котлета по-київськи

uk-noun

котле́та<> по-ки́ївськи

котле́та по-ки́ївськи • (kotléta po-kýjivsʹky) f inan (genitive котле́ти по-ки́ївськи, nominative plural котле́ти по-ки́ївськи, genitive plural котле́т по-ки́ївськи)

котле́та по-ки́ївськи (canonical)
kotléta po-kýjivsʹky (romanization)
котле́ти по-ки́ївськи (genitive)
котле́ти по-ки́ївськи (nominative plural)
котле́т по-ки́ївськи (genitive plural)
котле́та по-ки́ївськи (nominative singular)
котле́ти по-ки́ївськи (nominative plural)
котле́ти по-ки́ївськи (genitive singular)
котле́т по-ки́ївськи (genitive plural)
котле́ті по-ки́ївськи (dative singular)
котле́там по-ки́ївськи (dative plural)
котле́ту по-ки́ївськи (accusative singular)
котле́ти по-ки́ївськи (accusative plural)
котле́тою по-ки́ївськи (instrumental singular)
котле́тами по-ки́ївськи (instrumental plural)
котле́ті по-ки́ївськи (locative singular)
котле́тах по-ки́ївськи (locative plural)
котле́то по-ки́ївськи (singular vocative)
котле́ти по-ки́ївськи (plural vocative)

uk-ndecl

котле́та<> по-ки́ївськи

uk:котлета по-київськи


розлучення

uk-noun

розлу́чення<loci:ju>

розлу́чення • (rozlúčennja) n inan (genitive розлу́чення, nominative plural розлу́чення, genitive plural розлу́чень)

розлу́чення (canonical)
rozlúčennja (romanization)
розлу́чення (genitive)
розлу́чення (nominative plural)
розлу́чень (genitive plural)
розлу́чення (nominative singular)
розлу́чення (nominative plural)
розлу́чення (genitive singular)
розлу́чень (genitive plural)
розлу́ченню (dative singular)
розлу́ченням (dative plural)
розлу́чення (accusative singular)
розлу́чення (accusative plural)
розлу́ченням (instrumental singular)
розлу́ченнями (instrumental plural)
розлу́ченні (locative singular)
розлу́ченню (locative singular)
розлу́ченнях (locative plural)
розлу́чення (singular vocative)
розлу́чення (plural vocative)

uk-ndecl

розлу́чення<loci:ju>

Uk-розлучення.ogg

From розлучи́ти (rozlučýty) + -ення (-ennja).


розлучитися

uk-verb

розлучи́тися

розлуча́тися

розлучи́тися • (rozlučýtysja) pf (imperfective розлуча́тися)

розлучи́тися (canonical)
rozlučýtysja (romanization)
розлуча́тися (imperfective)
розлучи́тися (infinitive perfective)
розлучи́тись (infinitive perfective)
розлучи́ться (infinitive perfective)
розлучи́вшись (adverbial past perfective)
розлучу́ся (first-person future perfective singular)
розлучу́сь (first-person future perfective singular)
розлу́чишся (future perfective second-person singular)
розлу́читься (future perfective singular third-person)
розлу́чимся (first-person future perfective plural)
розлу́чимося (first-person future perfective plural)
розлу́чимось (first-person future perfective plural)
розлу́читеся (future perfective plural second-person)
розлу́читесь (future perfective plural second-person)
розлу́чаться (future perfective plural third-person)
розлучі́мся (first-person imperative plural)
розлучі́мося (first-person imperative plural)
розлучі́мось (first-person imperative plural)
розлучи́ся (imperative second-person singular)
розлучи́сь (imperative second-person singular)
розлучі́ться (imperative plural second-person)
розлучи́вся (masculine past singular)
розлучи́всь (masculine past singular)
розлучи́лися (masculine past plural)
розлучи́лись (masculine past plural)
розлучи́лася (feminine past singular)
розлучи́лась (feminine past singular)
розлучи́лися (feminine past plural)
розлучи́лись (feminine past plural)
розлучи́лося (neuter past singular)
розлучи́лось (neuter past singular)
розлучи́лися (neuter past plural)
розлучи́лись (neuter past plural)

uk-conj

розлучи́тися<4c.pf>

[rɔzɫʊˈt͡ʃɪtesʲɐ]

Uk-розлучитися.ogg

From розлучи́ти (rozlučýty) + -ся (-sja). Compare Russian разлучи́ться (razlučítʹsja), Belarusian разлучы́цца (razlučýcca), Polish rozłączyć się.

cog

разлучи́ться


набіл

uk-noun

набі́л • (nabíl) m inan (genitive набі́лу, uncountable)

набі́л (canonical)
nabíl (romanization)
набі́лу (genitive)
набі́л (nominative singular)
набі́лу (genitive singular)
набі́лові (dative singular)
набі́лу (dative singular)
набі́л (accusative singular)
набі́лом (instrumental singular)
набі́лу (locative singular)
набі́лі (locative singular)
набі́ле (singular vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-набіл.wav

Inherited from Old Ruthenian набѣ́лъ (nabě́l), cognate with Polish nabiał. Equivalent to на- (na-) + бі́лий (bílyj).

inh+

(chiefly dialectal, collective) milk, dairy


розлучатися

uk-verb

розлуча́тися

розлучи́тися

розлуча́тися • (rozlučátysja) impf (perfective розлучи́тися)

розлуча́тися (canonical)
rozlučátysja (romanization)
розлучи́тися (perfective)
розлуча́тися (imperfective infinitive)
розлуча́тись (imperfective infinitive)
розлуча́ться (imperfective infinitive)
розлуча́ючись (adverbial imperfective present)
розлуча́вшись (adverbial imperfective past)
розлуча́юся (first-person imperfective present singular)
розлуча́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду розлуча́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду розлуча́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду розлуча́ться (first-person future imperfective singular)
розлуча́тимусь (first-person future imperfective singular)
розлуча́тимуся (first-person future imperfective singular)
розлуча́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш розлуча́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш розлуча́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш розлуча́ться (future imperfective second-person singular)
розлуча́тимешся (future imperfective second-person singular)
розлуча́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де розлуча́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де розлуча́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де розлуча́ться (future imperfective singular third-person)
розлуча́тиметься (future imperfective singular third-person)
розлуча́ємся (first-person imperfective plural present)
розлуча́ємося (first-person imperfective plural present)
розлуча́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо розлуча́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо розлуча́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо розлуча́ться (first-person future imperfective plural)
розлуча́тимемось (first-person future imperfective plural)
розлуча́тимемося (first-person future imperfective plural)
розлуча́тимемся (first-person future imperfective plural)
розлуча́єтеся (imperfective plural present second-person)
розлуча́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете розлуча́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете розлуча́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете розлуча́ться (future imperfective plural second-person)
розлуча́тиметесь (future imperfective plural second-person)
розлуча́тиметеся (future imperfective plural second-person)
розлуча́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розлуча́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розлуча́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розлуча́ться (future imperfective plural third-person)
розлуча́тимуться (future imperfective plural third-person)
розлуча́ймося (first-person imperative plural)
розлуча́ймось (first-person imperative plural)
розлуча́йся (imperative second-person singular)
розлуча́йсь (imperative second-person singular)
розлуча́йтеся (imperative plural second-person)
розлуча́йтесь (imperative plural second-person)
розлуча́вся (masculine past singular)
розлуча́всь (masculine past singular)
розлуча́лися (masculine past plural)
розлуча́лись (masculine past plural)
розлуча́лася (feminine past singular)
розлуча́лась (feminine past singular)
розлуча́лися (feminine past plural)
розлуча́лись (feminine past plural)
розлуча́лося (neuter past singular)
розлуча́лось (neuter past singular)
розлуча́лися (neuter past plural)
розлуча́лись (neuter past plural)

uk-conj

розлуча́тися<1a.impf>

Uk-розлучатися.ogg

From розлуча́ти (rozlučáty) + -ся (-sja). Compare Russian разлуча́ться (razlučátʹsja), Belarusian разлуча́цца (razlučácca), Polish rozłączać się.

cog

разлуча́ться


пампушка

uk-noun

пампу́шка<c*>

пампу́шка • (pampúška) f inan (genitive пампу́шки, nominative plural пампушки́, genitive plural пампушо́к, diminutive пампу́шечка)

пампу́шка (canonical)
pampúška (romanization)
пампу́шки (genitive)
пампушки́ (nominative plural)
пампушо́к (genitive plural)
пампу́шечка (diminutive)
пампу́шка (nominative singular)
пампушки́ (nominative plural)
пампу́шки (genitive singular)
пампушо́к (genitive plural)
пампу́шці (dative singular)
пампушка́м (dative plural)
пампу́шку (accusative singular)
пампушки́ (accusative plural)
пампу́шкою (instrumental singular)
пампушка́ми (instrumental plural)
пампу́шці (locative singular)
пампушка́х (locative plural)
пампу́шко (singular vocative)
пампушки́ (plural vocative)

uk-ndecl

пампу́шка<c*>

→ English: pampushka

From пампу́х (pampúx) + -ка (-ka), from Polish pampuch, from German Pfannkuchen.

pampushka (small savoury or sweet bun or doughnut made of yeast dough from wheat, rye or buckwheat flour)


пампушка

uk-noun

пампу́шка<pr.c*>

пампу́шка • (pampúška) f pers (genitive пампу́шки, nominative plural пампушки́, genitive plural пампушо́к, diminutive пампу́шечка)

пампу́шка (canonical)
pampúška (romanization)
пампу́шки (genitive)
пампушки́ (nominative plural)
пампушо́к (genitive plural)
пампу́шечка (diminutive)
пампу́шка (nominative singular)
пампушки́ (nominative plural)
пампу́шки (genitive singular)
пампушо́к (genitive plural)
пампу́шці (dative singular)
пампушка́м (dative plural)
пампу́шку (accusative singular)
пампушо́к (accusative plural)
пампу́шкою (instrumental singular)
пампушка́ми (instrumental plural)
пампу́шці (locative singular)
пампушка́х (locative plural)
пампу́шко (singular vocative)
пампушки́ (plural vocative)

uk-ndecl

пампу́шка<pr.c*>


артилерія

uk-noun

артиле́рія<sg>

артилері́йський

артиле́рія • (artylérija) f inan (genitive артиле́рії, uncountable, relational adjective артилері́йський)

артиле́рія (canonical)
artylérija (romanization)
артиле́рії (genitive)
артилері́йський (adjective relational)
артиле́рія (nominative singular)
артиле́рії (genitive singular)
артиле́рії (dative singular)
артиле́рію (accusative singular)
артиле́рією (instrumental singular)
артиле́рії (locative singular)
артиле́ріє (singular vocative)

uk-ndecl

артиле́рія<sg>


латвієць

uk-noun

латві́єць<*.pr>

латві́йський

латві́єць • (latvíjecʹ) m pers (genitive латві́йця, nominative plural латві́йці, genitive plural латві́йців, feminine латві́йка, relational adjective латві́йський)

латві́єць (canonical)
latvíjecʹ (romanization)
латві́йця (genitive)
латві́йці (nominative plural)
латві́йців (genitive plural)
латві́йка (feminine)
латві́йський (adjective relational)
латві́єць (nominative singular)
латві́йці (nominative plural)
латві́йця (genitive singular)
латві́йців (genitive plural)
латві́йцеві (dative singular)
латві́йцю (dative singular)
латві́йцям (dative plural)
латві́йця (accusative singular)
латві́йців (accusative plural)
латві́йцем (instrumental singular)
латві́йцями (instrumental plural)
латві́йцеві (locative singular)
латві́йцю (locative singular)
латві́йці (locative singular)
латві́йцях (locative plural)
латві́йцю (singular vocative)
латві́йці (plural vocative)

uk-ndecl

латві́єць<*.pr>

[ɫɐtʲˈʋʲijet͡sʲ]


воєнний стан

uk-noun

воє́нний<+> стан<genu>

воє́нний стан • (vojénnyj stan) m inan (genitive воє́нного ста́ну, nominative plural воє́нні ста́ни, genitive plural воє́нних ста́нів)

воє́нний стан (canonical)
vojénnyj stan (romanization)
воє́нного ста́ну (genitive)
воє́нні ста́ни (nominative plural)
воє́нних ста́нів (genitive plural)
воє́нний ста́н (nominative singular)
воє́нні ста́ни (nominative plural)
воє́нного ста́ну (genitive singular)
воє́нних ста́нів (genitive plural)
воє́нному ста́нові (dative singular)
воє́нному ста́ну (dative singular)
воє́нним ста́нам (dative plural)
воє́нний ста́н (accusative singular)
воє́нні ста́ни (accusative plural)
воє́нним ста́ном (instrumental singular)
воє́нними ста́нами (instrumental plural)
воє́нному ста́ні (locative singular)
воє́ннім ста́ні (locative singular)
воє́нних ста́нах (locative plural)
воє́нний ста́не (singular vocative)
воє́нні ста́ни (plural vocative)

uk-ndecl

воє́нний<+> стан<genu>


оголошення війни

uk-noun

оголо́шення<> війни́

оголо́шення війни́ • (oholóšennja vijný) n inan (genitive оголо́шення війни́, nominative plural оголо́шення війни́, genitive plural оголо́шень війни́)

