо́вний

польськомо́вний • (polʹsʹkomóvnyj) (no comparative)

польськомо́вний (canonical)
polʹsʹkomóvnyj (romanization)
польськомо́вний (masculine nominative)
польськомо́вне (neuter nominative)
польськомо́вна (feminine nominative)
польськомо́вні (nominative plural)
польськомо́вного (genitive masculine neuter)
польськомо́вної (feminine genitive)
польськомо́вних (genitive plural)
польськомо́вному (dative masculine neuter)
польськомо́вній (dative feminine)
польськомо́вним (dative plural)
польськомо́вного (accusative animate masculine)
польськомо́вне (accusative neuter)
польськомо́вну (accusative feminine)
польськомо́вних (accusative animate plural)
польськомо́вний (accusative inanimate masculine)
польськомо́вні (accusative inanimate plural)
польськомо́вним (instrumental masculine neuter)
польськомо́вною (feminine instrumental)
польськомо́вними (instrumental plural)
польськомо́вному (locative masculine neuter)
польськомо́внім (locative masculine neuter)
польськомо́вній (feminine locative)
польськомо́вних (locative plural)

uk-adecl

польськомо́вний

From по́льський (pólʹsʹkyj, “Polish”) + -о- (-o-) + мо́ва (móva, “language”) + -ний (-nyj).


тавтологія

uk-noun

тавтоло́гія<>

тавтологі́чний

тавтоло́гія • (tavtolóhija) f inan (genitive тавтоло́гії, nominative plural тавтоло́гії, genitive plural тавтоло́гій, relational adjective тавтологі́чний)

тавтоло́гія (canonical)
tavtolóhija (romanization)
тавтоло́гії (genitive)
тавтоло́гії (nominative plural)
тавтоло́гій (genitive plural)
тавтологі́чний (adjective relational)
тавтоло́гія (nominative singular)
тавтоло́гії (nominative plural)
тавтоло́гії (genitive singular)
тавтоло́гій (genitive plural)
тавтоло́гії (dative singular)
тавтоло́гіям (dative plural)
тавтоло́гію (accusative singular)
тавтоло́гії (accusative plural)
тавтоло́гією (instrumental singular)
тавтоло́гіями (instrumental plural)
тавтоло́гії (locative singular)
тавтоло́гіях (locative plural)
тавтоло́гіє (singular vocative)
тавтоло́гії (plural vocative)

uk-ndecl

тавтоло́гія<>

[tɐu̯tɔˈɫɔɦʲijɐ]

Derived via Western European languages from Late Latin tautologia, from Ancient Greek ταὐτολογία (tautología) from ταὐτός (tautós, “the same”), with -ло́гія (-lóhija) ending from Ancient Greek -λογία (-logía). Compare Russian тавтоло́гия (tavtológija), Belarusian таўтало́гія (taŭtalóhija), Polish tautologia.

(countable and uncountable, linguistics, rhetoric) tautology


плеонастичний

uk-adj

плеонасти́чний

плеонасти́чно

плеонасти́чний • (pleonastýčnyj) (adverb плеонасти́чно)

плеонасти́чний (canonical)
pleonastýčnyj (romanization)
плеонасти́чно (adverb)
плеонасти́чний (masculine nominative)
плеонасти́чне (neuter nominative)
плеонасти́чна (feminine nominative)
плеонасти́чні (nominative plural)
плеонасти́чного (genitive masculine neuter)
плеонасти́чної (feminine genitive)
плеонасти́чних (genitive plural)
плеонасти́чному (dative masculine neuter)
плеонасти́чній (dative feminine)
плеонасти́чним (dative plural)
плеонасти́чного (accusative animate masculine)
плеонасти́чне (accusative neuter)
плеонасти́чну (accusative feminine)
плеонасти́чних (accusative animate plural)
плеонасти́чний (accusative inanimate masculine)
плеонасти́чні (accusative inanimate plural)
плеонасти́чним (instrumental masculine neuter)
плеонасти́чною (feminine instrumental)
плеонасти́чними (instrumental plural)
плеонасти́чному (locative masculine neuter)
плеонасти́чнім (locative masculine neuter)
плеонасти́чній (feminine locative)
плеонасти́чних (locative plural)

uk-adecl

плеонасти́чний

Derived via Western European languages from Late Latin pleonasmus (see плеона́зм (pleonázm) for more). With -и́чний (-ýčnyj) ending. Compare Russian плеонасти́ческий (pleonastíčeskij), Belarusian плеанасты́чны (pljeanastýčny), Polish pleonastyczny.

af

-и́чний (-ýčnyj)

cog

плеонасти́ческий

плеанасты́чны


тавтологічний

uk-adj

тавтологі́чний

тавтологі́чно

тавтологі́чний • (tavtolohíčnyj) (adverb тавтологі́чно)

тавтологі́чний (canonical)
tavtolohíčnyj (romanization)
тавтологі́чно (adverb)
тавтологі́чний (masculine nominative)
тавтологі́чне (neuter nominative)
тавтологі́чна (feminine nominative)
тавтологі́чні (nominative plural)
тавтологі́чного (genitive masculine neuter)
тавтологі́чної (feminine genitive)
тавтологі́чних (genitive plural)
тавтологі́чному (dative masculine neuter)
тавтологі́чній (dative feminine)
тавтологі́чним (dative plural)
тавтологі́чного (accusative animate masculine)
тавтологі́чне (accusative neuter)
тавтологі́чну (accusative feminine)
тавтологі́чних (accusative animate plural)
тавтологі́чний (accusative inanimate masculine)
тавтологі́чні (accusative inanimate plural)
тавтологі́чним (instrumental masculine neuter)
тавтологі́чною (feminine instrumental)
тавтологі́чними (instrumental plural)
тавтологі́чному (locative masculine neuter)
тавтологі́чнім (locative masculine neuter)
тавтологі́чній (feminine locative)
тавтологі́чних (locative plural)

uk-adecl

тавтологі́чний

From тавтоло́гія (tavtolóhija) + -і́чний (-íčnyj). Compare Russian тавтологи́чный (tavtologíčnyj) and тавтологи́ческий (tavtologíčeskij), Belarusian таўталагі́чны (taŭtalahíčny), Polish tautologiczny.

cog

тавтологи́чный

таўталагі́чны


спів

uk-noun

спів • (spiv) m inan (genitive спі́ву, nominative plural спі́ви, genitive plural спі́вів)

spiv (romanization)
спі́ву (genitive)
спі́ви (nominative plural)
спі́вів (genitive plural)
спів (nominative singular)
спі́ви (nominative plural)
спі́ву (genitive singular)
спі́вів (genitive plural)
спі́вові (dative singular)
спі́ву (dative singular)
спі́вам (dative plural)
спів (accusative singular)
спі́ви (accusative plural)
спі́вом (instrumental singular)
спі́вами (instrumental plural)
спі́ві (locative singular)
спі́вах (locative plural)
спі́ве (singular vocative)
спі́ви (plural vocative)


ідіоматика

ідіома́тика<sg>

ідіома́тика • (idiomátyka) f inan (genitive ідіома́тики, uncountable)

ідіома́тика (canonical)
idiomátyka (romanization)
ідіома́тики (genitive)
ідіома́тика (nominative singular)
ідіома́тики (genitive singular)
ідіома́тиці (dative singular)
ідіома́тику (accusative singular)
ідіома́тикою (instrumental singular)
ідіома́тиці (locative singular)
ідіома́тико (singular vocative)

uk-ndecl

ідіома́тика<sg>

uk:ідіоматика

idiomatics (branch of linguistics that studies idioms)


