японський хрін

uk-noun

япо́нський<+> ((хрін<sg.genu.io>,хрін<sg.genu>))

япо́нський хрін • (japónsʹkyj xrin) m inan (genitive япо́нського хро́ну or япо́нського хрі́ну, uncountable)

япо́нський хрін (canonical)
japónsʹkyj xrin (romanization)
япо́нського хро́ну (genitive)
япо́нського хрі́ну (genitive)
япо́нський хрі́н (nominative singular)
япо́нського хро́ну (genitive singular)
япо́нського хрі́ну (genitive singular)
япо́нському хро́нові (dative singular)
япо́нському хро́ну (dative singular)
япо́нському хрі́нові (dative singular)
япо́нському хрі́ну (dative singular)
япо́нський хрі́н (accusative singular)
япо́нським хро́ном (instrumental singular)
япо́нським хрі́ном (instrumental singular)
япо́нському хро́ну (locative singular)
япо́нському хро́ні (locative singular)
япо́нському хрі́ну (locative singular)
япо́нському хрі́ні (locative singular)
япо́нськім хро́ну (locative singular)
япо́нськім хро́ні (locative singular)
япо́нськім хрі́ну (locative singular)
япо́нськім хрі́ні (locative singular)
япо́нський хро́не (singular vocative)
япо́нський хрі́не (singular vocative)

Japanese horseradish
Japanese horseradish

uk:японський хрін


румун

руму́н • (rumún) m pers (genitive руму́на, nominative plural руму́ни, genitive plural руму́нів, feminine руму́нка)

руму́н (canonical)
rumún (romanization)
руму́на (genitive)
руму́ни (nominative plural)
руму́нів (genitive plural)
руму́нка (feminine)
руму́н (nominative singular)
руму́ни (nominative plural)
руму́на (genitive singular)
руму́нів (genitive plural)
руму́нові (dative singular)
руму́ну (dative singular)
руму́нам (dative plural)
руму́на (accusative singular)
руму́нів (accusative plural)
руму́ном (instrumental singular)
руму́нами (instrumental plural)
руму́нові (locative singular)
руму́ні (locative singular)
руму́нах (locative plural)
руму́не (singular vocative)
руму́ни (plural vocative)

Derived from obsolete Romanian rumîn (see român). Compare Russian румы́н (rumýn), Polish Rumun.

uk:Мельничук Олександр Савич


переможниця

перемо́жниця<pr>

перемо́жниця • (peremóžnycja) f pers (genitive перемо́жниці, nominative plural перемо́жниці, genitive plural перемо́жниць, masculine перемо́жець)

перемо́жниця (canonical)
peremóžnycja (romanization)
перемо́жниці (genitive)
перемо́жниці (nominative plural)
перемо́жниць (genitive plural)
перемо́жець (masculine)
перемо́жниця (nominative singular)
перемо́жниці (nominative plural)
перемо́жниці (genitive singular)
перемо́жниць (genitive plural)
перемо́жниці (dative singular)
перемо́жницям (dative plural)
перемо́жницю (accusative singular)
перемо́жниць (accusative plural)
перемо́жницею (instrumental singular)
перемо́жницями (instrumental plural)
перемо́жниці (locative singular)
перемо́жницях (locative plural)
перемо́жнице (singular vocative)
перемо́жниці (plural vocative)

uk-ndecl

перемо́жниця<pr>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-переможниця.wav

From перемо́ж(ець) (peremóž(ecʹ)) + -ниця (-nycja). Compare Belarusian перамо́жніца (pjeramóžnica).

af

перемо́ж(ець)

cog

перамо́жніца

перемо́жець переможець#Ukrainian

female equivalent of перемо́жець (peremóžecʹ):

перемо́жець переможець#Ukrainian

перемо́жець переможець#Ukrainian


переможець

uk-noun

перемо́жець<*.pr>

перемо́жниця

перемо́жець • (peremóžecʹ) m pers (genitive перемо́жця, nominative plural перемо́жці, genitive plural перемо́жців, feminine перемо́жниця)

перемо́жець (canonical)
peremóžecʹ (romanization)
перемо́жця (genitive)
перемо́жці (nominative plural)
перемо́жців (genitive plural)
перемо́жниця (feminine)
перемо́жець (nominative singular)
перемо́жці (nominative plural)
перемо́жця (genitive singular)
перемо́жців (genitive plural)
перемо́жцеві (dative singular)
перемо́жцю (dative singular)
перемо́жцям (dative plural)
перемо́жця (accusative singular)
перемо́жців (accusative plural)
перемо́жцем (instrumental singular)
перемо́жцями (instrumental plural)
перемо́жцеві (locative singular)
перемо́жцю (locative singular)
перемо́жці (locative singular)
перемо́жцях (locative plural)
перемо́жцю (singular vocative)
перемо́жці (plural vocative)

uk-ndecl

перемо́жець<*.pr>

Uk-переможець.ogg

From the перемо́ж- (peremóž-) stem of перемогти́ (peremohtý) + -ець (-ecʹ). Compare Belarusian перамо́жца (pjeramóžca).


зловмисник

uk-noun

зловми́сник<pr>

зловми́сниця

зловми́сник • (zlovmýsnyk) m pers (genitive зловми́сника, nominative plural зловми́сники, genitive plural зловми́сників, feminine зловми́сниця)

зловми́сник (canonical)
zlovmýsnyk (romanization)
зловми́сника (genitive)
зловми́сники (nominative plural)
зловми́сників (genitive plural)
зловми́сниця (feminine)
зловми́сник (nominative singular)
зловми́сники (nominative plural)
зловми́сника (genitive singular)
зловми́сників (genitive plural)
зловми́сникові (dative singular)
зловми́снику (dative singular)
зловми́сникам (dative plural)
зловми́сника (accusative singular)
зловми́сників (accusative plural)
зловми́сником (instrumental singular)
зловми́сниками (instrumental plural)
зловми́сникові (locative singular)
зловми́снику (locative singular)
зловми́сниках (locative plural)
зловми́снику (singular vocative)
зловми́сники (plural vocative)

uk-ndecl

зловми́сник<pr>

Uk-зловмисник.ogg

From зловми́сний (zlovmýsnyj) + -ник (-nyk). Cognates include Russian злоумы́шленник (zloumýšlennik), Belarusian зламы́снік (zlamýsnik).

cog

злоумы́шленник


афінянин

uk-noun

афі́нянин<pr.in>

афі́нянин • (afínjanyn) m pers (genitive афі́нянина, nominative plural афі́няни, genitive plural афі́нян, feminine афі́нянка)

афі́нянин (canonical)
afínjanyn (romanization)
афі́нянина (genitive)
афі́няни (nominative plural)
афі́нян (genitive plural)
афі́нянка (feminine)
афі́нянин (nominative singular)
афі́няни (nominative plural)
афі́нянина (genitive singular)
афі́нян (genitive plural)
афі́нянинові (dative singular)
афі́нянину (dative singular)
афі́нянам (dative plural)
афі́нянина (accusative singular)
афі́нян (accusative plural)
афі́нянином (instrumental singular)
афі́нянами (instrumental plural)
афі́нянинові (locative singular)
афі́нянині (locative singular)
афі́нянах (locative plural)
афі́нянине (singular vocative)
афі́няни (plural vocative)

uk-ndecl

афі́нянин<pr.in>

From Афі́ни (Afíny) + -янин (-janyn). Compare Russian афиня́нин (afinjánin).


міщанин

uk-noun

міщани́н<pr.in>

міщани́н • (miščanýn) m pers (genitive міщани́на, nominative plural міща́ни, genitive plural міща́н, feminine міща́нка, relational adjective міща́нський)

міщани́н (canonical)
miščanýn (romanization)
міщани́на (genitive)
міща́ни (nominative plural)
міща́н (genitive plural)
міща́нка (feminine)
міща́нський (adjective relational)
міщани́н (nominative singular)
міща́ни (nominative plural)
міщани́на (genitive singular)
міща́н (genitive plural)
міщани́нові (dative singular)
міщани́ну (dative singular)
міща́нам (dative plural)
міщани́на (accusative singular)
міща́н (accusative plural)
міщани́ном (instrumental singular)
міща́нами (instrumental plural)
міщани́нові (locative singular)
міщани́ні (locative singular)
міща́нах (locative plural)
міщани́не (singular vocative)
міща́ни (plural vocative)

uk-ndecl

міщани́н<pr.in>

[mʲiʃt͡ʃɐˈnɪn]

Borrowed from Polish mieszczanin (“burgher, townsman”), with -анин (-anyn) suffix. Compare Russian мещани́н (meščanín), Belarusian мешчані́н (mješčanín).
Doublet of містяни́н (mistjanýn).

bor+

lower middle class
lower middle class#English

(historical) petit bourgeois, petty bourgeois (member of a social estate in the Russian Empire comprising the urban lower middle class)


змовник

uk-noun

змо́вник<pr>

змо́вницький

змо́вник • (zmóvnyk) m pers (genitive змо́вника, nominative plural змо́вники, genitive plural змо́вників, feminine змо́вниця, relational adjective змо́вницький)

змо́вник (canonical)
zmóvnyk (romanization)
змо́вника (genitive)
змо́вники (nominative plural)
змо́вників (genitive plural)
змо́вниця (feminine)
змо́вницький (adjective relational)
змо́вник (nominative singular)
змо́вники (nominative plural)
змо́вника (genitive singular)
змо́вників (genitive plural)
змо́вникові (dative singular)
змо́внику (dative singular)
змо́вникам (dative plural)
змо́вника (accusative singular)
змо́вників (accusative plural)
змо́вником (instrumental singular)
змо́вниками (instrumental plural)
змо́вникові (locative singular)
змо́внику (locative singular)
змо́вниках (locative plural)
змо́внику (singular vocative)
змо́вники (plural vocative)

uk-ndecl

змо́вник<pr>

From змо́ва (zmóva, “conspiracy, plot”) + -ник (-nyk).


єр

uk-noun

єр • (jer) m inan (genitive є́ра, nominative plural є́ри, genitive plural є́рів)

jer (romanization)
є́ра (genitive)
є́ри (nominative plural)
є́рів (genitive plural)
єр (nominative singular)
є́ри (nominative plural)
є́ра (genitive singular)
є́рів (genitive plural)
є́рові (dative singular)
є́ру (dative singular)
є́рам (dative plural)
єр (accusative singular)
є́ри (accusative plural)
є́ром (instrumental singular)
є́рами (instrumental plural)
є́рі (locative singular)
є́рах (locative plural)
є́ре (singular vocative)
є́ри (plural vocative)

Borrowed from Old Church Slavonic ѥръ (jerŭ).

bor+

тверди́й знак
твердий знак#Ukrainian

(obsolete) letter "ъ", now called тверди́й знак (tverdýj znak)


висловлювання

uk-noun

висло́влювання<loci:ju>

висло́влювання • (vyslóvljuvannja) n inan (genitive висло́влювання, nominative plural висло́влювання, genitive plural висло́влювань)

висло́влювання (canonical)
vyslóvljuvannja (romanization)
висло́влювання (genitive)
висло́влювання (nominative plural)
висло́влювань (genitive plural)
висло́влювання (nominative singular)
висло́влювання (nominative plural)
висло́влювання (genitive singular)
висло́влювань (genitive plural)
висло́влюванню (dative singular)
висло́влюванням (dative plural)
висло́влювання (accusative singular)
висло́влювання (accusative plural)
висло́влюванням (instrumental singular)
висло́влюваннями (instrumental plural)
висло́влюванні (locative singular)
висло́влюванню (locative singular)
висло́влюваннях (locative plural)
висло́влювання (singular vocative)
висло́влювання (plural vocative)

uk-ndecl

висло́влювання<loci:ju>

[ʋesˈɫɔu̯lʲʊʋɐnʲːɐ]

Uk-висловлювання.ogg

From висло́влювати (vyslóvljuvaty) + -а́ння (-ánnja).

af

висло́влювати

expression, statement, utterance (something expressed in speech; instance of stating thoughts, ideas, feelings etc.)


тризуб

uk-noun

тризу́б • (tryzúb) m inan (genitive тризу́ба, nominative plural тризу́би, genitive plural тризубі́в)

тризу́б (canonical)
tryzúb (romanization)
тризу́ба (genitive)
тризу́би (nominative plural)
тризубі́в (genitive plural)
тризу́б (nominative singular)
тризу́би (nominative plural)
тризу́ба (genitive singular)
тризубі́в (genitive plural)
тризу́бові (dative singular)
тризу́бу (dative singular)
тризуба́м (dative plural)
тризу́б (accusative singular)
тризу́би (accusative plural)
тризу́бом (instrumental singular)
тризуба́ми (instrumental plural)
тризу́бі (locative singular)
тризуба́х (locative plural)
тризу́бе (singular vocative)
тризу́би (plural vocative)

English: tryzub

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-тризуб.wav

тризу́бець

a trident that is not the national emblem of Ukraine


посильний

поси́льний<+.pr>

поси́льний • (posýlʹnyj) m pers (genitive поси́льного, nominative plural поси́льні, genitive plural поси́льних, feminine поси́льна)

поси́льний (canonical)
posýlʹnyj (romanization)
поси́льного (genitive)
поси́льні (nominative plural)
поси́льних (genitive plural)
поси́льна (feminine)
поси́льний (nominative singular)
поси́льні (nominative plural)
поси́льного (genitive singular)
поси́льних (genitive plural)
поси́льному (dative singular)
поси́льним (dative plural)
поси́льного (accusative singular)
поси́льних (accusative plural)
поси́льним (instrumental singular)
поси́льними (instrumental plural)
поси́льному (locative singular)
поси́льнім (locative singular)
поси́льних (locative plural)
поси́льний (singular vocative)
поси́льні (plural vocative)

uk-ndecl

поси́льний<+.pr>

From посила́ти (posyláty, “to send, to dispatch”) + -ний (-nyj). Compare Russian посы́льный (posýlʹnyj), Belarusian пасы́льны (pasýlʹny).


