обиватель

uk-noun

обива́тель<pr>

обива́телька

обива́тельський

обива́тель • (obyvátelʹ) m pers (genitive обива́теля, nominative plural обива́телі, genitive plural обива́телів, feminine обива́телька, relational adjective обива́тельський)

обива́тель (canonical)
obyvátelʹ (romanization)
обива́теля (genitive)
обива́телі (nominative plural)
обива́телів (genitive plural)
обива́телька (feminine)
обива́тельський (adjective relational)
обива́тель (nominative singular)
обива́телі (nominative plural)
обива́теля (genitive singular)
обива́телів (genitive plural)
обива́телеві (dative singular)
обива́телю (dative singular)
обива́телям (dative plural)
обива́теля (accusative singular)
обива́телів (accusative plural)
обива́телем (instrumental singular)
обива́телями (instrumental plural)
обива́телеві (locative singular)
обива́телю (locative singular)
обива́телі (locative singular)
обива́телях (locative plural)
обива́телю (singular vocative)
обива́телі (plural vocative)

uk-ndecl

обива́тель<pr>

Borrowed from Russian обыва́тель (obyvátelʹ). Compare Belarusian абыва́цель (abyvácjelʹ), Polish obywatel.

bor+

(colloquial) average citizen, average man, common man, everyman, layman, man in the street


португалець

uk-noun

португа́лець<*.pr>

португа́лець • (portuhálecʹ) m pers (genitive португа́льця, nominative plural португа́льці, genitive plural португа́льців, feminine португа́лка)

португа́лець (canonical)
portuhálecʹ (romanization)
португа́льця (genitive)
португа́льці (nominative plural)
португа́льців (genitive plural)
португа́лка (feminine)
португа́лець (nominative singular)
португа́льці (nominative plural)
португа́льця (genitive singular)
португа́льців (genitive plural)
португа́льцеві (dative singular)
португа́льцю (dative singular)
португа́льцям (dative plural)
португа́льця (accusative singular)
португа́льців (accusative plural)
португа́льцем (instrumental singular)
португа́льцями (instrumental plural)
португа́льцеві (locative singular)
португа́льцю (locative singular)
португа́льці (locative singular)
португа́льцях (locative plural)
португа́льцю (singular vocative)
португа́льці (plural vocative)

uk-ndecl

португа́лець<*.pr>

From Португа́лія (Portuhálija) + -ець (-ecʹ). Compare Russian португа́лец (portugálec), Belarusian партуга́лец (partuháljec).


шепіт

uk-noun

ше́піт • (šépit) m inan (genitive ше́поту, uncountable)

ше́піт (canonical)
šépit (romanization)
ше́поту (genitive)
ше́піт (nominative singular)
ше́поту (genitive singular)
ше́потові (dative singular)
ше́поту (dative singular)
ше́піт (accusative singular)
ше́потом (instrumental singular)
ше́поту (locative singular)
ше́поті (locative singular)
ше́поте (singular vocative)


письменство

письме́нство<sg>

письме́нство • (pysʹménstvo) n inan (genitive письме́нства, uncountable)

письме́нство (canonical)
pysʹménstvo (romanization)
письме́нства (genitive)
письме́нство (nominative singular)
письме́нства (genitive singular)
письме́нству (dative singular)
письме́нство (accusative singular)
письме́нством (instrumental singular)
письме́нстві (locative singular)
письме́нство (singular vocative)

uk-ndecl

письме́нство<sg>

From письме́н(ний) (pysʹmén(nyj)) + -ство (-stvo).

af

письме́н(ний)

кра́сне письме́нство ― krásne pysʹménstvo ― belles-lettres (literally, “fine writing”)

writing, literature, letters (activity of a literary writer)


письменництво

uk-noun

письме́нництво<sg>

письме́нництво • (pysʹménnyctvo) n inan (genitive письме́нництва, uncountable)

письме́нництво (canonical)
pysʹménnyctvo (romanization)
письме́нництва (genitive)
письме́нництво (nominative singular)
письме́нництва (genitive singular)
письме́нництву (dative singular)
письме́нництво (accusative singular)
письме́нництвом (instrumental singular)
письме́нництві (locative singular)
письме́нництво (singular vocative)

uk-ndecl

письме́нництво<sg>

From письме́нник (pysʹménnyk) + -цтво (-ctvo). Compare Belarusian пісьме́нніцтва (pisʹmjénnictva), Polish piśmiennictwo.

cog

пісьме́нніцтва


писемність

uk-noun

писе́мність<sg.io>

писе́мність • (pysémnistʹ) f inan (genitive писе́мності or писе́мности, uncountable)

писе́мність (canonical)
pysémnistʹ (romanization)
писе́мності (genitive)
писе́мности (genitive)
писе́мність (nominative singular)
писе́мності (genitive singular)
писе́мности (genitive singular)
писе́мності (dative singular)
писе́мність (accusative singular)
писе́мністю (instrumental singular)
писе́мності (locative singular)
писе́мносте (singular vocative)

uk-ndecl

писе́мність<sg.io>

From писе́мний (pysémnyj) + -ість (-istʹ).

uk:писемність

writing, writing system, written language, script (graphism of symbols such as letters that express some meaning)


параноя

uk-noun

парано́я<sg>

парано́я • (paranója) f inan (genitive парано́ї, uncountable)

парано́я (canonical)
paranója (romanization)
парано́ї (genitive)
парано́я (nominative singular)
парано́ї (genitive singular)
парано́ї (dative singular)
парано́ю (accusative singular)
парано́єю (instrumental singular)
парано́ї (locative singular)
парано́є (singular vocative)

uk-ndecl

парано́я<sg>

Borrowed from Medieval Latin paranoia, from Ancient Greek παράνοια (paránoia).

uk:Мельничук Олександр Савич


чекіст

uk-noun

чекі́стський

чекі́ст • (čekíst) m pers (genitive чекі́ста, nominative plural чекі́сти, genitive plural чекі́стів, feminine чекі́стка, relational adjective чекі́стський)

чекі́ст (canonical)
čekíst (romanization)
чекі́ста (genitive)
чекі́сти (nominative plural)
чекі́стів (genitive plural)
чекі́стка (feminine)
чекі́стський (adjective relational)
чекі́ст (nominative singular)
чекі́сти (nominative plural)
чекі́ста (genitive singular)
чекі́стів (genitive plural)
чекі́стові (dative singular)
чекі́сту (dative singular)
чекі́стам (dative plural)
чекі́ста (accusative singular)
чекі́стів (accusative plural)
чекі́стом (instrumental singular)
чекі́стами (instrumental plural)
чекі́стові (locative singular)
чекі́сті (locative singular)
чекі́стах (locative plural)
чекі́сте (singular vocative)
чекі́сти (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

(by extension, metonymically) Chekist (KGB man, FSB agent; a national security official employed by any of the state security intelligence agencies of the Soviet Union or Russian Federation)


геній

ге́ній • (hénij) m pers (genitive ге́нія, nominative plural ге́нії, genitive plural ге́ніїв)

ге́ній (canonical)
hénij (romanization)
ге́нія (genitive)
ге́нії (nominative plural)
ге́ніїв (genitive plural)
ге́ній (nominative singular)
ге́нії (nominative plural)
ге́нія (genitive singular)
ге́ніїв (genitive plural)
ге́нію (dative singular)
ге́нієві (dative singular)
ге́ніям (dative plural)
ге́нія (accusative singular)
ге́ніїв (accusative plural)
ге́нієм (instrumental singular)
ге́ніями (instrumental plural)
ге́нію (locative singular)
ге́нієві (locative singular)
ге́нії (locative singular)
ге́ніях (locative plural)
ге́нію (singular vocative)
ге́нії (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from German Genius, from Latin genius.

genius (someone possessing extraordinary intelligence or skill)

(Roman mythology) genius (tutelary deity or spirit of a place or person)


Павло

uk-proper noun

Павло́ • (Pavló) m pers (genitive Павла́, nominative plural Павли́, genitive plural Павлі́в, feminine Па́вла)

Павло́ (canonical)
Pavló (romanization)
Павла́ (genitive)
Павли́ (nominative plural)
Павлі́в (genitive plural)
Па́вла (feminine)
Павло́ (nominative singular)
Павли́ (nominative plural)
Павла́ (genitive singular)
Павлі́в (genitive plural)
Павло́ві (dative singular)
Павлу́ (dative singular)
Павла́м (dative plural)
Павла́ (accusative singular)
Павлі́в (accusative plural)
Павло́м (instrumental singular)
Павла́ми (instrumental plural)
Павло́ві (locative singular)
Павлі́ (locative singular)
Павла́х (locative plural)
Па́вле (singular vocative)
Павли́ (plural vocative)

Inherited from Old Ruthenian Па́велъ (Pável), from Old East Slavic Павелъ (Pavelŭ), Паулъ (Paulŭ), borrowed from Old Church Slavonic Павьлъ (Pavĭlŭ), Паоулъ (Paulŭ), from Byzantine Greek, from Ancient Greek Παῦλος (Paûlos), from Latin Paulus.

inh+

a male given name, equivalent to English Paul


каталонець

uk-noun

катало́нець<*.pr>

катало́нець • (katalónecʹ) m pers (genitive катало́нця, nominative plural катало́нці, genitive plural катало́нців, feminine катало́нка)

катало́нець (canonical)
katalónecʹ (romanization)
катало́нця (genitive)
катало́нці (nominative plural)
катало́нців (genitive plural)
катало́нка (feminine)
катало́нець (nominative singular)
катало́нці (nominative plural)
катало́нця (genitive singular)
катало́нців (genitive plural)
катало́нцеві (dative singular)
катало́нцю (dative singular)
катало́нцям (dative plural)
катало́нця (accusative singular)
катало́нців (accusative plural)
катало́нцем (instrumental singular)
катало́нцями (instrumental plural)
катало́нцеві (locative singular)
катало́нцю (locative singular)
катало́нці (locative singular)
катало́нцях (locative plural)
катало́нцю (singular vocative)
катало́нці (plural vocative)

uk-ndecl

катало́нець<*.pr>

From Катало́нія (Katalónija) + -ець (-ecʹ). Compare Russian катало́нец (katalónec).

Catalan, Catalonian (male from Catalonia)


барселонець

uk-noun

барсело́нець<*.pr>

барсело́нець • (barselónecʹ) m pers (genitive барсело́нця, nominative plural барсело́нці, genitive plural барсело́нців, feminine барсело́нка)

барсело́нець (canonical)
barselónecʹ (romanization)
барсело́нця (genitive)
барсело́нці (nominative plural)
барсело́нців (genitive plural)
барсело́нка (feminine)
барсело́нець (nominative singular)
барсело́нці (nominative plural)
барсело́нця (genitive singular)
барсело́нців (genitive plural)
барсело́нцеві (dative singular)
барсело́нцю (dative singular)
барсело́нцям (dative plural)
барсело́нця (accusative singular)
барсело́нців (accusative plural)
барсело́нцем (instrumental singular)
барсело́нцями (instrumental plural)
барсело́нцеві (locative singular)
барсело́нцю (locative singular)
барсело́нці (locative singular)
барсело́нцях (locative plural)
барсело́нцю (singular vocative)
барсело́нці (plural vocative)

uk-ndecl

барсело́нець<*.pr>

From Барсело́на (Barselóna) + -ець (-ecʹ). Compare Russian барсело́нец (barselónec).