оголо́шення війни́ (canonical)
oholóšennja vijný (romanization)
оголо́шення війни́ (genitive)
оголо́шення війни́ (nominative plural)
оголо́шень війни́ (genitive plural)
оголо́шення війни́ (nominative singular)
оголо́шення війни́ (nominative plural)
оголо́шення війни́ (genitive singular)
оголо́шень війни́ (genitive plural)
оголо́шенню війни́ (dative singular)
оголо́шенням війни́ (dative plural)
оголо́шення війни́ (accusative singular)
оголо́шення війни́ (accusative plural)
оголо́шенням війни́ (instrumental singular)
оголо́шеннями війни́ (instrumental plural)
оголо́шенню війни́ (locative singular)
оголо́шенні війни́ (locative singular)
оголо́шеннях війни́ (locative plural)
оголо́шення війни́ (singular vocative)
оголо́шення війни́ (plural vocative)

uk-ndecl

оголо́шення<locju:i> війни́

[ɔɦɔˈɫɔʃenʲːɐ ʋʲii̯ˈnɪ]


харків'янин

uk-noun

харків'я́нин<pr.in>

харків'я́нка

харків'я́нин • (xarkivʺjányn) m pers (genitive харків'я́нина, nominative plural харків'я́ни, genitive plural харків'я́н, feminine харків'я́нка)

харків'я́ни н (canonical)
xarkivʺjányn (romanization)
харків'я́нина (genitive)
харків'я́ни (nominative plural)
харків'я́н (genitive plural)
харків'я́нка (feminine)
харків'я́нин (nominative singular)
харків'я́ни (nominative plural)
харків'я́нина (genitive singular)
харків'я́н (genitive plural)
харків'я́нинові (dative singular)
харків'я́нину (dative singular)
харків'я́нам (dative plural)
харків'я́нина (accusative singular)
харків'я́н (accusative plural)
харків'я́нином (instrumental singular)
харків'я́нами (instrumental plural)
харків'я́нинові (locative singular)
харків'я́нині (locative singular)
харків'я́нах (locative plural)
харків'я́нине (singular vocative)
харків'я́ни (plural vocative)

uk-ndecl

харків'я́нин<pr.in>


обстріляти

uk-verb

обстрі́лювати

обстріля́ти • (obstriljáty) pf (imperfective обстрі́лювати)

обстріля́ти (canonical)
obstriljáty (romanization)
обстрі́лювати (imperfective)
обстріля́ти (infinitive perfective)
обстріля́ть (infinitive perfective)
обстрі́ляний (passive past perfective)
impersonal: обстрі́ляно (passive past perfective)
обстріля́вши (adverbial past perfective)
обстріля́ю (first-person future perfective singular)
обстріля́єш (future perfective second-person singular)
обстріля́є (future perfective singular third-person)
обстріля́єм (first-person future perfective plural)
обстріля́ємо (first-person future perfective plural)
обстріля́єте (future perfective plural second-person)
обстріля́ють (future perfective plural third-person)
обстріля́ймо (first-person imperative plural)
обстріля́й (imperative second-person singular)
обстріля́йте (imperative plural second-person)
обстріля́в (masculine past singular)
обстріля́ли (masculine past plural)
обстріля́ла (feminine past singular)
обстріля́ли (feminine past plural)
обстріля́ло (neuter past singular)
обстріля́ли (neuter past plural)

From об- (ob-) + стріля́ти (striljáty). Compare Russian обстреля́ть (obstreljátʹ), Belarusian абстраля́ць (abstraljácʹ), Polish ostrzelać.

to fire (at/on/upon) (shoot ammunition at)

обстріля́ти гарма́тним вогне́м ― obstriljáty harmátnym vohném ― to cannonade


обстрілювати

обстрі́лювати

обстрі́лювати • (obstríljuvaty) impf (perfective обстріля́ти)

обстрі́лювати (canonical)
obstríljuvaty (romanization)
обстріля́ти (perfective)
обстрі́лювати (imperfective infinitive)
обстрі́лювать (imperfective infinitive)
обстрі́люваний (imperfective passive past)
impersonal: обстрі́лювано (imperfective passive past)
обстрі́люючи (adverbial imperfective present)
обстрі́лювавши (adverbial imperfective past)
обстрі́люю (first-person imperfective present singular)
бу́ду обстрі́лювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду обстрі́лювать (first-person future imperfective singular)
обстрі́люватиму (first-person future imperfective singular)
обстрі́люєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обстрі́лювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш обстрі́лювать (future imperfective second-person singular)
обстрі́люватимеш (future imperfective second-person singular)
обстрі́лює (imperfective present singular third-person)
бу́де обстрі́лювати (future imperfective singular third-person)
бу́де обстрі́лювать (future imperfective singular third-person)
обстрі́люватиме (future imperfective singular third-person)
обстрі́люєм (first-person imperfective plural present)
обстрі́люємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обстрі́лювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо обстрі́лювать (first-person future imperfective plural)
обстрі́люватимемо (first-person future imperfective plural)
обстрі́люватимем (first-person future imperfective plural)
обстрі́люєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обстрі́лювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете обстрі́лювать (future imperfective plural second-person)
обстрі́люватимете (future imperfective plural second-person)
обстрі́люють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обстрі́лювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обстрі́лювать (future imperfective plural third-person)
обстрі́люватимуть (future imperfective plural third-person)
обстрі́люймо (first-person imperative plural)
обстрі́люй (imperative second-person singular)
обстрі́люйте (imperative plural second-person)
обстрі́лював (masculine past singular)
обстрі́лювали (masculine past plural)
обстрі́лювала (feminine past singular)
обстрі́лювали (feminine past plural)
обстрі́лювало (neuter past singular)
обстрі́лювали (neuter past plural)

From обстріля́ти (obstriljáty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian обстре́ливать (obstrélivatʹ), Belarusian абстрэ́льваць (abstrélʹvacʹ), Polish ostrzeliwać.

cog

обстре́ливать

абстрэ́льваць

обстрі́лювати гарма́тним вогне́м ― obstríljuvaty harmátnym vohném ― to cannonade


артилерійський

uk-adj

артилері́йський

артилері́йський • (artyleríjsʹkyj)

артилері́йський (canonical)
artyleríjsʹkyj (romanization)
артилері́йський (masculine nominative)
артилері́йське (neuter nominative)
артилері́йська (feminine nominative)
артилері́йські (nominative plural)
артилері́йського (genitive masculine neuter)
артилері́йської (feminine genitive)
артилері́йських (genitive plural)
артилері́йському (dative masculine neuter)
артилері́йській (dative feminine)
артилері́йським (dative plural)
артилері́йського (accusative animate masculine)
артилері́йське (accusative neuter)
артилері́йську (accusative feminine)
артилері́йських (accusative animate plural)
артилері́йський (accusative inanimate masculine)
артилері́йські (accusative inanimate plural)
артилері́йським (instrumental masculine neuter)
артилері́йською (feminine instrumental)
артилері́йськими (instrumental plural)
артилері́йському (locative masculine neuter)
артилері́йськім (locative masculine neuter)
артилері́йській (feminine locative)
артилері́йських (locative plural)

uk-adecl

артилері́йський

From артиле́рія (artylérija) + -і́йський (-íjsʹkyj). Compare Russian артиллери́йский (artilleríjskij), Belarusian артылеры́йскі (artyljerýjski), Polish artyleryjski.

cog

артиллери́йский

артылеры́йскі

артилері́йський о́бстріл

(relational) artillery, ordnance (both attributive)


бомбардувати

uk-verb

бомбардува́ти

бомбардува́ти (canonical)
bombarduváty (romanization)
бомбардува́ти (imperfective infinitive)
бомбардува́ть (imperfective infinitive)
бомбардо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: бомбардо́вано (imperfective passive past)
бомбарду́ючи (adverbial imperfective present)
бомбардува́вши (adverbial imperfective past)
бомбарду́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду бомбардува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду бомбардува́ть (first-person future imperfective singular)
бомбардува́тиму (first-person future imperfective singular)
бомбарду́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш бомбардува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш бомбардува́ть (future imperfective second-person singular)
бомбардува́тимеш (future imperfective second-person singular)
бомбарду́є (imperfective present singular third-person)
бу́де бомбардува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де бомбардува́ть (future imperfective singular third-person)
бомбардува́тиме (future imperfective singular third-person)
бомбарду́єм (first-person imperfective plural present)
бомбарду́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо бомбардува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо бомбардува́ть (first-person future imperfective plural)
бомбардува́тимемо (first-person future imperfective plural)
бомбардува́тимем (first-person future imperfective plural)
бомбарду́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете бомбардува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете бомбардува́ть (future imperfective plural second-person)
бомбардува́тимете (future imperfective plural second-person)
бомбарду́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бомбардува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бомбардува́ть (future imperfective plural third-person)
бомбардува́тимуть (future imperfective plural third-person)
бомбарду́ймо (first-person imperative plural)
бомбарду́й (imperative second-person singular)
бомбарду́йте (imperative plural second-person)
бомбардува́в (masculine past singular)
бомбардува́ли (masculine past plural)
бомбардува́ла (feminine past singular)
бомбардува́ли (feminine past plural)
бомбардува́ло (neuter past singular)
бомбардува́ли (neuter past plural)

Uk-бомбардувати.ogg

From German bombardieren + -ува́ти (-uváty), from French bombarder. Compare Russian бомбардирова́ть (bombardirovátʹ), Belarusian бамбардзірава́ць (bambardziravácʹ), Polish bombardować.

cog

бомбардирова́ть

бамбардзірава́ць

(transitive) to bombard (continuously attack something with bombs, artillery shells or other missiles or projectiles)


грабіжник

uk-noun

грабі́жник<pr>

грабі́жницький

грабі́жник • (hrabížnyk) m pers (genitive грабі́жника, nominative plural грабі́жники, genitive plural грабі́жників, feminine грабі́жниця, relational adjective грабі́жницький)

грабі́жник (canonical)
hrabížnyk (romanization)
грабі́жника (genitive)
грабі́жники (nominative plural)
грабі́жників (genitive plural)
грабі́жниця (feminine)
грабі́жницький (adjective relational)
грабі́жник (nominative singular)
грабі́жники (nominative plural)
грабі́жника (genitive singular)
грабі́жників (genitive plural)
грабі́жникові (dative singular)
грабі́жнику (dative singular)
грабі́жникам (dative plural)
грабі́жника (accusative singular)
грабі́жників (accusative plural)
грабі́жником (instrumental singular)
грабі́жниками (instrumental plural)
грабі́жникові (locative singular)
грабі́жнику (locative singular)
грабі́жниках (locative plural)
грабі́жнику (singular vocative)
грабі́жники (plural vocative)

uk-ndecl

грабі́жник<pr>

Uk-грабіжник.ogg

af

грабі́ж (hrabíž) + -ни́к (-nýk)


загарбник

uk-noun

зага́рбник<pr>

зага́рбницький

зага́рбник • (zahárbnyk) m pers (genitive зага́рбника, nominative plural зага́рбники, genitive plural зага́рбників, feminine зага́рбниця, relational adjective зага́рбницький)

зага́рбник (canonical)
zahárbnyk (romanization)
зага́рбника (genitive)
зага́рбники (nominative plural)
зага́рбників (genitive plural)
зага́рбниця (feminine)
зага́рбницький (adjective relational)
зага́рбник (nominative singular)
зага́рбники (nominative plural)
зага́рбника (genitive singular)
зага́рбників (genitive plural)
зага́рбникові (dative singular)
зага́рбнику (dative singular)
зага́рбникам (dative plural)
зага́рбника (accusative singular)
зага́рбників (accusative plural)
зага́рбником (instrumental singular)
зага́рбниками (instrumental plural)
зага́рбникові (locative singular)
зага́рбнику (locative singular)
зага́рбниках (locative plural)
зага́рбнику (singular vocative)
зага́рбники (plural vocative)

uk-ndecl

зага́рбник<pr>

Uk-загарбник.ogg

From зага́рб(ати) (zahárb(aty)) + -ник (-nyk).

af

зага́рб(ати)


завойовник

uk-noun

завойо́вник<pr>

завойо́вниця

завойо́вницький

завойо́вник • (zavojóvnyk) m pers (genitive завойо́вника, nominative plural завойо́вники, genitive plural завойо́вників, feminine завойо́вниця, relational adjective завойо́вницький)

завойо́вник (canonical)
zavojóvnyk (romanization)
завойо́вника (genitive)
завойо́вники (nominative plural)
завойо́вників (genitive plural)
завойо́вниця (feminine)
завойо́вницький (adjective relational)
завойо́вник (nominative singular)
завойо́вники (nominative plural)
завойо́вника (genitive singular)
завойо́вників (genitive plural)
завойо́вникові (dative singular)
завойо́внику (dative singular)
завойо́вникам (dative plural)
завойо́вника (accusative singular)
завойо́вників (accusative plural)
завойо́вником (instrumental singular)
завойо́вниками (instrumental plural)
завойо́вникові (locative singular)
завойо́внику (locative singular)
завойо́вниках (locative plural)
завойо́внику (singular vocative)
завойо́вники (plural vocative)

uk-ndecl

завойо́вник<pr>

Uk-завойовник.ogg

From the завойо́в- (zavojóv-) stem of завоюва́ти (zavojuváty) + -ник (-nyk).