ідіоматика

uk-noun

ідіома́тика<>

ідіома́тика • (idiomátyka) f inan (genitive ідіома́тики, nominative plural ідіома́тики, genitive plural ідіома́тик)

ідіома́тика (canonical)
idiomátyka (romanization)
ідіома́тики (genitive)
ідіома́тики (nominative plural)
ідіома́тик (genitive plural)
ідіома́тика (nominative singular)
ідіома́тики (nominative plural)
ідіома́тики (genitive singular)
ідіома́тик (genitive plural)
ідіома́тиці (dative singular)
ідіома́тикам (dative plural)
ідіома́тику (accusative singular)
ідіома́тики (accusative plural)
ідіома́тикою (instrumental singular)
ідіома́тиками (instrumental plural)
ідіома́тиці (locative singular)
ідіома́тиках (locative plural)
ідіома́тико (singular vocative)
ідіома́тики (plural vocative)

uk-ndecl

ідіома́тика<>

uk:ідіоматика


красномовний

uk-adj

красномо́вний

красномо́вніший

найкрасномо́вніший

красномо́вно

красномо́вність

красномо́вний • (krasnomóvnyj) (comparative красномо́вніший, superlative найкрасномо́вніший, adverb красномо́вно, abstract noun красномо́вність)

красномо́вний (canonical)
krasnomóvnyj (romanization)
красномо́вніший (comparative)
найкрасномо́вніший (superlative)
красномо́вно (adverb)
красномо́вність (abstract-noun)
красномо́вний (masculine nominative)
красномо́вне (neuter nominative)
красномо́вна (feminine nominative)
красномо́вні (nominative plural)
красномо́вного (genitive masculine neuter)
красномо́вної (feminine genitive)
красномо́вних (genitive plural)
красномо́вному (dative masculine neuter)
красномо́вній (dative feminine)
красномо́вним (dative plural)
красномо́вного (accusative animate masculine)
красномо́вне (accusative neuter)
красномо́вну (accusative feminine)
красномо́вних (accusative animate plural)
красномо́вний (accusative inanimate masculine)
красномо́вні (accusative inanimate plural)
красномо́вним (instrumental masculine neuter)
красномо́вною (feminine instrumental)
красномо́вними (instrumental plural)
красномо́вному (locative masculine neuter)
красномо́внім (locative masculine neuter)
красномо́вній (feminine locative)
красномо́вних (locative plural)

uk-adecl

красномо́вний

From кра́сний (krásnyj) + -о- (-o-) + мо́ва (móva) + -ний (-nyj).


високомовний

uk-adj

високомо́вний

високомо́вно

високомо́вність

високомо́вний • (vysokomóvnyj) (adverb високомо́вно, abstract noun високомо́вність)

високомо́вний (canonical)
vysokomóvnyj (romanization)
високомо́вно (adverb)
високомо́вність (abstract-noun)
високомо́вний (masculine nominative)
високомо́вне (neuter nominative)
високомо́вна (feminine nominative)
високомо́вні (nominative plural)
високомо́вного (genitive masculine neuter)
високомо́вної (feminine genitive)
високомо́вних (genitive plural)
високомо́вному (dative masculine neuter)
високомо́вній (dative feminine)
високомо́вним (dative plural)
високомо́вного (accusative animate masculine)
високомо́вне (accusative neuter)
високомо́вну (accusative feminine)
високомо́вних (accusative animate plural)
високомо́вний (accusative inanimate masculine)
високомо́вні (accusative inanimate plural)
високомо́вним (instrumental masculine neuter)
високомо́вною (feminine instrumental)
високомо́вними (instrumental plural)
високомо́вному (locative masculine neuter)
високомо́внім (locative masculine neuter)
високомо́вній (feminine locative)
високомо́вних (locative plural)

uk-adecl

високомо́вний

From висо́кий (vysókyj) + -о- (-o-) + мо́ва (móva) + -ний (-nyj). Compare Belarusian высакамо́ўны (vysakamóŭny).

cog

высакамо́ўны


красномовство

uk-noun

красномо́вство<sg>

красномо́вство • (krasnomóvstvo) n inan (genitive красномо́вства, uncountable)

красномо́вство (canonical)
krasnomóvstvo (romanization)
красномо́вства (genitive)
красномо́вство (nominative singular)
красномо́вства (genitive singular)
красномо́вству (dative singular)
красномо́вство (accusative singular)
красномо́вством (instrumental singular)
красномо́встві (locative singular)
красномо́вство (singular vocative)

uk-ndecl

красномо́вство<sg>

From красномо́вний (krasnomóvnyj) + -ство (-stvo). Compare Belarusian красамо́ўства (krasamóŭstva).

af

красномо́вний

cog

красамо́ўства

(dated) rhetoric, oratory (the art of using language, especially public speaking, as a means to persuade)


німота

uk-noun

німо́та • (nimóta) f inan (genitive німо́ти, uncountable)

німо́та (canonical)
nimóta (romanization)
німо́ти (genitive)
німо́та (nominative singular)
німо́ти (genitive singular)
німо́ті (dative singular)
німо́ту (accusative singular)
німо́тою (instrumental singular)
німо́ті (locative singular)
німо́то (singular vocative)


декадентизм

декаденти́зм<sg>

декаденти́зм • (dekadentýzm) m inan (genitive декаденти́зму, uncountable)

декаденти́зм (canonical)
dekadentýzm (romanization)
декаденти́зму (genitive)
декаденти́зм (nominative singular)
декаденти́зму (genitive singular)
декаденти́змові (dative singular)
декаденти́зму (dative singular)
декаденти́зм (accusative singular)
декаденти́змом (instrumental singular)
декаденти́зму (locative singular)
декаденти́змі (locative singular)
декаденти́зме (singular vocative)

uk-ndecl

декаденти́зм<sg>

Borrowed from French décadentisme. By surface analysis, декаде́нт (dekadént) + -и́зм (-ýzm).


декадентство

uk-noun

декаде́нтство<sg>

декаде́нтство • (dekadéntstvo) n inan (genitive декаде́нтства, uncountable)

декаде́нтство (canonical)
dekadéntstvo (romanization)
декаде́нтства (genitive)
декаде́нтство (nominative singular)
декаде́нтства (genitive singular)
декаде́нтству (dative singular)
декаде́нтство (accusative singular)
декаде́нтством (instrumental singular)
декаде́нтстві (locative singular)
декаде́нтство (singular vocative)

uk-ndecl

декаде́нтство<sg>

From декаде́нт (dekadént) + -ство (-stvo).

uk:декадентство (течія)


імпресіонізм

uk-noun

імпресіоні́зм<sg>

імпресіоні́зм • (impresionízm) m inan (genitive імпресіоні́зму, uncountable)

імпресіоні́зм (canonical)
impresionízm (romanization)
імпресіоні́зму (genitive)
імпресіоні́зм (nominative singular)
імпресіоні́зму (genitive singular)
імпресіоні́змові (dative singular)
імпресіоні́зму (dative singular)
імпресіоні́зм (accusative singular)
імпресіоні́змом (instrumental singular)
імпресіоні́зму (locative singular)
імпресіоні́змі (locative singular)
імпресіоні́зме (singular vocative)

uk-ndecl

імпресіоні́зм<sg>

Borrowed from French impressionisme. Compare Russian импрессиони́зм (impressionízm), Belarusian імпрэсіяні́зм (impresijanízm), Polish impresjonizm.

cog

импрессиони́зм

імпрэсіяні́зм

uk:імпресіонізм


мовчазний

uk-adj

мовча́зність

мовчазни́й • (movčaznýj) (adverb мовча́зно, abstract noun мовча́зність)