Barcelonan, Barcelonian (male from Catalonia)


нідерландець

uk-noun

нідерла́ндець<*.pr>

нідерла́ндка

нідерла́ндець • (niderlándecʹ) m pers (genitive нідерла́ндця, nominative plural нідерла́ндці, genitive plural нідерла́ндців, feminine нідерла́ндка)

нідерла́ндець (canonical)
niderlándecʹ (romanization)
нідерла́ндця (genitive)
нідерла́ндці (nominative plural)
нідерла́ндців (genitive plural)
нідерла́ндка (feminine)
нідерла́ндець (nominative singular)
нідерла́ндці (nominative plural)
нідерла́ндця (genitive singular)
нідерла́ндців (genitive plural)
нідерла́ндцеві (dative singular)
нідерла́ндцю (dative singular)
нідерла́ндцям (dative plural)
нідерла́ндця (accusative singular)
нідерла́ндців (accusative plural)
нідерла́ндцем (instrumental singular)
нідерла́ндцями (instrumental plural)
нідерла́ндцеві (locative singular)
нідерла́ндцю (locative singular)
нідерла́ндці (locative singular)
нідерла́ндцях (locative plural)
нідерла́ндцю (singular vocative)
нідерла́ндці (plural vocative)

uk-ndecl

нідерла́ндець<*.pr>

From Нідерла́нди (Niderlándy) + -ець (-ecʹ). Compare Russian нидерла́ндец (niderlándec), Belarusian нідэрла́ндзец (niderlándzjec).

cog

нидерла́ндец

нідэрла́ндзец

Dutchman, Netherlander (male from the Netherlands)


емісар

uk-noun

еміса́рський

еміса́р • (emisár) m pers (genitive еміса́ра, nominative plural еміса́ри, genitive plural еміса́рів, relational adjective еміса́рський)

еміса́р (canonical)
emisár (romanization)
еміса́ра (genitive)
еміса́ри (nominative plural)
еміса́рів (genitive plural)
еміса́рський (adjective relational)
еміса́р (nominative singular)
еміса́ри (nominative plural)
еміса́ра (genitive singular)
еміса́рів (genitive plural)
еміса́рові (dative singular)
еміса́ру (dative singular)
еміса́рам (dative plural)
еміса́ра (accusative singular)
еміса́рів (accusative plural)
еміса́ром (instrumental singular)
еміса́рами (instrumental plural)
еміса́рові (locative singular)
еміса́рі (locative singular)
еміса́рах (locative plural)
еміса́ре (singular vocative)
еміса́ри (plural vocative)

Probably from French émissaire, from Latin ēmissārius. Russian эмисса́р (emissár), Belarusian эміса́р (emisár).


співправитель

співправи́тель<pr>

співправи́телька

співправи́тель • (spivpravýtelʹ) m pers (genitive співправи́теля, nominative plural співправи́телі, genitive plural співправи́телів, feminine співправи́телька)

співправи́тель (canonical)
spivpravýtelʹ (romanization)
співправи́теля (genitive)
співправи́телі (nominative plural)
співправи́телів (genitive plural)
співправи́телька (feminine)
співправи́тель (nominative singular)
співправи́телі (nominative plural)
співправи́теля (genitive singular)
співправи́телів (genitive plural)
співправи́телеві (dative singular)
співправи́телю (dative singular)
співправи́телям (dative plural)
співправи́теля (accusative singular)
співправи́телів (accusative plural)
співправи́телем (instrumental singular)
співправи́телями (instrumental plural)
співправи́телеві (locative singular)
співправи́телю (locative singular)
співправи́телі (locative singular)
співправи́телях (locative plural)
співправи́телю (singular vocative)
співправи́телі (plural vocative)

uk-ndecl

співправи́тель<pr>

From спів- (spiv-, “co-”) + прави́тель (pravýtelʹ, “ruler”). Compare Russian соправи́тель (sopravítelʹ), Belarusian суправі́цель (supravícjelʹ).

cog

соправи́тель

суправі́цель

coruler (one who jointly rules with somebody else)


ідилічний

uk-adj

ідилі́чний • (idylíčnyj)

ідилі́чний (canonical)
idylíčnyj (romanization)
ідилі́чний (masculine nominative)
ідилі́чне (neuter nominative)
ідилі́чна (feminine nominative)
ідилі́чні (nominative plural)
ідилі́чного (genitive masculine neuter)
ідилі́чної (feminine genitive)
ідилі́чних (genitive plural)
ідилі́чному (dative masculine neuter)
ідилі́чній (dative feminine)
ідилі́чним (dative plural)
ідилі́чного (accusative animate masculine)
ідилі́чне (accusative neuter)
ідилі́чну (accusative feminine)
ідилі́чних (accusative animate plural)
ідилі́чний (accusative inanimate masculine)
ідилі́чні (accusative inanimate plural)
ідилі́чним (instrumental masculine neuter)
ідилі́чною (feminine instrumental)
ідилі́чними (instrumental plural)
ідилі́чному (locative masculine neuter)
ідилі́чнім (locative masculine neuter)
ідилі́чній (feminine locative)
ідилі́чних (locative plural)

From іди́лія (idýlija) + -і́чний (-íčnyj). Compare Russian идилли́ческий (idillíčeskij), Belarusian ідылі́чны (idylíčny), Polish idylliczny.

af

іди́лія (idýlija) + -і́чний (-íčnyj)

cog

идилли́ческий

(literature) idyllic (of or pertaining to idylls)


гітлерівський

uk-adj

гі́тлерівський

гі́тлерівський • (hítlerivsʹkyj)

гі́тлерівський (canonical)
hítlerivsʹkyj (romanization)
гі́тлерівський (masculine nominative)
гі́тлерівське (neuter nominative)
гі́тлерівська (feminine nominative)
гі́тлерівські (nominative plural)
гі́тлерівського (genitive masculine neuter)
гі́тлерівської (feminine genitive)
гі́тлерівських (genitive plural)
гі́тлерівському (dative masculine neuter)
гі́тлерівській (dative feminine)
гі́тлерівським (dative plural)
гі́тлерівського (accusative animate masculine)
гі́тлерівське (accusative neuter)
гі́тлерівську (accusative feminine)
гі́тлерівських (accusative animate plural)
гі́тлерівський (accusative inanimate masculine)
гі́тлерівські (accusative inanimate plural)
гі́тлерівським (instrumental masculine neuter)
гі́тлерівською (feminine instrumental)
гі́тлерівськими (instrumental plural)
гі́тлерівському (locative masculine neuter)
гі́тлерівськім (locative masculine neuter)
гі́тлерівській (feminine locative)
гі́тлерівських (locative plural)

uk-adecl

гі́тлерівський

From Гітлер (Hitler) + -і́вський (-ívsʹkyj). Compare Russian ги́тлеровский (gítlerovskij), Belarusian гі́тлераўскі (hítljeraŭski), Polish hitlerowski.

cog

ги́тлеровский

гі́тлераўскі

(relational) Hitler (attributive), Hitler's, Hitlerian, Hitlerite


кисіль

uk-noun

кисі́ль • (kysílʹ) m inan (genitive киселю́, nominative plural киселі́, genitive plural киселі́в, relational adjective киселе́вий, diminutive кисе́лик)

кисі́ль (canonical)
kysílʹ (romanization)
киселю́ (genitive)
киселі́ (nominative plural)
киселі́в (genitive plural)
киселе́вий (adjective relational)
кисе́лик (diminutive)
кисі́ль (nominative singular)
киселі́ (nominative plural)
киселю́ (genitive singular)
киселі́в (genitive plural)
киселе́ві (dative singular)
киселю́ (dative singular)
киселя́м (dative plural)
кисі́ль (accusative singular)
киселі́ (accusative plural)
киселе́м (instrumental singular)
киселя́ми (instrumental plural)
киселю́ (locative singular)
киселі́ (locative singular)
киселя́х (locative plural)
кисе́лю (singular vocative)
киселі́ (plural vocative)

Inherited from Proto-Slavic *kyselь. Compare Belarusian кісель (kisjelʹ), Polish kisiel, and Russian кисель (kiselʹ).


людоїд

людої́дський

людої́д • (ljudojíd) m pers (genitive людої́да, nominative plural людої́ди, genitive plural людої́дів, feminine людої́дка, relational adjective людої́дський or людої́дний)

людої́д (canonical)
ljudojíd (romanization)
людої́да (genitive)
людої́ди (nominative plural)
людої́дів (genitive plural)
людої́дка (feminine)
людої́дський (adjective relational)
людої́дний (adjective relational)
людої́д (nominative singular)
людої́ди (nominative plural)
людої́да (genitive singular)
людої́дів (genitive plural)
людої́дові (dative singular)
людої́ду (dative singular)
людої́дам (dative plural)
людої́да (accusative singular)
людої́дів (accusative plural)
людої́дом (instrumental singular)
людої́дами (instrumental plural)
людої́дові (locative singular)
людої́ді (locative singular)
людої́дах (locative plural)
людої́де (singular vocative)
людої́ди (plural vocative)

From люд (ljud) + -о- (-o-) + -їд (-jid). Compare Russian людое́д (ljudojéd), Belarusian людае́д (ljudajéd), Polish ludojad.


кінорежисер

кінорежисе́р<pr>

кінорежисе́рка

кінорежисе́рський

кінорежисе́р • (kinorežysér) m pers (genitive кінорежисе́ра, nominative plural кінорежисе́ри, genitive plural кінорежисе́рів, feminine кінорежисе́рка, relational adjective кінорежисе́рський)

кінорежисе́р (canonical)
kinorežysér (romanization)
кінорежисе́ра (genitive)
кінорежисе́ри (nominative plural)
кінорежисе́рів (genitive plural)
кінорежисе́рка (feminine)
кінорежисе́рський (adjective relational)
кінорежисе́р (nominative singular)
кінорежисе́ри (nominative plural)
кінорежисе́ра (genitive singular)
кінорежисе́рів (genitive plural)
кінорежисе́рові (dative singular)
кінорежисе́ру (dative singular)
кінорежисе́рам (dative plural)
кінорежисе́ра (accusative singular)
кінорежисе́рів (accusative plural)
кінорежисе́ром (instrumental singular)
кінорежисе́рами (instrumental plural)
кінорежисе́рові (locative singular)
кінорежисе́рі (locative singular)
кінорежисе́рах (locative plural)
кінорежисе́ре (singular vocative)
кінорежисе́ри (plural vocative)

uk-ndecl

кінорежисе́р<pr>

Uk-кінорежисер.ogg

From кіно- (kino-) + режисе́р (režysér).