ізоляціоніст

uk-noun

ізоляціоні́ст<pr>

ізоляціоні́стський

ізоляціоні́ст • (izoljacioníst) m pers (genitive ізоляціоні́ста, nominative plural ізоляціоні́сти, genitive plural ізоляціоні́стів, relational adjective ізоляціоні́стський)

ізоляціоні́ст (canonical)
izoljacioníst (romanization)
ізоляціоні́ста (genitive)
ізоляціоні́сти (nominative plural)
ізоляціоні́стів (genitive plural)
ізоляціоні́стський (adjective relational)
ізоляціоні́ст (nominative singular)
ізоляціоні́сти (nominative plural)
ізоляціоні́ста (genitive singular)
ізоляціоні́стів (genitive plural)
ізоляціоні́стові (dative singular)
ізоляціоні́сту (dative singular)
ізоляціоні́стам (dative plural)
ізоляціоні́ста (accusative singular)
ізоляціоні́стів (accusative plural)
ізоляціоні́стом (instrumental singular)
ізоляціоні́стами (instrumental plural)
ізоляціоні́стові (locative singular)
ізоляціоні́сті (locative singular)
ізоляціоні́стах (locative plural)
ізоляціоні́сте (singular vocative)
ізоляціоні́сти (plural vocative)

uk-ndecl

ізоляціоні́ст<pr>

From ізоляціон(і́зм) (izoljacion(ízm)) + -і́ст (-íst). Compare Russian изоляциони́ст (izoljacioníst), Belarusian ізаляцыяні́ст (izaljacyjaníst).

af

ізоляціоні́зм

ізоляціон(і́зм)

cog

изоляциони́ст

ізаляцыяні́ст


аристократичний

uk-adj

аристократи́чний

аристократи́чно

аристократи́чність

аристократи́чний • (arystokratýčnyj) (adverb аристократи́чно, abstract noun аристократи́чність)

аристократи́чний (canonical)
arystokratýčnyj (romanization)
аристократи́чно (adverb)
аристократи́чність (abstract-noun)
аристократи́чний (masculine nominative)
аристократи́чне (neuter nominative)
аристократи́чна (feminine nominative)
аристократи́чні (nominative plural)
аристократи́чного (genitive masculine neuter)
аристократи́чної (feminine genitive)
аристократи́чних (genitive plural)
аристократи́чному (dative masculine neuter)
аристократи́чній (dative feminine)
аристократи́чним (dative plural)
аристократи́чного (accusative animate masculine)
аристократи́чне (accusative neuter)
аристократи́чну (accusative feminine)
аристократи́чних (accusative animate plural)
аристократи́чний (accusative inanimate masculine)
аристократи́чні (accusative inanimate plural)
аристократи́чним (instrumental masculine neuter)
аристократи́чною (feminine instrumental)
аристократи́чними (instrumental plural)
аристократи́чному (locative masculine neuter)
аристократи́чнім (locative masculine neuter)
аристократи́чній (feminine locative)
аристократи́чних (locative plural)

uk-adecl

аристократи́чний

From аристокра́тія (arystokrátija) + -и́чний (-ýčnyj). Compare Russian аристократи́чный (aristokratíčnyj), Belarusian арыстакраты́чны (arystakratýčny), Polish arystokratyczny.

af

аристокра́тія

cog

аристократи́чный

арыстакраты́чны


благородний

uk-adj

благоро́дний

благоро́дність

благоро́дний • (blahoródnyj) (adverb благоро́дно, abstract noun благоро́дність)

благоро́дний (canonical)
blahoródnyj (romanization)
благоро́дно (adverb)
благоро́дність (abstract-noun)
благоро́дний (masculine nominative)
благоро́дне (neuter nominative)
благоро́дна (feminine nominative)
благоро́дні (nominative plural)
благоро́дного (genitive masculine neuter)
благоро́дної (feminine genitive)
благоро́дних (genitive plural)
благоро́дному (dative masculine neuter)
благоро́дній (dative feminine)
благоро́дним (dative plural)
благоро́дного (accusative animate masculine)
благоро́дне (accusative neuter)
благоро́дну (accusative feminine)
благоро́дних (accusative animate plural)
благоро́дний (accusative inanimate masculine)
благоро́дні (accusative inanimate plural)
благоро́дним (instrumental masculine neuter)
благоро́дною (feminine instrumental)
благоро́дними (instrumental plural)
благоро́дному (locative masculine neuter)
благоро́днім (locative masculine neuter)
благоро́дній (feminine locative)
благоро́дних (locative plural)

uk-adecl

благоро́дний

Uk-благородний.ogg

From бла́го (bláho) + -о- (-o-) + рід (rid) + -ний (-nyj). Compare Russian благоро́дный (blagoródnyj).

cog

благоро́дный


рідня

uk-noun

рідня́<F.genpl:ріднь:рідне́й>

рідня́ • (ridnjá) f inan (genitive рідні́, nominative plural рі́дні, genitive plural ріднь or рідне́й)

рідня́ (canonical)
ridnjá (romanization)
рідні́ (genitive)
рі́дні (nominative plural)
ріднь (genitive plural)
рідне́й (genitive plural)
рідня́ (nominative singular)
рідні́ (nominative plural rare)
рідні́ (genitive singular)
ріднь (genitive plural rare)
рідне́й (genitive plural rare)
рідні́ (dative singular)
рідня́м (dative plural rare)
рідню́ (accusative singular)
рідні́ (accusative plural rare)
рідне́ю (instrumental singular)
рідня́ми (instrumental plural rare)
рідні́ (locative singular)
рідня́х (locative plural rare)
рідне́ (singular vocative)
рідні́ (plural rare vocative)

uk-ndecl

((рідня́<F.sg>, рідні́<F.pl.􂀿rare􂁀.genpl:ріднь:рідне́й>))

Analyzable as рід(н) (rid(n), “family, clan, kin”) + -я (-ja), with root via Old East Slavic родъ (rodŭ) from Proto-Slavic *rodъ. Compare Russian родня́ (rodnjá) and Belarusian радня́ (radnjá).

affix

бли́жня рідня́

дале́ка рідня́

До речі, Денис — потомок етнічного карела, який чудом уцілів у Зимовій війні 1939-1940 рр., тому для нього захист України — справа особиста: «Таке відчуття, що я продовжив ту саму війну, але на іншій ділянці фронту, війну проти окупаційного режиму Кремля. У мого діда була така жахлива ненависть до комунізму, до більшовизму, до Совка… Уявляєш, що таке втратити свою родину? Тобто, всі його брати загинули, рідня…»

2022 March 23, Serhij Kovalenko, quoting Denys Prokopenko, “«Ми досить міцні, щоб кров’ю і потом відвойовувати нашу землю…» – Герой України Денис Прокопенко ["We are strong enough to reconquer our land, by blood and sweat…" - Hero of Ukraine Denis Prokopenko]”, in АрміяInform, archived from the original on 2022-04-03:

By the way, Denis is the descendant of an ethnic Karelian who miraculously survived the Winter War of 1939-1940, so for him the defense of Ukraine is a personal matter: “It feels like I continued the same war, only on another section of the front, a war against the occupation regime of the Kremlin. My grandfather had such a terrible hatred for communism, for Bolshevism, for the Sovok… Can you imagine what it's like to lose your family? I mean, all his brothers perished, his kinfolk…”

Do reči, Denys — potomok etničnoho karela, jakyj čudom uciliv u Zymovij vijni 1939-1940 rr., tomu dlja nʹoho zaxyst Ukrajiny — sprava osobysta: “Take vidčuttja, ščo ja prodovžyv tu samu vijnu, ale na inšij diljanci frontu, vijnu proty okupacijnoho režymu Kremlja. U moho dida bula taka žaxlyva nenavystʹ do komunizmu, do bilʹšovyzmu, do Sovka… Ujavljaješ, ščo take vtratyty svoju rodynu? Tobto, vsi joho braty zahynuly, ridnja…”

(chiefly in the singular, collective) relatives, relations; folks, kin; kinfolk


майнкрафт

uk-noun

майнкра́фт<sg.gena>

майнкра́фт • (majnkráft) m inan (genitive майнкра́фта, uncountable)

майнкра́фт (canonical)
majnkráft (romanization)
майнкра́фта (genitive)
майнкра́фт (nominative singular)
майнкра́фта (genitive singular)
майнкра́фтові (dative singular)
майнкра́фту (dative singular)
майнкра́фт (accusative singular)
майнкра́фтом (instrumental singular)
майнкра́фту (locative singular)
майнкра́фті (locative singular)
майнкра́фте (singular vocative)

uk-ndecl

майнкра́фт<sg.gena>

uk:майнкрафт


аристократія

uk-noun

аристокра́тія<>

аристократи́чний

аристокра́тія • (arystokrátija) f inan (genitive аристокра́тії, nominative plural аристокра́тії, genitive plural аристокра́тій, relational adjective аристократи́чний)

аристокра́тія (canonical)
arystokrátija (romanization)
аристокра́тії (genitive)
аристокра́тії (nominative plural)
аристокра́тій (genitive plural)
аристократи́чний (adjective relational)
аристокра́тія (nominative singular)
аристокра́тії (nominative plural)
аристокра́тії (genitive singular)
аристокра́тій (genitive plural)
аристокра́тії (dative singular)
аристокра́тіям (dative plural)
аристокра́тію (accusative singular)
аристокра́тії (accusative plural)
аристокра́тією (instrumental singular)
аристокра́тіями (instrumental plural)
аристокра́тії (locative singular)
аристокра́тіях (locative plural)
аристокра́тіє (singular vocative)
аристокра́тії (plural vocative)

uk-ndecl

аристокра́тія<>

Derived via Western European languages from Ancient Greek ἀριστοκρατία (aristokratía). Compare Russian аристокра́тия (aristokrátija), Belarusian арыстакра́тыя (arystakrátyja).

der

ἀριστοκρατία

cog

аристокра́тия

арыстакра́тыя


інтелігент

uk-noun

інтеліге́нт<pr>

інтеліге́нтка

інтеліге́нтський

інтеліге́нт • (intelihént) m pers (genitive інтеліге́нта, nominative plural інтеліге́нти, genitive plural інтеліге́нтів, feminine інтеліге́нтка, relational adjective інтеліге́нтський)

інтеліге́нт (canonical)
intelihént (romanization)
інтеліге́нта (genitive)
інтеліге́нти (nominative plural)
інтеліге́нтів (genitive plural)
інтеліге́нтка (feminine)
інтеліге́нтський (adjective relational)
інтеліге́нт (nominative singular)
інтеліге́нти (nominative plural)
інтеліге́нта (genitive singular)
інтеліге́нтів (genitive plural)
інтеліге́нтові (dative singular)
інтеліге́нту (dative singular)
інтеліге́нтам (dative plural)
інтеліге́нта (accusative singular)
інтеліге́нтів (accusative plural)
інтеліге́нтом (instrumental singular)
інтеліге́нтами (instrumental plural)
інтеліге́нтові (locative singular)
інтеліге́нті (locative singular)
інтеліге́нтах (locative plural)
інтеліге́нте (singular vocative)
інтеліге́нти (plural vocative)

uk-ndecl

інтеліге́нт<pr>

Uk-інтелігент.ogg

Borrowed from Latin intelligēns. Compare Russian интеллиге́нт (intelligént), Belarusian інтэліге́нт (intelihjént), Polish inteligent.

cog

интеллиге́нт


інтелектуал

uk-noun

інтелектуа́л<pr>

інтелектуа́лка

інтелектуа́л • (intelektuál) m pers (genitive інтелектуа́ла, nominative plural інтелектуа́ли, genitive plural інтелектуа́лів, feminine інтелектуа́лка)

інтелектуа́л (canonical)
intelektuál (romanization)
інтелектуа́ла (genitive)
інтелектуа́ли (nominative plural)
інтелектуа́лів (genitive plural)
інтелектуа́лка (feminine)
інтелектуа́л (nominative singular)
інтелектуа́ли (nominative plural)
інтелектуа́ла (genitive singular)
інтелектуа́лів (genitive plural)
інтелектуа́лові (dative singular)
інтелектуа́лу (dative singular)
інтелектуа́лам (dative plural)
інтелектуа́ла (accusative singular)
інтелектуа́лів (accusative plural)
інтелектуа́лом (instrumental singular)
інтелектуа́лами (instrumental plural)
інтелектуа́лові (locative singular)
інтелектуа́лі (locative singular)
інтелектуа́лах (locative plural)
інтелектуа́ле (singular vocative)
інтелектуа́ли (plural vocative)

uk-ndecl

інтелектуа́л<pr>

From Latin intellēctuālis. Compare Russian интеллектуа́л (intellektuál), Belarusian інтэлектуа́л (inteljektuál).

cog

интеллектуа́л

інтэлектуа́л


краків'янин

uk-noun

краків'я́нин<pr.in>

краків'я́нка

краків'я́нин • (krakivʺjányn) m pers (genitive краків'я́нина, nominative plural краків'я́ни, genitive plural краків'я́н, feminine краків'я́нка)

краків'я́ни н (canonical)
krakivʺjányn (romanization)
краків'я́нина (genitive)
краків'я́ни (nominative plural)
краків'я́н (genitive plural)
краків'я́нка (feminine)
краків'я́нин (nominative singular)
краків'я́ни (nominative plural)
краків'я́нина (genitive singular)
краків'я́н (genitive plural)
краків'я́нинові (dative singular)
краків'я́нину (dative singular)
краків'я́нам (dative plural)
краків'я́нина (accusative singular)
краків'я́н (accusative plural)
краків'я́нином (instrumental singular)
краків'я́нами (instrumental plural)
краків'я́нинові (locative singular)
краків'я́нині (locative singular)
краків'я́нах (locative plural)
краків'я́нине (singular vocative)
краків'я́ни (plural vocative)

uk-ndecl

краків'я́нин<pr.in>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-краків'янин.wav

From Кра́ків (Krákiv) + -я́нин (-jányn). Compare Polish krakowianin.