Вільге́льм Завойо́вник


розбомбити

uk-verb

розбомби́ти • (rozbombýty) pf (imperfective бомби́ти)

розбомби́ти (canonical)
rozbombýty (romanization)
бомби́ти (imperfective)
розбомби́ти (infinitive perfective)
розбомби́ть (infinitive perfective)
розбо́мблений (passive past perfective)
impersonal: розбо́мблено (passive past perfective)
розбомби́вши (adverbial past perfective)
розбомблю́ (first-person future perfective singular)
розбомби́ш (future perfective second-person singular)
розбомби́ть (future perfective singular third-person)
розбомби́м (first-person future perfective plural)
розбомбимо́ (first-person future perfective plural)
розбомбите́ (future perfective plural second-person)
розбомбля́ть (future perfective plural third-person)
розбомбі́м (first-person imperative plural)
розбомбі́мо (first-person imperative plural)
розбомби́ (imperative second-person singular)
розбомбі́ть (imperative plural second-person)
розбомби́в (masculine past singular)
розбомби́ли (masculine past plural)
розбомби́ла (feminine past singular)
розбомби́ли (feminine past plural)
розбомби́ло (neuter past singular)
розбомби́ли (neuter past plural)

From роз- (roz-) + бомби́ти (bombýty). Compare Russian разбомби́ть (razbombítʹ), Belarusian разбамбі́ць (razbambícʹ).

(figurative, colloquial) to blast (criticize or reprimand severely)


бомбити

бомби́ти • (bombýty) impf (perfective розбомби́ти)

бомби́ти (canonical)
bombýty (romanization)
розбомби́ти (perfective)
бомби́ти (imperfective infinitive)
бомби́ть (imperfective infinitive)
бомблячи́ (adverbial imperfective present)
бомби́вши (adverbial imperfective past)
бомблю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду бомби́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду бомби́ть (first-person future imperfective singular)
бомби́тиму (first-person future imperfective singular)
бомби́ш (imperfective present second-person singular)
бу́деш бомби́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш бомби́ть (future imperfective second-person singular)
бомби́тимеш (future imperfective second-person singular)
бомби́ть (imperfective present singular third-person)
бу́де бомби́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де бомби́ть (future imperfective singular third-person)
бомби́тиме (future imperfective singular third-person)
бомби́м (first-person imperfective plural present)
бомбимо́ (first-person imperfective plural present)
бу́демо бомби́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо бомби́ть (first-person future imperfective plural)
бомби́тимемо (first-person future imperfective plural)
бомби́тимем (first-person future imperfective plural)
бомбите́ (imperfective plural present second-person)
бу́дете бомби́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете бомби́ть (future imperfective plural second-person)
бомби́тимете (future imperfective plural second-person)
бомбля́ть (imperfective plural present third-person)
бу́дуть бомби́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть бомби́ть (future imperfective plural third-person)
бомби́тимуть (future imperfective plural third-person)
бомбі́м (first-person imperative plural)
бомбі́мо (first-person imperative plural)
бомби́ (imperative second-person singular)
бомбі́ть (imperative plural second-person)
бомби́в (masculine past singular)
бомби́ли (masculine past plural)
бомби́ла (feminine past singular)
бомби́ли (feminine past plural)
бомби́ло (neuter past singular)
бомби́ли (neuter past plural)

Uk-бомбити.ogg

From бо́мба (bómba) + -и́ти (-ýty). Compare Russian бомби́ть (bombítʹ), Belarusian бамбі́ць (bambícʹ).

to bomb (attack using one or more bombs)


психопатичний

uk-adj

психопати́чний

психопати́чний • (psyxopatýčnyj)

психопати́чний (canonical)
psyxopatýčnyj (romanization)
психопати́чний (masculine nominative)
психопати́чне (neuter nominative)
психопати́чна (feminine nominative)
психопати́чні (nominative plural)
психопати́чного (genitive masculine neuter)
психопати́чної (feminine genitive)
психопати́чних (genitive plural)
психопати́чному (dative masculine neuter)
психопати́чній (dative feminine)
психопати́чним (dative plural)
психопати́чного (accusative animate masculine)
психопати́чне (accusative neuter)
психопати́чну (accusative feminine)
психопати́чних (accusative animate plural)
психопати́чний (accusative inanimate masculine)
психопати́чні (accusative inanimate plural)
психопати́чним (instrumental masculine neuter)
психопати́чною (feminine instrumental)
психопати́чними (instrumental plural)
психопати́чному (locative masculine neuter)
психопати́чнім (locative masculine neuter)
психопати́чній (feminine locative)
психопати́чних (locative plural)

uk-adecl

психопати́чний

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-психопатичний.wav

From психопа́т (psyxopát) + -и́чний (-ýčnyj). Compare Russian психопати́ческий (psixopatíčeskij), Belarusian псіхапаты́чны (psixapatýčny), Polish psychopatyczny.

af

психопа́т (psyxopát) + -и́чний (-ýčnyj)

cog

психопати́ческий

псіхапаты́чны


витримка

uk-noun

ви́тримка<*>

ви́тримка • (výtrymka) f inan (genitive ви́тримки, nominative plural ви́тримки, genitive plural ви́тримок)

ви́тримка (canonical)
výtrymka (romanization)
ви́тримки (genitive)
ви́тримки (nominative plural)
ви́тримок (genitive plural)
ви́тримка (nominative singular)
ви́тримки (nominative plural)
ви́тримки (genitive singular)
ви́тримок (genitive plural)
ви́тримці (dative singular)
ви́тримкам (dative plural)
ви́тримку (accusative singular)
ви́тримки (accusative plural)
ви́тримкою (instrumental singular)
ви́тримками (instrumental plural)
ви́тримці (locative singular)
ви́тримках (locative plural)
ви́тримко (singular vocative)
ви́тримки (plural vocative)

uk-ndecl

ви́тримка<*>

Uk-витримка.ogg


резервіст

uk-noun

резерві́ст<pr>

резерві́стка

резерві́ст • (rezervíst) m pers (genitive резерві́ста, nominative plural резерві́сти, genitive plural резерві́стів, feminine резерві́стка)

резерві́ст (canonical)
rezervíst (romanization)
резерві́ста (genitive)
резерві́сти (nominative plural)
резерві́стів (genitive plural)
резерві́стка (feminine)
резерві́ст (nominative singular)
резерві́сти (nominative plural)
резерві́ста (genitive singular)
резерві́стів (genitive plural)
резерві́стові (dative singular)
резерві́сту (dative singular)
резерві́стам (dative plural)
резерві́ста (accusative singular)
резерві́стів (accusative plural)
резерві́стом (instrumental singular)
резерві́стами (instrumental plural)
резерві́стові (locative singular)
резерві́сті (locative singular)
резерві́стах (locative plural)
резерві́сте (singular vocative)
резерві́сти (plural vocative)

uk-ndecl

резерві́ст<pr>

From резе́рв (rezérv) + -і́ст (-íst). Compare Russian резерви́ст (rezervíst), Belarusian рэзерві́ст (rezjervíst), Polish rezerwista.


фінансист

uk-noun

фінанси́ст<pr>

фінанси́стка

фінанси́ст • (finansýst) m pers (genitive фінанси́ста, nominative plural фінанси́сти, genitive plural фінанси́стів, feminine фінанси́стка)

фінанси́ст (canonical)
finansýst (romanization)
фінанси́ста (genitive)
фінанси́сти (nominative plural)
фінанси́стів (genitive plural)
фінанси́стка (feminine)
фінанси́ст (nominative singular)
фінанси́сти (nominative plural)
фінанси́ста (genitive singular)
фінанси́стів (genitive plural)
фінанси́стові (dative singular)
фінанси́сту (dative singular)
фінанси́стам (dative plural)
фінанси́ста (accusative singular)
фінанси́стів (accusative plural)
фінанси́стом (instrumental singular)
фінанси́стами (instrumental plural)
фінанси́стові (locative singular)
фінанси́сті (locative singular)
фінанси́стах (locative plural)
фінанси́сте (singular vocative)
фінанси́сти (plural vocative)

uk-ndecl

фінанси́ст<pr>

From фіна́нси (finánsy) + -и́ст (-ýst). Compare Russian финанси́ст (finansíst), Belarusian фінансі́ст (finansíst), Polish finansista.

financier (specialist in financial transactions)


рятувальник

uk-noun

рятува́льник<pr>

рятува́льниця

рятува́льник • (rjatuválʹnyk) m pers (genitive рятува́льника, nominative plural рятува́льники, genitive plural рятува́льників, feminine рятува́льниця)

рятува́льник (canonical)
rjatuválʹnyk (romanization)
рятува́льника (genitive)
рятува́льники (nominative plural)
рятува́льників (genitive plural)
рятува́льниця (feminine)
рятува́льник (nominative singular)
рятува́льники (nominative plural)
рятува́льника (genitive singular)
рятува́льників (genitive plural)
рятува́льникові (dative singular)
рятува́льнику (dative singular)
рятува́льникам (dative plural)
рятува́льника (accusative singular)
рятува́льників (accusative plural)
рятува́льником (instrumental singular)
рятува́льниками (instrumental plural)
рятува́льникові (locative singular)
рятува́льнику (locative singular)
рятува́льниках (locative plural)
рятува́льнику (singular vocative)
рятува́льники (plural vocative)

uk-ndecl

рятува́льник<pr>

рятува́льний (rjatuválʹnyj) + -ник (-nyk)

af

рятува́льний


цукерок

uk-noun

цуке́рок • (cukérok) m inan (genitive цуке́рка, nominative plural цуке́рки, genitive plural цуке́рків)

цуке́рок (canonical)
cukérok (romanization)
цуке́рка (genitive)
цуке́рки (nominative plural)
цуке́рків (genitive plural)
цуке́рок (nominative singular)
цуке́рки (nominative plural)
цуке́рка (genitive singular)
цуке́рків (genitive plural)
цуке́ркові (dative singular)
цуке́рку (dative singular)
цуке́ркам (dative plural)
цуке́рок (accusative singular)
цуке́рки (accusative plural)
цуке́рком (instrumental singular)
цуке́рками (instrumental plural)
цуке́ркові (locative singular)
цуке́рку (locative singular)
цуке́рках (locative plural)
цуке́рку (singular vocative)
цуке́рки (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-цукерок.wav


воєнний злочин

воє́нний<+> зло́чин<genu>

воє́нний зло́чин • (vojénnyj zlóčyn) m inan (genitive воє́нного зло́чину, nominative plural воє́нні зло́чини, genitive plural воє́нних зло́чинів)

воє́нний зло́чин (canonical)
vojénnyj zlóčyn (romanization)
воє́нного зло́чину (genitive)
воє́нні зло́чини (nominative plural)
воє́нних зло́чинів (genitive plural)
воє́нний зло́чин (nominative singular)
воє́нні зло́чини (nominative plural)
воє́нного зло́чину (genitive singular)
воє́нних зло́чинів (genitive plural)
воє́нному зло́чинові (dative singular)
воє́нному зло́чину (dative singular)
воє́нним зло́чинам (dative plural)
воє́нний зло́чин (accusative singular)
воє́нні зло́чини (accusative plural)
воє́нним зло́чином (instrumental singular)
воє́нними зло́чинами (instrumental plural)
воє́нному зло́чині (locative singular)
воє́ннім зло́чині (locative singular)
воє́нних зло́чинах (locative plural)
воє́нний зло́чине (singular vocative)
воє́нні зло́чини (plural vocative)

uk-ndecl

воє́нний<+> зло́чин<genu>


сутичка

uk-noun

су́тичка • (sútyčka) f inan (genitive су́тички, nominative plural су́тички, genitive plural су́тичок)

су́тичка (canonical)
sútyčka (romanization)
су́тички (genitive)
су́тички (nominative plural)
су́тичок (genitive plural)
су́тичка (nominative singular)
су́тички (nominative plural)
су́тички (genitive singular)
су́тичок (genitive plural)
су́тичці (dative singular)
су́тичкам (dative plural)
су́тичку (accusative singular)
су́тички (accusative plural)
су́тичкою (instrumental singular)
су́тичками (instrumental plural)
су́тичці (locative singular)
су́тичках (locative plural)
су́тичко (singular vocative)
су́тички (plural vocative)

Uk-сутичка.ogg

Cognate with Belarusian суты́чка (sutýčka), Russian сты́чка (stýčka).