казахстанець

uk-noun

казахста́нець<*.pr>

казахста́нка

казахста́нець • (kazaxstánecʹ) m pers (genitive казахста́нця, nominative plural казахста́нці, genitive plural казахста́нців, feminine казахста́нка)

казахста́нець (canonical)
kazaxstánecʹ (romanization)
казахста́нця (genitive)
казахста́нці (nominative plural)
казахста́нців (genitive plural)
казахста́нка (feminine)
казахста́нець (nominative singular)
казахста́нці (nominative plural)
казахста́нця (genitive singular)
казахста́нців (genitive plural)
казахста́нцеві (dative singular)
казахста́нцю (dative singular)
казахста́нцям (dative plural)
казахста́нця (accusative singular)
казахста́нців (accusative plural)
казахста́нцем (instrumental singular)
казахста́нцями (instrumental plural)
казахста́нцеві (locative singular)
казахста́нцю (locative singular)
казахста́нці (locative singular)
казахста́нцях (locative plural)
казахста́нцю (singular vocative)
казахста́нці (plural vocative)

uk-ndecl

казахста́нець<*.pr>

From казахста́н(ський) (kazaxstán(sʹkyj), “Ukrainian”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian казахстанец (kazaxstanec)

af

казахста́нський

казахста́н(ський)

він казахста́нець ― vin kazaxstánecʹ ― he is Kazakhstani


киргизстанець

uk-noun

киргизста́нець<*.pr>

киргизста́нка

киргизста́нець • (kyrhyzstánecʹ) m pers (genitive киргизста́нця, nominative plural киргизста́нці, genitive plural киргизста́нців, feminine киргизста́нка)

киргизста́нець (canonical)
kyrhyzstánecʹ (romanization)
киргизста́нця (genitive)
киргизста́нці (nominative plural)
киргизста́нців (genitive plural)
киргизста́нка (feminine)
киргизста́нець (nominative singular)
киргизста́нці (nominative plural)
киргизста́нця (genitive singular)
киргизста́нців (genitive plural)
киргизста́нцеві (dative singular)
киргизста́нцю (dative singular)
киргизста́нцям (dative plural)
киргизста́нця (accusative singular)
киргизста́нців (accusative plural)
киргизста́нцем (instrumental singular)
киргизста́нцями (instrumental plural)
киргизста́нцеві (locative singular)
киргизста́нцю (locative singular)
киргизста́нці (locative singular)
киргизста́нцях (locative plural)
киргизста́нцю (singular vocative)
киргизста́нці (plural vocative)

uk-ndecl

киргизста́нець<*.pr>

From киргизста́н(ський) (kyrhyzstán(sʹkyj), “Kyrgyzstani”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian кыргызстанец (kyrgyzstanec)

af

киргизста́нський

киргизста́н(ський)

cog

кыргызстанец

він киргизста́нець ― vin kyrhyzstánecʹ ― he is Kyrgyzstani


латиноамериканець

uk-noun

латиноамерика́нець<*.pr>

латиноамерика́нка

латиноамерика́нець • (latynoamerykánecʹ) m pers (genitive латиноамерика́нця, nominative plural латиноамерика́нці, genitive plural латиноамерика́нців, feminine латиноамерика́нка)

латиноамерика́нець (canonical)
latynoamerykánecʹ (romanization)
латиноамерика́нця (genitive)
латиноамерика́нці (nominative plural)
латиноамерика́нців (genitive plural)
латиноамерика́нка (feminine)
латиноамерика́нець (nominative singular)
латиноамерика́нці (nominative plural)
латиноамерика́нця (genitive singular)
латиноамерика́нців (genitive plural)
латиноамерика́нцеві (dative singular)
латиноамерика́нцю (dative singular)
латиноамерика́нцям (dative plural)
латиноамерика́нця (accusative singular)
латиноамерика́нців (accusative plural)
латиноамерика́нцем (instrumental singular)
латиноамерика́нцями (instrumental plural)
латиноамерика́нцеві (locative singular)
латиноамерика́нцю (locative singular)
латиноамерика́нці (locative singular)
латиноамерика́нцях (locative plural)
латиноамерика́нцю (singular vocative)
латиноамерика́нці (plural vocative)

uk-ndecl

латиноамерика́нець<*.pr>

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-латиноамериканець.wav

From лати́н(ський) (latýn(sʹkyj)) + -о- (-o-) + америка́нець (amerykánecʹ). Compare Russian латиноамерика́нец (latinoamerikánec).

af

лати́н(ський)

америка́нець

cog

латиноамерика́нец


херсонець

uk-noun

херсо́нець<*.pr>

херсо́нець • (xersónecʹ) m pers (genitive херсо́нця, nominative plural херсо́нці, genitive plural херсо́нців, feminine херсо́нка)

херсо́нець (canonical)
xersónecʹ (romanization)
херсо́нця (genitive)
херсо́нці (nominative plural)
херсо́нців (genitive plural)
херсо́нка (feminine)
херсо́нець (nominative singular)
херсо́нці (nominative plural)
херсо́нця (genitive singular)
херсо́нців (genitive plural)
херсо́нцеві (dative singular)
херсо́нцю (dative singular)
херсо́нцям (dative plural)
херсо́нця (accusative singular)
херсо́нців (accusative plural)
херсо́нцем (instrumental singular)
херсо́нцями (instrumental plural)
херсо́нцеві (locative singular)
херсо́нцю (locative singular)
херсо́нці (locative singular)
херсо́нцях (locative plural)
херсо́нцю (singular vocative)
херсо́нці (plural vocative)

uk-ndecl

херсо́нець<*.pr>


мамалиґа

uk-noun

мамали́ґа<sg>

мамали́ґа • (mamalýga) f inan (genitive мамали́ґи, uncountable)

мамали́ґа (canonical)
mamalýga (romanization)
мамали́ґи (genitive)
мамали́ґа (nominative singular)
мамали́ґи (genitive singular)
мамали́зі (dative singular)
мамали́ґу (accusative singular)
мамали́ґою (instrumental singular)
мамали́зі (locative singular)
мамали́ґо (singular vocative)

uk-ndecl

мамали́ґа<sg>

→ Belarusian: мамалы́га (mamalýha)

→ Polish: mamałyga

→ Russian: мамалы́га (mamalýga)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-мамалиґа.wav

mamaliga, cornmeal mush, polenta (a porridge-like dish made of coarse maize-meal)


ковінька

uk-noun

кові́нька<*>

кові́нька • (kovínʹka) f inan (genitive кові́ньки, nominative plural кові́ньки, genitive plural кові́ньок)

кові́нька (canonical)
kovínʹka (romanization)
кові́ньки (genitive)
кові́ньки (nominative plural)
кові́ньок (genitive plural)
кові́нька (nominative singular)
кові́ньки (nominative plural)
кові́ньки (genitive singular)
кові́ньок (genitive plural)
кові́ньці (dative singular)
кові́нькам (dative plural)
кові́ньку (accusative singular)
кові́ньки (accusative plural)
кові́нькою (instrumental singular)
кові́ньками (instrumental plural)
кові́ньці (locative singular)
кові́ньках (locative plural)
кові́нько (singular vocative)
кові́ньки (plural vocative)

uk-ndecl

кові́нька<*>

[kɔˈʋʲinʲkɐ]

(dialectal) a kind of children's game, resembling hockey


гнобитель

uk-noun

гноби́тель<pr>

гноби́телька

гноби́тельський

гноби́тель • (hnobýtelʹ) m pers (genitive гноби́теля, nominative plural гноби́телі, genitive plural гноби́телів, feminine гноби́телька, relational adjective гноби́тельський)

гноби́тель (canonical)
hnobýtelʹ (romanization)
гноби́теля (genitive)
гноби́телі (nominative plural)
гноби́телів (genitive plural)
гноби́телька (feminine)
гноби́тельський (adjective relational)
гноби́тель (nominative singular)
гноби́телі (nominative plural)
гноби́теля (genitive singular)
гноби́телів (genitive plural)
гноби́телеві (dative singular)
гноби́телю (dative singular)
гноби́телям (dative plural)
гноби́теля (accusative singular)
гноби́телів (accusative plural)
гноби́телем (instrumental singular)
гноби́телями (instrumental plural)
гноби́телеві (locative singular)
гноби́телю (locative singular)
гноби́телі (locative singular)
гноби́телях (locative plural)
гноби́телю (singular vocative)
гноби́телі (plural vocative)

uk-ndecl

гноби́тель<pr>

From гноби́ти (hnobýty) + -тель (-telʹ). Compare Polish gnębiciel.


мерзотник

uk-noun

мерзо́тник<pr>

мерзо́тник • (merzótnyk) m pers (genitive мерзо́тника, nominative plural мерзо́тники, genitive plural мерзо́тників, feminine мерзо́тниця)

мерзо́тник (canonical)
merzótnyk (romanization)
мерзо́тника (genitive)
мерзо́тники (nominative plural)
мерзо́тників (genitive plural)
мерзо́тниця (feminine)
мерзо́тник (nominative singular)
мерзо́тники (nominative plural)
мерзо́тника (genitive singular)
мерзо́тників (genitive plural)
мерзо́тникові (dative singular)
мерзо́тнику (dative singular)
мерзо́тникам (dative plural)
мерзо́тника (accusative singular)
мерзо́тників (accusative plural)
мерзо́тником (instrumental singular)
мерзо́тниками (instrumental plural)
мерзо́тникові (locative singular)
мерзо́тнику (locative singular)
мерзо́тниках (locative plural)
мерзо́тнику (singular vocative)
мерзо́тники (plural vocative)

uk-ndecl

мерзо́тник<pr>

scoundrel, blackguard, rotter (mean, worthless fellow; unprincipled contemptible person)


шовініст

uk-noun

шовіні́ст<pr>

шовіні́стський

шовіні́ст • (šoviníst) m pers (genitive шовіні́ста, nominative plural шовіні́сти, genitive plural шовіні́стів, feminine шовіні́стка, relational adjective шовіні́стський)

шовіні́ст (canonical)
šoviníst (romanization)
шовіні́ста (genitive)
шовіні́сти (nominative plural)
шовіні́стів (genitive plural)
шовіні́стка (feminine)
шовіні́стський (adjective relational)
шовіні́ст (nominative singular)
шовіні́сти (nominative plural)
шовіні́ста (genitive singular)
шовіні́стів (genitive plural)
шовіні́стові (dative singular)
шовіні́сту (dative singular)
шовіні́стам (dative plural)
шовіні́ста (accusative singular)
шовіні́стів (accusative plural)
шовіні́стом (instrumental singular)
шовіні́стами (instrumental plural)
шовіні́стові (locative singular)
шовіні́сті (locative singular)
шовіні́стах (locative plural)
шовіні́сте (singular vocative)
шовіні́сти (plural vocative)

uk-ndecl

шовіні́ст<pr>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-шовініст.wav

Borrowed from French chauviniste, with -іст (-ist) suffix. Compare Russian шовини́ст (šoviníst), Belarusian шавіні́ст (šaviníst).


невіглас

uk-noun

неві́глас<pr>

неві́гласький

неві́глас • (nevíhlas) m pers (genitive неві́гласа, nominative plural неві́гласи, genitive plural неві́гласів, feminine неві́гласка, relational adjective неві́гласький)

неві́глас (canonical)
nevíhlas (romanization)
неві́гласа (genitive)
неві́гласи (nominative plural)
неві́гласів (genitive plural)
неві́гласка (feminine)
неві́гласький (adjective relational)
неві́глас (nominative singular)
неві́гласи (nominative plural)
неві́гласа (genitive singular)
неві́гласів (genitive plural)
неві́гласові (dative singular)
неві́гласу (dative singular)
неві́гласам (dative plural)
неві́гласа (accusative singular)
неві́гласів (accusative plural)
неві́гласом (instrumental singular)
неві́гласами (instrumental plural)
неві́гласові (locative singular)
неві́гласі (locative singular)
неві́гласах (locative plural)
неві́гласе (singular vocative)
неві́гласи (plural vocative)

uk-ndecl

неві́глас<pr>

[neˈʋʲiɦɫɐs]

Borrowed from Old Church Slavonic нєвѣгласъ (nevěglasŭ), from Proto-Slavic *nevěgolsъ.

bor+

uk:Мельничук Олександр Савич


данець

uk-noun

да́нець<*.pr>

да́нець • (dánecʹ) m pers (genitive да́нця, nominative plural да́нці, genitive plural да́нців, feminine да́нка)

да́нець (canonical)
dánecʹ (romanization)
да́нця (genitive)
да́нці (nominative plural)
да́нців (genitive plural)
да́нка (feminine)
да́нець (nominative singular)
да́нці (nominative plural)
да́нця (genitive singular)
да́нців (genitive plural)
да́нцеві (dative singular)
да́нцю (dative singular)
да́нцям (dative plural)
да́нця (accusative singular)
да́нців (accusative plural)
да́нцем (instrumental singular)
да́нцями (instrumental plural)
да́нцеві (locative singular)
да́нцю (locative singular)
да́нці (locative singular)
да́нцях (locative plural)
да́нцю (singular vocative)
да́нці (plural vocative)

uk-ndecl

да́нець<*.pr>

From Да́нія (Dánija) + -ець (-ecʹ). Compare Macedonian Данец (Danec), Serbo-Croatian Да́нац / Dánac, Slovene Dánec.