двобій

uk-noun

двобі́й • (dvobíj) m inan (genitive двобо́ю, nominative plural двобо́ї, genitive plural двобо́їв)

двобі́й (canonical)
dvobíj (romanization)
двобо́ю (genitive)
двобо́ї (nominative plural)
двобо́їв (genitive plural)
двобі́й (nominative singular)
двобо́ї (nominative plural)
двобо́ю (genitive singular)
двобо́їв (genitive plural)
двобо́ю (dative singular)
двобо́єві (dative singular)
двобо́ям (dative plural)
двобі́й (accusative singular)
двобо́ї (accusative plural)
двобо́єм (instrumental singular)
двобо́ями (instrumental plural)
двобо́ю (locative singular)
двобо́ї (locative singular)
двобо́ях (locative plural)
двобо́ю (singular vocative)
двобо́ї (plural vocative)

Compare Bulgarian двубо́й (dvubój), Macedonian двобој (dvoboj), Serbo-Croatian дво̀бој.


гуморист

гумори́ст<pr>

гумористи́чний

гумори́ст • (humorýst) m pers (genitive гумори́ста, nominative plural гумори́сти, genitive plural гумори́стів, feminine гумори́стка, relational adjective гумористи́чний)

гумори́ст (canonical)
humorýst (romanization)
гумори́ста (genitive)
гумори́сти (nominative plural)
гумори́стів (genitive plural)
гумори́стка (feminine)
гумористи́чний (adjective relational)
гумори́ст (nominative singular)
гумори́сти (nominative plural)
гумори́ста (genitive singular)
гумори́стів (genitive plural)
гумори́стові (dative singular)
гумори́сту (dative singular)
гумори́стам (dative plural)
гумори́ста (accusative singular)
гумори́стів (accusative plural)
гумори́стом (instrumental singular)
гумори́стами (instrumental plural)
гумори́стові (locative singular)
гумори́сті (locative singular)
гумори́стах (locative plural)
гумори́сте (singular vocative)
гумори́сти (plural vocative)

uk-ndecl

гумори́ст<pr>

Uk-гуморист.ogg

Analyzable as гу́мор (húmor) + -и́ст (-ýst). Compare Russian юмори́ст (jumoríst), Belarusian гумары́ст (humarýst).

humorist (humorous or witty person, especially someone skilled in humorous writing or performance)


екстреміст

uk-noun

екстремі́ст<pr>

екстремі́стка

екстремі́стський

екстремі́ст • (ekstremíst) m pers (genitive екстремі́ста, nominative plural екстремі́сти, genitive plural екстремі́стів, feminine екстремі́стка, relational adjective екстремі́стський)

екстремі́ст (canonical)
ekstremíst (romanization)
екстремі́ста (genitive)
екстремі́сти (nominative plural)
екстремі́стів (genitive plural)
екстремі́стка (feminine)
екстремі́стський (adjective relational)
екстремі́ст (nominative singular)
екстремі́сти (nominative plural)
екстремі́ста (genitive singular)
екстремі́стів (genitive plural)
екстремі́стові (dative singular)
екстремі́сту (dative singular)
екстремі́стам (dative plural)
екстремі́ста (accusative singular)
екстремі́стів (accusative plural)
екстремі́стом (instrumental singular)
екстремі́стами (instrumental plural)
екстремі́стові (locative singular)
екстремі́сті (locative singular)
екстремі́стах (locative plural)
екстремі́сте (singular vocative)
екстремі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

екстремі́ст<pr>

Derived via Western European languages from Latin extrēmus + -і́ст (-íst). Compare Russian экстреми́ст (ekstremíst), Belarusian экстрэмі́ст (ekstremíst).


комік

uk-noun

ко́мік • (kómik) m pers (genitive ко́міка, nominative plural ко́міки, genitive plural ко́міків)

ко́мік (canonical)
kómik (romanization)
ко́міка (genitive)
ко́міки (nominative plural)
ко́міків (genitive plural)
ко́мік (nominative singular)
ко́міки (nominative plural)
ко́міка (genitive singular)
ко́міків (genitive plural)
ко́мікові (dative singular)
ко́міку (dative singular)
ко́мікам (dative plural)
ко́міка (accusative singular)
ко́міків (accusative plural)
ко́міком (instrumental singular)
ко́міками (instrumental plural)
ко́мікові (locative singular)
ко́міку (locative singular)
ко́міках (locative plural)
ко́міку (singular vocative)
ко́міки (plural vocative)

From Latin cōmicus. Compare Russian ко́мик (kómik).

Президе́нтом обра́ли телевізі́йного ко́міка.

A television comedian was elected president.

Prezydéntom obrály televizíjnoho kómika.


самосвідомість

самосвідо́мість<sg.io>

самосвідо́мість • (samosvidómistʹ) f inan (genitive самосвідо́мості or самосвідо́мости, uncountable)

самосвідо́мість (canonical)
samosvidómistʹ (romanization)
самосвідо́мості (genitive)
самосвідо́мости (genitive)
самосвідо́мість (nominative singular)
самосвідо́мості (genitive singular)
самосвідо́мости (genitive singular)
самосвідо́мості (dative singular)
самосвідо́мість (accusative singular)
самосвідо́містю (instrumental singular)
самосвідо́мості (locative singular)
самосвідо́мосте (singular vocative)

uk-ndecl

самосвідо́мість<sg.io>

Uk-самосвідомість.ogg

From само- (samo-) + свідо́мість (svidómistʹ) or самосвідо́мий (samosvidómyj) + -ість (-istʹ). Compare Belarusian самасвядо́масць (samasvjadómascʹ), Polish samoświadomość.

af

самосвідо́мий

cog

самасвядо́масць

self-awareness, self-consciousness (awareness of the self as an entity)


живчик

uk-noun

жи́вчик • (žývčyk) m inan (genitive жи́вчика, nominative plural жи́вчики, genitive plural жи́вчиків)

жи́вчик (canonical)
žývčyk (romanization)
жи́вчика (genitive)
жи́вчики (nominative plural)
жи́вчиків (genitive plural)
жи́вчик (nominative singular)
жи́вчики (nominative plural)
жи́вчика (genitive singular)
жи́вчиків (genitive plural)
жи́вчикові (dative singular)
жи́вчику (dative singular)
жи́вчикам (dative plural)
жи́вчик (accusative singular)
жи́вчики (accusative plural)
жи́вчиком (instrumental singular)
жи́вчиками (instrumental plural)
жи́вчику (locative singular)
жи́вчиках (locative plural)
жи́вчику (singular vocative)
жи́вчики (plural vocative)

[ˈʒɪu̯t͡ʃek]

живе́ць (žyvécʹ, “life force”) + -ик (-yk), or живи́й (žyvýj, “alive”) + -чик (-čyk)

affix

uk:Живчик (значення)

a popular Ukrainian brand of fruit-flavoured carbonated drinks


попутник

uk-noun

((попу́тник<pr>,попу́тник<anml>))

попу́тник • (popútnyk) m pers or m animal (genitive попу́тника, nominative plural попу́тники, genitive plural попу́тників, feminine попу́тниця)

попу́тник (canonical)
popútnyk (romanization)
попу́тника (genitive)
попу́тники (nominative plural)
попу́тників (genitive plural)
попу́тниця (feminine)
попу́тник (nominative singular)
попу́тники (nominative plural)
попу́тника (genitive singular)
попу́тників (genitive plural)
попу́тникові (dative singular)
попу́тнику (dative singular)
попу́тникам (dative plural)
попу́тника (accusative singular)
попу́тників (accusative plural)
попу́тником (instrumental singular)
попу́тниками (instrumental plural)
попу́тникові (locative singular)
попу́тнику (locative singular)
попу́тниках (locative plural)
попу́тнику (singular vocative)
попу́тники (plural vocative)
попу́тник (nominative singular)
попу́тники (nominative plural)
попу́тника (genitive singular)
попу́тників (genitive plural)
попу́тникові (dative singular)
попу́тнику (dative singular)
попу́тникам (dative plural)
попу́тника (accusative singular)
попу́тники (accusative plural)
попу́тників (accusative plural)
попу́тником (instrumental singular)
попу́тниками (instrumental plural)
попу́тникові (locative singular)
попу́тнику (locative singular)
попу́тниках (locative plural)
попу́тнику (singular vocative)
попу́тники (plural vocative)

uk-ndecl

попу́тник<pr>

попу́тник<anml>

Uk-попутник.ogg

uk:Попутник uk:Попутники

(person) fellow traveller, travelling companion (one who travels together with another)

(person, politics) fellow traveller (one who sympathizes with the aims or beliefs of an organization without belonging to it; most often applied to a Communist sympathizer)


боягуз

uk-noun

боягу́з • (bojahúz) m pers (genitive боягу́за, nominative plural боягу́зи, genitive plural боягу́зів, feminine боягу́зка, relational adjective боягу́зький)

боягу́з (canonical)
bojahúz (romanization)
боягу́за (genitive)
боягу́зи (nominative plural)
боягу́зів (genitive plural)
боягу́зка (feminine)
боягу́зький (adjective relational)
боягу́з (nominative singular)
боягу́зи (nominative plural)
боягу́за (genitive singular)
боягу́зів (genitive plural)
боягу́зові (dative singular)
боягу́зу (dative singular)
боягу́зам (dative plural)
боягу́за (accusative singular)
боягу́зів (accusative plural)
боягу́зом (instrumental singular)
боягу́зами (instrumental plural)
боягу́зові (locative singular)
боягу́зі (locative singular)
боягу́зах (locative plural)
боягу́зе (singular vocative)
боягу́зи (plural vocative)

Related to боя́тися (bojátysja, “to be afraid”).


йолоп

йо́лоп • (jólop) m pers (genitive йо́лопа, nominative plural йо́лопи, genitive plural йо́лопів)

йо́лоп (canonical)
jólop (romanization)
йо́лопа (genitive)
йо́лопи (nominative plural)
йо́лопів (genitive plural)
йо́лоп (nominative singular)
йо́лопи (nominative plural)
йо́лопа (genitive singular)
йо́лопів (genitive plural)
йо́лопові (dative singular)
йо́лопу (dative singular)
йо́лопам (dative plural)
йо́лопа (accusative singular)
йо́лопів (accusative plural)
йо́лопом (instrumental singular)
йо́лопами (instrumental plural)
йо́лопові (locative singular)
йо́лопі (locative singular)
йо́лопах (locative plural)
йо́лопе (singular vocative)
йо́лопи (plural vocative)

→ Polish: jełop

(derogatory) an idiot, a simpleton, a stupid person.


мій кіт дуже дурний)))
mij kit duže durnyj)))
my cat is being very stupid lol

(Internet slang, text messaging, humorous) LOL, an expression of laughter or amusement.


трансґендерка

трансґе́ндерка<*.pr>

трансґе́ндер

трансґе́ндерний

трансґе́ндерка • (transgénderka) f pers (genitive трансґе́ндерки, nominative plural трансґе́ндерки, genitive plural трансґе́ндерок, masculine трансґе́ндер, relational adjective трансґе́ндерний)

трансґе́ндерка (canonical)
transgénderka (romanization)
трансґе́ндерки (genitive)
трансґе́ндерки (nominative plural)
трансґе́ндерок (genitive plural)
трансґе́ндер (masculine)
трансґе́ндерний (adjective relational)
трансґе́ндерка (nominative singular)
трансґе́ндерки (nominative plural)
трансґе́ндерки (genitive singular)
трансґе́ндерок (genitive plural)
трансґе́ндерці (dative singular)
трансґе́ндеркам (dative plural)
трансґе́ндерку (accusative singular)
трансґе́ндерок (accusative plural)
трансґе́ндеркою (instrumental singular)
трансґе́ндерками (instrumental plural)
трансґе́ндерці (locative singular)
трансґе́ндерках (locative plural)
трансґе́ндерко (singular vocative)
трансґе́ндерки (plural vocative)

uk-ndecl

трансґе́ндерка<*.pr>

suf

трансґе́ндер

трансге́ндерка трансгендерка#Ukrainian

Alternative form of трансге́ндерка (transhénderka, “trans woman”)


пане Президенте

head

па́не Президе́нте

па́не Президе́нте • (páne Prezydénte)

па́не Президе́нте (canonical)
páne Prezydénte (romanization)

Honorific unofficially (de facto) used to address a president — Mister President


просвітитель

uk-noun

просвіти́тель<pr>

просвіти́телька

просвіти́тельський

просвіти́тель • (prosvitýtelʹ) m pers (genitive просвіти́теля, nominative plural просвіти́телі, genitive plural просвіти́телів, feminine просвіти́телька, relational adjective просвіти́тельський)

просвіти́тель (canonical)
prosvitýtelʹ (romanization)
просвіти́теля (genitive)
просвіти́телі (nominative plural)
просвіти́телів (genitive plural)
просвіти́телька (feminine)
просвіти́тельський (adjective relational)
просвіти́тель (nominative singular)
просвіти́телі (nominative plural)
просвіти́теля (genitive singular)
просвіти́телів (genitive plural)
просвіти́телеві (dative singular)
просвіти́телю (dative singular)
просвіти́телям (dative plural)
просвіти́теля (accusative singular)
просвіти́телів (accusative plural)
просвіти́телем (instrumental singular)
просвіти́телями (instrumental plural)
просвіти́телеві (locative singular)
просвіти́телю (locative singular)
просвіти́телі (locative singular)
просвіти́телях (locative plural)
просвіти́телю (singular vocative)
просвіти́телі (plural vocative)

uk-ndecl

просвіти́тель<pr>

From просвіти́ти (prosvitýty, “to enlighten”) + -тель (-telʹ). Compare Russian просвети́тель (prosvetítelʹ).

cog

просвети́тель

просві́тник просвітник#Ukrainian


медяник

uk-noun

((медя́ник<>,медяни́к<b>))