(military) engagement (instance of active hostilities)


підрозділ

підро́зділ<genu>

підро́зділ • (pidrózdil) m inan (genitive підро́зділу, nominative plural підро́зділи, genitive plural підро́зділів)

підро́зділ (canonical)
pidrózdil (romanization)
підро́зділу (genitive)
підро́зділи (nominative plural)
підро́зділів (genitive plural)
підро́зділ (nominative singular)
підро́зділи (nominative plural)
підро́зділу (genitive singular)
підро́зділів (genitive plural)
підро́зділові (dative singular)
підро́зділу (dative singular)
підро́зділам (dative plural)
підро́зділ (accusative singular)
підро́зділи (accusative plural)
підро́зділом (instrumental singular)
підро́зділами (instrumental plural)
підро́зділі (locative singular)
підро́зділах (locative plural)
підро́зділе (singular vocative)
підро́зділи (plural vocative)

uk-ndecl

підро́зділ<genu>

Uk-підрозділ.ogg

Deverbal from підрозділи́ти (pidrozdilýty). Compare Russian подразде́л (podrazdél), Belarusian падраздзе́л (padrazdzjél), Polish podrozdział.

deverbal

підрозділи́ти


сагайдак

uk-noun

сагайда́к<b>

сагайда́к • (sahajdák) m inan (genitive сагайдака́, nominative plural сагайдаки́, genitive plural сагайдакі́в)

сагайда́к (canonical)
sahajdák (romanization)
сагайдака́ (genitive)
сагайдаки́ (nominative plural)
сагайдакі́в (genitive plural)
сагайда́к (nominative singular)
сагайдаки́ (nominative plural)
сагайдака́ (genitive singular)
сагайдакі́в (genitive plural)
сагайдако́ві (dative singular)
сагайдаку́ (dative singular)
сагайдака́м (dative plural)
сагайда́к (accusative singular)
сагайдаки́ (accusative plural)
сагайдако́м (instrumental singular)
сагайдака́ми (instrumental plural)
сагайдаку́ (locative singular)
сагайдака́х (locative plural)
сагайдаку́ (singular vocative)
сагайдаки́ (plural vocative)

uk-ndecl

сагайда́к<b>

Borrowed via a Turkic language. Ultimately from Middle Mongol ᠰᠠᠭᠠᠳᠠᠭ (saɣadag, “quiver”). Compare Azerbaijani sadaq and Bashkir һаҙаҡ (haźaq).

der

quiver (container for arrows or similar ammunition)

(historical) a horse archer's archery equipment, consisting of a bow in its bow case and arrows in a quiver


діяч

uk-noun

дія́ч • (dijáč) m pers (genitive діяча́, nominative plural діячі́, genitive plural діячі́в, feminine дія́чка)

дія́ч (canonical)
dijáč (romanization)
діяча́ (genitive)
діячі́ (nominative plural)
діячі́в (genitive plural)
дія́чка (feminine)
дія́ч (nominative singular)
діячі́ (nominative plural)
діяча́ (genitive singular)
діячі́в (genitive plural)
діяче́ві (dative singular)
діячу́ (dative singular)
діяча́м (dative plural)
діяча́ (accusative singular)
діячі́в (accusative plural)
діяче́м (instrumental singular)
діяча́ми (instrumental plural)
діяче́ві (locative singular)
діячу́ (locative singular)
діячі́ (locative singular)
діяча́х (locative plural)
дія́чу (singular vocative)
діячі́ (plural vocative)

From ді́яти (díjaty, “to act”) + -ач (-ač). Compare Belarusian дзе́яч (dzjéjač), Polish działacz.

грома́дський дія́ч

політи́чний дія́ч

active figure, activist, actor (one who is conspicuously active in public life or in a particular field of activity)


заповіт

запові́т • (zapovít) m inan (genitive запові́та, nominative plural запові́ти, genitive plural запові́тів)

запові́т (canonical)
zapovít (romanization)
запові́та (genitive)
запові́ти (nominative plural)
запові́тів (genitive plural)
запові́т (nominative singular)
запові́ти (nominative plural)
запові́та (genitive singular)
запові́тів (genitive plural)
запові́тові (dative singular)
запові́ту (dative singular)
запові́там (dative plural)
запові́т (accusative singular)
запові́ти (accusative plural)
запові́том (instrumental singular)
запові́тами (instrumental plural)
запові́ті (locative singular)
запові́тах (locative plural)
запові́те (singular vocative)
запові́ти (plural vocative)

Uk-заповіт.ogg

From Proto-Slavic *zapovědь, later reanalyzed by analogy with Proto-Slavic *zavětъ. Cognate with Belarusian запаве́т (zapavjét); compare also the normative Russian заве́т (zavét).

(biblical) testament (part of the Bible)


лижник

ли́жник • (lýžnyk) m pers (genitive ли́жника, nominative plural ли́жники, genitive plural ли́жників, feminine ли́жниця)

ли́жник (canonical)
lýžnyk (romanization)
ли́жника (genitive)
ли́жники (nominative plural)
ли́жників (genitive plural)
ли́жниця (feminine)
ли́жник (nominative singular)
ли́жники (nominative plural)
ли́жника (genitive singular)
ли́жників (genitive plural)
ли́жникові (dative singular)
ли́жнику (dative singular)
ли́жникам (dative plural)
ли́жника (accusative singular)
ли́жників (accusative plural)
ли́жником (instrumental singular)
ли́жниками (instrumental plural)
ли́жникові (locative singular)
ли́жнику (locative singular)
ли́жниках (locative plural)
ли́жнику (singular vocative)
ли́жники (plural vocative)

From ли́жа (lýža) + -ни́к (-nýk). Compare Russian лы́жник (lýžnik).

af

ли́жа (lýža) + -ни́к (-nýk)


юнацтво

uk-noun

юна́цтво<sg>

юна́цтво • (junáctvo) n inan (genitive юна́цтва, uncountable, relational adjective юна́цький)

юна́цтво (canonical)
junáctvo (romanization)
юна́цтва (genitive)
юна́цький (adjective relational)
юна́цтво (nominative singular)
юна́цтва (genitive singular)
юна́цтву (dative singular)
юна́цтво (accusative singular)
юна́цтвом (instrumental singular)
юна́цтві (locative singular)
юна́цтво (singular vocative)

uk-ndecl

юна́цтво<sg>

Uk-юнацтво.ogg

youth (the period of existence preceding maturity or age)

(figuratively) bravery, courage, audacity, boldness


ядерна зброя

uk-noun

я́дерна<+> збро́я<sg>

я́дерна збро́я • (jáderna zbrója) f inan (genitive я́дерної збро́ї, uncountable)

я́дерна збро́я (canonical)
jáderna zbrója (romanization)
я́дерної збро́ї (genitive)
я́дерна збро́я (nominative singular)
я́дерної збро́ї (genitive singular)
я́дерній збро́ї (dative singular)
я́дерну збро́ю (accusative singular)
я́дерною збро́єю (instrumental singular)
я́дерній збро́ї (locative singular)
я́дерна збро́є (singular vocative)

uk-ndecl

я́дерна<+> збро́я<sg>

uk:ядерна зброя


чіпс

uk-noun

чіпс • (čips) m inan (genitive чі́пса, nominative plural чі́пси, genitive plural чі́псів)

čips (romanization)
чі́пса (genitive)
чі́пси (nominative plural)
чі́псів (genitive plural)
чіпс (nominative singular)
чі́пси (nominative plural)
чі́пса (genitive singular)
чі́псів (genitive plural)
чі́псові (dative singular)
чі́псу (dative singular)
чі́псам (dative plural)
чіпс (accusative singular)
чі́пси (accusative plural)
чі́псом (instrumental singular)
чі́псами (instrumental plural)
чі́псі (locative singular)
чі́псах (locative plural)
чі́псе (singular vocative)
чі́пси (plural vocative)

w:uk:Українська національна комісія з питань правопису

(proscribed , chiefly in the plural) Nonstandard spelling of чипс (čyps).


самодержець

самоде́ржець<*.pr>

самоде́ржиця

самоде́ржець • (samodéržecʹ) m pers (genitive самоде́ржця, nominative plural самоде́ржці, genitive plural самоде́ржців, feminine самоде́ржиця)

самоде́ржець (canonical)
samodéržecʹ (romanization)
самоде́ржця (genitive)
самоде́ржці (nominative plural)
самоде́ржців (genitive plural)
самоде́ржиця (feminine)
самоде́ржець (nominative singular)
самоде́ржці (nominative plural)
самоде́ржця (genitive singular)
самоде́ржців (genitive plural)
самоде́ржцеві (dative singular)
самоде́ржцю (dative singular)
самоде́ржцям (dative plural)
самоде́ржця (accusative singular)
самоде́ржців (accusative plural)
самоде́ржцем (instrumental singular)
самоде́ржцями (instrumental plural)
самоде́ржцеві (locative singular)
самоде́ржцю (locative singular)
самоде́ржці (locative singular)
самоде́ржцях (locative plural)
самоде́ржцю (singular vocative)
самоде́ржці (plural vocative)

uk-ndecl

самоде́ржець<*.pr>

From само- (samo-) + держа́ти (deržáty) + -ець (-ecʹ). Calque of Ancient Greek αὐτοκρατής (autokratḗs). Compare Russian самоде́ржец (samodéržec), Belarusian самадзе́ржац (samadzjéržac).

cog

самадзе́ржац


ментальний

uk-adj

мента́льність

мента́льний • (mentálʹnyj) (abstract noun мента́льність)

мента́льний (canonical)
mentálʹnyj (romanization)
мента́льність (abstract-noun)
мента́льний (masculine nominative)
мента́льне (neuter nominative)
мента́льна (feminine nominative)
мента́льні (nominative plural)
мента́льного (genitive masculine neuter)
мента́льної (feminine genitive)
мента́льних (genitive plural)
мента́льному (dative masculine neuter)
мента́льній (dative feminine)
мента́льним (dative plural)
мента́льного (accusative animate masculine)
мента́льне (accusative neuter)
мента́льну (accusative feminine)
мента́льних (accusative animate plural)
мента́льний (accusative inanimate masculine)
мента́льні (accusative inanimate plural)
мента́льним (instrumental masculine neuter)
мента́льною (feminine instrumental)
мента́льними (instrumental plural)
мента́льному (locative masculine neuter)
мента́льнім (locative masculine neuter)
мента́льній (feminine locative)
мента́льних (locative plural)

Perhaps from French mental (“mental (of the mind)”) + -ний (-nyj), from Latin mēns (“mind”). Compare Russian мента́льный (mentálʹnyj), Belarusian мента́льны (mjentálʹny), Polish mentalny.

af

(literary) mental (pertaining to, or performed by, the mind)


майстер

uk-noun

ма́йстер<*.pr>

ма́йстер • (májster) m pers (genitive ма́йстра, nominative plural ма́йстри, genitive plural ма́йстрів, feminine майстри́ня)

ма́йстер (canonical)
májster (romanization)
ма́йстра (genitive)
ма́йстри (nominative plural)
ма́йстрів (genitive plural)
майстри́ня (feminine)
ма́йстер (nominative singular)
ма́йстри (nominative plural)
ма́йстра (genitive singular)
ма́йстрів (genitive plural)
ма́йстрові (dative singular)
ма́йстру (dative singular)
ма́йстрам (dative plural)
ма́йстра (accusative singular)
ма́йстрів (accusative plural)
ма́йстром (instrumental singular)
ма́йстрами (instrumental plural)
ма́йстрові (locative singular)
ма́йстрі (locative singular)
ма́йстрах (locative plural)
ма́йстре (singular vocative)
ма́йстри (plural vocative)

uk-ndecl

ма́йстер<*.pr>

Uk-майстер.ogg

Borrowed from German Meister, from Middle High German meister, from Old High German meistar, from Vulgar Latin *maester, from Latin magister. Doublet of магі́стр (mahístr, “possessor of master's degree”) and мі́стер (míster, “mister (term of address in English-speaking countries)”).

doublet

expert, master, professional, specialist

foreman, overseer (leader of a work crew)

(computing) wizard (program or script used to simplify complex operations)


розстріляти

uk-verb

розстріля́ти

розстрі́лювати

розстріля́ти • (rozstriljáty) pf (imperfective розстрі́лювати)

розстріля́ти (canonical)
rozstriljáty (romanization)
розстрі́лювати (imperfective)
розстріля́ти (infinitive perfective)
розстріля́ть (infinitive perfective)
розстрі́ляний (passive past perfective)
impersonal: розстрі́ляно (passive past perfective)
розстріля́вши (adverbial past perfective)
розстріля́ю (first-person future perfective singular)
розстріля́єш (future perfective second-person singular)
розстріля́є (future perfective singular third-person)
розстріля́єм (first-person future perfective plural)
розстріля́ємо (first-person future perfective plural)
розстріля́єте (future perfective plural second-person)
розстріля́ють (future perfective plural third-person)
розстріля́ймо (first-person imperative plural)
розстріля́й (imperative second-person singular)
розстріля́йте (imperative plural second-person)
розстріля́в (masculine past singular)
розстріля́ли (masculine past plural)
розстріля́ла (feminine past singular)
розстріля́ли (feminine past plural)
розстріля́ло (neuter past singular)
розстріля́ли (neuter past plural)

From роз- (roz-) + стріля́ти (striljáty). Compare Russian расстреля́ть (rasstreljátʹ), Belarusian расстраля́ць (rasstraljácʹ), Polish rozstrzelać.

cog

расстреля́ть

расстраля́ць

to shoot dead, to execute (inflict capital punishment on using gunfire)


розстрілювати

uk-verb

розстрі́лювати

розстріля́ти

розстрі́лювати • (rozstríljuvaty) impf (perfective розстріля́ти)