першокурсник

uk-noun

першоку́рсник<pr>

першоку́рсниця

першоку́рсник • (peršokúrsnyk) m pers (genitive першоку́рсника, nominative plural першоку́рсники, genitive plural першоку́рсників, feminine першоку́рсниця)

першоку́рсник (canonical)
peršokúrsnyk (romanization)
першоку́рсника (genitive)
першоку́рсники (nominative plural)
першоку́рсників (genitive plural)
першоку́рсниця (feminine)
першоку́рсник (nominative singular)
першоку́рсники (nominative plural)
першоку́рсника (genitive singular)
першоку́рсників (genitive plural)
першоку́рсникові (dative singular)
першоку́рснику (dative singular)
першоку́рсникам (dative plural)
першоку́рсника (accusative singular)
першоку́рсників (accusative plural)
першоку́рсником (instrumental singular)
першоку́рсниками (instrumental plural)
першоку́рсникові (locative singular)
першоку́рснику (locative singular)
першоку́рсниках (locative plural)
першоку́рснику (singular vocative)
першоку́рсники (plural vocative)

uk-ndecl

першоку́рсник<pr>

пе́рший (péršyj) + -о- (-o-) + курс (kurs) + -ник (-nyk)

af

freshman, first-year student (in a university or college)


Гоґвортс

uk-proper noun

Го́ґвортс • (Hógvorts) m inan (genitive Го́ґвортсу or Го́ґвортса, uncountable)

Го́ґвортс (canonical)
Hógvorts (romanization)
Го́ґвортсу (genitive)
Го́ґвортса (genitive)
Го́ґвортс (nominative singular)
Го́ґвортсу (genitive singular)
Го́ґвортса (genitive singular)
Го́ґвортсові (dative singular)
Го́ґвортсу (dative singular)
Го́ґвортс (accusative singular)
Го́ґвортсом (instrumental singular)
Го́ґвортсу (locative singular)
Го́ґвортсі (locative singular)
Го́ґвортсе (singular vocative)

[ˈɦɔɡwɔrt͡s]

Hogwarts (a school for learning magic in J.K. Rowling's Harry Potter)


двоюрідний брат

uk-noun

двою́рідний<+> брат<b.pr>

двою́рідна сестра́

двою́рідний брат • (dvojúridnyj brat) m pers (genitive двою́рідного брата́, nominative plural двою́рідні брати́, genitive plural двою́рідних браті́в, feminine двою́рідна сестра́)

двою́рідний брат (canonical)
dvojúridnyj brat (romanization)
двою́рідного брата́ (genitive)
двою́рідні брати́ (nominative plural)
двою́рідних браті́в (genitive plural)
двою́рідна сестра́ (feminine)
двою́рідний бра́т (nominative singular)
двою́рідні брати́ (nominative plural)
двою́рідного брата́ (genitive singular)
двою́рідних браті́в (genitive plural)
двою́рідному брато́ві (dative singular)
двою́рідному брату́ (dative singular)
двою́рідним брата́м (dative plural)
двою́рідного брата́ (accusative singular)
двою́рідних браті́в (accusative plural)
двою́рідним брато́м (instrumental singular)
двою́рідними брата́ми (instrumental plural)
двою́рідному брато́ві (locative singular)
двою́рідному браті́ (locative singular)
двою́ріднім брато́ві (locative singular)
двою́ріднім браті́ (locative singular)
двою́рідних брата́х (locative plural)
двою́рідний бра́те (singular vocative)
двою́рідні брати́ (plural vocative)

uk-ndecl

двою́рідний<+> брат<b.pr>

uk:двоюрідний брат
uk:спорідненість


двоюрідна сестра

uk-noun

двою́рідна<+> сестра́<*,*#.pr>

двою́рідний брат

двою́рідна сестра́ • (dvojúridna sestrá) f pers (genitive двою́рідної сестри́, nominative plural двою́рідні се́стри, genitive plural двою́рідних се́стер or двою́рідних сесте́р, masculine двою́рідний брат)

двою́рідна сестра́ (canonical)
dvojúridna sestrá (romanization)
двою́рідної сестри́ (genitive)
двою́рідні се́стри (nominative plural)
двою́рідних се́стер (genitive plural)
двою́рідних сесте́р (genitive plural)
двою́рідний брат (masculine)
двою́рідна сестра́ (nominative singular)
двою́рідні се́стри (nominative plural)
двою́рідної сестри́ (genitive singular)
двою́рідних се́стер (genitive plural)
двою́рідних сесте́р (genitive plural)
двою́рідній сестрі́ (dative singular)
двою́рідним се́страм (dative plural)
двою́рідну сестру́ (accusative singular)
двою́рідних се́стер (accusative plural)
двою́рідних сесте́р (accusative plural)
двою́рідною сестро́ю (instrumental singular)
двою́рідними се́страми (instrumental plural)
двою́рідній сестрі́ (locative singular)
двою́рідних се́страх (locative plural)
двою́рідна се́стро (singular vocative)
двою́рідні се́стри (plural vocative)

uk-ndecl

двою́рідна<+> сестра́<*,*#.pr>

first cousin (daughter of an uncle or aunt)

uk:спорідненість


стурбованість

uk-noun

стурбо́ваність<sg.io>

стурбо́ваність • (sturbóvanistʹ) f inan (genitive стурбо́ваності or стурбо́ваности, uncountable)

стурбо́ваність (canonical)
sturbóvanistʹ (romanization)
стурбо́ваності (genitive)
стурбо́ваности (genitive)
стурбо́ваність (nominative singular)
стурбо́ваності (genitive singular)
стурбо́ваности (genitive singular)
стурбо́ваності (dative singular)
стурбо́ваність (accusative singular)
стурбо́ваністю (instrumental singular)
стурбо́ваності (locative singular)
стурбо́ваносте (singular vocative)

uk-ndecl

стурбо́ваність<sg.io>

Uk-стурбованість.ogg

From стурбо́ваний (sturbóvanyj) + -ість (-istʹ).

af

стурбо́ваний

anxiety, anxiousness, concern, discomposure, disquiet, disquietedness, disquietude, solicitude, uneasiness, worry


відраза

uk-noun

відра́за<sg>

відра́за • (vidráza) f inan (genitive відра́зи, uncountable)

відра́за (canonical)
vidráza (romanization)
відра́зи (genitive)
відра́за (nominative singular)
відра́зи (genitive singular)
відра́зі (dative singular)
відра́зу (accusative singular)
відра́зою (instrumental singular)
відра́зі (locative singular)
відра́зо (singular vocative)

uk-ndecl

відра́за<sg>

Deverbal of obsolete відрази́ти (vidrazýty, “to repel”). Compare Polish odraza.

aversion, disgust, revulsion (an intense dislike or repugnance)


антипатія

uk-noun

антипа́тія<>

антипати́чний

антипа́тія • (antypátija) f inan (genitive антипа́тії, nominative plural антипа́тії, genitive plural антипа́тій, relational adjective антипати́чний)

антипа́тія (canonical)
antypátija (romanization)
антипа́тії (genitive)
антипа́тії (nominative plural)
антипа́тій (genitive plural)
антипати́чний (adjective relational)
антипа́тія (nominative singular)
антипа́тії (nominative plural)
антипа́тії (genitive singular)
антипа́тій (genitive plural)
антипа́тії (dative singular)
антипа́тіям (dative plural)
антипа́тію (accusative singular)
антипа́тії (accusative plural)
антипа́тією (instrumental singular)
антипа́тіями (instrumental plural)
антипа́тії (locative singular)
антипа́тіях (locative plural)
антипа́тіє (singular vocative)
антипа́тії (plural vocative)

uk-ndecl

антипа́тія<>

Borrowed from Ancient Greek ἀντιπάθεια (antipátheia), noun of state from ἀντιπαθής (antipathḗs, “opposed in feeling”), from ἀντί (antí, “against”) + root of πάθος (páthos, “feeling”). Compare Russian антипа́тия (antipátija), Belarusian антыпа́тыя (antypátyja), Polish antypatia.


занепокоєність

uk-noun

занепоко́єність<sg.io>

занепоко́єність • (zanepokójenistʹ) f inan (genitive занепоко́єності or занепоко́єности, uncountable)

занепоко́єність (canonical)
zanepokójenistʹ (romanization)
занепоко́єності (genitive)
занепоко́єности (genitive)
занепоко́єність (nominative singular)
занепоко́єності (genitive singular)
занепоко́єности (genitive singular)
занепоко́єності (dative singular)
занепоко́єність (accusative singular)
занепоко́єністю (instrumental singular)
занепоко́єності (locative singular)
занепоко́єносте (singular vocative)

uk-ndecl

занепоко́єність<sg.io>

Uk-занепокоєність.ogg

From занепоко́єний (zanepokójenyj) + -ість (-istʹ).

af

занепоко́єний


двоюрідна племінниця

uk-noun

двою́рідна<+> племі́нниця<pr>

двою́рідний племі́нник

двою́рідна племі́нниця • (dvojúridna plemínnycja) f pers (genitive двою́рідної племі́нниці, nominative plural двою́рідні племі́нниці, genitive plural двою́рідних племі́нниць, masculine двою́рідний племі́нник)

двою́рідна племі́нниця (canonical)
dvojúridna plemínnycja (romanization)
двою́рідної племі́нниці (genitive)
двою́рідні племі́нниці (nominative plural)
двою́рідних племі́нниць (genitive plural)
двою́рідний племі́нник (masculine)
двою́рідна племі́нниця (nominative singular)
двою́рідні племі́нниці (nominative plural)
двою́рідної племі́нниці (genitive singular)
двою́рідних племі́нниць (genitive plural)
двою́рідній племі́нниці (dative singular)
двою́рідним племі́нницям (dative plural)
двою́рідну племі́нницю (accusative singular)
двою́рідних племі́нниць (accusative plural)
двою́рідною племі́нницею (instrumental singular)
двою́рідними племі́нницями (instrumental plural)
двою́рідній племі́нниці (locative singular)
двою́рідних племі́нницях (locative plural)
двою́рідна племі́ннице (singular vocative)
двою́рідні племі́нниці (plural vocative)

uk-ndecl

двою́рідна<+> племі́нниця<pr>

first cousin once removed
first cousin once removed

first cousin once removed (granddaughter of an aunt or uncle)

uk:спорідненість

en-двоюрідна_племінниця-uk-noun-UZRXY2W8


двоюрідний племінник

uk-noun

двою́рідний<+> племі́нник<pr>

двою́рідна племі́нниця

двою́рідний племі́нник • (dvojúridnyj plemínnyk) m pers (genitive двою́рідного племі́нника, nominative plural двою́рідні племі́нники, genitive plural двою́рідних племі́нників, feminine двою́рідна племі́нниця)

двою́рідний племі́нник (canonical)
dvojúridnyj plemínnyk (romanization)
двою́рідного племі́нника (genitive)
двою́рідні племі́нники (nominative plural)
двою́рідних племі́нників (genitive plural)
двою́рідна племі́нниця (feminine)
двою́рідний племі́нник (nominative singular)
двою́рідні племі́нники (nominative plural)
двою́рідного племі́нника (genitive singular)
двою́рідних племі́нників (genitive plural)
двою́рідному племі́нникові (dative singular)
двою́рідному племі́ннику (dative singular)
двою́рідним племі́нникам (dative plural)
двою́рідного племі́нника (accusative singular)
двою́рідних племі́нників (accusative plural)
двою́рідним племі́нником (instrumental singular)
двою́рідними племі́нниками (instrumental plural)
двою́рідному племі́нникові (locative singular)
двою́рідному племі́ннику (locative singular)
двою́ріднім племі́нникові (locative singular)
двою́ріднім племі́ннику (locative singular)
двою́рідних племі́нниках (locative plural)
двою́рідний племі́ннику (singular vocative)
двою́рідні племі́нники (plural vocative)

uk-ndecl

двою́рідний<+> племі́нник<pr>

first cousin once removed (grandson of an aunt or uncle)

uk:спорідненість

en-двоюрідний_племінник-uk-noun-wT4deGfT


індонезієць

uk-noun

індонезі́єць<*.pr>

індонезі́йка

індонезі́єць • (indonezíjecʹ) m pers (genitive індонезі́йця, nominative plural індонезі́йці, genitive plural індонезі́йців, feminine індонезі́йка)

індонезі́єць (canonical)
indonezíjecʹ (romanization)
індонезі́йця (genitive)
індонезі́йці (nominative plural)
індонезі́йців (genitive plural)
індонезі́йка (feminine)
індонезі́єць (nominative singular)
індонезі́йці (nominative plural)
індонезі́йця (genitive singular)
індонезі́йців (genitive plural)
індонезі́йцеві (dative singular)
індонезі́йцю (dative singular)
індонезі́йцям (dative plural)
індонезі́йця (accusative singular)
індонезі́йців (accusative plural)
індонезі́йцем (instrumental singular)
індонезі́йцями (instrumental plural)
індонезі́йцеві (locative singular)
індонезі́йцю (locative singular)
індонезі́йці (locative singular)
індонезі́йцях (locative plural)
індонезі́йцю (singular vocative)
індонезі́йці (plural vocative)

uk-ndecl

індонезі́єць<*.pr>

From Індоне́зія (Indonézija, “Indonesia”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian индонези́ец (indonezíjec), Belarusian інданезі́ец (indanjezíjec).