мовчазни́й (canonical)
movčaznýj (romanization)
мовча́зно (adverb)
мовча́зність (abstract-noun)
мовчазни́й (masculine nominative)
мовчазне́ (neuter nominative)
мовчазна́ (feminine nominative)
мовчазні́ (nominative plural)
мовчазно́го (genitive masculine neuter)
мовчазно́ї (feminine genitive)
мовчазни́х (genitive plural)
мовчазно́му (dative masculine neuter)
мовчазні́й (dative feminine)
мовчазни́м (dative plural)
мовчазно́го (accusative animate masculine)
мовчазне́ (accusative neuter)
мовчазну́ (accusative feminine)
мовчазни́х (accusative animate plural)
мовчазни́й (accusative inanimate masculine)
мовчазні́ (accusative inanimate plural)
мовчазни́м (instrumental masculine neuter)
мовчазно́ю (feminine instrumental)
мовчазни́ми (instrumental plural)
мовчазно́му (locative masculine neuter)
мовчазні́м (locative masculine neuter)
мовчазні́й (feminine locative)
мовчазни́х (locative plural)

[mɔu̯t͡ʃɐzˈnɪi̯]

Uk-мовчазний.ogg

silent, taciturn, tight-lipped, untalkative (disinclined to speak)


скорочення

uk-noun

скоро́чення<locju:i>

скоро́чення • (skoróčennja) n inan (genitive скоро́чення, nominative plural скоро́чення, genitive plural скоро́чень)

скоро́чення (canonical)
skoróčennja (romanization)
скоро́чення (genitive)
скоро́чення (nominative plural)
скоро́чень (genitive plural)
скоро́чення (nominative singular)
скоро́чення (nominative plural)
скоро́чення (genitive singular)
скоро́чень (genitive plural)
скоро́ченню (dative singular)
скоро́ченням (dative plural)
скоро́чення (accusative singular)
скоро́чення (accusative plural)
скоро́ченням (instrumental singular)
скоро́ченнями (instrumental plural)
скоро́ченню (locative singular)
скоро́ченні (locative singular)
скоро́ченнях (locative plural)
скоро́чення (singular vocative)
скоро́чення (plural vocative)

uk-ndecl

скоро́чення<locju:i>

uk:скорочення

[skɔˈrɔt͡ʃenʲːɐ]

Uk-скорочення.ogg


колядник

uk-noun

коля́дник<pr>

коля́дницький

коля́дник • (koljádnyk) m pers (genitive коля́дника, nominative plural коля́дники, genitive plural коля́дників, feminine коля́дниця, relational adjective коля́дницький)

коля́дник (canonical)
koljádnyk (romanization)
коля́дника (genitive)
коля́дники (nominative plural)
коля́дників (genitive plural)
коля́дниця (feminine)
коля́дницький (adjective relational)
коля́дник (nominative singular)
коля́дники (nominative plural)
коля́дника (genitive singular)
коля́дників (genitive plural)
коля́дникові (dative singular)
коля́днику (dative singular)
коля́дникам (dative plural)
коля́дника (accusative singular)
коля́дників (accusative plural)
коля́дником (instrumental singular)
коля́дниками (instrumental plural)
коля́дникові (locative singular)
коля́днику (locative singular)
коля́дниках (locative plural)
коля́днику (singular vocative)
коля́дники (plural vocative)

uk-ndecl

коля́дник<pr>

коляда́ (koljadá) + -ник (-nyk). Cognate with Polish kolędnik.


колядниця

uk-noun

коля́дниця<pr>

коля́дницький

коля́дниця • (koljádnycja) f pers (genitive коля́дниці, nominative plural коля́дниці, genitive plural коля́дниць, masculine коля́дник, relational adjective коля́дницький)

коля́дниця (canonical)
koljádnycja (romanization)
коля́дниці (genitive)
коля́дниці (nominative plural)
коля́дниць (genitive plural)
коля́дник (masculine)
коля́дницький (adjective relational)
коля́дниця (nominative singular)
коля́дниці (nominative plural)
коля́дниці (genitive singular)
коля́дниць (genitive plural)
коля́дниці (dative singular)
коля́дницям (dative plural)
коля́дницю (accusative singular)
коля́дниць (accusative plural)
коля́дницею (instrumental singular)
коля́дницями (instrumental plural)
коля́дниці (locative singular)
коля́дницях (locative plural)
коля́днице (singular vocative)
коля́дниці (plural vocative)

uk-ndecl

коля́дниця<pr>

female Christmas caroler, female koliada singer


носовий

uk-adj

носови́й • (nosovýj)

носови́й (canonical)
nosovýj (romanization)
носови́й (masculine nominative)
носове́ (neuter nominative)
носова́ (feminine nominative)
носові́ (nominative plural)
носово́го (genitive masculine neuter)
носово́ї (feminine genitive)
носови́х (genitive plural)
носово́му (dative masculine neuter)
носові́й (dative feminine)
носови́м (dative plural)
носово́го (accusative animate masculine)
носове́ (accusative neuter)
носову́ (accusative feminine)
носови́х (accusative animate plural)
носови́й (accusative inanimate masculine)
носові́ (accusative inanimate plural)
носови́м (instrumental masculine neuter)
носово́ю (feminine instrumental)
носови́ми (instrumental plural)
носово́му (locative masculine neuter)
носові́м (locative masculine neuter)
носові́й (feminine locative)
носови́х (locative plural)

From ніс (nis) + -ови́й (-ovýj). Compare Russian носово́й (nosovój), Belarusian насавы́ (nasavý), Polish nosowy.


назальний

наза́льність

наза́льний • (nazálʹnyj) (abstract noun наза́льність)

наза́льний (canonical)
nazálʹnyj (romanization)
наза́льність (abstract-noun)
наза́льний (masculine nominative)
наза́льне (neuter nominative)
наза́льна (feminine nominative)
наза́льні (nominative plural)
наза́льного (genitive masculine neuter)
наза́льної (feminine genitive)
наза́льних (genitive plural)
наза́льному (dative masculine neuter)
наза́льній (dative feminine)
наза́льним (dative plural)
наза́льного (accusative animate masculine)
наза́льне (accusative neuter)
наза́льну (accusative feminine)
наза́льних (accusative animate plural)
наза́льний (accusative inanimate masculine)
наза́льні (accusative inanimate plural)
наза́льним (instrumental masculine neuter)
наза́льною (feminine instrumental)
наза́льними (instrumental plural)
наза́льному (locative masculine neuter)
наза́льнім (locative masculine neuter)
наза́льній (feminine locative)
наза́льних (locative plural)

Derived via Western European languages from Latin nāsus. With -ний (-nyj) suffix. Compare Russian наза́льный (nazálʹnyj), Belarusian наза́льны (nazálʹny).