розстрі́лювати (canonical)
rozstríljuvaty (romanization)
розстріля́ти (perfective)
розстрі́лювати (imperfective infinitive)
розстрі́лювать (imperfective infinitive)
розстрі́люваний (imperfective passive past)
impersonal: розстрі́лювано (imperfective passive past)
розстрі́люючи (adverbial imperfective present)
розстрі́лювавши (adverbial imperfective past)
розстрі́люю (first-person imperfective present singular)
бу́ду розстрі́лювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розстрі́лювать (first-person future imperfective singular)
розстрі́люватиму (first-person future imperfective singular)
розстрі́люєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розстрі́лювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розстрі́лювать (future imperfective second-person singular)
розстрі́люватимеш (future imperfective second-person singular)
розстрі́лює (imperfective present singular third-person)
бу́де розстрі́лювати (future imperfective singular third-person)
бу́де розстрі́лювать (future imperfective singular third-person)
розстрі́люватиме (future imperfective singular third-person)
розстрі́люєм (first-person imperfective plural present)
розстрі́люємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розстрі́лювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розстрі́лювать (first-person future imperfective plural)
розстрі́люватимемо (first-person future imperfective plural)
розстрі́люватимем (first-person future imperfective plural)
розстрі́люєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розстрі́лювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розстрі́лювать (future imperfective plural second-person)
розстрі́люватимете (future imperfective plural second-person)
розстрі́люють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розстрі́лювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розстрі́лювать (future imperfective plural third-person)
розстрі́люватимуть (future imperfective plural third-person)
розстрі́люймо (first-person imperative plural)
розстрі́люй (imperative second-person singular)
розстрі́люйте (imperative plural second-person)
розстрі́лював (masculine past singular)
розстрі́лювали (masculine past plural)
розстрі́лювала (feminine past singular)
розстрі́лювали (feminine past plural)
розстрі́лювало (neuter past singular)
розстрі́лювали (neuter past plural)

From розстріля́ти (rozstriljáty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian расстре́ливать (rasstrélivatʹ), Belarusian расстрэ́льваць (rasstrélʹvacʹ), Polish rozstrzeliwać.

af

розстріля́ти

cog

расстре́ливать

расстрэ́льваць


перехожий

uk-noun

перехо́жий<+.pr>

перехо́жий • (perexóžyj) m pers (genitive перехо́жого, nominative plural перехо́жі, genitive plural перехо́жих, feminine перехо́жа)

перехо́жий (canonical)
perexóžyj (romanization)
перехо́жого (genitive)
перехо́жі (nominative plural)
перехо́жих (genitive plural)
перехо́жа (feminine)
перехо́жий (nominative singular)
перехо́жі (nominative plural)
перехо́жого (genitive singular)
перехо́жих (genitive plural)
перехо́жому (dative singular)
перехо́жим (dative plural)
перехо́жого (accusative singular)
перехо́жих (accusative plural)
перехо́жим (instrumental singular)
перехо́жими (instrumental plural)
перехо́жому (locative singular)
перехо́жім (locative singular)
перехо́жих (locative plural)
перехо́жий (singular vocative)
перехо́жі (plural vocative)

uk-ndecl

перехо́жий<+.pr>

Uk-перехожий.ogg

From перехо́дити (perexódyty) + -ий (-yj).


чеченець

uk-noun

чече́нець<*.pr>

чече́нець • (čečénecʹ) m pers (genitive чече́нця, nominative plural чече́нці, genitive plural чече́нців, feminine чече́нка, relational adjective чече́нський)

чече́нець (canonical)
čečénecʹ (romanization)
чече́нця (genitive)
чече́нці (nominative plural)
чече́нців (genitive plural)
чече́нка (feminine)
чече́нський (adjective relational)
чече́нець (nominative singular)
чече́нці (nominative plural)
чече́нця (genitive singular)
чече́нців (genitive plural)
чече́нцеві (dative singular)
чече́нцю (dative singular)
чече́нцям (dative plural)
чече́нця (accusative singular)
чече́нців (accusative plural)
чече́нцем (instrumental singular)
чече́нцями (instrumental plural)
чече́нцеві (locative singular)
чече́нцю (locative singular)
чече́нці (locative singular)
чече́нцях (locative plural)
чече́нцю (singular vocative)
чече́нці (plural vocative)

uk-ndecl

чече́нець<*.pr>

From Kabardian [script needed] (Shashan), [script needed] (šešen); see Russian Чечня (Čečnja).


висміяти

uk-verb

ви́сміяти • (výsmijaty) pf (imperfective висмі́ювати or висміва́ти)

ви́сміяти (canonical)
výsmijaty (romanization)
висмі́ювати (imperfective)
висміва́ти (imperfective)
ви́сміяти (infinitive perfective)
ви́сміять (infinitive perfective)
ви́сміяний (passive past perfective)
impersonal: ви́сміяно (passive past perfective)
ви́сміявши (adverbial past perfective)
ви́смію (first-person future perfective singular)
ви́смієш (future perfective second-person singular)
ви́сміє (future perfective singular third-person)
ви́смієм (first-person future perfective plural)
ви́сміємо (first-person future perfective plural)
ви́смієте (future perfective plural second-person)
ви́сміють (future perfective plural third-person)
ви́сміймо (first-person imperative plural)
ви́смій (imperative second-person singular)
ви́смійте (imperative plural second-person)
ви́сміяв (masculine past singular)
ви́сміяли (masculine past plural)
ви́сміяла (feminine past singular)
ви́сміяли (feminine past plural)
ви́сміяло (neuter past singular)
ви́сміяли (neuter past plural)

Uk-висміяти.ogg

From ви́ (vý) + -сміяти (-smijaty). Compare Russian вы́смеять (výsmejatʹ), Belarusian вы́смеяць (výsmjejacʹ), Polish wyśmiać.

(transitive) to deride, to make fun of, to mock, to ridicule, to satirize, to scoff at


висміювати

висмі́ювати • (vysmíjuvaty) impf (perfective ви́сміяти)

висмі́ювати (canonical)
vysmíjuvaty (romanization)
ви́сміяти (perfective)
висмі́ювати (imperfective infinitive)
висмі́ювать (imperfective infinitive)
висмі́юваний (imperfective passive past)
impersonal: висмі́ювано (imperfective passive past)
висмі́юючи (adverbial imperfective present)
висмі́ювавши (adverbial imperfective past)
висмі́юю (first-person imperfective present singular)
бу́ду висмі́ювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду висмі́ювать (first-person future imperfective singular)
висмі́юватиму (first-person future imperfective singular)
висмі́юєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш висмі́ювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш висмі́ювать (future imperfective second-person singular)
висмі́юватимеш (future imperfective second-person singular)
висмі́ює (imperfective present singular third-person)
бу́де висмі́ювати (future imperfective singular third-person)
бу́де висмі́ювать (future imperfective singular third-person)
висмі́юватиме (future imperfective singular third-person)
висмі́юєм (first-person imperfective plural present)
висмі́юємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо висмі́ювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо висмі́ювать (first-person future imperfective plural)
висмі́юватимемо (first-person future imperfective plural)
висмі́юватимем (first-person future imperfective plural)
висмі́юєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете висмі́ювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете висмі́ювать (future imperfective plural second-person)
висмі́юватимете (future imperfective plural second-person)
висмі́юють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть висмі́ювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть висмі́ювать (future imperfective plural third-person)
висмі́юватимуть (future imperfective plural third-person)
висмі́юймо (first-person imperative plural)
висмі́юй (imperative second-person singular)
висмі́юйте (imperative plural second-person)
висмі́ював (masculine past singular)
висмі́ювали (masculine past plural)
висмі́ювала (feminine past singular)
висмі́ювали (feminine past plural)
висмі́ювало (neuter past singular)
висмі́ювали (neuter past plural)

From ви́сміяти (výsmijaty) + -ювати (-juvaty). Compare Russian высме́ивать (vysméivatʹ), Belarusian высме́йваць (vysmjéjvacʹ), Polish wyśmiewać.


ядерна війна

uk-noun

я́дерна<+> війна́<vocó.genpl:во́єн:війн>

я́дерна війна́ • (jáderna vijná) f inan (genitive я́дерної війни́, nominative plural я́дерні ві́йни, genitive plural я́дерних во́єн or я́дерних ві́йн)

я́дерна війна́ (canonical)
jáderna vijná (romanization)
я́дерної війни́ (genitive)
я́дерні ві́йни (nominative plural)
я́дерних во́єн (genitive plural)
я́дерних ві́йн (genitive plural)
я́дерна війна́ (nominative singular)
я́дерні ві́йни (nominative plural)
я́дерної війни́ (genitive singular)
я́дерних во́єн (genitive plural)
я́дерних ві́йн (genitive plural)
я́дерній війні́ (dative singular)
я́дерним ві́йнам (dative plural)
я́дерну війну́ (accusative singular)
я́дерні ві́йни (accusative plural)
я́дерною війно́ю (instrumental singular)
я́дерними ві́йнами (instrumental plural)
я́дерній війні́ (locative singular)
я́дерних ві́йнах (locative plural)
я́дерна війно́ (singular vocative)
я́дерні ві́йни (plural vocative)

uk:ядерна війна


інтерв'юер

інтерв'юе́р<pr>

інтерв'юе́рка

інтерв'юе́р • (intervʺjuér) m pers (genitive інтерв'юе́ра, nominative plural інтерв'юе́ри, genitive plural інтерв'юе́рів, feminine інтерв'юе́рка)

інтерв'юе́р (canonical)
intervʺjuér (romanization)
інтерв'юе́ра (genitive)
інтерв'юе́ри (nominative plural)
інтерв'юе́рів (genitive plural)
інтерв'юе́рка (feminine)
інтерв'юе́р (nominative singular)
інтерв'юе́ри (nominative plural)
інтерв'юе́ра (genitive singular)
інтерв'юе́рів (genitive plural)
інтерв'юе́рові (dative singular)
інтерв'юе́ру (dative singular)
інтерв'юе́рам (dative plural)
інтерв'юе́ра (accusative singular)
інтерв'юе́рів (accusative plural)
інтерв'юе́ром (instrumental singular)
інтерв'юе́рами (instrumental plural)
інтерв'юе́рові (locative singular)
інтерв'юе́рі (locative singular)
інтерв'юе́рах (locative plural)
інтерв'юе́ре (singular vocative)
інтерв'юе́ри (plural vocative)

uk-ndecl

інтерв'юе́р<pr>


політв'язень

uk-noun

політв'я́зень<M.*.pr>

політв'я́зень • (politvʺjázenʹ) m pers (genitive політв'я́зня, nominative plural політв'я́зні, genitive plural політв'я́знів)

політв'я́зень (canonical)
politvʺjázenʹ (romanization)
політв'я́зня (genitive)
політв'я́зні (nominative plural)
політв'я́знів (genitive plural)
політв'я́зень (nominative singular)
політв'я́зні (nominative plural)
політв'я́зня (genitive singular)
політв'я́знів (genitive plural)
політв'я́зневі (dative singular)
політв'я́зню (dative singular)
політв'я́зням (dative plural)
політв'я́зня (accusative singular)
політв'я́знів (accusative plural)
політв'я́знем (instrumental singular)
політв'я́знями (instrumental plural)
політв'я́зневі (locative singular)
політв'я́зню (locative singular)
політв'я́зні (locative singular)
політв'я́знях (locative plural)
політв'я́зню (singular vocative)
політв'я́зні (plural vocative)

uk-ndecl

політв'я́зень<M.*.pr>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-політв'язень.wav

Acronym of політи́чний в'я́зень (politýčnyj vʺjázenʹ).

acronym

політи́чний в'я́зень

uk:Політичний в'язень


зловтіха

uk-noun

зловті́ха<sg>

зловті́ха • (zlovtíxa) f inan (genitive зловті́хи, uncountable)

зловті́ха (canonical)
zlovtíxa (romanization)
зловті́хи (genitive)
зловті́ха (nominative singular)
зловті́хи (genitive singular)
зловті́сі (dative singular)
зловті́ху (accusative singular)
зловті́хою (instrumental singular)
зловті́сі (locative singular)
зловті́хо (singular vocative)

uk-ndecl

зловті́ха<sg>

From зло (zlo) + вті́ха (vtíxa), apparently a calque of Russian злора́дство (zlorádstvo).

calque

uk:Мельничук Олександр Савич


гумореска

uk-noun

гуморе́ска<*>

гуморе́ска • (humoréska) f inan (genitive гуморе́ски, nominative plural гуморе́ски, genitive plural гуморе́сок)

гуморе́ска (canonical)
humoréska (romanization)
гуморе́ски (genitive)
гуморе́ски (nominative plural)
гуморе́сок (genitive plural)
гуморе́ска (nominative singular)
гуморе́ски (nominative plural)
гуморе́ски (genitive singular)
гуморе́сок (genitive plural)
гуморе́сці (dative singular)
гуморе́скам (dative plural)
гуморе́ску (accusative singular)
гуморе́ски (accusative plural)
гуморе́скою (instrumental singular)
гуморе́сками (instrumental plural)
гуморе́сці (locative singular)
гуморе́сках (locative plural)
гуморе́ско (singular vocative)
гуморе́ски (plural vocative)

uk-ndecl

гуморе́ска<*>

[ɦʊmɔˈrɛskɐ]

Uk-гумореска.ogg

Borrowed from Polish humoreska, from German Humoreske.


мільярдер

uk-noun

мільярде́р<pr>

мільярде́рка

мільярде́рша

мільярде́рський

мільярде́рівський

мільярде́р • (milʹjardér) m pers (genitive мільярде́ра, nominative plural мільярде́ри, genitive plural мільярде́рів, feminine мільярде́рка or мільярде́рша, relational adjective мільярде́рський or мільярде́рівський)

мільярде́р (canonical)
milʹjardér (romanization)
мільярде́ра (genitive)
мільярде́ри (nominative plural)
мільярде́рів (genitive plural)
мільярде́рка (feminine)
мільярде́рша (feminine)
мільярде́рський (adjective relational)
мільярде́рівський (adjective relational)
мільярде́р (nominative singular)
мільярде́ри (nominative plural)
мільярде́ра (genitive singular)
мільярде́рів (genitive plural)
мільярде́рові (dative singular)
мільярде́ру (dative singular)
мільярде́рам (dative plural)
мільярде́ра (accusative singular)
мільярде́рів (accusative plural)
мільярде́ром (instrumental singular)
мільярде́рами (instrumental plural)
мільярде́рові (locative singular)
мільярде́рі (locative singular)
мільярде́рах (locative plural)
мільярде́ре (singular vocative)
мільярде́ри (plural vocative)

uk-ndecl

мільярде́р<pr>

Borrowed from French milliardaire. Compare Russian миллиарде́р (milliardér), Belarusian мільярдэ́р (milʹjardér).