медя́ник or медяни́к • (medjányk or medjanýk) m inan (genitive медя́ника or медяника́, nominative plural медя́ники or медяники́, genitive plural медя́ників or медяникі́в, diminutive медя́ничок or медяничо́к)

медя́ник (canonical)
медяни́к (canonical)
medjányk (romanization)
medjanýk (romanization)
медя́ника (genitive)
медяника́ (genitive)
медя́ники (nominative plural)
медяники́ (nominative plural)
медя́ників (genitive plural)
медяникі́в (genitive plural)
медя́ничок (diminutive)
медяничо́к (diminutive)
медя́ник (nominative singular)
медяни́к (nominative singular)
медя́ники (nominative plural)
медяники́ (nominative plural)
медя́ника (genitive singular)
медяника́ (genitive singular)
медя́ників (genitive plural)
медяникі́в (genitive plural)
медя́никові (dative singular)
медя́нику (dative singular)
медянико́ві (dative singular)
медянику́ (dative singular)
медя́никам (dative plural)
медяника́м (dative plural)
медя́ник (accusative singular)
медяни́к (accusative singular)
медя́ники (accusative plural)
медяники́ (accusative plural)
медя́ником (instrumental singular)
медянико́м (instrumental singular)
медя́никами (instrumental plural)
медяника́ми (instrumental plural)
медя́нику (locative singular)
медянику́ (locative singular)
медя́никах (locative plural)
медяника́х (locative plural)
медя́нику (singular vocative)
медянику́ (singular vocative)
медя́ники (plural vocative)
медяники́ (plural vocative)

uk-ndecl

((медя́ник<>,медяни́к<b>))


просвітник

uk-noun

просві́тник<pr>

просві́тниця

просві́тницький

просві́тник • (prosvítnyk) m pers (genitive просві́тника, nominative plural просві́тники, genitive plural просві́тників, feminine просві́тниця, relational adjective просві́тницький)

просві́тник (canonical)
prosvítnyk (romanization)
просві́тника (genitive)
просві́тники (nominative plural)
просві́тників (genitive plural)
просві́тниця (feminine)
просві́тницький (adjective relational)
просві́тник (nominative singular)
просві́тники (nominative plural)
просві́тника (genitive singular)
просві́тників (genitive plural)
просві́тникові (dative singular)
просві́тнику (dative singular)
просві́тникам (dative plural)
просві́тника (accusative singular)
просві́тників (accusative plural)
просві́тником (instrumental singular)
просві́тниками (instrumental plural)
просві́тникові (locative singular)
просві́тнику (locative singular)
просві́тниках (locative plural)
просві́тнику (singular vocative)
просві́тники (plural vocative)

uk-ndecl

просві́тник<pr>

From просвіти́ти (prosvitýty, “to enlighten”) + -ник (-nyk).


липець

uk-noun

ли́пець<M.*>

ли́пець • (lýpecʹ) m inan (genitive ли́пця, nominative plural ли́пці, genitive plural ли́пців)

ли́пець (canonical)
lýpecʹ (romanization)
ли́пця (genitive)
ли́пці (nominative plural)
ли́пців (genitive plural)
ли́пець (nominative singular)
ли́пці (nominative plural)
ли́пця (genitive singular)
ли́пців (genitive plural)
ли́пцеві (dative singular)
ли́пцю (dative singular)
ли́пцям (dative plural)
ли́пець (accusative singular)
ли́пці (accusative plural)
ли́пцем (instrumental singular)
ли́пцями (instrumental plural)
ли́пцю (locative singular)
ли́пці (locative singular)
ли́пцях (locative plural)
ли́пцю (singular vocative)
ли́пці (plural vocative)

uk-ndecl

ли́пець<M.*>

From ли́па (lýpa, “linden”) + -ець (-ecʹ), from Proto-Slavic *lipa.


липець

uk-noun

ли́пець • (lýpecʹ) m inan (genitive ли́пцю, uncountable)

ли́пець (canonical)
lýpecʹ (romanization)
ли́пцю (genitive)
ли́пець (nominative singular)
ли́пцю (genitive singular)
ли́пцеві (dative singular)
ли́пцю (dative singular)
ли́пець (accusative singular)
ли́пцем (instrumental singular)
ли́пцю (locative singular)
ли́пці (locative singular)
ли́пцю (singular vocative)


вуйко

ву́йко<M.pr>

ву́йко • (vújko) m pers (genitive ву́йка, nominative plural ву́йки, genitive plural ву́йків, feminine ву́йна)

ву́йко (canonical)
vújko (romanization)
ву́йка (genitive)
ву́йки (nominative plural)
ву́йків (genitive plural)
ву́йна (feminine)
ву́йко (nominative singular)
ву́йки (nominative plural)
ву́йка (genitive singular)
ву́йків (genitive plural)
ву́йкові (dative singular)
ву́йку (dative singular)
ву́йкам (dative plural)
ву́йка (accusative singular)
ву́йків (accusative plural)
ву́йком (instrumental singular)
ву́йками (instrumental plural)
ву́йкові (locative singular)
ву́йку (locative singular)
ву́йках (locative plural)
ву́йку (singular vocative)
ву́йки (plural vocative)

uk-ndecl

ву́йко<M.pr>

From вуй (vuj) + -ко (-ko), from Proto-Slavic *ujь. Compare Macedonian вујко (vujko).


замислитися

uk-verb

зами́слитися

зами́слюватися

зами́слитися • (zamýslytysja) pf (imperfective зами́слюватися)

зами́слитися (canonical)
zamýslytysja (romanization)
зами́слюватися (imperfective)
зами́слитися (infinitive perfective)
зами́слитись (infinitive perfective)
зами́слиться (infinitive perfective)
зами́слившись (adverbial past perfective)
зами́слюся (first-person future perfective singular)
зами́слюсь (first-person future perfective singular)
зами́слишся (future perfective second-person singular)
зами́слиться (future perfective singular third-person)
зами́слимся (first-person future perfective plural)
зами́слимося (first-person future perfective plural)
зами́слимось (first-person future perfective plural)
зами́слитеся (future perfective plural second-person)
зами́слитесь (future perfective plural second-person)
зами́сляться (future perfective plural third-person)
зами́слімся (first-person imperative plural)
зами́слімося (first-person imperative plural)
зами́слімось (first-person imperative plural)
зами́слися (imperative second-person singular)
зами́слись (imperative second-person singular)
зами́сліться (imperative plural second-person)
зами́слився (masculine past singular)
зами́сливсь (masculine past singular)
зами́слилися (masculine past plural)
зами́слились (masculine past plural)
зами́слилася (feminine past singular)
зами́слилась (feminine past singular)
зами́слилися (feminine past plural)
зами́слились (feminine past plural)
зами́слилося (neuter past singular)
зами́слилось (neuter past singular)
зами́слилися (neuter past plural)
зами́слились (neuter past plural)

uk-conj

зами́слитися<4a.pf>

From зами́слити (zamýslyty) + -ся (-sja). Compare Polish zamyślić się.

to think, to ponder, to reflect, to wonder (about/on: над + instrumental / про + accusative)


замислюватися

uk-verb

зами́слюватися

зами́слитися

зами́слюватися • (zamýsljuvatysja) impf (perfective зами́слитися)

зами́слюватися (canonical)
zamýsljuvatysja (romanization)
зами́слитися (perfective)
зами́слюватися (imperfective infinitive)
зами́слюватись (imperfective infinitive)
зами́слюваться (imperfective infinitive)
зами́слюючись (adverbial imperfective present)
зами́слювавшись (adverbial imperfective past)
зами́слююся (first-person imperfective present singular)
зами́слююсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду зами́слюватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду зами́слюватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду зами́слюваться (first-person future imperfective singular)
зами́слюватимусь (first-person future imperfective singular)
зами́слюватимуся (first-person future imperfective singular)
зами́слюєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш зами́слюватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш зами́слюватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш зами́слюваться (future imperfective second-person singular)
зами́слюватимешся (future imperfective second-person singular)
зами́слюється (imperfective present singular third-person)
бу́де зами́слюватися (future imperfective singular third-person)
бу́де зами́слюватись (future imperfective singular third-person)
бу́де зами́слюваться (future imperfective singular third-person)
зами́слюватиметься (future imperfective singular third-person)
зами́слюємся (first-person imperfective plural present)
зами́слюємося (first-person imperfective plural present)
зами́слюємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо зами́слюватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо зами́слюватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо зами́слюваться (first-person future imperfective plural)
зами́слюватимемось (first-person future imperfective plural)
зами́слюватимемося (first-person future imperfective plural)
зами́слюватимемся (first-person future imperfective plural)
зами́слюєтеся (imperfective plural present second-person)
зами́слюєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете зами́слюватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете зами́слюватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете зами́слюваться (future imperfective plural second-person)
зами́слюватиметесь (future imperfective plural second-person)
зами́слюватиметеся (future imperfective plural second-person)
зами́слюються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зами́слюватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зами́слюватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зами́слюваться (future imperfective plural third-person)
зами́слюватимуться (future imperfective plural third-person)
зами́слюймося (first-person imperative plural)
зами́слюймось (first-person imperative plural)
зами́слюйся (imperative second-person singular)
зами́слюйсь (imperative second-person singular)
зами́слюйтеся (imperative plural second-person)
зами́слюйтесь (imperative plural second-person)
зами́слювався (masculine past singular)
зами́слювавсь (masculine past singular)
зами́слювалися (masculine past plural)
зами́слювались (masculine past plural)
зами́слювалася (feminine past singular)
зами́слювалась (feminine past singular)
зами́слювалися (feminine past plural)
зами́слювались (feminine past plural)
зами́слювалося (neuter past singular)
зами́слювалось (neuter past singular)
зами́слювалися (neuter past plural)
зами́слювались (neuter past plural)

uk-conj

зами́слюватися<2a.impf>

[zɐˈmɪsʲlʲʊʋɐtesʲɐ]

From зами́слитися (zamýslytysja) + -ювати (-juvaty). Compare Polish zamyślać się.

af

зами́слитися


дошлюбний

uk-adj

дошлю́бний • (došljúbnyj)

дошлю́бний (canonical)
došljúbnyj (romanization)
дошлю́бний (masculine nominative)
дошлю́бне (neuter nominative)
дошлю́бна (feminine nominative)
дошлю́бні (nominative plural)
дошлю́бного (genitive masculine neuter)
дошлю́бної (feminine genitive)
дошлю́бних (genitive plural)
дошлю́бному (dative masculine neuter)
дошлю́бній (dative feminine)
дошлю́бним (dative plural)
дошлю́бного (accusative animate masculine)
дошлю́бне (accusative neuter)
дошлю́бну (accusative feminine)
дошлю́бних (accusative animate plural)
дошлю́бний (accusative inanimate masculine)
дошлю́бні (accusative inanimate plural)
дошлю́бним (instrumental masculine neuter)
дошлю́бною (feminine instrumental)
дошлю́бними (instrumental plural)
дошлю́бному (locative masculine neuter)
дошлю́бнім (locative masculine neuter)
дошлю́бній (feminine locative)
дошлю́бних (locative plural)

Uk-дошлюбний.ogg

From до- (do-) + шлюб (šljub, “marriage, matrimony”) + -ний (-nyj).

af

premarital, prematrimonial (before getting married)


винуватець

uk-noun

винува́тець<pr.*>

винува́тець • (vynuvátecʹ) m pers (genitive винува́тця, nominative plural винува́тці, genitive plural винува́тців, feminine винува́тиця)

винува́тець (canonical)
vynuvátecʹ (romanization)
винува́тця (genitive)
винува́тці (nominative plural)
винува́тців (genitive plural)
винува́тиця (feminine)
винува́тець (nominative singular)
винува́тці (nominative plural)
винува́тця (genitive singular)
винува́тців (genitive plural)
винува́тцеві (dative singular)
винува́тцю (dative singular)
винува́тцям (dative plural)
винува́тця (accusative singular)
винува́тців (accusative plural)
винува́тцем (instrumental singular)
винува́тцями (instrumental plural)
винува́тцеві (locative singular)
винува́тцю (locative singular)
винува́тці (locative singular)
винува́тцях (locative plural)
винува́тцю (singular vocative)
винува́тці (plural vocative)

uk-ndecl

винува́тець<pr.*>

From винува́тий (vynuvátyj) + -ець (-ecʹ). Compare Polish winowajca.

І прости́ нам довги́ на́ші, як і ми проща́ємо винува́тцям на́шим.

1962, Ivan Ivanovitch Ohienko, Біблія або книги Святого Письма Старого і Нового Заповіту [Bible or books of Holy Scripture of the Old and New Testaments], Matthew 6:12, page 1192:

And forgive us our debts, as we forgive our debtors.

I prostý nam dovhý náši, jak i my proščájemo vynuvátcjam nášym.


посестра

uk-noun

((посе́стра<*.pr>,по́сестра<*.pr>))

посе́стра or по́сестра • (poséstra or pósestra) f pers (genitive посе́стри or по́сестри, nominative plural посе́стри or по́сестри, genitive plural посе́стер or по́сестер, masculine побрати́м)

посе́стра (canonical)
по́сестра (canonical)
poséstra (romanization)
pósestra (romanization)
посе́стри (genitive)
по́сестри (genitive)
посе́стри (nominative plural)
по́сестри (nominative plural)
посе́стер (genitive plural)
по́сестер (genitive plural)
побрати́м (masculine)
посе́стра (nominative singular)
по́сестра (nominative singular)
посе́стри (nominative plural)
по́сестри (nominative plural)
посе́стри (genitive singular)
по́сестри (genitive singular)
посе́стер (genitive plural)
по́сестер (genitive plural)
посе́стрі (dative singular)
по́сестрі (dative singular)
посе́страм (dative plural)
по́сестрам (dative plural)
посе́стру (accusative singular)
по́сестру (accusative singular)
посе́стер (accusative plural)
по́сестер (accusative plural)
посе́строю (instrumental singular)
по́сестрою (instrumental singular)
посе́страми (instrumental plural)
по́сестрами (instrumental plural)
посе́стрі (locative singular)
по́сестрі (locative singular)
посе́страх (locative plural)
по́сестрах (locative plural)
посе́стро (singular vocative)
по́сестро (singular vocative)
посе́стри (plural vocative)
по́сестри (plural vocative)

uk-ndecl

((посе́стра<*.pr>,по́сестра<*.pr>))

Deverbal from посе́стритися (poséstrytysja), equivalent to по́- (pó-) + се́стра (séstra). Compare побрата́тися (pobratátysja) and побрати́м (pobratým).

deverbal

посе́стритися

blood sister (An unrelated female considered to share a strong relationship.)