колядувати

uk-verb

поколядува́ти

колядува́ти • (koljaduváty) impf (perfective поколядува́ти)

колядува́ти (canonical)
koljaduváty (romanization)
поколядува́ти (perfective)
колядува́ти (imperfective infinitive)
колядува́ть (imperfective infinitive)
коляду́ючи (adverbial imperfective present)
колядува́вши (adverbial imperfective past)
коляду́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду колядува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду колядува́ть (first-person future imperfective singular)
колядува́тиму (first-person future imperfective singular)
коляду́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш колядува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш колядува́ть (future imperfective second-person singular)
колядува́тимеш (future imperfective second-person singular)
коляду́є (imperfective present singular third-person)
бу́де колядува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де колядува́ть (future imperfective singular third-person)
колядува́тиме (future imperfective singular third-person)
коляду́єм (first-person imperfective plural present)
коляду́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо колядува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо колядува́ть (first-person future imperfective plural)
колядува́тимемо (first-person future imperfective plural)
колядува́тимем (first-person future imperfective plural)
коляду́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете колядува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете колядува́ть (future imperfective plural second-person)
колядува́тимете (future imperfective plural second-person)
коляду́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть колядува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть колядува́ть (future imperfective plural third-person)
колядува́тимуть (future imperfective plural third-person)
коляду́ймо (first-person imperative plural)
коляду́й (imperative second-person singular)
коляду́йте (imperative plural second-person)
колядува́в (masculine past singular)
колядува́ли (masculine past plural)
колядува́ла (feminine past singular)
колядува́ли (feminine past plural)
колядува́ло (neuter past singular)
колядува́ли (neuter past plural)

коляда́ (koljadá) + -ува́ти (-uváty). Compare Macedonian коледува (koleduva), Polish kolędować.


наколядувати

наколядува́ти

наколядува́ти (canonical)
nakoljaduváty (romanization)
наколядува́ти (infinitive perfective)
наколядува́ть (infinitive perfective)
наколядо́ваний (passive past perfective)
impersonal: наколядо́вано (passive past perfective)
наколядува́вши (adverbial past perfective)
наколяду́ю (first-person future perfective singular)
наколяду́єш (future perfective second-person singular)
наколяду́є (future perfective singular third-person)
наколяду́єм (first-person future perfective plural)
наколяду́ємо (first-person future perfective plural)
наколяду́єте (future perfective plural second-person)
наколяду́ють (future perfective plural third-person)
наколяду́ймо (first-person imperative plural)
наколяду́й (imperative second-person singular)
наколяду́йте (imperative plural second-person)
наколядува́в (masculine past singular)
наколядува́ли (masculine past plural)
наколядува́ла (feminine past singular)
наколядува́ли (feminine past plural)
наколядува́ло (neuter past singular)
наколядува́ли (neuter past plural)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-наколядувати.wav


хепі-енд

uk-noun

хе́пі-е́нд<genu>

хе́пі-е́нд • (xépi-énd) m inan (genitive хе́пі-е́нду, nominative plural хе́пі-е́нди, genitive plural хе́пі-е́ндів)

хе́пі-е́нд (canonical)
xépi-énd (romanization)
хе́пі-е́нду (genitive)
хе́пі-е́нди (nominative plural)
хе́пі-е́ндів (genitive plural)
хе́пі-е́нд (nominative singular)
хе́пі-е́нди (nominative plural)
хе́пі-е́нду (genitive singular)
хе́пі-е́ндів (genitive plural)
хе́пі-е́ндові (dative singular)
хе́пі-е́нду (dative singular)
хе́пі-е́ндам (dative plural)
хе́пі-е́нд (accusative singular)
хе́пі-е́нди (accusative plural)
хе́пі-е́ндом (instrumental singular)
хе́пі-е́ндами (instrumental plural)
хе́пі-е́нді (locative singular)
хе́пі-е́ндах (locative plural)
хе́пі-е́нде (singular vocative)
хе́пі-е́нди (plural vocative)

uk-ndecl

хе́пі-е́нд<genu>

Borrowed from English happy end. Compare Russian хэ́ппи-э́нд (xɛ́ppi-énd).


відмінювати

uk-verb

відмі́нювати

відмі́нювати (canonical)
vidmínjuvaty (romanization)
відмі́нювати (imperfective infinitive)
відмі́нювать (imperfective infinitive)
відмі́нюваний (imperfective passive past)
impersonal: відмі́нювано (imperfective passive past)
відмі́нюючи (adverbial imperfective present)
відмі́нювавши (adverbial imperfective past)
відмі́нюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду відмі́нювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду відмі́нювать (first-person future imperfective singular)
відмі́нюватиму (first-person future imperfective singular)
відмі́нюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш відмі́нювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш відмі́нювать (future imperfective second-person singular)
відмі́нюватимеш (future imperfective second-person singular)
відмі́нює (imperfective present singular third-person)
бу́де відмі́нювати (future imperfective singular third-person)
бу́де відмі́нювать (future imperfective singular third-person)
відмі́нюватиме (future imperfective singular third-person)
відмі́нюєм (first-person imperfective plural present)
відмі́нюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо відмі́нювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо відмі́нювать (first-person future imperfective plural)
відмі́нюватимемо (first-person future imperfective plural)
відмі́нюватимем (first-person future imperfective plural)
відмі́нюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете відмі́нювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете відмі́нювать (future imperfective plural second-person)
відмі́нюватимете (future imperfective plural second-person)
відмі́нюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть відмі́нювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть відмі́нювать (future imperfective plural third-person)
відмі́нюватимуть (future imperfective plural third-person)
відмі́нюймо (first-person imperative plural)
відмі́нюй (imperative second-person singular)
відмі́нюйте (imperative plural second-person)
відмі́нював (masculine past singular)
відмі́нювали (masculine past plural)
відмі́нювала (feminine past singular)
відмі́нювали (feminine past plural)
відмі́нювало (neuter past singular)
відмі́нювали (neuter past plural)

[ʋʲidʲˈmʲinʲʊʋɐte]

From відміни́ти (vidminýty) + -ювати (-juvaty). Compare Belarusian адме́ньваць (admjénʹvacʹ).


дієвідмінювати

uk-verb

дієвідмі́нювати

дієвідмі́нювати • (dijevidmínjuvaty) impf

дієвідмі́нювати (canonical)
dijevidmínjuvaty (romanization)
дієвідмі́нювати (imperfective infinitive)
дієвідмі́нювать (imperfective infinitive)
дієвідмі́нюваний (imperfective passive past)
impersonal: дієвідмі́нювано (imperfective passive past)
дієвідмі́нюючи (adverbial imperfective present)
дієвідмі́нювавши (adverbial imperfective past)
дієвідмі́нюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду дієвідмі́нювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду дієвідмі́нювать (first-person future imperfective singular)
дієвідмі́нюватиму (first-person future imperfective singular)
дієвідмі́нюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дієвідмі́нювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш дієвідмі́нювать (future imperfective second-person singular)
дієвідмі́нюватимеш (future imperfective second-person singular)
дієвідмі́нює (imperfective present singular third-person)
бу́де дієвідмі́нювати (future imperfective singular third-person)
бу́де дієвідмі́нювать (future imperfective singular third-person)
дієвідмі́нюватиме (future imperfective singular third-person)
дієвідмі́нюєм (first-person imperfective plural present)
дієвідмі́нюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дієвідмі́нювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо дієвідмі́нювать (first-person future imperfective plural)
дієвідмі́нюватимемо (first-person future imperfective plural)
дієвідмі́нюватимем (first-person future imperfective plural)
дієвідмі́нюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете дієвідмі́нювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете дієвідмі́нювать (future imperfective plural second-person)
дієвідмі́нюватимете (future imperfective plural second-person)
дієвідмі́нюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дієвідмі́нювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дієвідмі́нювать (future imperfective plural third-person)
дієвідмі́нюватимуть (future imperfective plural third-person)
дієвідмі́нюймо (first-person imperative plural)
дієвідмі́нюй (imperative second-person singular)
дієвідмі́нюйте (imperative plural second-person)
дієвідмі́нював (masculine past singular)
дієвідмі́нювали (masculine past plural)
дієвідмі́нювала (feminine past singular)
дієвідмі́нювали (feminine past plural)
дієвідмі́нювало (neuter past singular)
дієвідмі́нювали (neuter past plural)