мільйонер

uk-noun

мільйоне́р<pr>

мільйоне́рка

мільйоне́рша

мільйоне́рський

мільйоне́р • (milʹjonér) m pers (genitive мільйоне́ра, nominative plural мільйоне́ри, genitive plural мільйоне́рів, feminine мільйоне́рка or мільйоне́рша, relational adjective мільйоне́рський)

мільйоне́р (canonical)
milʹjonér (romanization)
мільйоне́ра (genitive)
мільйоне́ри (nominative plural)
мільйоне́рів (genitive plural)
мільйоне́рка (feminine)
мільйоне́рша (feminine)
мільйоне́рський (adjective relational)
мільйоне́р (nominative singular)
мільйоне́ри (nominative plural)
мільйоне́ра (genitive singular)
мільйоне́рів (genitive plural)
мільйоне́рові (dative singular)
мільйоне́ру (dative singular)
мільйоне́рам (dative plural)
мільйоне́ра (accusative singular)
мільйоне́рів (accusative plural)
мільйоне́ром (instrumental singular)
мільйоне́рами (instrumental plural)
мільйоне́рові (locative singular)
мільйоне́рі (locative singular)
мільйоне́рах (locative plural)
мільйоне́ре (singular vocative)
мільйоне́ри (plural vocative)

uk-ndecl

мільйоне́р<pr>

Uk-мільйонер.ogg

Borrowed from French millionaire. Compare Russian миллионе́р (millionér), Belarusian мільяне́р (milʹjanjér).


крилата ракета

uk-noun

крила́та<+> раке́та<>

крила́та раке́та • (kryláta rakéta) f inan (genitive крила́тої раке́ти, nominative plural крила́ті раке́ти, genitive plural крила́тих раке́т)

крила́та раке́та (canonical)
kryláta rakéta (romanization)
крила́тої раке́ти (genitive)
крила́ті раке́ти (nominative plural)
крила́тих раке́т (genitive plural)
крила́та раке́та (nominative singular)
крила́ті раке́ти (nominative plural)
крила́тої раке́ти (genitive singular)
крила́тих раке́т (genitive plural)
крила́тій раке́ті (dative singular)
крила́тим раке́там (dative plural)
крила́ту раке́ту (accusative singular)
крила́ті раке́ти (accusative plural)
крила́тою раке́тою (instrumental singular)
крила́тими раке́тами (instrumental plural)
крила́тій раке́ті (locative singular)
крила́тих раке́тах (locative plural)
крила́та раке́то (singular vocative)
крила́ті раке́ти (plural vocative)

uk-ndecl

крила́та<+> раке́та<>

uk:крилата ракета


канатоходець

uk-noun

канатохо́дець<*.i.pr>

канатохо́дець • (kanatoxódecʹ) m pers (genitive канатохі́дця, nominative plural канатохі́дці, genitive plural канатохі́дців)

канатохо́дець (canonical)
kanatoxódecʹ (romanization)
канатохі́дця (genitive)
канатохі́дці (nominative plural)
канатохі́дців (genitive plural)
канатохо́дець (nominative singular)
канатохі́дці (nominative plural)
канатохі́дця (genitive singular)
канатохі́дців (genitive plural)
канатохі́дцеві (dative singular)
канатохі́дцю (dative singular)
канатохі́дцям (dative plural)
канатохі́дця (accusative singular)
канатохі́дців (accusative plural)
канатохі́дцем (instrumental singular)
канатохі́дцями (instrumental plural)
канатохі́дцеві (locative singular)
канатохі́дцю (locative singular)
канатохі́дці (locative singular)
канатохі́дцях (locative plural)
канатохі́дцю (singular vocative)
канатохі́дці (plural vocative)

uk-ndecl

канатохо́дець<*.i.pr>

From кана́т (kanát) + -о- (-o-) + ход(и́ти) (xod(ýty)) + -ець (-ecʹ). Compare Russian канатохо́дец (kanatoxódec), Belarusian канатахо́дзец (kanataxódzjec).

cog

канатохо́дец

канатахо́дзец

tightrope walker, funambulist, ropewalker


проявити

uk-verb

прояви́ти • (projavýty) pf (imperfective проявля́ти)

прояви́ти (canonical)
projavýty (romanization)
проявля́ти (imperfective)
прояви́ти (infinitive perfective)
прояви́ть (infinitive perfective)
проя́влений (passive past perfective)
impersonal: проя́влено (passive past perfective)
прояви́вши (adverbial past perfective)
проявлю́ (first-person future perfective singular)
проя́виш (future perfective second-person singular)
проя́вить (future perfective singular third-person)
проя́вим (first-person future perfective plural)
проя́вимо (first-person future perfective plural)
проя́вите (future perfective plural second-person)
проя́влять (future perfective plural third-person)
прояві́м (first-person imperative plural)
прояві́мо (first-person imperative plural)
прояви́ (imperative second-person singular)
прояві́ть (imperative plural second-person)
прояви́в (masculine past singular)
прояви́ли (masculine past plural)
прояви́ла (feminine past singular)
прояви́ли (feminine past plural)
прояви́ло (neuter past singular)
прояви́ли (neuter past plural)

Uk-проявити.ogg

From про- (pro-) + яви́ти (javýty). Compare Russian прояви́ть (projavítʹ), Belarusian праяві́ць (prajavícʹ), Polish przejawić.


проявляти

проявля́ти • (projavljáty) impf (perfective прояви́ти)

проявля́ти (canonical)
projavljáty (romanization)
прояви́ти (perfective)
проявля́ти (imperfective infinitive)
проявля́ть (imperfective infinitive)
проявля́ючи (adverbial imperfective present)
проявля́вши (adverbial imperfective past)
проявля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду проявля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду проявля́ть (first-person future imperfective singular)
проявля́тиму (first-person future imperfective singular)
проявля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш проявля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш проявля́ть (future imperfective second-person singular)
проявля́тимеш (future imperfective second-person singular)
проявля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де проявля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де проявля́ть (future imperfective singular third-person)
проявля́тиме (future imperfective singular third-person)
проявля́єм (first-person imperfective plural present)
проявля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо проявля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо проявля́ть (first-person future imperfective plural)
проявля́тимемо (first-person future imperfective plural)
проявля́тимем (first-person future imperfective plural)
проявля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете проявля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете проявля́ть (future imperfective plural second-person)
проявля́тимете (future imperfective plural second-person)
проявля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть проявля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть проявля́ть (future imperfective plural third-person)
проявля́тимуть (future imperfective plural third-person)
проявля́ймо (first-person imperative plural)
проявля́й (imperative second-person singular)
проявля́йте (imperative plural second-person)
проявля́в (masculine past singular)
проявля́ли (masculine past plural)
проявля́ла (feminine past singular)
проявля́ли (feminine past plural)
проявля́ло (neuter past singular)
проявля́ли (neuter past plural)

Uk-проявляти.ogg

From прояви́ти (projavýty) + -я́ти (-játy). Compare Russian проявля́ть (projavljátʹ), Belarusian праяўля́ць (prajaŭljácʹ), Polish przejawiać.


утікач

uk-noun

утіка́ч<b.pr>

утіка́ч • (utikáč) m pers (genitive утікача́, nominative plural утікачі́, genitive plural утікачі́в, feminine утіка́чка)

утіка́ч (canonical)
utikáč (romanization)
утікача́ (genitive)
утікачі́ (nominative plural)
утікачі́в (genitive plural)
утіка́чка (feminine)
утіка́ч (nominative singular)
утікачі́ (nominative plural)
утікача́ (genitive singular)
утікачі́в (genitive plural)
утікаче́ві (dative singular)
утікачу́ (dative singular)
утікача́м (dative plural)
утікача́ (accusative singular)
утікачі́в (accusative plural)
утікаче́м (instrumental singular)
утікача́ми (instrumental plural)
утікаче́ві (locative singular)
утікачу́ (locative singular)
утікачі́ (locative singular)
утікача́х (locative plural)
утіка́чу (singular vocative)
утікачі́ (plural vocative)

uk-ndecl

утіка́ч<b.pr>


втікач

uk-noun

втіка́ч<b.pr>

втіка́ч • (vtikáč) m pers (genitive втікача́, nominative plural втікачі́, genitive plural втікачі́в, feminine втіка́чка)

втіка́ч (canonical)
vtikáč (romanization)
втікача́ (genitive)
втікачі́ (nominative plural)
втікачі́в (genitive plural)
втіка́чка (feminine)
втіка́ч (nominative singular)
втікачі́ (nominative plural)
втікача́ (genitive singular)
втікачі́в (genitive plural)
втікаче́ві (dative singular)
втікачу́ (dative singular)
втікача́м (dative plural)
втікача́ (accusative singular)
втікачі́в (accusative plural)
втікаче́м (instrumental singular)
втікача́ми (instrumental plural)
втікаче́ві (locative singular)
втікачу́ (locative singular)
втікачі́ (locative singular)
втікача́х (locative plural)
втіка́чу (singular vocative)
втікачі́ (plural vocative)

uk-ndecl

втіка́ч<b.pr>

утіка́ч утікач#Ukrainian

Alternative form of утіка́ч (utikáč, “fugitive, escapee, runaway, deserter”)


насміхатися

uk-verb

насміха́тися

насміха́тися (canonical)
nasmixátysja (romanization)
насміха́тися (imperfective infinitive)
насміха́тись (imperfective infinitive)
насміха́ться (imperfective infinitive)
насміха́ючись (adverbial imperfective present)
насміха́вшись (adverbial imperfective past)
насміха́юся (first-person imperfective present singular)
насміха́юсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду насміха́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду насміха́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду насміха́ться (first-person future imperfective singular)
насміха́тимусь (first-person future imperfective singular)
насміха́тимуся (first-person future imperfective singular)
насміха́єшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш насміха́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш насміха́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш насміха́ться (future imperfective second-person singular)
насміха́тимешся (future imperfective second-person singular)
насміха́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де насміха́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де насміха́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де насміха́ться (future imperfective singular third-person)
насміха́тиметься (future imperfective singular third-person)
насміха́ємся (first-person imperfective plural present)
насміха́ємося (first-person imperfective plural present)
насміха́ємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо насміха́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо насміха́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо насміха́ться (first-person future imperfective plural)
насміха́тимемось (first-person future imperfective plural)
насміха́тимемося (first-person future imperfective plural)
насміха́тимемся (first-person future imperfective plural)
насміха́єтеся (imperfective plural present second-person)
насміха́єтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете насміха́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете насміха́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете насміха́ться (future imperfective plural second-person)
насміха́тиметесь (future imperfective plural second-person)
насміха́тиметеся (future imperfective plural second-person)
насміха́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть насміха́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть насміха́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть насміха́ться (future imperfective plural third-person)
насміха́тимуться (future imperfective plural third-person)
насміха́ймося (first-person imperative plural)
насміха́ймось (first-person imperative plural)
насміха́йся (imperative second-person singular)
насміха́йсь (imperative second-person singular)
насміха́йтеся (imperative plural second-person)
насміха́йтесь (imperative plural second-person)
насміха́вся (masculine past singular)
насміха́всь (masculine past singular)
насміха́лися (masculine past plural)
насміха́лись (masculine past plural)
насміха́лася (feminine past singular)
насміха́лась (feminine past singular)
насміха́лися (feminine past plural)
насміха́лись (feminine past plural)
насміха́лося (neuter past singular)
насміха́лось (neuter past singular)
насміха́лися (neuter past plural)
насміха́лись (neuter past plural)

uk-conj

насміха́тися<1a.impf>

From на- (na-) + сміх (smix) + -а́ти (-áty) + -ся (-sja). Compare Russian насмеха́ться (nasmexátʹsja), Belarusian насміха́цца (nasmixácca), Polish naśmiewać się.

cog

насмеха́ться

to deride, to jeer at, laugh at, to mock, to ridicule, to scoff at


поплічник

uk-noun

поплі́чник<pr>

поплі́чник • (poplíčnyk) m pers (genitive поплі́чника, nominative plural поплі́чники, genitive plural поплі́чників, feminine поплі́чниця)

поплі́чник (canonical)
poplíčnyk (romanization)
поплі́чника (genitive)
поплі́чники (nominative plural)
поплі́чників (genitive plural)
поплі́чниця (feminine)
поплі́чник (nominative singular)
поплі́чники (nominative plural)
поплі́чника (genitive singular)
поплі́чників (genitive plural)
поплі́чникові (dative singular)
поплі́чнику (dative singular)
поплі́чникам (dative plural)
поплі́чника (accusative singular)
поплі́чників (accusative plural)
поплі́чником (instrumental singular)
поплі́чниками (instrumental plural)
поплі́чникові (locative singular)
поплі́чнику (locative singular)
поплі́чниках (locative plural)
поплі́чнику (singular vocative)
поплі́чники (plural vocative)

uk-ndecl

поплі́чник<pr>

From по́пліч (póplič, “beside, at the shoulder of”) + -ник (-nyk), from плече́ (plečé, “shoulder”). Cognate with Belarusian папле́чнік (papljéčnik), Polish poplecznik.