переселенець

uk-noun

переселе́нець<*.pr>

переселе́нка

переселе́нський

переселе́нець • (pereselénecʹ) m pers (genitive переселе́нця, nominative plural переселе́нці, genitive plural переселе́нців, feminine переселе́нка, relational adjective переселе́нський)

переселе́нець (canonical)
pereselénecʹ (romanization)
переселе́нця (genitive)
переселе́нці (nominative plural)
переселе́нців (genitive plural)
переселе́нка (feminine)
переселе́нський (adjective relational)
переселе́нець (nominative singular)
переселе́нці (nominative plural)
переселе́нця (genitive singular)
переселе́нців (genitive plural)
переселе́нцеві (dative singular)
переселе́нцю (dative singular)
переселе́нцям (dative plural)
переселе́нця (accusative singular)
переселе́нців (accusative plural)
переселе́нцем (instrumental singular)
переселе́нцями (instrumental plural)
переселе́нцеві (locative singular)
переселе́нцю (locative singular)
переселе́нці (locative singular)
переселе́нцях (locative plural)
переселе́нцю (singular vocative)
переселе́нці (plural vocative)

uk-ndecl

переселе́нець<*.pr>

From пересе́лення (peresélennja) + -ець (-ecʹ). Compare Russian переселе́нец (pereselénec), Belarusian перасяле́нец (pjerasjaljénjec), Polish przesiedleniec, Czech přesídlenec.

af

пересе́лення

cog

переселе́нец

перасяле́нец


переселення

uk-noun

пересе́лення<loci:ju>

пересе́лення • (peresélennja) n inan (genitive пересе́лення, nominative plural пересе́лення, genitive plural пересе́лень)

пересе́лення (canonical)
peresélennja (romanization)
пересе́лення (genitive)
пересе́лення (nominative plural)
пересе́лень (genitive plural)
пересе́лення (nominative singular)
пересе́лення (nominative plural)
пересе́лення (genitive singular)
пересе́лень (genitive plural)
пересе́ленню (dative singular)
пересе́ленням (dative plural)
пересе́лення (accusative singular)
пересе́лення (accusative plural)
пересе́ленням (instrumental singular)
пересе́леннями (instrumental plural)
пересе́ленні (locative singular)
пересе́ленню (locative singular)
пересе́леннях (locative plural)
пересе́лення (singular vocative)
пересе́лення (plural vocative)

uk-ndecl

пересе́лення<loci:ju>

Uk-переселення.ogg

From пересели́ти (pereselýty) + -ення (-ennja). Compare Russian переселе́ние (pereselénije), Belarusian перасяле́нне (pjerasjaljénnje), Polish przesiedlenie.

cog

переселе́ние

перасяле́нне

Вели́ке пересе́лення наро́дів

Migration Period (literally, “Great Migration of Peoples”)

пересели́тися переселитися#Ukrainian

verbal noun of пересели́тися (pereselýtysja):

migration, relocation, resettlement, transmigration


опортуніст

uk-noun

опортуні́ст<pr>

опортуні́стка

опортуністи́чний

опортуні́стський

опортуні́ст • (oportuníst) m pers (genitive опортуні́ста, nominative plural опортуні́сти, genitive plural опортуні́стів, feminine опортуні́стка, relational adjective опортуністи́чний or опортуні́стський)

опортуні́ст (canonical)
oportuníst (romanization)
опортуні́ста (genitive)
опортуні́сти (nominative plural)
опортуні́стів (genitive plural)
опортуні́стка (feminine)
опортуністи́чний (adjective relational)
опортуні́стський (adjective relational)
опортуні́ст (nominative singular)
опортуні́сти (nominative plural)
опортуні́ста (genitive singular)
опортуні́стів (genitive plural)
опортуні́стові (dative singular)
опортуні́сту (dative singular)
опортуні́стам (dative plural)
опортуні́ста (accusative singular)
опортуні́стів (accusative plural)
опортуні́стом (instrumental singular)
опортуні́стами (instrumental plural)
опортуні́стові (locative singular)
опортуні́сті (locative singular)
опортуні́стах (locative plural)
опортуні́сте (singular vocative)
опортуні́сти (plural vocative)

uk-ndecl

опортуні́ст<pr>

From опортун(і́зм) (oportun(ízm)) + -і́ст (-íst). Compare Russian оппортуни́ст (opportuníst), Belarusian апартуні́ст (apartuníst).

af

опортун(і́зм)

cog

оппортуни́ст


пристосованець

uk-noun

пристосо́ванець<*.pr>

пристосо́ванка

пристосо́ванець • (prystosóvanecʹ) m pers (genitive пристосо́ванця, nominative plural пристосо́ванці, genitive plural пристосо́ванців, feminine пристосо́ванка)

пристосо́ванець (canonical)
prystosóvanecʹ (romanization)
пристосо́ванця (genitive)
пристосо́ванці (nominative plural)
пристосо́ванців (genitive plural)
пристосо́ванка (feminine)
пристосо́ванець (nominative singular)
пристосо́ванці (nominative plural)
пристосо́ванця (genitive singular)
пристосо́ванців (genitive plural)
пристосо́ванцеві (dative singular)
пристосо́ванцю (dative singular)
пристосо́ванцям (dative plural)
пристосо́ванця (accusative singular)
пристосо́ванців (accusative plural)
пристосо́ванцем (instrumental singular)
пристосо́ванцями (instrumental plural)
пристосо́ванцеві (locative singular)
пристосо́ванцю (locative singular)
пристосо́ванці (locative singular)
пристосо́ванцях (locative plural)
пристосо́ванцю (singular vocative)
пристосо́ванці (plural vocative)

uk-ndecl

пристосо́ванець<*.pr>

From пристосо́ваний (prystosóvanyj) + -ець (-ecʹ). Compare Russian приспособле́нец (prisposoblénec), Belarusian прыстасава́нец (prystasavánjec).

af

пристосо́ваний

noncog

приспособле́нец

cog

прыстасава́нец

(derogatory) opportunist, temporizer, timeserver, trimmer


вдівець

uk-noun

вдіве́ць<*.pr>

вдіве́ць • (vdivécʹ) m pers (genitive вдівця́, nominative plural вдівці́, genitive plural вдівці́в, feminine вдова́)

вдіве́ць (canonical)
vdivécʹ (romanization)
вдівця́ (genitive)
вдівці́ (nominative plural)
вдівці́в (genitive plural)
вдова́ (feminine)
вдіве́ць (nominative singular)
вдівці́ (nominative plural)
вдівця́ (genitive singular)
вдівці́в (genitive plural)
вдівце́ві (dative singular)
вдівцю́ (dative singular)
вдівця́м (dative plural)
вдівця́ (accusative singular)
вдівці́в (accusative plural)
вдівце́м (instrumental singular)
вдівця́ми (instrumental plural)
вдівце́ві (locative singular)
вдівцю́ (locative singular)
вдівці́ (locative singular)
вдівця́х (locative plural)
вдівцю́ (singular vocative)
вдівці́ (plural vocative)

uk-ndecl

вдіве́ць<*.pr>

Uk-вдівець.ogg

From вдова́ (vdová) + -е́ць (-écʹ). Compare Russian вдове́ц (vdovéc), Belarusian удаве́ц (udavjéc), Polish wdowiec.

af

вдова́ (vdová) + -е́ць (-écʹ)


перцівка

uk-noun

перці́вка<a*>

перці́вка • (percívka) f inan (genitive перці́вки, nominative plural перці́вки, genitive plural перці́вок)

перці́вка (canonical)
percívka (romanization)
перці́вки (genitive)
перці́вки (nominative plural)
перці́вок (genitive plural)
перці́вка (nominative singular)
перці́вки (nominative plural)
перці́вки (genitive singular)
перці́вок (genitive plural)
перці́вці (dative singular)
перці́вкам (dative plural)
перці́вку (accusative singular)
перці́вки (accusative plural)
перці́вкою (instrumental singular)
перці́вками (instrumental plural)
перці́вці (locative singular)
перці́вках (locative plural)
перці́вко (singular vocative)
перці́вки (plural vocative)

uk-ndecl

перці́вка<a*>

пе́рець (pérecʹ) + -і́вка (-ívka)

suf

пе́рець (pérecʹ) + -і́вка (-ívka)


злість

uk-noun

злість • (zlistʹ) f inan (genitive зло́сті or зло́сти, uncountable)

zlistʹ (romanization)
зло́сті (genitive)
зло́сти (genitive)
злість (nominative singular)
зло́сті (genitive singular)
зло́сти (genitive singular)
зло́сті (dative singular)
злість (accusative singular)
злі́стю (instrumental singular)
зло́сті (locative singular)
зло́сте (singular vocative)

From злий (zlyj) + -ість (-istʹ). Compare Russian злость (zlostʹ), Belarusian злосць (zloscʹ), Polish złość.

malice, maliciousness, spite, anger, rancour (UK), rancor (US) (strong feeling of displeasure, hostility or antagonism towards someone or something)


відпочивальник

відпочива́льник<pr>

відпочива́льниця

відпочива́льник • (vidpočyválʹnyk) m pers (genitive відпочива́льника, nominative plural відпочива́льники, genitive plural відпочива́льників, feminine відпочива́льниця)

відпочива́льник (canonical)
vidpočyválʹnyk (romanization)
відпочива́льника (genitive)
відпочива́льники (nominative plural)
відпочива́льників (genitive plural)
відпочива́льниця (feminine)
відпочива́льник (nominative singular)
відпочива́льники (nominative plural)
відпочива́льника (genitive singular)
відпочива́льників (genitive plural)
відпочива́льникові (dative singular)
відпочива́льнику (dative singular)
відпочива́льникам (dative plural)
відпочива́льника (accusative singular)
відпочива́льників (accusative plural)
відпочива́льником (instrumental singular)
відпочива́льниками (instrumental plural)
відпочива́льникові (locative singular)
відпочива́льнику (locative singular)
відпочива́льниках (locative plural)
відпочива́льнику (singular vocative)
відпочива́льники (plural vocative)

uk-ndecl

відпочива́льник<pr>

From відпочива́ти (vidpočyváty) + -льник (-lʹnyk).

af

відпочива́ти


запрошений

uk-noun

запро́шений<+.pr>

запро́шений • (zapróšenyj) m pers (genitive запро́шеного, nominative plural запро́шені, genitive plural запро́шених, feminine запро́шена)

запро́шений (canonical)
zapróšenyj (romanization)
запро́шеного (genitive)
запро́шені (nominative plural)
запро́шених (genitive plural)
запро́шена (feminine)
запро́шений (nominative singular)
запро́шені (nominative plural)
запро́шеного (genitive singular)
запро́шених (genitive plural)
запро́шеному (dative singular)
запро́шеним (dative plural)
запро́шеного (accusative singular)
запро́шених (accusative plural)
запро́шеним (instrumental singular)
запро́шеними (instrumental plural)
запро́шеному (locative singular)
запро́шенім (locative singular)
запро́шених (locative plural)
запро́шений (singular vocative)
запро́шені (plural vocative)

uk-ndecl

запро́шений<+.pr>

Uk-запрошений.ogg


залізобетон

uk-noun

залізобето́н<sg.genu>

залізобето́нний

залізобето́н • (zalizobetón) m inan (genitive залізобето́ну, uncountable, relational adjective залізобето́нний)

залізобето́н (canonical)
zalizobetón (romanization)
залізобето́ну (genitive)
залізобето́нний (adjective relational)
залізобето́н (nominative singular)
залізобето́ну (genitive singular)
залізобето́нові (dative singular)
залізобето́ну (dative singular)
залізобето́н (accusative singular)
залізобето́ном (instrumental singular)
залізобето́ну (locative singular)
залізобето́ні (locative singular)
залізобето́не (singular vocative)

uk-ndecl

залізобето́н<sg.genu>

From залі́зо (zalízo, “iron”) + -о- (-o-) + бето́н (betón, “concrete”). Compare Russian железобето́н (železobetón), Belarusian жалезабето́н (žaljezabjetón).

cog

железобето́н

жалезабето́н


внутрішньо переміщена особа

uk-noun

вну́трішньо перемі́щена<+> осо́ба<pr.i>

вну́трішньо перемі́щена осо́ба • (vnútrišnʹo peremíščena osóba) f pers (genitive вну́трішньо перемі́щеної осо́би, nominative plural вну́трішньо перемі́щені осо́би, genitive plural вну́трішньо перемі́щених осі́б)