From ді́я (díja) + -є- (-je-) + відмі́нювати (vidmínjuvaty) or дієвідмі́на (dijevidmína) + -ювати (-juvaty).

af

відмі́нювати

(transitive, grammar) to conjugate (:verb)


клинопис

uk-noun

клино́пис<sg.genu>

клино́писний

клино́пис • (klynópys) m inan (genitive клино́пису, uncountable, relational adjective клино́писний)

клино́пис (canonical)
klynópys (romanization)
клино́пису (genitive)
клино́писний (adjective relational)
клино́пис (nominative singular)
клино́пису (genitive singular)
клино́писові (dative singular)
клино́пису (dative singular)
клино́пис (accusative singular)
клино́писом (instrumental singular)
клино́пису (locative singular)
клино́писі (locative singular)
клино́писе (singular vocative)

uk-ndecl

клино́пис<sg.genu>

From клин (klyn) + -о- (-o-) + писа́ти (pysáty). Compare Russian кли́нопись (klínopisʹ), Belarusian клі́напіс (klínapis).

af

cuneiform (ancient Mesopotamian writing system)


фентезі

uk-noun

фе́нтезі • (féntezi) n inan (indeclinable)

фе́нтезі (canonical)
féntezi (romanization)


конотація

конота́ція<>

конотати́вний

конотаці́йний

конота́ція • (konotácija) f inan (genitive конота́ції, nominative plural конота́ції, genitive plural конота́цій, relational adjective конотати́вний or конотаці́йний)

конота́ція (canonical)
konotácija (romanization)
конота́ції (genitive)
конота́ції (nominative plural)
конота́цій (genitive plural)
конотати́вний (adjective relational)
конотаці́йний (adjective relational)
конота́ція (nominative singular)
конота́ції (nominative plural)
конота́ції (genitive singular)
конота́цій (genitive plural)
конота́ції (dative singular)
конота́ціям (dative plural)
конота́цію (accusative singular)
конота́ції (accusative plural)
конота́цією (instrumental singular)
конота́ціями (instrumental plural)
конота́ції (locative singular)
конота́ціях (locative plural)
конота́ціє (singular vocative)
конота́ції (plural vocative)

uk-ndecl

конота́ція<>

Borrowed from Medieval Latin connotātiō, from connotō (“I mark in addition”). Compare Russian коннота́ция (konnotácija), Belarusian каната́цыя (kanatácyja), Polish konotacja.


серафим

uk-noun

серафи́м<pr>

серафи́мський

серафи́м • (serafým) m pers (genitive серафи́ма, nominative plural серафи́ми, genitive plural серафи́мів, relational adjective серафи́мський)

серафи́м (canonical)
serafým (romanization)
серафи́ма (genitive)
серафи́ми (nominative plural)
серафи́мів (genitive plural)
серафи́мський (adjective relational)
серафи́м (nominative singular)
серафи́ми (nominative plural)
серафи́ма (genitive singular)
серафи́мів (genitive plural)
серафи́мові (dative singular)
серафи́му (dative singular)
серафи́мам (dative plural)
серафи́ма (accusative singular)
серафи́мів (accusative plural)
серафи́мом (instrumental singular)
серафи́мами (instrumental plural)
серафи́мові (locative singular)
серафи́мі (locative singular)
серафи́мах (locative plural)
серафи́ме (singular vocative)
серафи́ми (plural vocative)

uk-ndecl

серафи́м<pr>

Learned borrowing from Old Church Slavonic серафимъ (serafimŭ), from Koine Greek σεραφείμ (serapheím), from Biblical Hebrew שְׂרָפִים (śərāp̄îm), the plural form of שָׂרָף (śārāp̄), often translated as "fiery ones", although meaning is uncertain; perhaps related to the root שרף (“to burn”).


неперехідний

uk-adj

неперехідни́й

неперехідни́й • (neperexidnýj)

неперехідни́й (canonical)
neperexidnýj (romanization)
неперехідни́й (masculine nominative)
неперехідне́ (neuter nominative)
неперехідна́ (feminine nominative)
неперехідні́ (nominative plural)
неперехідно́го (genitive masculine neuter)
неперехідно́ї (feminine genitive)
неперехідни́х (genitive plural)
неперехідно́му (dative masculine neuter)
неперехідні́й (dative feminine)
неперехідни́м (dative plural)
неперехідно́го (accusative animate masculine)
неперехідне́ (accusative neuter)
неперехідну́ (accusative feminine)
неперехідни́х (accusative animate plural)
неперехідни́й (accusative inanimate masculine)
неперехідні́ (accusative inanimate plural)
неперехідни́м (instrumental masculine neuter)
неперехідно́ю (feminine instrumental)
неперехідни́ми (instrumental plural)
неперехідно́му (locative masculine neuter)
неперехідні́м (locative masculine neuter)
неперехідні́й (feminine locative)
неперехідни́х (locative plural)

uk-adecl

неперехідни́й

неперехідне́ дієсло́во ― neperexidné dijeslóvo ― intransitive verb

(grammar) intransitive (of a verb: not taking a direct object)


поспілкуватися

uk-verb

поспілкува́тися

спілкува́тися

поспілкува́тися • (pospilkuvátysja) pf (imperfective спілкува́тися)

поспілкува́тися (canonical)
pospilkuvátysja (romanization)
спілкува́тися (imperfective)
поспілкува́тися (infinitive perfective)
поспілкува́тись (infinitive perfective)
поспілкува́ться (infinitive perfective)
поспілкува́вшись (adverbial past perfective)
поспілку́юся (first-person future perfective singular)
поспілку́юсь (first-person future perfective singular)
поспілку́єшся (future perfective second-person singular)
поспілку́ється (future perfective singular third-person)
поспілку́ємся (first-person future perfective plural)
поспілку́ємося (first-person future perfective plural)
поспілку́ємось (first-person future perfective plural)
поспілку́єтеся (future perfective plural second-person)
поспілку́єтесь (future perfective plural second-person)
поспілку́ються (future perfective plural third-person)
поспілку́ймося (first-person imperative plural)
поспілку́ймось (first-person imperative plural)
поспілку́йся (imperative second-person singular)
поспілку́йсь (imperative second-person singular)
поспілку́йтеся (imperative plural second-person)
поспілку́йтесь (imperative plural second-person)
поспілкува́вся (masculine past singular)
поспілкува́всь (masculine past singular)
поспілкува́лися (masculine past plural)
поспілкува́лись (masculine past plural)
поспілкува́лася (feminine past singular)
поспілкува́лась (feminine past singular)
поспілкува́лися (feminine past plural)
поспілкува́лись (feminine past plural)
поспілкува́лося (neuter past singular)
поспілкува́лось (neuter past singular)
поспілкува́лися (neuter past plural)
поспілкува́лись (neuter past plural)

uk-conj

поспілкува́тися<2a.pf>

From по- (po-) + спілкува́тися (spilkuvátysja).

af

спілкува́тися

ки́мось кимось

to communicate, to converse, to talk (with somebody: з ки́мось)


жирний

uk-adj

жи́рний • (žýrnyj) (adverb жи́рно, abstract noun жи́рність)

жи́рний (canonical)
žýrnyj (romanization)
жи́рно (adverb)
жи́рність (abstract-noun)
жи́рний (masculine nominative)
жи́рне (neuter nominative)
жи́рна (feminine nominative)
жи́рні (nominative plural)
жи́рного (genitive masculine neuter)
жи́рної (feminine genitive)
жи́рних (genitive plural)
жи́рному (dative masculine neuter)
жи́рній (dative feminine)
жи́рним (dative plural)
жи́рного (accusative animate masculine)
жи́рне (accusative neuter)
жи́рну (accusative feminine)
жи́рних (accusative animate plural)
жи́рний (accusative inanimate masculine)
жи́рні (accusative inanimate plural)
жи́рним (instrumental masculine neuter)
жи́рною (feminine instrumental)
жи́рними (instrumental plural)
жи́рному (locative masculine neuter)
жи́рнім (locative masculine neuter)
жи́рній (feminine locative)
жи́рних (locative plural)

From жир (žyr) + -ний (-nyj). Compare Russian жи́рный (žírnyj).