двоюрідна тітка

uk-noun

двою́рідна<+> ті́тка<c*.pr>

двою́рідний дя́дько

двою́рідна ті́тка • (dvojúridna títka) f pers (genitive двою́рідної ті́тки, nominative plural двою́рідні тітки́, genitive plural двою́рідних тіто́к, masculine двою́рідний дя́дько)

двою́рідна ті́тка (canonical)
dvojúridna títka (romanization)
двою́рідної ті́тки (genitive)
двою́рідні тітки́ (nominative plural)
двою́рідних тіто́к (genitive plural)
двою́рідний дя́дько (masculine)
двою́рідна ті́тка (nominative singular)
двою́рідні тітки́ (nominative plural)
двою́рідної ті́тки (genitive singular)
двою́рідних тіто́к (genitive plural)
двою́рідній ті́тці (dative singular)
двою́рідним тітка́м (dative plural)
двою́рідну ті́тку (accusative singular)
двою́рідних тіто́к (accusative plural)
двою́рідною ті́ткою (instrumental singular)
двою́рідними тітка́ми (instrumental plural)
двою́рідній ті́тці (locative singular)
двою́рідних тітка́х (locative plural)
двою́рідна ті́тко (singular vocative)
двою́рідні тітки́ (plural vocative)

uk-ndecl

двою́рідна<+> ті́тка<c*.pr>

first cousin once removed (first cousin of one's parent, i.e. the daughter of one's great-aunt (grandaunt) or great-uncle (granduncle))

uk:спорідненість


двоюрідний дядько

uk-noun

двою́рідний<+> дя́дько<c.M.pr>

двою́рідна ті́тка

двою́рідний дя́дько • (dvojúridnyj djádʹko) m pers (genitive двою́рідного дя́дька, nominative plural двою́рідні дядьки́, genitive plural двою́рідних дядькі́в, feminine двою́рідна ті́тка)

двою́рідний дя́дько (canonical)
dvojúridnyj djádʹko (romanization)
двою́рідного дя́дька (genitive)
двою́рідні дядьки́ (nominative plural)
двою́рідних дядькі́в (genitive plural)
двою́рідна ті́тка (feminine)
двою́рідний дя́дько (nominative singular)
двою́рідні дядьки́ (nominative plural)
двою́рідного дя́дька (genitive singular)
двою́рідних дядькі́в (genitive plural)
двою́рідному дя́дькові (dative singular)
двою́рідному дя́дьку (dative singular)
двою́рідним дядька́м (dative plural)
двою́рідного дя́дька (accusative singular)
двою́рідних дядькі́в (accusative plural)
двою́рідним дя́дьком (instrumental singular)
двою́рідними дядька́ми (instrumental plural)
двою́рідному дя́дькові (locative singular)
двою́рідному дя́дьку (locative singular)
двою́ріднім дя́дькові (locative singular)
двою́ріднім дя́дьку (locative singular)
двою́рідних дядька́х (locative plural)
двою́рідний дя́дьку (singular vocative)
двою́рідні дядьки́ (plural vocative)

uk-ndecl

двою́рідний<+> дя́дько<c.M.pr>

first cousin once removed (first cousin of one's parent, i.e. the son of one's great-aunt (grandaunt) or great-uncle (granduncle))

uk:спорідненість


двоюрідна баба

uk-noun

двою́рідний дід

двою́рідна ба́ба • (dvojúridna bába) f pers (genitive двою́рідної ба́би, nominative plural двою́рідні баби́, genitive plural двою́рідних ба́б or двою́рідних бабі́в, masculine двою́рідний дід)

двою́рідна ба́ба (canonical)
dvojúridna bába (romanization)
двою́рідної ба́би (genitive)
двою́рідні баби́ (nominative plural)
двою́рідних ба́б (genitive plural)
двою́рідних бабі́в (genitive plural)
двою́рідний дід (masculine)
двою́рідна ба́ба (nominative singular)
двою́рідні баби́ (nominative plural)
двою́рідної ба́би (genitive singular)
двою́рідних ба́б (genitive plural)
двою́рідних бабі́в (genitive plural)
двою́рідній ба́бі (dative singular)
двою́рідним баба́м (dative plural)
двою́рідну ба́бу (accusative singular)
двою́рідних ба́б (accusative plural)
двою́рідних бабі́в (accusative plural)
двою́рідною ба́бою (instrumental singular)
двою́рідними баба́ми (instrumental plural)
двою́рідній ба́бі (locative singular)
двою́рідних баба́х (locative plural)
двою́рідна ба́бо (singular vocative)
двою́рідні баби́ (plural vocative)

great-aunt (also known as grandaunt, grand aunt or grand-aunt)

uk:спорідненість


двоюрідний дід

двою́рідна ба́ба

двою́рідний дід • (dvojúridnyj did) m pers (genitive двою́рідного ді́да, nominative plural двою́рідні діди́, genitive plural двою́рідних діді́в, feminine двою́рідна ба́ба)

двою́рідний дід (canonical)
dvojúridnyj did (romanization)
двою́рідного ді́да (genitive)
двою́рідні діди́ (nominative plural)
двою́рідних діді́в (genitive plural)
двою́рідна ба́ба (feminine)
двою́рідний ді́д (nominative singular)
двою́рідні діди́ (nominative plural)
двою́рідного ді́да (genitive singular)
двою́рідних діді́в (genitive plural)
двою́рідному ді́дові (dative singular)
двою́рідному ді́ду (dative singular)
двою́рідним діда́м (dative plural)
двою́рідного ді́да (accusative singular)
двою́рідних діді́в (accusative plural)
двою́рідним ді́дом (instrumental singular)
двою́рідними діда́ми (instrumental plural)
двою́рідному ді́дові (locative singular)
двою́рідному ді́ді (locative singular)
двою́рідному ді́ду (locative singular)
двою́ріднім ді́дові (locative singular)
двою́ріднім ді́ді (locative singular)
двою́ріднім ді́ду (locative singular)
двою́рідних діда́х (locative plural)
двою́рідний ді́ду (singular vocative)
двою́рідні діди́ (plural vocative)

great-uncle (also known as grand uncle or granduncle)

uk:спорідненість


мачуха

ма́чуха • (máčuxa) f pers (genitive ма́чухи, nominative plural ма́чухи, genitive plural ма́чух, masculine вітчи́м)

ма́чуха (canonical)
máčuxa (romanization)
ма́чухи (genitive)
ма́чухи (nominative plural)
ма́чух (genitive plural)
вітчи́м (masculine)
ма́чуха (nominative singular)
ма́чухи (nominative plural)
ма́чухи (genitive singular)
ма́чух (genitive plural)
ма́чусі (dative singular)
ма́чухам (dative plural)
ма́чуху (accusative singular)
ма́чух (accusative plural)
ма́чухою (instrumental singular)
ма́чухами (instrumental plural)
ма́чусі (locative singular)
ма́чухах (locative plural)
ма́чухо (singular vocative)
ма́чухи (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-мачуха.wav

stepmother (wife of one's biological parent, other than one's biological mother)


падчерка

па́дчерка<pr.*>

па́дчерка • (pádčerka) f pers (genitive па́дчерки, nominative plural па́дчерки, genitive plural па́дчерок, masculine па́синок)

па́дчерка (canonical)
pádčerka (romanization)
па́дчерки (genitive)
па́дчерки (nominative plural)
па́дчерок (genitive plural)
па́синок (masculine)
па́дчерка (nominative singular)
па́дчерки (nominative plural)
па́дчерки (genitive singular)
па́дчерок (genitive plural)
па́дчерці (dative singular)
па́дчеркам (dative plural)
па́дчерку (accusative singular)
па́дчерок (accusative plural)
па́дчеркою (instrumental singular)
па́дчерками (instrumental plural)
па́дчерці (locative singular)
па́дчерках (locative plural)
па́дчерко (singular vocative)
па́дчерки (plural vocative)

uk-ndecl

па́дчерка<pr.*>

stepdaughter (daughter of one's spouse, but not one's own child)


саморобний вибуховий пристрій

uk-noun

саморо́бний<+> вибухо́вий<+> при́стрій<a.io.genju.locju:ji>

саморо́бний вибухо́вий при́стрій • (samoróbnyj vybuxóvyj prýstrij) m inan (genitive саморо́бного вибухо́вого при́строю, nominative plural саморо́бні вибухо́ві при́строї, genitive plural саморо́бних вибухо́вих при́строїв)

саморо́бний вибухо́вий при́стрій (canonical)
samoróbnyj vybuxóvyj prýstrij (romanization)
саморо́бного вибухо́вого при́строю (genitive)
саморо́бні вибухо́ві при́строї (nominative plural)
саморо́бних вибухо́вих при́строїв (genitive plural)
саморо́бний вибухо́вий при́стрій (nominative singular)
саморо́бні вибухо́ві при́строї (nominative plural)
саморо́бного вибухо́вого при́строю (genitive singular)
саморо́бних вибухо́вих при́строїв (genitive plural)
саморо́бному вибухо́вому при́строю (dative singular)
саморо́бному вибухо́вому при́строєві (dative singular)
саморо́бним вибухо́вим при́строям (dative plural)
саморо́бний вибухо́вий при́стрій (accusative singular)
саморо́бні вибухо́ві при́строї (accusative plural)
саморо́бним вибухо́вим при́строєм (instrumental singular)
саморо́бними вибухо́вими при́строями (instrumental plural)
саморо́бному вибухо́вому при́строю (locative singular)
саморо́бному вибухо́вому при́строї (locative singular)
саморо́бному вибухо́вім при́строю (locative singular)
саморо́бному вибухо́вім при́строї (locative singular)
саморо́бнім вибухо́вому при́строю (locative singular)
саморо́бнім вибухо́вому при́строї (locative singular)
саморо́бнім вибухо́вім при́строю (locative singular)
саморо́бнім вибухо́вім при́строї (locative singular)
саморо́бних вибухо́вих при́строях (locative plural)
саморо́бний вибухо́вий при́строю (singular vocative)
саморо́бні вибухо́ві при́строї (plural vocative)

improvised explosive device
improvised explosive device

uk:саморобний вибуховий пристрій

en-саморобний_вибуховий_пристрій-uk-noun-hso46YPO


пасербиця

па́сербиця<pr.*>

па́сербиця • (páserbycja) f pers (genitive па́сербиці, nominative plural па́сербиці, genitive plural па́сербиець, masculine па́синок)