вну́трішньо перемі́щена осо́ба (canonical)
vnútrišnʹo peremíščena osóba (romanization)
вну́трішньо перемі́щеної осо́би (genitive)
вну́трішньо перемі́щені осо́би (nominative plural)
вну́трішньо перемі́щених осі́б (genitive plural)
вну́трішньо перемі́щена осо́ба (nominative singular)
вну́трішньо перемі́щені осо́би (nominative plural)
вну́трішньо перемі́щеної осо́би (genitive singular)
вну́трішньо перемі́щених осі́б (genitive plural)
вну́трішньо перемі́щеній осо́бі (dative singular)
вну́трішньо перемі́щеним осо́бам (dative plural)
вну́трішньо перемі́щену осо́бу (accusative singular)
вну́трішньо перемі́щених осі́б (accusative plural)
вну́трішньо перемі́щеною осо́бою (instrumental singular)
вну́трішньо перемі́щеними осо́бами (instrumental plural)
вну́трішньо перемі́щеній осо́бі (locative singular)
вну́трішньо перемі́щених осо́бах (locative plural)
вну́трішньо перемі́щена осо́бо (singular vocative)
вну́трішньо перемі́щені осо́би (plural vocative)

uk-ndecl

вну́трішньо перемі́щена<+> осо́ба<pr.i>

internally displaced person
internally displaced person

uk:внутрішньо переміщена особа

en-внутрішньо_переміщена_особа-uk-noun-ndkL55xj


виконавець

uk-noun

викона́вець<*.pr>

викона́вський

викона́вець • (vykonávecʹ) m pers (genitive викона́вця, nominative plural викона́вці, genitive plural викона́вців, feminine викона́виця, relational adjective викона́вський)

викона́вець (canonical)
vykonávecʹ (romanization)
викона́вця (genitive)
викона́вці (nominative plural)
викона́вців (genitive plural)
викона́виця (feminine)
викона́вський (adjective relational)
викона́вець (nominative singular)
викона́вці (nominative plural)
викона́вця (genitive singular)
викона́вців (genitive plural)
викона́вцеві (dative singular)
викона́вцю (dative singular)
викона́вцям (dative plural)
викона́вця (accusative singular)
викона́вців (accusative plural)
викона́вцем (instrumental singular)
викона́вцями (instrumental plural)
викона́вцеві (locative singular)
викона́вцю (locative singular)
викона́вці (locative singular)
викона́вцях (locative plural)
викона́вцю (singular vocative)
викона́вці (plural vocative)

uk-ndecl

викона́вець<*.pr>

Uk-виконавець.ogg

From ви́конати (výkonaty) + -ець (-ecʹ). Compare Belarusian выкана́ўца (vykanáŭca), Polish wykonawca.

accomplisher, doer, performer (one who performs or does anything)

(art) performer (one who performs for, or entertains, an audience)

executant, executor (person who carries out some task, especially on behalf of an authority)


напівзабутий

uk-adj

напівзабу́тий

напівзабу́тий • (napivzabútyj)

напівзабу́тий (canonical)
napivzabútyj (romanization)
напівзабу́тий (masculine nominative)
напівзабу́те (neuter nominative)
напівзабу́та (feminine nominative)
напівзабу́ті (nominative plural)
напівзабу́того (genitive masculine neuter)
напівзабу́тої (feminine genitive)
напівзабу́тих (genitive plural)
напівзабу́тому (dative masculine neuter)
напівзабу́тій (dative feminine)
напівзабу́тим (dative plural)
напівзабу́того (accusative animate masculine)
напівзабу́те (accusative neuter)
напівзабу́ту (accusative feminine)
напівзабу́тих (accusative animate plural)
напівзабу́тий (accusative inanimate masculine)
напівзабу́ті (accusative inanimate plural)
напівзабу́тим (instrumental masculine neuter)
напівзабу́тою (feminine instrumental)
напівзабу́тими (instrumental plural)
напівзабу́тому (locative masculine neuter)
напівзабу́тім (locative masculine neuter)
напівзабу́тій (feminine locative)
напівзабу́тих (locative plural)

uk-adecl

напівзабу́тий

From напів- (napiv-) + забу́тий (zabútyj). Compare Belarusian напаўзабы́ты (napaŭzabýty).

cog

напаўзабы́ты


забутий

uk-adj

забу́тий • (zabútyj)

забу́тий (canonical)
zabútyj (romanization)
забу́тий (masculine nominative)
забу́те (neuter nominative)
забу́та (feminine nominative)
забу́ті (nominative plural)
забу́того (genitive masculine neuter)
забу́тої (feminine genitive)
забу́тих (genitive plural)
забу́тому (dative masculine neuter)
забу́тій (dative feminine)
забу́тим (dative plural)
забу́того (accusative animate masculine)
забу́те (accusative neuter)
забу́ту (accusative feminine)
забу́тих (accusative animate plural)
забу́тий (accusative inanimate masculine)
забу́ті (accusative inanimate plural)
забу́тим (instrumental masculine neuter)
забу́тою (feminine instrumental)
забу́тими (instrumental plural)
забу́тому (locative masculine neuter)
забу́тім (locative masculine neuter)
забу́тій (feminine locative)
забу́тих (locative plural)

Uk-забутий.ogg


чорношкірий

чорношкі́рий

чорношкі́рий • (čornoškíryj)

чорношкі́рий (canonical)
čornoškíryj (romanization)
чорношкі́рий (masculine nominative)
чорношкі́ре (neuter nominative)
чорношкі́ра (feminine nominative)
чорношкі́рі (nominative plural)
чорношкі́рого (genitive masculine neuter)
чорношкі́рої (feminine genitive)
чорношкі́рих (genitive plural)
чорношкі́рому (dative masculine neuter)
чорношкі́рій (dative feminine)
чорношкі́рим (dative plural)
чорношкі́рого (accusative animate masculine)
чорношкі́ре (accusative neuter)
чорношкі́ру (accusative feminine)
чорношкі́рих (accusative animate plural)
чорношкі́рий (accusative inanimate masculine)
чорношкі́рі (accusative inanimate plural)
чорношкі́рим (instrumental masculine neuter)
чорношкі́рою (feminine instrumental)
чорношкі́рими (instrumental plural)
чорношкі́рому (locative masculine neuter)
чорношкі́рім (locative masculine neuter)
чорношкі́рій (feminine locative)
чорношкі́рих (locative plural)

uk-adecl

чорношкі́рий

Uk-чорношкірий.ogg

From чо́рний (čórnyj, “black”) + -о- (-o-) + шкі́ра (škíra, “skin”) + -ий (-yj). Compare Belarusian чарнаску́ры (čarnaskúry), Polish czarnoskóry.


антисеміт

uk-noun

антисемі́т<pr>

антисемі́тка

антисемі́тський

антисемі́т • (antysemít) m pers (genitive антисемі́та, nominative plural антисемі́ти, genitive plural антисемі́тів, feminine антисемі́тка, relational adjective антисемі́тський)

антисемі́т (canonical)
antysemít (romanization)
антисемі́та (genitive)
антисемі́ти (nominative plural)
антисемі́тів (genitive plural)
антисемі́тка (feminine)
антисемі́тський (adjective relational)
антисемі́т (nominative singular)
антисемі́ти (nominative plural)
антисемі́та (genitive singular)
антисемі́тів (genitive plural)
антисемі́тові (dative singular)
антисемі́ту (dative singular)
антисемі́там (dative plural)
антисемі́та (accusative singular)
антисемі́тів (accusative plural)
антисемі́том (instrumental singular)
антисемі́тами (instrumental plural)
антисемі́тові (locative singular)
антисемі́ті (locative singular)
антисемі́тах (locative plural)
антисемі́те (singular vocative)
антисемі́ти (plural vocative)

uk-ndecl

антисемі́т<pr>

Cognate with Russian антисеми́т (antisemít), Belarusian антысемі́т (antysjemít). By surface analysis, анти- (anty-) + семіт (semit)


блинець

uk-noun

блине́ць<M.*>

блине́ць • (blynécʹ) m inan (genitive блинця́, nominative plural блинці́, genitive plural блинці́в)

блине́ць (canonical)
blynécʹ (romanization)
блинця́ (genitive)
блинці́ (nominative plural)
блинці́в (genitive plural)
блине́ць (nominative singular)
блинці́ (nominative plural)
блинця́ (genitive singular)
блинці́в (genitive plural)
блинце́ві (dative singular)
блинцю́ (dative singular)
блинця́м (dative plural)
блине́ць (accusative singular)
блинці́ (accusative plural)
блинце́м (instrumental singular)
блинця́ми (instrumental plural)
блинцю́ (locative singular)
блинці́ (locative singular)
блинця́х (locative plural)
блинцю́ (singular vocative)
блинці́ (plural vocative)

uk-ndecl

блине́ць<M.*>

Inherited from Proto-Slavic *mlinьcь (“pancake, crepe”), from *mlinъ. Cognate with Slovene blínec.


мисливець

uk-noun

мисли́вець<M.*.pr>

мисли́вський

мисли́вець • (myslývecʹ) m pers (genitive мисли́вця, nominative plural мисли́вці, genitive plural мисли́вців, feminine мисли́виця, relational adjective мисли́вський)

мисли́вець (canonical)
myslývecʹ (romanization)
мисли́вця (genitive)
мисли́вці (nominative plural)
мисли́вців (genitive plural)
мисли́виця (feminine)
мисли́вський (adjective relational)
мисли́вець (nominative singular)
мисли́вці (nominative plural)
мисли́вця (genitive singular)
мисли́вців (genitive plural)
мисли́вцеві (dative singular)
мисли́вцю (dative singular)
мисли́вцям (dative plural)
мисли́вця (accusative singular)
мисли́вців (accusative plural)
мисли́вцем (instrumental singular)
мисли́вцями (instrumental plural)
мисли́вцеві (locative singular)
мисли́вцю (locative singular)
мисли́вці (locative singular)
мисли́вцях (locative plural)
мисли́вцю (singular vocative)
мисли́вці (plural vocative)

uk-ndecl

мисли́вець<M.*.pr>

Uk-мисливець.ogg

From мисли́вий (myslývyj, “smart”) + -ець (-ecʹ). Compare Polish myśliwiec.

suf

(figuratively) hunter (one who hunts or seeks after anything) (+за instrumental)

(dated) lover, devotee (one who loves something) (+до genitive)


мисливець

uk-noun

мисли́вець<M.*>

мисли́вець • (myslývecʹ) m inan (genitive мисли́вця, nominative plural мисли́вці, genitive plural мисли́вців)

мисли́вець (canonical)
myslývecʹ (romanization)
мисли́вця (genitive)
мисли́вці (nominative plural)
мисли́вців (genitive plural)
мисли́вець (nominative singular)
мисли́вці (nominative plural)
мисли́вця (genitive singular)
мисли́вців (genitive plural)
мисли́вцеві (dative singular)
мисли́вцю (dative singular)
мисли́вцям (dative plural)
мисли́вець (accusative singular)
мисли́вці (accusative plural)
мисли́вцем (instrumental singular)
мисли́вцями (instrumental plural)
мисли́вцю (locative singular)
мисли́вці (locative singular)
мисли́вцях (locative plural)
мисли́вцю (singular vocative)
мисли́вці (plural vocative)

uk-ndecl

мисли́вець<M.*>

Uk-мисливець.ogg


пізнавальний

uk-adj

пізнава́льний

пізнава́льний • (piznaválʹnyj)

пізнава́льний (canonical)
piznaválʹnyj (romanization)
пізнава́льний (masculine nominative)
пізнава́льне (neuter nominative)
пізнава́льна (feminine nominative)
пізнава́льні (nominative plural)
пізнава́льного (genitive masculine neuter)
пізнава́льної (feminine genitive)
пізнава́льних (genitive plural)
пізнава́льному (dative masculine neuter)
пізнава́льній (dative feminine)
пізнава́льним (dative plural)
пізнава́льного (accusative animate masculine)
пізнава́льне (accusative neuter)
пізнава́льну (accusative feminine)
пізнава́льних (accusative animate plural)
пізнава́льний (accusative inanimate masculine)
пізнава́льні (accusative inanimate plural)
пізнава́льним (instrumental masculine neuter)
пізнава́льною (feminine instrumental)
пізнава́льними (instrumental plural)
пізнава́льному (locative masculine neuter)
пізнава́льнім (locative masculine neuter)
пізнава́льній (feminine locative)
пізнава́льних (locative plural)

uk-adecl

пізнава́льний

From пізнава́ти (piznaváty) + -льний (-lʹnyj). Compare Russian познава́тельный (poznavátelʹnyj), Belarusian пазнава́льны (paznaválʹny), Polish poznawalny and poznawczy.

cog

познава́тельный

пазнава́льны

informative, educative, educational (serving to inform or educate)


шотландець

uk-noun

шотла́ндець<*.pr>

шотла́ндець • (šotlándecʹ) m pers (genitive шотла́ндця, nominative plural шотла́ндці, genitive plural шотла́ндців, feminine шотла́ндка)

шотла́ндець (canonical)
šotlándecʹ (romanization)
шотла́ндця (genitive)
шотла́ндці (nominative plural)
шотла́ндців (genitive plural)
шотла́ндка (feminine)
шотла́ндець (nominative singular)
шотла́ндці (nominative plural)
шотла́ндця (genitive singular)
шотла́ндців (genitive plural)
шотла́ндцеві (dative singular)
шотла́ндцю (dative singular)
шотла́ндцям (dative plural)
шотла́ндця (accusative singular)
шотла́ндців (accusative plural)
шотла́ндцем (instrumental singular)
шотла́ндцями (instrumental plural)
шотла́ндцеві (locative singular)
шотла́ндцю (locative singular)
шотла́ндці (locative singular)
шотла́ндцях (locative plural)
шотла́ндцю (singular vocative)
шотла́ндці (plural vocative)

uk-ndecl

шотла́ндець<*.pr>

From Шотла́нд(ія) (Šotlánd(ija)) + -ець (-ecʹ). Compare Russian шотла́ндец (šotlándec), Belarusian шатла́ндзец (šatlándzjec).

af

Шотла́нд(ія)


гаубиця

uk-noun

га́убиця • (háubycja) f inan (genitive га́убиці, nominative plural га́убиці, genitive plural га́убиць, relational adjective га́убичний)

га́убиця (canonical)
háubycja (romanization)
га́убиці (genitive)
га́убиці (nominative plural)
га́убиць (genitive plural)
га́убичний (adjective relational)
га́убиця (nominative singular)
га́убиці (nominative plural)
га́убиці (genitive singular)
га́убиць (genitive plural)
га́убиці (dative singular)
га́убицям (dative plural)
га́убицю (accusative singular)
га́убиці (accusative plural)
га́убицею (instrumental singular)
га́убицями (instrumental plural)
га́убиці (locative singular)
га́убицях (locative plural)
га́убице (singular vocative)
га́убиці (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-гаубиця.wav

Borrowed from Polish haubica, from German Haubitze, from Middle High German haufniz, from Czech houfnice. Compare Russian га́убица (gáubica), Belarusian га́ўбіца (háŭbica).