жи́рний шрифт


Чотири вершники Апокаліпсису

uk-proper noun

Чоти́ри ве́ршники Апока́ліпсису

Чотирьо́х ве́ршників Апока́ліпсису

Чоти́ри ве́ршники Апока́ліпсису • (Čotýry véršnyky Apokálipsysu) m pers pl (genitive Чотирьо́х ве́ршників Апока́ліпсису, plural only)

Чоти́ри ве́ршники Апока́ліпсису (canonical)
Čotýry véršnyky Apokálipsysu (romanization)
Чотирьо́х ве́ршників Апока́ліпсису (genitive)
Чоти́ри ве́ршники Апока́ліпсису (nominative plural)
Чотирьо́х ве́ршників Апока́ліпсису (genitive plural)
Чотирьо́м ве́ршникам Апока́ліпсису (dative plural)
Чотирьо́х ве́ршників Апока́ліпсису (accusative plural)
Чотирма́ ве́ршниками Апока́ліпсису (instrumental plural)
Чотирьо́х ве́ршниках Апока́ліпсису (locative plural)
Чоти́ри ве́ршники Апока́ліпсису (plural vocative)

uk-ndecl-manual-pl

Чоти́ри ве́ршники Апока́ліпсису

Чотирьо́х ве́ршників Апока́ліпсису

Чотирьо́м ве́ршникам Апока́ліпсису

Чотирьо́х ве́ршників Апока́ліпсису

Чотирма́ ве́ршниками Апока́ліпсису

Чотирьо́х ве́ршниках Апока́ліпсису

Чоти́ри ве́ршники Апока́ліпсису

uk:Чотири вершники Апокаліпсису

Four Horsemen of the Apocalypse
Four Horsemen of the Apocalypse

(biblical) Four Horsemen of the Apocalypse

en-Чотири_вершники_Апокаліпсису-uk-name-KDztM1Re

Нерво́ві зри́ви, відсу́тність меди́чного се́рвісу, антисанітарі́я та зни́щений імуніте́т че́рез го́лод - чоти́ри ве́ршники Апока́ліпсису в Маріу́полі.

2022 May 15, “"Чотири вершники Апокаліпсису в Маріуполі": радник мера назвав причини смертності”, in Ukrainska Pravda:

Nervous breakdowns, lack of medical services, unsanitary conditions and destroyed immunity due to hunger - the four horsemen of the Apocalypse in Mariupol.

Nervóvi zrývy, vidsútnistʹ medýčnoho sérvisu, antysanitaríja ta znýščenyj imunitét čérez hólod - čotýry véršnyky Apokálipsysu v Mariúpoli.

(idiomatic, sometimes uncapitalized) Four Horsemen of the Apocalypse (harbingers of doom)

en-Чотири_вершники_Апокаліпсису-uk-name-1s8WV1Zk


іронія

uk-noun

іро́нія • (irónija) f inan (genitive іро́нії, uncountable)

іро́нія (canonical)
irónija (romanization)
іро́нії (genitive)
іро́нія (nominative singular)
іро́нії (genitive singular)
іро́нії (dative singular)
іро́нію (accusative singular)
іро́нією (instrumental singular)
іро́нії (locative singular)
іро́ніє (singular vocative)

Derived via Western European languages from Latin īrōnīa, from Ancient Greek εἰρωνεία (eirōneía). Compare Russian иро́ния (irónija), Polish ironia.


узгоджувати

uk-verb

узго́джувати

узго́джувати • (uzhódžuvaty) impf (perfective узго́дити)

узго́джувати (canonical)
uzhódžuvaty (romanization)
узго́дити (perfective)
узго́джувати (imperfective infinitive)
узго́джувать (imperfective infinitive)
узго́джуючи (adverbial imperfective present)
узго́джувавши (adverbial imperfective past)
узго́джую (first-person imperfective present singular)
бу́ду взго́джувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду взго́джувать (first-person future imperfective singular)
узго́джуватиму (first-person future imperfective singular)
узго́джуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш узго́джувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш узго́джувать (future imperfective second-person singular)
узго́джуватимеш (future imperfective second-person singular)
узго́джує (imperfective present singular third-person)
бу́де взго́джувати (future imperfective singular third-person)
бу́де взго́джувать (future imperfective singular third-person)
узго́джуватиме (future imperfective singular third-person)
узго́джуєм (first-person imperfective plural present)
узго́джуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо взго́джувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо взго́джувать (first-person future imperfective plural)
узго́джуватимемо (first-person future imperfective plural)
узго́джуватимем (first-person future imperfective plural)
узго́джуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете взго́джувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете взго́джувать (future imperfective plural second-person)
узго́джуватимете (future imperfective plural second-person)
узго́джують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть узго́джувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть узго́джувать (future imperfective plural third-person)
узго́джуватимуть (future imperfective plural third-person)
узго́джуймо (first-person imperative plural)
узго́джуй (imperative second-person singular)
узго́джуйте (imperative plural second-person)
узго́джував (masculine past singular)
узго́джували (masculine past plural)
узго́джувала (feminine past singular)
узго́джували (feminine past plural)
узго́джувало (neuter past singular)
узго́джували (neuter past plural)

[ʊzˈɦɔd͡ʒʊʋɐte]

Uk-узгоджувати.ogg

From the узго́дж- (uzhódž-) stem of узго́дити (uzhódyty) + -увати (-uvaty).


узгодити

узго́джувати

узго́дити • (uzhódyty) pf (imperfective узго́джувати)

узго́дити (canonical)
uzhódyty (romanization)
узго́джувати (imperfective)
узго́дити (infinitive perfective)
узго́дить (infinitive perfective)
узго́джений (passive past perfective)
impersonal: узго́джено (passive past perfective)
узго́дивши (adverbial past perfective)
узго́джу (first-person future perfective singular)
узго́диш (future perfective second-person singular)
узго́дить (future perfective singular third-person)
узго́дим (first-person future perfective plural)
узго́димо (first-person future perfective plural)
узго́дите (future perfective plural second-person)
узго́дять (future perfective plural third-person)
узго́дьмо (first-person imperative plural)
узго́дь (imperative second-person singular)
узго́дьте (imperative plural second-person)
узго́див (masculine past singular)
узго́дили (masculine past plural)
узго́дила (feminine past singular)
узго́дили (feminine past plural)
узго́дило (neuter past singular)
узго́дили (neuter past plural)

Uk-узгодити.ogg

From у- (u-) + зго́дити (zhódyty), from Proto-Slavic *jьzgoditi. Compare Polish uzgodnić.