па́сербиця (canonical)
páserbycja (romanization)
па́сербиці (genitive)
па́сербиці (nominative plural)
па́сербиець (genitive plural)
па́синок (masculine)
па́сербиця (nominative singular)
па́сербиці (nominative plural)
па́сербиці (genitive singular)
па́сербиець (genitive plural)
па́сербиці (dative singular)
па́сербицям (dative plural)
па́сербицю (accusative singular)
па́сербиець (accusative plural)
па́сербицею (instrumental singular)
па́сербицями (instrumental plural)
па́сербиці (locative singular)
па́сербицях (locative plural)
па́сербице (singular vocative)
па́сербиці (plural vocative)

uk-ndecl

па́сербиця<pr.*>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-пасербиця.wav


човняр

uk-noun

човня́р • (čovnjár) m pers (genitive човняра́, nominative plural човнярі́, genitive plural човнярі́в, feminine човня́рка)

човня́р (canonical)
čovnjár (romanization)
човняра́ (genitive)
човнярі́ (nominative plural)
човнярі́в (genitive plural)
човня́рка (feminine)
човня́р (nominative singular)
човнярі́ (nominative plural)
човняра́ (genitive singular)
човнярі́в (genitive plural)
човняре́ві (dative singular)
човняру́ (dative singular)
човняра́м (dative plural)
човняра́ (accusative singular)
човнярі́в (accusative plural)
човняре́м (instrumental singular)
човняра́ми (instrumental plural)
човняре́ві (locative singular)
човнярі́ (locative singular)
човняра́х (locative plural)
човня́ре (singular vocative)
човнярі́ (plural vocative)

From чо́вен (čóven, “boat”) + -я́р (-jár).

boatman, boatsman, boater, waterman (man in charge of a small boat)


весляр

весля́р • (vesljár) m pers (genitive весляра́, nominative plural веслярі́, genitive plural веслярі́в)

весля́р (canonical)
vesljár (romanization)
весляра́ (genitive)
веслярі́ (nominative plural)
веслярі́в (genitive plural)
весля́р (nominative singular)
веслярі́ (nominative plural)
весляра́ (genitive singular)
веслярі́в (genitive plural)
весляре́ві (dative singular)
весляру́ (dative singular)
весляра́м (dative plural)
весляра́ (accusative singular)
веслярі́в (accusative plural)
весляре́м (instrumental singular)
весляра́ми (instrumental plural)
весляре́ві (locative singular)
веслярі́ (locative singular)
весляра́х (locative plural)
весля́ре (singular vocative)
веслярі́ (plural vocative)

From весло́ (vesló, “oar”) + -я́р (-jár). Compare Belarusian вясля́р (vjasljár), Polish wioślarz.


лють

лють • (ljutʹ) f inan (genitive лю́ті, uncountable)

ljutʹ (romanization)
лю́ті (genitive)
лють (nominative singular)
лю́ті (genitive singular)
лю́ті (dative singular)
лють (accusative singular)
лю́ттю (instrumental singular)
лю́ті (locative singular)
лю́те (singular vocative)

Possibly a deadjectival of лю́тий (ljútyj), from Proto-Slavic *ľutъ.


скорбота

скорбо́та • (skorbóta) f inan (genitive скорбо́ти, nominative plural скорбо́ти, genitive plural скорбо́т)

скорбо́та (canonical)
skorbóta (romanization)
скорбо́ти (genitive)
скорбо́ти (nominative plural)
скорбо́т (genitive plural)
скорбо́та (nominative singular)
скорбо́ти (nominative plural)
скорбо́ти (genitive singular)
скорбо́т (genitive plural)
скорбо́ті (dative singular)
скорбо́там (dative plural)
скорбо́ту (accusative singular)
скорбо́ти (accusative plural)
скорбо́тою (instrumental singular)
скорбо́тами (instrumental plural)
скорбо́ті (locative singular)
скорбо́тах (locative plural)
скорбо́то (singular vocative)
скорбо́ти (plural vocative)

Uk-скорбота.ogg

(countable) sorrow, affliction (instance or cause of deep sadness)


пивниця

пивни́ця • (pyvnýcja) f inan (genitive пивни́ці, nominative plural пивни́ці, genitive plural пивни́ць)

пивни́ця (canonical)
pyvnýcja (romanization)
пивни́ці (genitive)
пивни́ці (nominative plural)
пивни́ць (genitive plural)
пивни́ця (nominative singular)
пивни́ці (nominative plural)
пивни́ці (genitive singular)
пивни́ць (genitive plural)
пивни́ці (dative singular)
пивни́цям (dative plural)
пивни́цю (accusative singular)
пивни́ці (accusative plural)
пивни́цею (instrumental singular)
пивни́цями (instrumental plural)
пивни́ці (locative singular)
пивни́цях (locative plural)
пивни́це (singular vocative)
пивни́ці (plural vocative)

Inherited from Proto-Slavic *pivьnica. By surface analysis, пи́во (pývo) + -ни́ця (-nýcja).

surf

beer cellar (cellar in which beer is kept)


вітчим

uk-noun

вітчи́м • (vitčým) m pers (genitive вітчи́ма, nominative plural вітчи́ми, genitive plural вітчи́мів, feminine ма́чуха)

вітчи́м (canonical)
vitčým (romanization)
вітчи́ма (genitive)
вітчи́ми (nominative plural)
вітчи́мів (genitive plural)
ма́чуха (feminine)
вітчи́м (nominative singular)
вітчи́ми (nominative plural)
вітчи́ма (genitive singular)
вітчи́мів (genitive plural)
вітчи́мові (dative singular)
вітчи́му (dative singular)
вітчи́мам (dative plural)
вітчи́ма (accusative singular)
вітчи́мів (accusative plural)
вітчи́мом (instrumental singular)
вітчи́мами (instrumental plural)
вітчи́мові (locative singular)
вітчи́мі (locative singular)
вітчи́мах (locative plural)
вітчи́ме (singular vocative)
вітчи́ми (plural vocative)

[ʋʲiˈt͡ʃːɪm]

Inherited from Old East Slavic о́тьчимъ (ótĭčimŭ), from Proto-Slavic *òtьčimъ.

stepfather (husband of one's biological parent, other than one's biological father)


сумний

uk-adj

сумни́й • (sumnýj) (comparative сумні́ший, adverb су́мно)

сумни́й (canonical)
sumnýj (romanization)
сумні́ший (comparative)
су́мно (adverb)
сумни́й (masculine nominative)
сумне́ (neuter nominative)
сумна́ (feminine nominative)
сумні́ (nominative plural)
сумно́го (genitive masculine neuter)
сумно́ї (feminine genitive)
сумни́х (genitive plural)
сумно́му (dative masculine neuter)
сумні́й (dative feminine)
сумни́м (dative plural)
сумно́го (accusative animate masculine)
сумне́ (accusative neuter)
сумну́ (accusative feminine)
сумни́х (accusative animate plural)
сумни́й (accusative inanimate masculine)
сумні́ (accusative inanimate plural)
сумни́м (instrumental masculine neuter)
сумно́ю (feminine instrumental)
сумни́ми (instrumental plural)
сумно́му (locative masculine neuter)
сумні́м (locative masculine neuter)
сумні́й (feminine locative)
сумни́х (locative plural)


смуток

uk-noun

сму́ток • (smútok) m inan (genitive сму́тку, nominative plural сму́тки, genitive plural сму́тків)

сму́ток (canonical)
smútok (romanization)
сму́тку (genitive)
сму́тки (nominative plural)
сму́тків (genitive plural)
сму́ток (nominative singular)
сму́тки (nominative plural)
сму́тку (genitive singular)
сму́тків (genitive plural)
сму́ткові (dative singular)
сму́тку (dative singular)
сму́ткам (dative plural)
сму́ток (accusative singular)
сму́тки (accusative plural)
сму́тком (instrumental singular)
сму́тками (instrumental plural)
сму́тку (locative singular)
сму́тках (locative plural)
сму́тку (singular vocative)
сму́тки (plural vocative)

(countable) sorrow (instance or cause of unhappiness)


єрь

єр • (jer) f inan (genitive є́рі, nominative plural є́рі, genitive plural є́рей)

єр (canonical)
jer (romanization)
є́рі (genitive)
є́рі (nominative plural)
є́рей (genitive plural)
єр (nominative singular)
є́рі (nominative plural)
є́рі (genitive singular)
є́рей (genitive plural)
є́рі (dative singular)
є́рям (dative plural)
єр (accusative singular)
є́рі (accusative plural)
є́р'ю (instrumental singular)
є́рями (instrumental plural)
є́рі (locative singular)
є́рях (locative plural)
є́ре (singular vocative)
є́рі (plural vocative)

Borrowed from Old Church Slavonic ѥрь (jerĭ).

bor+

мягки́й знак
мягкий знак#Ukrainian

(obsolete) letter "ь", now called мягки́й знак (mjahkýj znak)


апокаліпсис

uk-noun

((апока́ліпсис<>,апока́ліпсис<genu>))

апокаліпси́чний

апока́ліпсис • (apokálipsys) m inan (genitive апока́ліпсиса or апока́ліпсису, nominative plural апока́ліпсиси, genitive plural апока́ліпсисів, relational adjective апокаліпси́чний)

апока́ліпсис (canonical)
apokálipsys (romanization)
апока́ліпсиса (genitive)
апока́ліпсису (genitive)
апока́ліпсиси (nominative plural)
апока́ліпсисів (genitive plural)
апокаліпси́чний (adjective relational)
апока́ліпсис (nominative singular)
апока́ліпсиси (nominative plural)
апока́ліпсиса (genitive singular)
апока́ліпсису (genitive singular)
апока́ліпсисів (genitive plural)
апока́ліпсисові (dative singular)
апока́ліпсису (dative singular)
апока́ліпсисам (dative plural)
апока́ліпсис (accusative singular)
апока́ліпсиси (accusative plural)
апока́ліпсисом (instrumental singular)
апока́ліпсисами (instrumental plural)
апока́ліпсисі (locative singular)
апока́ліпсисах (locative plural)
апока́ліпсисе (singular vocative)
апока́ліпсиси (plural vocative)

uk-ndecl

((апока́ліпсис<>,апока́ліпсис<genu>))

Borrowed from Ancient Greek ἀποκάλυψις (apokálupsis). Compare Russian апока́липсис (apokálipsis), Belarusian апака́ліпсіс (apakálipsis).

cog

апока́липсис

апака́ліпсіс

uk:Об'явлення Івана Богослова

(biblical, capitalized) Apocalypse, Apocalypse of John, Book of Revelation, Revelation (last book of the Bible, composed of twenty-two chapters, which narrates the end of times)


іранець

uk-noun

іра́нець<*.pr>

іра́нець • (iránecʹ) m pers (genitive іра́нця, nominative plural іра́нці, genitive plural іра́нців, feminine іра́нка)

іра́нець (canonical)
iránecʹ (romanization)
іра́нця (genitive)
іра́нці (nominative plural)
іра́нців (genitive plural)
іра́нка (feminine)
іра́нець (nominative singular)
іра́нці (nominative plural)
іра́нця (genitive singular)
іра́нців (genitive plural)
іра́нцеві (dative singular)
іра́нцю (dative singular)
іра́нцям (dative plural)
іра́нця (accusative singular)
іра́нців (accusative plural)
іра́нцем (instrumental singular)
іра́нцями (instrumental plural)
іра́нцеві (locative singular)
іра́нцю (locative singular)
іра́нці (locative singular)
іра́нцях (locative plural)
іра́нцю (singular vocative)
іра́нці (plural vocative)

uk-ndecl

іра́нець<*.pr>


дурко

uk-noun

дурко́<M.pr>

дурко́ • (durkó) m pers (genitive дурка́, nominative plural дурки́, genitive plural дуркі́в)