шотландка

((шотла́ндка<*.pr>,шотла́ндка<*>))

шотла́ндка • (šotlándka) f pers or f inan (genitive шотла́ндки, nominative plural шотла́ндки, genitive plural шотла́ндок, masculine шотла́ндець)

шотла́ндка (canonical)
šotlándka (romanization)
шотла́ндки (genitive)
шотла́ндки (nominative plural)
шотла́ндок (genitive plural)
шотла́ндець (masculine)
шотла́ндка (nominative singular)
шотла́ндки (nominative plural)
шотла́ндки (genitive singular)
шотла́ндок (genitive plural)
шотла́ндці (dative singular)
шотла́ндкам (dative plural)
шотла́ндку (accusative singular)
шотла́ндок (accusative plural)
шотла́ндкою (instrumental singular)
шотла́ндками (instrumental plural)
шотла́ндці (locative singular)
шотла́ндках (locative plural)
шотла́ндко (singular vocative)
шотла́ндки (plural vocative)
шотла́ндка (nominative singular)
шотла́ндки (genitive singular)
шотла́ндці (dative singular)
шотла́ндку (accusative singular)
шотла́ндкою (instrumental singular)
шотла́ндці (locative singular)
шотла́ндко (singular vocative)

uk-ndecl

шотла́ндка<*.pr>

шотла́ндка<sg.*>

From шотла́нд(ець) (šotlánd(ecʹ)) + -ка (-ka). Compare Belarusian шатла́ндка (šatlándka).

af

шотла́нд(ець)

(inanimate, uncountable, textiles) plaid (twilled woollen cloth with a tartan or chequered pattern)


підпільний

uk-adj

підпі́льний • (pidpílʹnyj) (adverb підпі́льно)

підпі́льний (canonical)
pidpílʹnyj (romanization)
підпі́льно (adverb)
підпі́льний (masculine nominative)
підпі́льне (neuter nominative)
підпі́льна (feminine nominative)
підпі́льні (nominative plural)
підпі́льного (genitive masculine neuter)
підпі́льної (feminine genitive)
підпі́льних (genitive plural)
підпі́льному (dative masculine neuter)
підпі́льній (dative feminine)
підпі́льним (dative plural)
підпі́льного (accusative animate masculine)
підпі́льне (accusative neuter)
підпі́льну (accusative feminine)
підпі́льних (accusative animate plural)
підпі́льний (accusative inanimate masculine)
підпі́льні (accusative inanimate plural)
підпі́льним (instrumental masculine neuter)
підпі́льною (feminine instrumental)
підпі́льними (instrumental plural)
підпі́льному (locative masculine neuter)
підпі́льнім (locative masculine neuter)
підпі́льній (feminine locative)
підпі́льних (locative plural)

From підпі́лля (pidpíllja) + -ний (-nyj). Compare Russian подпо́льный (podpólʹnyj), Belarusian падпо́льны (padpólʹny).

underground, secret, clandestine (covert, hidden from authorities)


кобіта

uk-noun

кобі́та • (kobíta) f pers (genitive кобі́ти, nominative plural кобі́ти, genitive plural кобі́т, diminutive кобі́тка)

кобі́та (canonical)
kobíta (romanization)
кобі́ти (genitive)
кобі́ти (nominative plural)
кобі́т (genitive plural)
кобі́тка (diminutive)
кобі́та (nominative singular)
кобі́ти (nominative plural)
кобі́ти (genitive singular)
кобі́т (genitive plural)
кобі́ті (dative singular)
кобі́там (dative plural)
кобі́ту (accusative singular)
кобі́т (accusative plural)
кобі́тою (instrumental singular)
кобі́тами (instrumental plural)
кобі́ті (locative singular)
кобі́тах (locative plural)
кобі́то (singular vocative)
кобі́ти (plural vocative)

Borrowed from Polish kobieta. Cognate with Belarusian кабе́та (kabjéta).

Бо́дя був чо́рний і бі́лий, / Бо́дя не був дибі́лом! / Але́ його́ кобі́та вважа́ла не так!

2014, Mykhailo Khoma (DZIDZIO), Volodymyr Parfenyuk (VovaZIL’Vova) (lyrics and music), “Павук [Spider]”:

Bodya was black and white / Bodya was not an imbecile! / But his woman didn't think so!

Bódja buv čórnyj i bílyj, / Bódja ne buv dybílom! / Alé johó kobíta vvažála ne tak!


боягузливість

боягу́зливість<sg.io>

боягу́зливість • (bojahúzlyvistʹ) f inan (genitive боягу́зливості or боягу́зливости, uncountable)

боягу́зливість (canonical)
bojahúzlyvistʹ (romanization)
боягу́зливості (genitive)
боягу́зливости (genitive)
боягу́зливість (nominative singular)
боягу́зливості (genitive singular)
боягу́зливости (genitive singular)
боягу́зливості (dative singular)
боягу́зливість (accusative singular)
боягу́зливістю (instrumental singular)
боягу́зливості (locative singular)
боягу́зливосте (singular vocative)

uk-ndecl

боягу́зливість<sg.io>

From боягу́зливий (bojahúzlyvyj) + -ість (-istʹ).

af

боягу́зливий


боягузтво

uk-noun

боягу́зтво<sg>

боягу́зтво • (bojahúztvo) n inan (genitive боягу́зтва, uncountable)

боягу́зтво (canonical)
bojahúztvo (romanization)
боягу́зтва (genitive)
боягу́зтво (nominative singular)
боягу́зтва (genitive singular)
боягу́зтву (dative singular)
боягу́зтво (accusative singular)
боягу́зтвом (instrumental singular)
боягу́зтві (locative singular)
боягу́зтво (singular vocative)

uk-ndecl

боягу́зтво<sg>

From боягу́з (bojahúz, “coward”) + -зтво (-ztvo).


пірат

uk-noun

піра́т • (pirát) m pers (genitive піра́та, nominative plural піра́ти, genitive plural піра́тів, feminine піра́тка, relational adjective піра́тський)

піра́т (canonical)
pirát (romanization)
піра́та (genitive)
піра́ти (nominative plural)
піра́тів (genitive plural)
піра́тка (feminine)
піра́тський (adjective relational)
піра́т (nominative singular)
піра́ти (nominative plural)
піра́та (genitive singular)
піра́тів (genitive plural)
піра́тові (dative singular)
піра́ту (dative singular)
піра́там (dative plural)
піра́та (accusative singular)
піра́тів (accusative plural)
піра́том (instrumental singular)
піра́тами (instrumental plural)
піра́тові (locative singular)
піра́ті (locative singular)
піра́тах (locative plural)
піра́те (singular vocative)
піра́ти (plural vocative)

pirate (one who breaks intellectual property laws by reproducing protected works without permission)


розбійник

розбі́йник<pr>

розбі́йницький

розбі́йник • (rozbíjnyk) m pers (genitive розбі́йника, nominative plural розбі́йники, genitive plural розбі́йників, feminine розбі́йниця, relational adjective розбі́йницький)

розбі́йник (canonical)
rozbíjnyk (romanization)
розбі́йника (genitive)
розбі́йники (nominative plural)
розбі́йників (genitive plural)
розбі́йниця (feminine)
розбі́йницький (adjective relational)
розбі́йник (nominative singular)
розбі́йники (nominative plural)
розбі́йника (genitive singular)
розбі́йників (genitive plural)
розбі́йникові (dative singular)
розбі́йнику (dative singular)
розбі́йникам (dative plural)
розбі́йника (accusative singular)
розбі́йників (accusative plural)
розбі́йником (instrumental singular)
розбі́йниками (instrumental plural)
розбі́йникові (locative singular)
розбі́йнику (locative singular)
розбі́йниках (locative plural)
розбі́йнику (singular vocative)
розбі́йники (plural vocative)

uk-ndecl

розбі́йник<pr>

Uk-розбійник.ogg

From розбі́й (rozbíj) + -ник (-nyk). Compare Russian разбо́йник (razbójnik), Belarusian разбо́йнік (razbójnik), Polish rozbójnik.

bandit, brigand, footpad, highwayman, robber


страхополох

uk-noun

страхополо́х<pr>

страхополо́х • (straxopolóx) m pers (genitive страхополо́ха, nominative plural страхополо́хи, genitive plural страхополо́хів)

страхополо́х (canonical)
straxopolóx (romanization)
страхополо́ха (genitive)
страхополо́хи (nominative plural)
страхополо́хів (genitive plural)
страхополо́х (nominative singular)
страхополо́хи (nominative plural)
страхополо́ха (genitive singular)
страхополо́хів (genitive plural)
страхополо́хові (dative singular)
страхополо́ху (dative singular)
страхополо́хам (dative plural)
страхополо́ха (accusative singular)
страхополо́хів (accusative plural)
страхополо́хом (instrumental singular)
страхополо́хами (instrumental plural)
страхополо́хові (locative singular)
страхополо́ху (locative singular)
страхополо́хах (locative plural)
страхополо́ху (singular vocative)
страхополо́хи (plural vocative)
страхополо́х (nominative singular)
страхополо́ху (genitive singular)
страхополо́хові (dative singular)
страхополо́ху (dative singular)
страхополо́х (accusative singular)
страхополо́хом (instrumental singular)
страхополо́ху (locative singular)
страхополо́ху (singular vocative)

uk-ndecl

страхополо́х<pr>

страхополо́х<sg.genu>

From страх (strax, “fear”) + -о- (-o-) + поло́хати (polóxaty, “to frighten away, to scare away”).

af

uk:Нетреба звичайна

(colloquial, personal, countable) coward, poltroon


сфотографувати

uk-verb

сфотографува́ти

фотографува́ти

сфотографува́ти • (sfotohrafuváty) pf (imperfective фотографува́ти)

сфотографува́ти (canonical)
sfotohrafuváty (romanization)
фотографува́ти (imperfective)
сфотографува́ти (infinitive perfective)
сфотографува́ть (infinitive perfective)
сфотографо́ваний (passive past perfective)
impersonal: сфотографо́вано (passive past perfective)
сфотографува́вши (adverbial past perfective)
сфотографу́ю (first-person future perfective singular)
сфотографу́єш (future perfective second-person singular)
сфотографу́є (future perfective singular third-person)
сфотографу́єм (first-person future perfective plural)
сфотографу́ємо (first-person future perfective plural)
сфотографу́єте (future perfective plural second-person)
сфотографу́ють (future perfective plural third-person)
сфотографу́ймо (first-person imperative plural)
сфотографу́й (imperative second-person singular)
сфотографу́йте (imperative plural second-person)
сфотографува́в (masculine past singular)
сфотографува́ли (masculine past plural)
сфотографува́ла (feminine past singular)
сфотографува́ли (feminine past plural)
сфотографува́ло (neuter past singular)
сфотографува́ли (neuter past plural)

uk-conj

сфотографува́ти<2a.pf.tr.ppp>

Uk-сфотографувати.ogg

сфо‧то‧гра‧фу‧ва‧ти

From с- (s-) + фотографува́ти (fotohrafuváty). Compare Russian сфотографи́ровать (sfotografírovatʹ), Belarusian сфатаграфава́ць (sfatahrafavácʹ), Polish sfotografować.

af

фотографува́ти

cog

сфотографи́ровать

сфатаграфава́ць


ліберал

uk-noun

лібера́л<pr>

лібера́л • (liberál) m pers (genitive лібера́ла, nominative plural лібера́ли, genitive plural лібера́лів, feminine лібера́лка)

лібера́л (canonical)
liberál (romanization)
лібера́ла (genitive)
лібера́ли (nominative plural)
лібера́лів (genitive plural)
лібера́лка (feminine)
лібера́л (nominative singular)
лібера́ли (nominative plural)
лібера́ла (genitive singular)
лібера́лів (genitive plural)
лібера́лові (dative singular)
лібера́лу (dative singular)
лібера́лам (dative plural)
лібера́ла (accusative singular)
лібера́лів (accusative plural)
лібера́лом (instrumental singular)
лібера́лами (instrumental plural)
лібера́лові (locative singular)
лібера́лі (locative singular)
лібера́лах (locative plural)
лібера́ле (singular vocative)
лібера́ли (plural vocative)

uk-ndecl

лібера́л<pr>

Derived via Western European languages from Latin līberālis (“befitting a freeman”), from līber (“free”). Compare Russian либера́л (liberál).