професіоналізм

uk-noun

професіоналі́зм<genu>

професіоналі́зм • (profesionalízm) m inan (genitive професіоналі́зму, nominative plural професіоналі́зми, genitive plural професіоналі́змів)

професіоналі́зм (canonical)
profesionalízm (romanization)
професіоналі́зму (genitive)
професіоналі́зми (nominative plural)
професіоналі́змів (genitive plural)
професіоналі́зм (nominative singular)
професіоналі́зму (genitive singular)
професіоналі́змові (dative singular)
професіоналі́зму (dative singular)
професіоналі́зм (accusative singular)
професіоналі́змом (instrumental singular)
професіоналі́зму (locative singular)
професіоналі́змі (locative singular)
професіоналі́зме (singular vocative)
професіоналі́зм (nominative singular)
професіоналі́зми (nominative plural)
професіоналі́зму (genitive singular)
професіоналі́змів (genitive plural)
професіоналі́змові (dative singular)
професіоналі́зму (dative singular)
професіоналі́змам (dative plural)
професіоналі́зм (accusative singular)
професіоналі́зми (accusative plural)
професіоналі́змом (instrumental singular)
професіоналі́змами (instrumental plural)
професіоналі́змі (locative singular)
професіоналі́змах (locative plural)
професіоналі́зме (singular vocative)
професіоналі́зми (plural vocative)

uk-ndecl

професіоналі́зм<sg.genu>

професіоналі́зм<genu>

From професіона́л (profesionál) + -і́зм (-ízm). Compare Russian профессионали́зм (professionalízm), Belarusian прафесіяналі́зм (prafjesijanalízm), Polish profesjonalizm.

af

професіона́л

cog

профессионали́зм

прафесіяналі́зм

(countable, linguistics) professional term


публіцист

uk-noun

публіци́ст<pr>

публіци́стка

публіци́ст • (publicýst) m pers (genitive публіци́ста, nominative plural публіци́сти, genitive plural публіци́стів, feminine публіци́стка)

публіци́ст (canonical)
publicýst (romanization)
публіци́ста (genitive)
публіци́сти (nominative plural)
публіци́стів (genitive plural)
публіци́стка (feminine)
публіци́ст (nominative singular)
публіци́сти (nominative plural)
публіци́ста (genitive singular)
публіци́стів (genitive plural)
публіци́стові (dative singular)
публіци́сту (dative singular)
публіци́стам (dative plural)
публіци́ста (accusative singular)
публіци́стів (accusative plural)
публіци́стом (instrumental singular)
публіци́стами (instrumental plural)
публіци́стові (locative singular)
публіци́сті (locative singular)
публіци́стах (locative plural)
публіци́сте (singular vocative)
публіци́сти (plural vocative)

uk-ndecl

публіци́ст<pr>

Uk-публіцист.ogg

Borrowed from French publiciste. Compare Russian публици́ст (publicíst), Belarusian публіцы́ст (publicýst), Polish publicysta.

opinion journalist, columnist, commentator, publicist


виголошувати

uk-verb

виголо́шувати

виголо́шувати • (vyholóšuvaty) impf (perfective ви́голосити)

виголо́шувати (canonical)
vyholóšuvaty (romanization)
ви́голосити (perfective)
виголо́шувати (imperfective infinitive)
виголо́шувать (imperfective infinitive)
виголо́шуючи (adverbial imperfective present)
виголо́шувавши (adverbial imperfective past)
виголо́шую (first-person imperfective present singular)
бу́ду виголо́шувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду виголо́шувать (first-person future imperfective singular)
виголо́шуватиму (first-person future imperfective singular)
виголо́шуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш виголо́шувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш виголо́шувать (future imperfective second-person singular)
виголо́шуватимеш (future imperfective second-person singular)
виголо́шує (imperfective present singular third-person)
бу́де виголо́шувати (future imperfective singular third-person)
бу́де виголо́шувать (future imperfective singular third-person)
виголо́шуватиме (future imperfective singular third-person)
виголо́шуєм (first-person imperfective plural present)
виголо́шуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо виголо́шувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо виголо́шувать (first-person future imperfective plural)
виголо́шуватимемо (first-person future imperfective plural)
виголо́шуватимем (first-person future imperfective plural)
виголо́шуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете виголо́шувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете виголо́шувать (future imperfective plural second-person)
виголо́шуватимете (future imperfective plural second-person)
виголо́шують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть виголо́шувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть виголо́шувать (future imperfective plural third-person)
виголо́шуватимуть (future imperfective plural third-person)
виголо́шуймо (first-person imperative plural)
виголо́шуй (imperative second-person singular)
виголо́шуйте (imperative plural second-person)
виголо́шував (masculine past singular)
виголо́шували (masculine past plural)
виголо́шувала (feminine past singular)
виголо́шували (feminine past plural)
виголо́шувало (neuter past singular)
виголо́шували (neuter past plural)

[ʋeɦɔˈɫɔʃʊʋɐte]

Uk-виголошувати.ogg

From the виголош- (vyhološ-) stem of ви́голосити (výholosyty) + -увати (-uvaty). Compare Polish wygłaszać.

af

виголо́шувати тост

виголо́шувати промо́ву

to deliver, to give, to make (:utterance before an audience)

to declaim, to pronounce, to utter (say aloud in a solemn manner)


виголосити

uk-verb

виголо́шувати

ви́голосити • (výholosyty) pf (imperfective виголо́шувати)

ви́голосити (canonical)
výholosyty (romanization)
виголо́шувати (imperfective)
ви́голосити (infinitive perfective)
ви́голосить (infinitive perfective)
ви́голошений (passive past perfective)
impersonal: ви́голошено (passive past perfective)
ви́голосивши (adverbial past perfective)
ви́голошу (first-person future perfective singular)
ви́голосиш (future perfective second-person singular)
ви́голосить (future perfective singular third-person)
ви́голосим (first-person future perfective plural)
ви́голосимо (first-person future perfective plural)
ви́голосите (future perfective plural second-person)
ви́голосять (future perfective plural third-person)
ви́голосім (first-person imperative plural)
ви́голосімо (first-person imperative plural)
ви́голоси (imperative second-person singular)
ви́голосіть (imperative plural second-person)
ви́голосив (masculine past singular)
ви́голосили (masculine past plural)
ви́голосила (feminine past singular)
ви́голосили (feminine past plural)
ви́голосило (neuter past singular)
ви́голосили (neuter past plural)

[ˈʋɪɦɔɫɔsete]

Uk-виголосити.ogg

From ви́- (vý-) + голоси́ти (holosýty). Compare Polish wygłosić.

ви́голосити тост

ви́голосити промо́ву


інтонація

uk-noun

інтона́ція<>

інтонаці́йний

інтона́ція • (intonácija) f inan (genitive інтона́ції, nominative plural інтона́ції, genitive plural інтона́цій, relational adjective інтонаці́йний)

інтона́ція (canonical)
intonácija (romanization)
інтона́ції (genitive)
інтона́ції (nominative plural)
інтона́цій (genitive plural)
інтонаці́йний (adjective relational)
інтона́ція (nominative singular)
інтона́ції (nominative plural)
інтона́ції (genitive singular)
інтона́цій (genitive plural)
інтона́ції (dative singular)
інтона́ціям (dative plural)
інтона́цію (accusative singular)
інтона́ції (accusative plural)
інтона́цією (instrumental singular)
інтона́ціями (instrumental plural)
інтона́ції (locative singular)
інтона́ціях (locative plural)
інтона́ціє (singular vocative)
інтона́ції (plural vocative)

uk-ndecl

інтона́ція<>

Derived via Western European languages from Latin intonō. Compare Russian интона́ция (intonácija), Belarusian інтана́цыя (intanácyja), Polish intonacja.