пробіг

uk-noun

пробі́г<M.sg>

пробі́г • (probíh) m inan (genitive пробі́гу, uncountable)

пробі́г (canonical)
probíh (romanization)
пробі́гу (genitive)
пробі́г (nominative singular)
пробі́гу (genitive singular)
пробі́гові (dative singular)
пробі́гу (dative singular)
пробі́г (accusative singular)
пробі́гом (instrumental singular)
пробі́гу (locative singular)
пробі́гу (singular vocative)

uk-ndecl

пробі́г<M.sg>


гнітисрака

uk-noun

гніти́срака<MF.pr>

гніти́срака • (hnitýsraka) m pers or f pers (genitive гніти́сраки, nominative plural гніти́сраки, genitive plural гніти́срак)

гніти́срака (canonical)
hnitýsraka (romanization)
гніти́сраки (genitive)
гніти́сраки (nominative plural)
гніти́срак (genitive plural)
гніти́срака (nominative singular)
гніти́сраки (nominative plural)
гніти́сраки (genitive singular)
гніти́срак (genitive plural)
гніти́сраці (dative singular)
гніти́сракам (dative plural)
гніти́сраку (accusative singular)
гніти́срак (accusative plural)
гніти́сракою (instrumental singular)
гніти́сраками (instrumental plural)
гніти́сраці (locative singular)
гніти́сраках (locative plural)
гніти́срако (singular vocative)
гніти́сраки (plural vocative)

uk-ndecl

гніти́срака<MF.pr>

гніти́ (hnitý) + сра́ка (sráka)

affix

гніти́ (hnitý) + сра́ка (sráka)


з'єднання

uk-noun

з'є́днання<>

з'є́днання • (zʺjédnannja) n inan (genitive з'є́днання, nominative plural з'є́днання, genitive plural з'є́днань)

з'є́днання (canonical)
zʺjédnannja (romanization)
з'є́днання (genitive)
з'є́днання (nominative plural)
з'є́днань (genitive plural)
з'є́днання (nominative singular)
з'є́днання (nominative plural)
з'є́днання (genitive singular)
з'є́днань (genitive plural)
з'є́днанню (dative singular)
з'є́днанням (dative plural)
з'є́днання (accusative singular)
з'є́днання (accusative plural)
з'є́днанням (instrumental singular)
з'є́днаннями (instrumental plural)
з'є́днанні (locative singular)
з'є́днаннях (locative plural)
з'є́днання (singular vocative)
з'є́днання (plural vocative)

uk-ndecl

з'є́днання<>

Uk-з'єднання.ogg

From з'єдна́ти (zʺjednáty) + -ання (-annja).

Чекаємо, ось-ось промчать тут наші панцирні з'єднання

We are waiting for our armored units to fly here

Čekajemo, osʹ-osʹ promčatʹ tut naši pancyrni zʺjednannja

(military) unit (a large military unit consisting of several parts of different kinds of troops)


таємний

uk-adj

тає́мний • (tajémnyj) (adverb тає́мно, abstract noun тає́мність)

тає́мний (canonical)
tajémnyj (romanization)
тає́мно (adverb)
тає́мність (abstract-noun)
тає́мний (masculine nominative)
тає́мне (neuter nominative)
тає́мна (feminine nominative)
тає́мні (nominative plural)
тає́много (genitive masculine neuter)
тає́мної (feminine genitive)
тає́мних (genitive plural)
тає́мному (dative masculine neuter)
тає́мній (dative feminine)
тає́мним (dative plural)
тає́много (accusative animate masculine)
тає́мне (accusative neuter)
тає́мну (accusative feminine)
тає́мних (accusative animate plural)
тає́мний (accusative inanimate masculine)
тає́мні (accusative inanimate plural)
тає́мним (instrumental masculine neuter)
тає́мною (feminine instrumental)
тає́мними (instrumental plural)
тає́мному (locative masculine neuter)
тає́мнім (locative masculine neuter)
тає́мній (feminine locative)
тає́мних (locative plural)

Uk-таємний.ogg

Borrowed from Polish tajemny. Compare Belarusian тае́мны (tajémny), Czech tajemný.


злодій у законі

uk-noun

зло́дій у зако́ні

зло́дія в зако́ні

зло́дії в зако́ні

зло́діїв у зако́ні

зло́дій у зако́ні • (zlódij u zakóni) m pers (genitive зло́дія в зако́ні, nominative plural зло́дії в зако́ні, genitive plural зло́діїв у зако́ні)

зло́дій у зако́ні (canonical)
zlódij u zakóni (romanization)
зло́дія в зако́ні (genitive)
зло́дії в зако́ні (nominative plural)
зло́діїв у зако́ні (genitive plural)
зло́дій у зако́ні (nominative singular)
зло́дії в зако́ні (nominative plural)
злоді́ї в зако́ні (nominative plural)
зло́дія в зако́ні (genitive singular)
зло́діїв у зако́ні (genitive plural)
злоді́їв у зако́ні (genitive plural)
зло́дієві в зако́ні (dative singular)
зло́дію в зако́ні (dative singular)
зло́діям у зако́ні (dative plural)
злоді́ям у зако́ні (dative plural)
зло́дія в зако́ні (accusative singular)
зло́діїв у зако́ні (accusative plural)
злоді́їв у зако́ні (accusative plural)
зло́дієм у зако́ні (instrumental singular)
зло́діями в зако́ні (instrumental plural)
злоді́ями в зако́ні (instrumental plural)
зло́дієві в зако́ні (locative singular)
зло́дії в зако́ні (locative singular)
зло́дію в зако́ні (locative singular)
зло́діях у зако́ні (locative plural)
злоді́ях у зако́ні (locative plural)
зло́дію в зако́ні (singular vocative)
зло́дії в зако́ні (plural vocative)
злоді́ї в зако́ні (plural vocative)

uk-ndecl-manual

зло́дій у зако́ні

зло́дії в зако́ні, злоді́ї в зако́ні

зло́дія в зако́ні

зло́діїв у зако́ні, злоді́їв у зако́ні

зло́дієві в зако́ні, зло́дію в зако́ні

зло́діям у зако́ні, злоді́ям у зако́ні

зло́дія в зако́ні

зло́діїв у зако́ні, злоді́їв у зако́ні

зло́дієм у зако́ні

зло́діями в зако́ні, злоді́ями в зако́ні

зло́дієві в зако́ні, зло́дії в зако́ні, зло́дію в зако́ні

зло́діях у зако́ні, злоді́ях у зако́ні

зло́дію в зако́ні

зло́дії в зако́ні, злоді́ї в зако́ні

thief in law (under the USSR, a respected, high-ranking criminal who obeys the Thieves’ Code)

uk:злодій у законі


залякати

uk-verb

заляка́ти • (zaljakáty) pf (imperfective заля́кувати)

заляка́ти (canonical)
zaljakáty (romanization)
заля́кувати (imperfective)
заляка́ти (infinitive perfective)
заляка́ть (infinitive perfective)
заля́каний (passive past perfective)
impersonal: заля́кано (passive past perfective)
заляка́вши (adverbial past perfective)
заляка́ю (first-person future perfective singular)
заляка́єш (future perfective second-person singular)
заляка́є (future perfective singular third-person)
заляка́єм (first-person future perfective plural)
заляка́ємо (first-person future perfective plural)
заляка́єте (future perfective plural second-person)
заляка́ють (future perfective plural third-person)
заляка́ймо (first-person imperative plural)
заляка́й (imperative second-person singular)
заляка́йте (imperative plural second-person)
заляка́в (masculine past singular)
заляка́ли (masculine past plural)
заляка́ла (feminine past singular)
заляка́ли (feminine past plural)
заляка́ло (neuter past singular)
заляка́ли (neuter past plural)

Uk-залякати.ogg

(transitive) to intimidate, to cow, to daunt, to browbeat


залякувати

заля́кувати • (zaljákuvaty) impf (perfective заляка́ти)

заля́кувати (canonical)
zaljákuvaty (romanization)
заляка́ти (perfective)
заля́кувати (imperfective infinitive)
заля́кувать (imperfective infinitive)
заля́куваний (imperfective passive past)
impersonal: заля́кувано (imperfective passive past)
заля́куючи (adverbial imperfective present)
заля́кувавши (adverbial imperfective past)
заля́кую (first-person imperfective present singular)
бу́ду заля́кувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заля́кувать (first-person future imperfective singular)
заля́куватиму (first-person future imperfective singular)
заля́куєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заля́кувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заля́кувать (future imperfective second-person singular)
заля́куватимеш (future imperfective second-person singular)
заля́кує (imperfective present singular third-person)
бу́де заля́кувати (future imperfective singular third-person)
бу́де заля́кувать (future imperfective singular third-person)
заля́куватиме (future imperfective singular third-person)
заля́куєм (first-person imperfective plural present)
заля́куємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заля́кувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заля́кувать (first-person future imperfective plural)
заля́куватимемо (first-person future imperfective plural)
заля́куватимем (first-person future imperfective plural)
заля́куєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заля́кувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заля́кувать (future imperfective plural second-person)
заля́куватимете (future imperfective plural second-person)
заля́кують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заля́кувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заля́кувать (future imperfective plural third-person)
заля́куватимуть (future imperfective plural third-person)
заля́куймо (first-person imperative plural)
заля́куй (imperative second-person singular)
заля́куйте (imperative plural second-person)
заля́кував (masculine past singular)
заля́кували (masculine past plural)
заля́кувала (feminine past singular)
заля́кували (feminine past plural)
заля́кувало (neuter past singular)
заля́кували (neuter past plural)

Uk-залякувати.ogg

From заляка́ти (zaljakáty) + -увати (-uvaty).


метафізик

uk-noun

метафі́зик<pr>

метафі́зик • (metafízyk) m pers (genitive метафі́зика, nominative plural метафі́зики, genitive plural метафі́зиків)

метафі́зик (canonical)
metafízyk (romanization)
метафі́зика (genitive)
метафі́зики (nominative plural)
метафі́зиків (genitive plural)
метафі́зик (nominative singular)
метафі́зики (nominative plural)
метафі́зика (genitive singular)
метафі́зиків (genitive plural)
метафі́зикові (dative singular)
метафі́зику (dative singular)
метафі́зикам (dative plural)
метафі́зика (accusative singular)
метафі́зиків (accusative plural)
метафі́зиком (instrumental singular)
метафі́зиками (instrumental plural)
метафі́зикові (locative singular)
метафі́зику (locative singular)
метафі́зиках (locative plural)
метафі́зику (singular vocative)
метафі́зики (plural vocative)

uk-ndecl

метафі́зик<pr>

Cognate with Russian метафи́зик (metafízik), Belarusian метафі́зік (mjetafízik), Polish metafizyk.


військовополонений

uk-noun

військовополоне́ний<+.pr>

військовополоне́на

військовополоне́ний • (vijsʹkovopolonényj) m pers (genitive військовополоне́ного, nominative plural військовополоне́ні, genitive plural військовополоне́них, feminine військовополоне́на)

військовополоне́ний (canonical)
vijsʹkovopolonényj (romanization)
військовополоне́ного (genitive)
військовополоне́ні (nominative plural)
військовополоне́них (genitive plural)
військовополоне́на (feminine)
військовополоне́ний (nominative singular)
військовополоне́ні (nominative plural)
військовополоне́ного (genitive singular)
військовополоне́них (genitive plural)
військовополоне́ному (dative singular)
військовополоне́ним (dative plural)
військовополоне́ного (accusative singular)
військовополоне́них (accusative plural)
військовополоне́ним (instrumental singular)
військовополоне́ними (instrumental plural)
військовополоне́ному (locative singular)
військовополоне́нім (locative singular)
військовополоне́них (locative plural)
військовополоне́ний (singular vocative)
військовополоне́ні (plural vocative)

uk-ndecl

військовополоне́ний<+.pr>

[ʋʲii̯sʲkɔwɔpɔɫɔˈnɛnei̯]

From військо́ви́й (vijsʹkóvýj) + -о- (-o-) + полоне́ний (polonényj).

af

військо́ви́й

uk:військовополонений


відступ

uk-noun

ві́дступ<genu>

ві́дступ • (vídstup) m inan (genitive ві́дступу, nominative plural ві́дступи, genitive plural ві́дступів)

ві́дступ (canonical)
vídstup (romanization)
ві́дступу (genitive)
ві́дступи (nominative plural)
ві́дступів (genitive plural)
ві́дступ (nominative singular)
ві́дступи (nominative plural)
ві́дступу (genitive singular)
ві́дступів (genitive plural)
ві́дступові (dative singular)
ві́дступу (dative singular)
ві́дступам (dative plural)
ві́дступ (accusative singular)
ві́дступи (accusative plural)
ві́дступом (instrumental singular)
ві́дступами (instrumental plural)
ві́дступі (locative singular)
ві́дступах (locative plural)
ві́дступе (singular vocative)
ві́дступи (plural vocative)

uk-ndecl

ві́дступ<genu>

Uk-відступ.ogg

Deverbal from відступи́ти (vidstupýty). Compare Russian о́тступ (ótstup) and отступле́ние (otstuplénije), Belarusian во́дступ (vódstup), Polish odstęp.