односелець

uk-noun

односе́лець<*.pr>

односе́лець • (odnosélecʹ) m pers (genitive односе́льця, nominative plural односе́льці, genitive plural односе́льців, feminine односе́лиця)

односе́лець (canonical)
odnosélecʹ (romanization)
односе́льця (genitive)
односе́льці (nominative plural)
односе́льців (genitive plural)
односе́лиця (feminine)
односе́лець (nominative singular)
односе́льці (nominative plural)
односе́льця (genitive singular)
односе́льців (genitive plural)
односе́льцеві (dative singular)
односе́льцю (dative singular)
односе́льцям (dative plural)
односе́льця (accusative singular)
односе́льців (accusative plural)
односе́льцем (instrumental singular)
односе́льцями (instrumental plural)
односе́льцеві (locative singular)
односе́льцю (locative singular)
односе́льці (locative singular)
односе́льцях (locative plural)
односе́льцю (singular vocative)
односе́льці (plural vocative)

uk-ndecl

односе́лець<*.pr>

From одно- (odno-) + село́ (seló, “village”) + -ець (-ecʹ).

af

fellow villager (person who lives in the same village)


фотографувати

uk-verb

фотографува́ти

сфотографува́ти

фотографува́ти • (fotohrafuváty) impf (perfective сфотографува́ти)

фотографува́ти (canonical)
fotohrafuváty (romanization)
сфотографува́ти (perfective)
фотографува́ти (imperfective infinitive)
фотографува́ть (imperfective infinitive)
фотографо́ваний (imperfective passive past)
impersonal: фотографо́вано (imperfective passive past)
фотографу́ючи (adverbial imperfective present)
фотографува́вши (adverbial imperfective past)
фотографу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду фотографува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду фотографува́ть (first-person future imperfective singular)
фотографува́тиму (first-person future imperfective singular)
фотографу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш фотографува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш фотографува́ть (future imperfective second-person singular)
фотографува́тимеш (future imperfective second-person singular)
фотографу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де фотографува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де фотографува́ть (future imperfective singular third-person)
фотографува́тиме (future imperfective singular third-person)
фотографу́єм (first-person imperfective plural present)
фотографу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо фотографува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо фотографува́ть (first-person future imperfective plural)
фотографува́тимемо (first-person future imperfective plural)
фотографува́тимем (first-person future imperfective plural)
фотографу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете фотографува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете фотографува́ть (future imperfective plural second-person)
фотографува́тимете (future imperfective plural second-person)
фотографу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть фотографува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть фотографува́ть (future imperfective plural third-person)
фотографува́тимуть (future imperfective plural third-person)
фотографу́ймо (first-person imperative plural)
фотографу́й (imperative second-person singular)
фотографу́йте (imperative plural second-person)
фотографува́в (masculine past singular)
фотографува́ли (masculine past plural)
фотографува́ла (feminine past singular)
фотографува́ли (feminine past plural)
фотографува́ло (neuter past singular)
фотографува́ли (neuter past plural)

Uk-фотографувати.ogg

Analyzable as фотогра́фія (fotohráfija) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian фотографи́ровать (fotografírovatʹ), Belarusian фатаграфава́ць (fatahrafavácʹ), Polish fotografować.

cog

фотографи́ровать

фатаграфава́ць


гермафродитний

uk-adj

гермафроди́тний

гермафроди́тний • (hermafrodýtnyj)

гермафроди́тний (canonical)
hermafrodýtnyj (romanization)
гермафроди́тний (masculine nominative)
гермафроди́тне (neuter nominative)
гермафроди́тна (feminine nominative)
гермафроди́тні (nominative plural)
гермафроди́тного (genitive masculine neuter)
гермафроди́тної (feminine genitive)
гермафроди́тних (genitive plural)
гермафроди́тному (dative masculine neuter)
гермафроди́тній (dative feminine)
гермафроди́тним (dative plural)
гермафроди́тного (accusative animate masculine)
гермафроди́тне (accusative neuter)
гермафроди́тну (accusative feminine)
гермафроди́тних (accusative animate plural)
гермафроди́тний (accusative inanimate masculine)
гермафроди́тні (accusative inanimate plural)
гермафроди́тним (instrumental masculine neuter)
гермафроди́тною (feminine instrumental)
гермафроди́тними (instrumental plural)
гермафроди́тному (locative masculine neuter)
гермафроди́тнім (locative masculine neuter)
гермафроди́тній (feminine locative)
гермафроди́тних (locative plural)

uk-adecl

гермафроди́тний

From гермафроди́т (hermafrodýt) + -ний (-nyj). Compare Russian гермафроди́тный (germafrodítnyj).

af

гермафроди́т

cog

гермафроди́тный


гермафродитизм

uk-noun

гермафродити́зм<genu.sg>

гермафродити́зм • (hermafrodytýzm) m inan (genitive гермафродити́зму, uncountable)

гермафродити́зм (canonical)
hermafrodytýzm (romanization)
гермафродити́зму (genitive)
гермафродити́зм (nominative singular)
гермафродити́зму (genitive singular)
гермафродити́змові (dative singular)
гермафродити́зму (dative singular)
гермафродити́зм (accusative singular)
гермафродити́змом (instrumental singular)
гермафродити́зму (locative singular)
гермафродити́змі (locative singular)
гермафродити́зме (singular vocative)

uk-ndecl

гермафродити́зм<genu.sg>

From гермафроди́т (hermafrodýt) + -и́зм (-ýzm).

af

гермафроди́т


озвучити

uk-verb

озву́чити • (ozvúčyty) pf (imperfective озву́чувати)

озву́чити (canonical)
ozvúčyty (romanization)
озву́чувати (imperfective)
озву́чити (infinitive perfective)
озву́чить (infinitive perfective)
озву́чений (passive past perfective)
impersonal: озву́чено (passive past perfective)
озву́чивши (adverbial past perfective)
озву́чу (first-person future perfective singular)
озву́чиш (future perfective second-person singular)
озву́чить (future perfective singular third-person)
озву́чим (first-person future perfective plural)
озву́чимо (first-person future perfective plural)
озву́чите (future perfective plural second-person)
озву́чать (future perfective plural third-person)
озву́чмо (first-person imperative plural)
озву́ч (imperative second-person singular)
озву́чте (imperative plural second-person)
озву́чив (masculine past singular)
озву́чили (masculine past plural)
озву́чила (feminine past singular)
озву́чили (feminine past plural)
озву́чило (neuter past singular)
озву́чили (neuter past plural)

Uk-озвучити.ogg

From о- (o-) + звук (zvuk) + -ити (-yty). Compare Russian озву́чить (ozvúčitʹ).

to voice, to give voice to, to give utterance to (express in speech: opinions, thoughts etc.)


озвучувати

озву́чувати • (ozvúčuvaty) impf (perfective озву́чити)

озву́чувати (canonical)
ozvúčuvaty (romanization)
озву́чити (perfective)
озву́чувати (imperfective infinitive)
озву́чувать (imperfective infinitive)
озву́чуючи (adverbial imperfective present)
озву́чувавши (adverbial imperfective past)
озву́чую (first-person imperfective present singular)
бу́ду озву́чувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду озву́чувать (first-person future imperfective singular)
озву́чуватиму (first-person future imperfective singular)
озву́чуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш озву́чувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш озву́чувать (future imperfective second-person singular)
озву́чуватимеш (future imperfective second-person singular)
озву́чує (imperfective present singular third-person)
бу́де озву́чувати (future imperfective singular third-person)
бу́де озву́чувать (future imperfective singular third-person)
озву́чуватиме (future imperfective singular third-person)
озву́чуєм (first-person imperfective plural present)
озву́чуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо озву́чувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо озву́чувать (first-person future imperfective plural)
озву́чуватимемо (first-person future imperfective plural)
озву́чуватимем (first-person future imperfective plural)
озву́чуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете озву́чувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете озву́чувать (future imperfective plural second-person)
озву́чуватимете (future imperfective plural second-person)
озву́чують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть озву́чувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть озву́чувать (future imperfective plural third-person)
озву́чуватимуть (future imperfective plural third-person)
озву́чуймо (first-person imperative plural)
озву́чуй (imperative second-person singular)
озву́чуйте (imperative plural second-person)
озву́чував (masculine past singular)
озву́чували (masculine past plural)
озву́чувала (feminine past singular)
озву́чували (feminine past plural)
озву́чувало (neuter past singular)
озву́чували (neuter past plural)

From озву́чити (ozvúčyty) + -увати (-uvaty). Compare Russian озву́чивать (ozvúčivatʹ).


комуніст

uk-noun

комуні́ст<pr>

комуністи́чний

комуні́ст • (komuníst) m pers (genitive комуні́ста, nominative plural комуні́сти, genitive plural комуні́стів, feminine комуні́стка, relational adjective комуністи́чний)

комуні́ст (canonical)
komuníst (romanization)
комуні́ста (genitive)
комуні́сти (nominative plural)
комуні́стів (genitive plural)
комуні́стка (feminine)
комуністи́чний (adjective relational)
комуні́ст (nominative singular)
комуні́сти (nominative plural)
комуні́ста (genitive singular)
комуні́стів (genitive plural)
комуні́стові (dative singular)
комуні́сту (dative singular)
комуні́стам (dative plural)
комуні́ста (accusative singular)
комуні́стів (accusative plural)
комуні́стом (instrumental singular)
комуні́стами (instrumental plural)
комуні́стові (locative singular)
комуні́сті (locative singular)
комуні́стах (locative plural)
комуні́сте (singular vocative)
комуні́сти (plural vocative)

uk-ndecl

комуні́ст<pr>

Borrowed from Russian коммуни́ст (kommuníst), from French communiste. With -і́ст (-íst) suffix.


гобіт

uk-noun

го́біт • (hóbit) m pers (genitive го́біта, nominative plural го́біти, genitive plural го́бітів)

го́біт (canonical)
hóbit (romanization)
го́біта (genitive)
го́біти (nominative plural)
го́бітів (genitive plural)
го́біт (nominative singular)
го́біти (nominative plural)
го́біта (genitive singular)
го́бітів (genitive plural)
го́бітові (dative singular)
го́біту (dative singular)
го́бітам (dative plural)
го́біта (accusative singular)
го́бітів (accusative plural)
го́бітом (instrumental singular)
го́бітами (instrumental plural)
го́бітові (locative singular)
го́біті (locative singular)
го́бітах (locative plural)
го́біте (singular vocative)
го́біти (plural vocative)


товариський

uk-adj

товари́ський

товари́ськість

товари́ський • (tovarýsʹkyj) (abstract noun товари́ськість)

товари́ський (canonical)
tovarýsʹkyj (romanization)
товари́ськість (abstract-noun)
товари́ський (masculine nominative)
товари́ське (neuter nominative)
товари́ська (feminine nominative)
товари́ські (nominative plural)
товари́ського (genitive masculine neuter)
товари́ської (feminine genitive)
товари́ських (genitive plural)
товари́ському (dative masculine neuter)
товари́ській (dative feminine)
товари́ським (dative plural)
товари́ського (accusative animate masculine)
товари́ське (accusative neuter)
товари́ську (accusative feminine)
товари́ських (accusative animate plural)
товари́ський (accusative inanimate masculine)
товари́ські (accusative inanimate plural)
товари́ським (instrumental masculine neuter)
товари́ською (feminine instrumental)
товари́ськими (instrumental plural)
товари́ському (locative masculine neuter)
товари́ськім (locative masculine neuter)
товари́ській (feminine locative)
товари́ських (locative plural)

uk-adecl

товари́ський

From това́риш (továryš) + -ський (-sʹkyj). Compare Russian това́рищеский (továriščeskij), Belarusian тавары́скі (tavarýski), Polish towarzyski.

af

това́риш (továryš) + -ський (-sʹkyj)

cog

това́рищеский

товари́ський матч


сумувати

сумува́ти (canonical)
sumuváty (romanization)
сумува́ти (imperfective infinitive)
сумува́ть (imperfective infinitive)
суму́ючи (adverbial imperfective present)
сумува́вши (adverbial imperfective past)
суму́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду сумува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду сумува́ть (first-person future imperfective singular)
сумува́тиму (first-person future imperfective singular)
суму́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш сумува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш сумува́ть (future imperfective second-person singular)
сумува́тимеш (future imperfective second-person singular)
суму́є (imperfective present singular third-person)
бу́де сумува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де сумува́ть (future imperfective singular third-person)
сумува́тиме (future imperfective singular third-person)
суму́єм (first-person imperfective plural present)
суму́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо сумува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо сумува́ть (first-person future imperfective plural)
сумува́тимемо (first-person future imperfective plural)
сумува́тимем (first-person future imperfective plural)
суму́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете сумува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете сумува́ть (future imperfective plural second-person)
сумува́тимете (future imperfective plural second-person)
суму́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть сумува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть сумува́ть (future imperfective plural third-person)
сумува́тимуть (future imperfective plural third-person)
суму́ймо (first-person imperative plural)
суму́й (imperative second-person singular)
суму́йте (imperative plural second-person)
сумува́в (masculine past singular)
сумува́ли (masculine past plural)
сумува́ла (feminine past singular)
сумува́ли (feminine past plural)
сумува́ло (neuter past singular)
сумува́ли (neuter past plural)

Uk-сумувати.ogg


переляк

uk-noun

переля́к<genu>

переля́к • (perelják) m inan (genitive переля́ку, nominative plural переля́ки, genitive plural переля́ків)

переля́к (canonical)
perelják (romanization)
переля́ку (genitive)
переля́ки (nominative plural)
переля́ків (genitive plural)
переля́к (nominative singular)
переля́ки (nominative plural)
переля́ку (genitive singular)
переля́ків (genitive plural)
переля́кові (dative singular)
переля́ку (dative singular)
переля́кам (dative plural)
переля́к (accusative singular)
переля́ки (accusative plural)
переля́ком (instrumental singular)
переля́ками (instrumental plural)
переля́ку (locative singular)
переля́ках (locative plural)
переля́ку (singular vocative)
переля́ки (plural vocative)

uk-ndecl

переля́к<genu>

Uk-переляк.ogg

Deverbal from переляка́ти (pereljakáty).

fright (state of terror excited by the sudden appearance of danger; sudden and violent fear, usually of short duration)


малодушність

uk-noun

малоду́шність<sg.io>

малоду́шність • (malodúšnistʹ) f inan (genitive малоду́шності or малоду́шности, uncountable)

малоду́шність (canonical)
malodúšnistʹ (romanization)
малоду́шності (genitive)
малоду́шности (genitive)
малоду́шність (nominative singular)
малоду́шності (genitive singular)
малоду́шности (genitive singular)
малоду́шності (dative singular)
малоду́шність (accusative singular)
малоду́шністю (instrumental singular)
малоду́шності (locative singular)
малоду́шносте (singular vocative)

uk-ndecl

малоду́шність<sg.io>

From малоду́шний (malodúšnyj) + -ість (-istʹ). Compare Belarusian маладу́шнасць (maladúšnascʹ), Polish małoduszność.

cog

маладу́шнасць

faint-heartedness, cowardice, cowardliness, cravenness