предикативний

uk-adj

предикати́вний

предикати́вний • (predykatývnyj)

предикати́вний (canonical)
predykatývnyj (romanization)
предикати́вний (masculine nominative)
предикати́вне (neuter nominative)
предикати́вна (feminine nominative)
предикати́вні (nominative plural)
предикати́вного (genitive masculine neuter)
предикати́вної (feminine genitive)
предикати́вних (genitive plural)
предикати́вному (dative masculine neuter)
предикати́вній (dative feminine)
предикати́вним (dative plural)
предикати́вного (accusative animate masculine)
предикати́вне (accusative neuter)
предикати́вну (accusative feminine)
предикати́вних (accusative animate plural)
предикати́вний (accusative inanimate masculine)
предикати́вні (accusative inanimate plural)
предикати́вним (instrumental masculine neuter)
предикати́вною (feminine instrumental)
предикати́вними (instrumental plural)
предикати́вному (locative masculine neuter)
предикати́внім (locative masculine neuter)
предикати́вній (feminine locative)
предикати́вних (locative plural)

uk-adecl

предикати́вний


присудковий

uk-adj

присудко́вий

присудко́вий • (prysudkóvyj)

присудко́вий (canonical)
prysudkóvyj (romanization)
присудко́вий (masculine nominative)
присудко́ве (neuter nominative)
присудко́ва (feminine nominative)
присудко́ві (nominative plural)
присудко́вого (genitive masculine neuter)
присудко́вої (feminine genitive)
присудко́вих (genitive plural)
присудко́вому (dative masculine neuter)
присудко́вій (dative feminine)
присудко́вим (dative plural)
присудко́вого (accusative animate masculine)
присудко́ве (accusative neuter)
присудко́ву (accusative feminine)
присудко́вих (accusative animate plural)
присудко́вий (accusative inanimate masculine)
присудко́ві (accusative inanimate plural)
присудко́вим (instrumental masculine neuter)
присудко́вою (feminine instrumental)
присудко́вими (instrumental plural)
присудко́вому (locative masculine neuter)
присудко́вім (locative masculine neuter)
присудко́вій (feminine locative)
присудко́вих (locative plural)

uk-adecl

присудко́вий


шевченкознавство

uk-noun

шевченкозна́вство<sg>

шевченкозна́вство • (ševčenkoznávstvo) n inan (genitive шевченкозна́вства, uncountable)

шевченкозна́вство (canonical)
ševčenkoznávstvo (romanization)
шевченкозна́вства (genitive)
шевченкозна́вство (nominative singular)
шевченкозна́вства (genitive singular)
шевченкозна́вству (dative singular)
шевченкозна́вство (accusative singular)
шевченкозна́вством (instrumental singular)
шевченкозна́встві (locative singular)
шевченкозна́вство (singular vocative)

uk-ndecl

шевченкозна́вство<sg>

Шевче́нко (Ševčénko) + -о- (-o-) + -зна́вство (-znávstvo)


послання

uk-noun

посла́ння<loci:ju>

посла́ння • (poslánnja) n inan (genitive посла́ння, nominative plural посла́ння, genitive plural посла́нь)

посла́ння (canonical)
poslánnja (romanization)
посла́ння (genitive)
посла́ння (nominative plural)
посла́нь (genitive plural)
посла́ння (nominative singular)
посла́ння (nominative plural)
посла́ння (genitive singular)
посла́нь (genitive plural)
посла́нню (dative singular)
посла́нням (dative plural)
посла́ння (accusative singular)
посла́ння (accusative plural)
посла́нням (instrumental singular)
посла́ннями (instrumental plural)
посла́нні (locative singular)
посла́нню (locative singular)
посла́ннях (locative plural)
посла́ння (singular vocative)
посла́ння (plural vocative)

uk-ndecl

посла́ння<loci:ju>

[pɔsˈɫanʲːɐ]

From Proto-Slavic *posъlanьje. By surface analysis, посла́ти (posláty) + -а́ння (-ánnja). Compare Russian посла́ние (poslánije), Belarusian пасла́нне (paslánnje), Polish posłanie.


пробурмотіти

uk-verb

пробурмоті́ти

пробурмоті́ти • (proburmotíty) pf (imperfective бурмоті́ти)

пробурмоті́ти (canonical)
proburmotíty (romanization)
бурмоті́ти (imperfective)
пробурмоті́ти (infinitive perfective)
пробурмоті́ть (infinitive perfective)
пробурмоті́вши (adverbial past perfective)
пробурмочу́ (first-person future perfective singular)
пробурмоти́ш (future perfective second-person singular)
пробурмоти́ть (future perfective singular third-person)
пробурмоти́м (first-person future perfective plural)
пробурмотимо́ (first-person future perfective plural)
пробурмотите́ (future perfective plural second-person)
пробурмотя́ть (future perfective plural third-person)
пробурмоті́м (first-person imperative plural)
пробурмоті́мо (first-person imperative plural)
пробурмоти́ (imperative second-person singular)
пробурмоті́ть (imperative plural second-person)
пробурмоті́в (masculine past singular)
пробурмоті́ли (masculine past plural)
пробурмоті́ла (feminine past singular)
пробурмоті́ли (feminine past plural)
пробурмоті́ло (neuter past singular)
пробурмоті́ли (neuter past plural)

From про- (pro-) + бурмоті́ти (burmotíty).


Єлисей

uk-proper noun

Єлисе́й • (Jelyséj) m pers (genitive Єлисе́я, nominative plural Єлисе́ї, genitive plural Єлисе́їв)

Єлисе́й (canonical)
Jelyséj (romanization)
Єлисе́я (genitive)
Єлисе́ї (nominative plural)
Єлисе́їв (genitive plural)
Єлисе́й (nominative singular)
Єлисе́ї (nominative plural)
Єлисе́я (genitive singular)
Єлисе́їв (genitive plural)
Єлисе́ю (dative singular)
Єлисе́єві (dative singular)
Єлисе́ям (dative plural)
Єлисе́я (accusative singular)
Єлисе́їв (accusative plural)
Єлисе́єм (instrumental singular)
Єлисе́ями (instrumental plural)
Єлисе́ю (locative singular)
Єлисе́єві (locative singular)
Єлисе́ї (locative singular)
Єлисе́ях (locative plural)
Єлисе́ю (singular vocative)
Єлисе́ї (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-Єлисей.wav

From Biblical Hebrew אֱלִישָׁע (Elisha').

(biblical) Prophet Elisha, a disciple and the successor to prophet Elijah.


Самійло

Самі́йло • (Samíjlo) m pers (genitive Самі́йла, nominative plural Самі́йли, genitive plural Самі́йлів)

Самі́йло (canonical)
Samíjlo (romanization)
Самі́йла (genitive)
Самі́йли (nominative plural)
Самі́йлів (genitive plural)
Самі́йло (nominative singular)
Самі́йли (nominative plural)
Самі́йла (genitive singular)
Самі́йлів (genitive plural)
Самі́йлові (dative singular)
Самі́йлу (dative singular)
Самі́йлам (dative plural)
Самі́йла (accusative singular)
Самі́йлів (accusative plural)
Самі́йлом (instrumental singular)
Самі́йлами (instrumental plural)
Самі́йлові (locative singular)
Самі́йлі (locative singular)
Самі́йлах (locative plural)
Самі́йле (singular vocative)
Самі́йли (plural vocative)

[sɐˈmʲii̯ɫɔ]

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-Самійло.wav

From Biblical Hebrew שְׁמוּאֵל. Doublet of Самве́л (Samvél) and Самуї́л (Samujíl).