стенограма

uk-noun

стеногра́ма<>

стеногра́мний

стеногра́ма • (stenohráma) f inan (genitive стеногра́ми, nominative plural стеногра́ми, genitive plural стеногра́м, relational adjective стеногра́мний)

стеногра́ма (canonical)
stenohráma (romanization)
стеногра́ми (genitive)
стеногра́ми (nominative plural)
стеногра́м (genitive plural)
стеногра́мний (adjective relational)
стеногра́ма (nominative singular)
стеногра́ми (nominative plural)
стеногра́ми (genitive singular)
стеногра́м (genitive plural)
стеногра́мі (dative singular)
стеногра́мам (dative plural)
стеногра́му (accusative singular)
стеногра́ми (accusative plural)
стеногра́мою (instrumental singular)
стеногра́мами (instrumental plural)
стеногра́мі (locative singular)
стеногра́мах (locative plural)
стеногра́мо (singular vocative)
стеногра́ми (plural vocative)

uk-ndecl

стеногра́ма<>

Possibly borrowed from French sténogramme. Compare Russian стеногра́мма (stenográmma), Belarusian стэнагра́ма (stenahráma), Polish stenogram.

cog

стеногра́мма

verbatim record, verbatim report, transcript


копірайтер

uk-noun

копіра́йтер<pr>

копіра́йтерський

копіра́йтер • (kopirájter) m pers (genitive копіра́йтера, nominative plural копіра́йтери, genitive plural копіра́йтерів, relational adjective копіра́йтерський)

копіра́йтер (canonical)
kopirájter (romanization)
копіра́йтера (genitive)
копіра́йтери (nominative plural)
копіра́йтерів (genitive plural)
копіра́йтерський (adjective relational)
копіра́йтер (nominative singular)
копіра́йтери (nominative plural)
копіра́йтера (genitive singular)
копіра́йтерів (genitive plural)
копіра́йтерові (dative singular)
копіра́йтеру (dative singular)
копіра́йтерам (dative plural)
копіра́йтера (accusative singular)
копіра́йтерів (accusative plural)
копіра́йтером (instrumental singular)
копіра́йтерами (instrumental plural)
копіра́йтерові (locative singular)
копіра́йтері (locative singular)
копіра́йтерах (locative plural)
копіра́йтере (singular vocative)
копіра́йтери (plural vocative)

uk-ndecl

копіра́йтер<pr>


банджист

uk-noun

банджи́ст<pr>

банджи́ст • (bandžýst) m pers (genitive банджи́ста, nominative plural банджи́сти, genitive plural банджи́стів, feminine банджи́стка)

банджи́ст (canonical)
bandžýst (romanization)
банджи́ста (genitive)
банджи́сти (nominative plural)
банджи́стів (genitive plural)
банджи́стка (feminine)
банджи́ст (nominative singular)
банджи́сти (nominative plural)
банджи́ста (genitive singular)
банджи́стів (genitive plural)
банджи́стові (dative singular)
банджи́сту (dative singular)
банджи́стам (dative plural)
банджи́ста (accusative singular)
банджи́стів (accusative plural)
банджи́стом (instrumental singular)
банджи́стами (instrumental plural)
банджи́стові (locative singular)
банджи́сті (locative singular)
банджи́стах (locative plural)
банджи́сте (singular vocative)
банджи́сти (plural vocative)

uk-ndecl

банджи́ст<pr>

ба́нджо (bándžo) + -и́ст (-ýst). Doublet of бандури́ст (bandurýst).

suf

ба́нджо (bándžo) + -и́ст (-ýst)

banjoist (person playing or performing on the banjo)


членкиня

uk-noun

членки́ня • (členkýnja) f inan (genitive членки́ні, nominative plural членки́ні, genitive plural членки́нь, masculine член)

членки́ня (canonical)
členkýnja (romanization)
членки́ні (genitive)
членки́ні (nominative plural)
членки́нь (genitive plural)
член (masculine)
членки́ня (nominative singular)
членки́ні (nominative plural)
членки́ні (genitive singular)
членки́нь (genitive plural)
членки́ні (dative singular)
членки́ням (dative plural)
членки́ню (accusative singular)
членки́ні (accusative plural)
членки́нею (instrumental singular)
членки́нями (instrumental plural)
членки́ні (locative singular)
членки́нях (locative plural)
членки́не (singular vocative)
членки́ні (plural vocative)

[t͡ʃɫenˈkɪnʲɐ]

Borrowed from Polish członkini. By surface analysis, член (člen) + -иня (-ynja)


більшовик

uk-noun

більшови́к<b.pr>

більшови́чка

більшови́цький

більшови́к • (bilʹšovýk) m pers (genitive більшовика́, nominative plural більшовики́, genitive plural більшовикі́в, feminine більшови́чка, relational adjective більшови́цький)

більшови́к (canonical)
bilʹšovýk (romanization)
більшовика́ (genitive)
більшовики́ (nominative plural)
більшовикі́в (genitive plural)
більшови́чка (feminine)
більшови́цький (adjective relational)
більшови́к (nominative singular)
більшовики́ (nominative plural)
більшовика́ (genitive singular)
більшовикі́в (genitive plural)
більшовико́ві (dative singular)
більшовику́ (dative singular)
більшовика́м (dative plural)
більшовика́ (accusative singular)
більшовикі́в (accusative plural)
більшовико́м (instrumental singular)
більшовика́ми (instrumental plural)
більшовико́ві (locative singular)
більшовику́ (locative singular)
більшовика́х (locative plural)
більшовику́ (singular vocative)
більшовики́ (plural vocative)

uk-ndecl

більшови́к<b.pr>

[bʲilʲʃɔˈʋɪk]

Calque of Russian большеви́к (bolʹševík).

calque

uk:Мельничук Олександр Савич


посадовець

uk-noun

посадо́вець<*.pr>

посадо́вець • (posadóvecʹ) m pers (genitive посадо́вця, nominative plural посадо́вці, genitive plural посадо́вців, feminine посадо́виця)

посадо́вець (canonical)
posadóvecʹ (romanization)
посадо́вця (genitive)
посадо́вці (nominative plural)
посадо́вців (genitive plural)
посадо́виця (feminine)
посадо́вець (nominative singular)
посадо́вці (nominative plural)
посадо́вця (genitive singular)
посадо́вців (genitive plural)
посадо́вцеві (dative singular)
посадо́вцю (dative singular)
посадо́вцям (dative plural)
посадо́вця (accusative singular)
посадо́вців (accusative plural)
посадо́вцем (instrumental singular)
посадо́вцями (instrumental plural)
посадо́вцеві (locative singular)
посадо́вцю (locative singular)
посадо́вці (locative singular)
посадо́вцях (locative plural)
посадо́вцю (singular vocative)
посадо́вці (plural vocative)

uk-ndecl

посадо́вець<*.pr>

From посадо́вий (posadóvyj) + -ець (-ecʹ).


високопосадовець

uk-noun

високопосадо́вець<*.pr>

високопосадо́виця

високопосадо́вець • (vysokoposadóvecʹ) m pers (genitive високопосадо́вця, nominative plural високопосадо́вці, genitive plural високопосадо́вців, feminine високопосадо́виця)

високопосадо́вець (canonical)
vysokoposadóvecʹ (romanization)
високопосадо́вця (genitive)
високопосадо́вці (nominative plural)
високопосадо́вців (genitive plural)
високопосадо́виця (feminine)
високопосадо́вець (nominative singular)
високопосадо́вці (nominative plural)
високопосадо́вця (genitive singular)
високопосадо́вців (genitive plural)
високопосадо́вцеві (dative singular)
високопосадо́вцю (dative singular)
високопосадо́вцям (dative plural)
високопосадо́вця (accusative singular)
високопосадо́вців (accusative plural)
високопосадо́вцем (instrumental singular)
високопосадо́вцями (instrumental plural)
високопосадо́вцеві (locative singular)
високопосадо́вцю (locative singular)
високопосадо́вці (locative singular)
високопосадо́вцях (locative plural)
високопосадо́вцю (singular vocative)
високопосадо́вці (plural vocative)

uk-ndecl

високопосадо́вець<*.pr>

From високопосадо́вий (vysokoposadóvyj) + -ець (-ecʹ).

af

високопосадо́вий


путінізм

uk-noun

путіні́зм<sg>

путіні́зм • (putinízm) m inan (genitive путіні́зму, uncountable)

путіні́зм (canonical)
putinízm (romanization)
путіні́зму (genitive)
путіні́зм (nominative singular)
путіні́зму (genitive singular)
путіні́змові (dative singular)
путіні́зму (dative singular)
путіні́зм (accusative singular)
путіні́змом (instrumental singular)
путіні́зму (locative singular)
путіні́змі (locative singular)
путіні́зме (singular vocative)

uk-ndecl

путіні́зм<sg>


звірство

uk-noun

зві́рство • (zvírstvo) n inan (genitive зві́рства, nominative plural зві́рства, genitive plural звірств)

зві́рство (canonical)
zvírstvo (romanization)
зві́рства (genitive)
зві́рства (nominative plural)
звірств (genitive plural)
зві́рство (nominative singular)
зві́рства (nominative plural)
зві́рства (genitive singular)
звірств (genitive plural)
зві́рству (dative singular)
зві́рствам (dative plural)
зві́рство (accusative singular)
зві́рства (accusative plural)
зві́рством (instrumental singular)
зві́рствами (instrumental plural)
зві́рстві (locative singular)
зві́рствах (locative plural)
зві́рство (singular vocative)
зві́рства (plural vocative)

From звір (zvir, “beast”) + -ство (-stvo). Compare Russian зве́рство (zvérstvo), Belarusian зве́рства (zvjérstva).


васабі

васа́бі • (vasábi) m inan (indeclinable)

васа́бі (canonical)
vasábi (romanization)

Borrowed from Japanese 山葵 (わさび, wasabi).


збожеволіти

uk-verb

збожево́літи

збожево́літи • (zboževólity) pf (imperfective божево́літи)

збожево́літи (canonical)
zboževólity (romanization)
божево́літи (imperfective)
збожево́літи (infinitive perfective)
збожево́літь (infinitive perfective)
збожево́лілий (active past perfective)
збожево́лівши (adverbial past perfective)
збожево́лію (first-person future perfective singular)
збожево́лієш (future perfective second-person singular)
збожево́ліє (future perfective singular third-person)
збожево́лієм (first-person future perfective plural)
збожево́ліємо (first-person future perfective plural)
збожево́лієте (future perfective plural second-person)
збожево́ліють (future perfective plural third-person)
збожево́ліймо (first-person imperative plural)
збожево́лій (imperative second-person singular)
збожево́лійте (imperative plural second-person)
збожево́лів (masculine past singular)
збожево́ліли (masculine past plural)
збожево́ліла (feminine past singular)
збожево́ліли (feminine past plural)
збожево́ліло (neuter past singular)
збожево́ліли (neuter past plural)

uk-conj

збожево́літи<1a.pf.intr>

збожево́лілий

Uk-збожеволіти.ogg

From з- (z-) + божево́літи (boževólity).

(intransitive) to go mad, to go crazy, to become insane, to become demented, to lose one's mind, to lose one's reason


божеволіти

uk-verb

збожево́літи

божево́літи • (boževólity) impf (perfective збожево́літи)

божево́літи (canonical)
boževólity (romanization)
збожево́літи (perfective)
божево́літи (imperfective infinitive)
божево́літь (imperfective infinitive)
божево́ліючи (adverbial imperfective present)
божево́лівши (adverbial imperfective past)
божево́лію (first-person imperfective present singular)
бу́ду божево́літи (first-person future imperfective singular)
бу́ду божево́літь (first-person future imperfective singular)
божево́літиму (first-person future imperfective singular)
божево́лієш (imperfective present second-person singular)
бу́деш божево́літи (future imperfective second-person singular)
бу́деш божево́літь (future imperfective second-person singular)
божево́літимеш (future imperfective second-person singular)
божево́ліє (imperfective present singular third-person)
бу́де божево́літи (future imperfective singular third-person)
бу́де божево́літь (future imperfective singular third-person)
божево́літиме (future imperfective singular third-person)
божево́лієм (first-person imperfective plural present)
божево́ліємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо божево́літи (first-person future imperfective plural)
бу́демо божево́літь (first-person future imperfective plural)
божево́літимемо (first-person future imperfective plural)
божево́літимем (first-person future imperfective plural)
божево́лієте (imperfective plural present second-person)
бу́дете божево́літи (future imperfective plural second-person)
бу́дете божево́літь (future imperfective plural second-person)
божево́літимете (future imperfective plural second-person)
божево́ліють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть божево́літи (future imperfective plural third-person)
бу́дуть божево́літь (future imperfective plural third-person)
божево́літимуть (future imperfective plural third-person)
божево́ліймо (first-person imperative plural)
божево́лій (imperative second-person singular)
божево́лійте (imperative plural second-person)
божево́лів (masculine past singular)
божево́ліли (masculine past plural)
божево́ліла (feminine past singular)
божево́ліли (feminine past plural)
божево́ліло (neuter past singular)
божево́ліли (neuter past plural)

From Ukrainian божа воля "the will of God"; бо́жий (bóžyj) + во́ля (vólja) + -іти (-ity).

af

uk:Мельничук Олександр Савич