дурко́ (canonical)
durkó (romanization)
дурка́ (genitive)
дурки́ (nominative plural)
дуркі́в (genitive plural)
дурко́ (nominative singular)
дурки́ (nominative plural)
дурка́ (genitive singular)
дуркі́в (genitive plural)
дурко́ві (dative singular)
дурку́ (dative singular)
дурка́м (dative plural)
дурка́ (accusative singular)
дуркі́в (accusative plural)
дурко́м (instrumental singular)
дурка́ми (instrumental plural)
дурко́ві (locative singular)
дурку́ (locative singular)
дурка́х (locative plural)
дурку́ (singular vocative)
дурки́ (plural vocative)

uk-ndecl

дурко́<M.pr>

(colloquial) fool, idiot, imbecile (person with poor judgement or little intelligence)


іранка

uk-noun

іра́нка<*.pr>

іра́нка • (iránka) f pers (genitive іра́нки, nominative plural іра́нки, genitive plural іра́нок, masculine іра́нець)

іра́нка (canonical)
iránka (romanization)
іра́нки (genitive)
іра́нки (nominative plural)
іра́нок (genitive plural)
іра́нець (masculine)
іра́нка (nominative singular)
іра́нки (nominative plural)
іра́нки (genitive singular)
іра́нок (genitive plural)
іра́нці (dative singular)
іра́нкам (dative plural)
іра́нку (accusative singular)
іра́нок (accusative plural)
іра́нкою (instrumental singular)
іра́нками (instrumental plural)
іра́нці (locative singular)
іра́нках (locative plural)
іра́нко (singular vocative)
іра́нки (plural vocative)

uk-ndecl

іра́нка<*.pr>


ядерка

uk-noun

я́дерка • (jáderka) f inan (genitive я́дерки, nominative plural я́дерки, genitive plural я́дерок)

я́дерка (canonical)
jáderka (romanization)
я́дерки (genitive)
я́дерки (nominative plural)
я́дерок (genitive plural)
я́дерка (nominative singular)
я́дерки (nominative plural)
я́дерки (genitive singular)
я́дерок (genitive plural)
я́дерці (dative singular)
я́деркам (dative plural)
я́дерку (accusative singular)
я́дерки (accusative plural)
я́деркою (instrumental singular)
я́дерками (instrumental plural)
я́дерці (locative singular)
я́дерках (locative plural)
я́дерко (singular vocative)
я́дерки (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-ядерка.wav


андрогінія

андрогі́нія<sg>

андрогі́нія • (androhínija) f inan (genitive андрогі́нії, uncountable)

андрогі́нія (canonical)
androhínija (romanization)
андрогі́нії (genitive)
андрогі́нія (nominative singular)
андрогі́нії (genitive singular)
андрогі́нії (dative singular)
андрогі́нію (accusative singular)
андрогі́нією (instrumental singular)
андрогі́нії (locative singular)
андрогі́ніє (singular vocative)

uk-ndecl

андрогі́нія<sg>


енергодарець

uk-noun

енергода́рець<pr.*>

енергода́рка

енергода́рець • (enerhodárecʹ) m pers (genitive енергода́рця, nominative plural енергода́рці, genitive plural енергода́рців, feminine енергода́рка)

енергода́рець (canonical)
enerhodárecʹ (romanization)
енергода́рця (genitive)
енергода́рці (nominative plural)
енергода́рців (genitive plural)
енергода́рка (feminine)
енергода́рець (nominative singular)
енергода́рці (nominative plural)
енергода́рця (genitive singular)
енергода́рців (genitive plural)
енергода́рцеві (dative singular)
енергода́рцю (dative singular)
енергода́рцям (dative plural)
енергода́рця (accusative singular)
енергода́рців (accusative plural)
енергода́рцем (instrumental singular)
енергода́рцями (instrumental plural)
енергода́рцеві (locative singular)
енергода́рцю (locative singular)
енергода́рці (locative singular)
енергода́рцях (locative plural)
енергода́рцю (singular vocative)
енергода́рці (plural vocative)

uk-ndecl

енергода́рець<pr.*>

From Енергода́р (Enerhodár) + -ець (-ecʹ).


упир

uk-noun

упи́р • (upýr) m pers (genitive упиря́, nominative plural упирі́, genitive plural упирі́в, feminine упири́ця)

упи́р (canonical)
upýr (romanization)
упиря́ (genitive)
упирі́ (nominative plural)
упирі́в (genitive plural)
упири́ця (feminine)
упи́р (nominative singular)
упирі́ (nominative plural)
упиря́ (genitive singular)
упирі́в (genitive plural)
упире́ві (dative singular)
упирю́ (dative singular)
упиря́м (dative plural)
упиря́ (accusative singular)
упирі́в (accusative plural)
упире́м (instrumental singular)
упиря́ми (instrumental plural)
упире́ві (locative singular)
упирю́ (locative singular)
упирі́ (locative singular)
упиря́х (locative plural)
упи́рю (singular vocative)
упирі́ (plural vocative)

Inherited from Proto-Slavic *ǫpyrь. Doublet of вампі́р (vampír).

(figuratively) a cruel person, a bloodsucker, a villain


курага

курага́ • (kurahá) f inan (genitive кураги́, uncountable)

курага́ (canonical)
kurahá (romanization)
кураги́ (genitive)
курага́ (nominative singular)
кураги́ (genitive singular)
куразі́ (dative singular)
курагу́ (accusative singular)
кураго́ю (instrumental singular)
куразі́ (locative singular)
кура́го (singular vocative)

Through Russian курага́ (kuragá), from Kumyk


бісексуалізм

бісексуалі́зм<sg>

бісексуалі́зм • (biseksualízm) m inan (genitive бісексуалі́зму, uncountable)

бісексуалі́зм (canonical)
biseksualízm (romanization)
бісексуалі́зму (genitive)
бісексуалі́зм (nominative singular)
бісексуалі́зму (genitive singular)
бісексуалі́змові (dative singular)
бісексуалі́зму (dative singular)
бісексуалі́зм (accusative singular)
бісексуалі́змом (instrumental singular)
бісексуалі́зму (locative singular)
бісексуалі́змі (locative singular)
бісексуалі́зме (singular vocative)

uk-ndecl

бісексуалі́зм<sg>

uk:бісексуалізм


людожер

uk-noun

людоже́р<pr>

людоже́рський

людоже́р • (ljudožér) m pers (genitive людоже́ра, nominative plural людоже́ри, genitive plural людоже́рів, feminine людоже́рка, relational adjective людоже́рський or людоже́рний)

людоже́р (canonical)
ljudožér (romanization)
людоже́ра (genitive)
людоже́ри (nominative plural)
людоже́рів (genitive plural)
людоже́рка (feminine)
людоже́рський (adjective relational)
людоже́рний (adjective relational)
людоже́р (nominative singular)
людоже́ри (nominative plural)
людоже́ра (genitive singular)
людоже́рів (genitive plural)
людоже́рові (dative singular)
людоже́ру (dative singular)
людоже́рам (dative plural)
людоже́ра (accusative singular)
людоже́рів (accusative plural)
людоже́ром (instrumental singular)
людоже́рами (instrumental plural)
людоже́рові (locative singular)
людоже́рі (locative singular)
людоже́рах (locative plural)
людоже́ре (singular vocative)
людоже́ри (plural vocative)

uk-ndecl

людоже́р<pr>

From люд (ljud) + -о- (-o-) + -же́р (-žér). Compare Polish ludożerca.


спічрайтер

uk-noun

спічра́йтер<pr>

спічра́йтер • (spičrájter) m pers (genitive спічра́йтера, nominative plural спічра́йтери, genitive plural спічра́йтерів)

спічра́йтер (canonical)
spičrájter (romanization)
спічра́йтера (genitive)
спічра́йтери (nominative plural)
спічра́йтерів (genitive plural)
спічра́йтер (nominative singular)
спічра́йтери (nominative plural)
спічра́йтера (genitive singular)
спічра́йтерів (genitive plural)
спічра́йтерові (dative singular)
спічра́йтеру (dative singular)
спічра́йтерам (dative plural)
спічра́йтера (accusative singular)
спічра́йтерів (accusative plural)
спічра́йтером (instrumental singular)
спічра́йтерами (instrumental plural)
спічра́йтерові (locative singular)
спічра́йтері (locative singular)
спічра́йтерах (locative plural)
спічра́йтере (singular vocative)
спічра́йтери (plural vocative)

uk-ndecl

спічра́йтер<pr>

Borrowed from English speechwriter. Compare Russian спичра́йтер (spičrájter).

speechwriter (someone who writes speeches for others, especially as a profession)


новобранець

uk-noun

новобра́нець<*.pr>

новобра́нець • (novobránecʹ) m pers (genitive новобра́нця, nominative plural новобра́нці, genitive plural новобра́нців)

новобра́нець (canonical)
novobránecʹ (romanization)
новобра́нця (genitive)
новобра́нці (nominative plural)
новобра́нців (genitive plural)
новобра́нець (nominative singular)
новобра́нці (nominative plural)
новобра́нця (genitive singular)
новобра́нців (genitive plural)
новобра́нцеві (dative singular)
новобра́нцю (dative singular)
новобра́нцям (dative plural)
новобра́нця (accusative singular)
новобра́нців (accusative plural)
новобра́нцем (instrumental singular)
новобра́нцями (instrumental plural)
новобра́нцеві (locative singular)
новобра́нцю (locative singular)
новобра́нці (locative singular)
новобра́нцях (locative plural)
новобра́нцю (singular vocative)
новобра́нці (plural vocative)

uk-ndecl

новобра́нець<*.pr>

From ново- (novo-) + бра́ти (bráty) + бра́н- (brán-). Compare Russian новобра́нец (novobránec), Belarusian навабра́нец (navabránjec).

af

(military) enlistee, inductee, new recruit, recruit, rookie (one who has recently been called up to military service)


призовник

uk-noun

((призовни́к<pr>,призо́вник<pr>))

призовни́цький

призо́вницький

призовни́к or призо́вник • (pryzovnýk or pryzóvnyk) m pers (genitive призовни́ка or призо́вника, nominative plural призовни́ки or призо́вники, genitive plural призовни́ків or призо́вників, relational adjective призовни́цький or призо́вницький)

призовни́к (canonical)
призо́вник (canonical)
pryzovnýk (romanization)
pryzóvnyk (romanization)
призовни́ка (genitive)
призо́вника (genitive)
призовни́ки (nominative plural)
призо́вники (nominative plural)
призовни́ків (genitive plural)
призо́вників (genitive plural)
призовни́цький (adjective relational)
призо́вницький (adjective relational)
призовни́к (nominative singular)
призо́вник (nominative singular)
призовни́ки (nominative plural)
призо́вники (nominative plural)
призовни́ка (genitive singular)
призо́вника (genitive singular)
призовни́ків (genitive plural)
призо́вників (genitive plural)
призовни́кові (dative singular)
призовни́ку (dative singular)
призо́вникові (dative singular)
призо́внику (dative singular)
призовни́кам (dative plural)
призо́вникам (dative plural)
призовни́ка (accusative singular)
призо́вника (accusative singular)
призовни́ків (accusative plural)
призо́вників (accusative plural)
призовни́ком (instrumental singular)
призо́вником (instrumental singular)
призовни́ками (instrumental plural)
призо́вниками (instrumental plural)
призовни́кові (locative singular)
призовни́ку (locative singular)
призо́вникові (locative singular)
призо́внику (locative singular)
призовни́ках (locative plural)
призо́вниках (locative plural)
призовни́ку (singular vocative)
призо́внику (singular vocative)
призовни́ки (plural vocative)
призо́вники (plural vocative)

uk-ndecl

((призовни́к<pr>,призо́вник<pr>))

From при́зов (prýzov) + -ник (-nyk). Compare Russian призывни́к (prizyvník), Belarusian прызыўні́к (pryzyŭník).

(military) conscript, draftee, enlistee, inductee, recruit (one who is compulsorily enrolled into military service)


Енеїда

uk-proper noun

Енеї́да • (Enejída) f inan (genitive Енеї́ди, nominative plural Енеї́ди, genitive plural Енеї́д)

Енеї́да (canonical)
Enejída (romanization)
Енеї́ди (genitive)
Енеї́ди (nominative plural)
Енеї́д (genitive plural)
Енеї́да (nominative singular)
Енеї́ди (nominative plural)
Енеї́ди (genitive singular)
Енеї́д (genitive plural)
Енеї́ді (dative singular)
Енеї́дам (dative plural)
Енеї́ду (accusative singular)
Енеї́ди (accusative plural)
Енеї́дою (instrumental singular)
Енеї́дами (instrumental plural)
Енеї́ді (locative singular)
Енеї́дах (locative plural)
Енеї́до (singular vocative)
Енеї́ди (plural vocative)

uk:Енеїда (значення)

Eneida (A Ukrainian burlesque poem, parody of Virgil's Aeneid, written in vernacular Ukrainian by Ivan Kotliarevsky in the 18th-19th centuries C.E.)


ряжанка

uk-noun

ря́жанка • (rjážanka) f inan (genitive ря́жанки, nominative plural ря́жанки, genitive plural ря́жанок)

ря́жанка (canonical)
rjážanka (romanization)
ря́жанки (genitive)
ря́жанки (nominative plural)
ря́жанок (genitive plural)
ря́жанка (nominative singular)
ря́жанки (nominative plural)
ря́жанки (genitive singular)
ря́жанок (genitive plural)
ря́жанці (dative singular)
ря́жанкам (dative plural)
ря́жанку (accusative singular)
ря́жанки (accusative plural)
ря́жанкою (instrumental singular)
ря́жанками (instrumental plural)
ря́жанці (locative singular)
ря́жанках (locative plural)
ря́жанко (singular vocative)
ря́жанки (plural vocative)

ryazhanka, ryazhenka (fermented baked milk)


командарм

команда́рм<pr>

команда́рм • (komandárm) m pers (genitive команда́рма, nominative plural команда́рми, genitive plural команда́рмів)

команда́рм (canonical)
komandárm (romanization)
команда́рма (genitive)
команда́рми (nominative plural)
команда́рмів (genitive plural)
команда́рм (nominative singular)
команда́рми (nominative plural)
команда́рма (genitive singular)
команда́рмів (genitive plural)
команда́рмові (dative singular)
команда́рму (dative singular)
команда́рмам (dative plural)
команда́рма (accusative singular)
команда́рмів (accusative plural)
команда́рмом (instrumental singular)
команда́рмами (instrumental plural)
команда́рмові (locative singular)
команда́рмі (locative singular)
команда́рмах (locative plural)
команда́рме (singular vocative)
команда́рми (plural vocative)

uk-ndecl

команда́рм<pr>

Acronym of кома́ндувач а́рмії (kománduvač ármiji).

acronym

кома́ндувач а́рмії


асексуал

uk-noun

асексуа́л<pr>

асексуа́л • (aseksuál) m pers (genitive асексуа́ла, nominative plural асексуа́ли, genitive plural асексуа́лів)

асексуа́л (canonical)
aseksuál (romanization)
асексуа́ла (genitive)
асексуа́ли (nominative plural)
асексуа́лів (genitive plural)
асексуа́л (nominative singular)
асексуа́ли (nominative plural)
асексуа́ла (genitive singular)
асексуа́лів (genitive plural)
асексуа́лові (dative singular)
асексуа́лу (dative singular)
асексуа́лам (dative plural)
асексуа́ла (accusative singular)
асексуа́лів (accusative plural)
асексуа́лом (instrumental singular)
асексуа́лами (instrumental plural)
асексуа́лові (locative singular)
асексуа́лі (locative singular)
асексуа́лах (locative plural)
асексуа́ле (singular vocative)
асексуа́ли (plural vocative)

uk-ndecl

асексуа́л<pr>


кочівник

uk-noun

кочівни́к<b.pr>

кочівни́цький

кочівни́к • (kočivnýk) m pers (genitive кочівника́, nominative plural кочівники́, genitive plural кочівникі́в, feminine кочівни́ця, relational adjective кочівни́цький)

кочівни́к (canonical)
kočivnýk (romanization)
кочівника́ (genitive)
кочівники́ (nominative plural)
кочівникі́в (genitive plural)
кочівни́ця (feminine)
кочівни́цький (adjective relational)
кочівни́к (nominative singular)
кочівники́ (nominative plural)
кочівника́ (genitive singular)
кочівникі́в (genitive plural)
кочівнико́ві (dative singular)
кочівнику́ (dative singular)
кочівника́м (dative plural)
кочівника́ (accusative singular)
кочівникі́в (accusative plural)
кочівнико́м (instrumental singular)
кочівника́ми (instrumental plural)
кочівнико́ві (locative singular)
кочівнику́ (locative singular)
кочівника́х (locative plural)
кочівнику́ (singular vocative)
кочівники́ (plural vocative)

uk-ndecl

кочівни́к<b.pr>

From кочува́ти (kočuváty) + -ник (-nyk). Compare Russian коче́вник (kočévnik), Belarusian качэ́ўнік (kačéŭnik), Polish koczownik.


донеччанин

uk-noun

донечча́нин<in.pr>

донечча́нин • (doneččányn) m pers (genitive донечча́нина, nominative plural донечча́ни, genitive plural донечча́н, feminine донечча́нка)

донечча́нин (canonical)
doneččányn (romanization)
донечча́нина (genitive)
донечча́ни (nominative plural)
донечча́н (genitive plural)
донечча́нка (feminine)
донечча́нин (nominative singular)
донечча́ни (nominative plural)
донечча́нина (genitive singular)
донечча́н (genitive plural)
донечча́нинові (dative singular)
донечча́нину (dative singular)
донечча́нам (dative plural)
донечча́нина (accusative singular)
донечча́н (accusative plural)
донечча́нином (instrumental singular)
донечча́нами (instrumental plural)
донечча́нинові (locative singular)
донечча́нині (locative singular)
донечча́нах (locative plural)
донечча́нине (singular vocative)
донечча́ни (plural vocative)

uk-ndecl

донечча́нин<in.pr>

af

Доне́цьк (Donécʹk) + -я́нин (-jányn)


марокканець

uk-noun

марокка́нець<*.pr>

марокка́нець • (marokkánecʹ) m pers (genitive марокка́нця, nominative plural марокка́нці, genitive plural марокка́нців, feminine марокка́нка)

марокка́нець (canonical)
marokkánecʹ (romanization)
марокка́нця (genitive)
марокка́нці (nominative plural)
марокка́нців (genitive plural)
марокка́нка (feminine)
марокка́нець (nominative singular)
марокка́нці (nominative plural)
марокка́нця (genitive singular)
марокка́нців (genitive plural)
марокка́нцеві (dative singular)
марокка́нцю (dative singular)
марокка́нцям (dative plural)
марокка́нця (accusative singular)
марокка́нців (accusative plural)
марокка́нцем (instrumental singular)
марокка́нцями (instrumental plural)
марокка́нцеві (locative singular)
марокка́нцю (locative singular)
марокка́нці (locative singular)
марокка́нцях (locative plural)
марокка́нцю (singular vocative)
марокка́нці (plural vocative)

uk-ndecl

марокка́нець<*.pr>


британець

uk-noun

брита́нець<*.pr>

брита́нець • (brytánecʹ) m pers (genitive брита́нця, nominative plural брита́нці, genitive plural брита́нців, feminine брита́нка)

брита́нець (canonical)
brytánecʹ (romanization)
брита́нця (genitive)
брита́нці (nominative plural)
брита́нців (genitive plural)
брита́нка (feminine)
брита́нець (nominative singular)
брита́нці (nominative plural)
брита́нця (genitive singular)
брита́нців (genitive plural)
брита́нцеві (dative singular)
брита́нцю (dative singular)
брита́нцям (dative plural)
брита́нця (accusative singular)
брита́нців (accusative plural)
брита́нцем (instrumental singular)
брита́нцями (instrumental plural)
брита́нцеві (locative singular)
брита́нцю (locative singular)
брита́нці (locative singular)
брита́нцях (locative plural)
брита́нцю (singular vocative)
брита́нці (plural vocative)

uk-ndecl

брита́нець<*.pr>


ляпас

uk-noun

ля́пас • (ljápas) m inan (genitive ля́паса, nominative plural ля́паси, genitive plural ля́пасів)

ля́пас (canonical)
ljápas (romanization)
ля́паса (genitive)
ля́паси (nominative plural)
ля́пасів (genitive plural)
ля́пас (nominative singular)
ля́паси (nominative plural)
ля́паса (genitive singular)
ля́пасів (genitive plural)
ля́пасові (dative singular)
ля́пасу (dative singular)
ля́пасам (dative plural)
ля́пас (accusative singular)
ля́паси (accusative plural)
ля́пасом (instrumental singular)
ля́пасами (instrumental plural)
ля́пасі (locative singular)
ля́пасах (locative plural)
ля́пасе (singular vocative)
ля́паси (plural vocative)

да́ти ля́паса кому́ (literally or figuratively)

to give somebody a slap, to give somebody a slap in the face

(colloquial) slap (blow with the open hand, especially on the cheeks or neck)


багнет

багне́т • (bahnét) m inan (genitive багне́та, nominative plural багне́ти, genitive plural багне́тів, relational adjective багне́тний)

багне́т (canonical)
bahnét (romanization)
багне́та (genitive)
багне́ти (nominative plural)
багне́тів (genitive plural)
багне́тний (adjective relational)
багне́т (nominative singular)
багне́ти (nominative plural)
багне́та (genitive singular)
багне́тів (genitive plural)
багне́тові (dative singular)
багне́ту (dative singular)
багне́там (dative plural)
багне́т (accusative singular)
багне́ти (accusative plural)
багне́том (instrumental singular)
багне́тами (instrumental plural)
багне́ті (locative singular)
багне́тах (locative plural)
багне́те (singular vocative)
багне́ти (plural vocative)

Borrowed from Polish bagnet, from French baïonnette.


множник

множнико́вий

мно́жник • (mnóžnyk) m inan (genitive множника́, nominative plural множники́, genitive plural множникі́в, feminine мно́жниця, relational adjective множнико́вий, diminutive множничо́к)

мно́жник (canonical)
mnóžnyk (romanization)
множника́ (genitive)
множники́ (nominative plural)
множникі́в (genitive plural)
мно́жниця (feminine)
множнико́вий (adjective relational)
множничо́к (diminutive)
мно́жник (nominative singular)
множники́ (nominative plural)
множника́ (genitive singular)
множникі́в (genitive plural)
множнико́ві (dative singular)
множнику́ (dative singular)
множника́м (dative plural)
мно́жник (accusative singular)
множники́ (accusative plural)
множнико́м (instrumental singular)
множника́ми (instrumental plural)
множнику́ (locative singular)
множника́х (locative plural)
множнику́ (singular vocative)
множники́ (plural vocative)


лящ

лящ • (ljašč) m animal (genitive ляща́, nominative plural лящі́, genitive plural лящі́в)

ljašč (romanization)
ляща́ (genitive)
лящі́ (nominative plural)
лящі́в (genitive plural)
лящ (nominative singular)
лящі́ (nominative plural)
ляща́ (genitive singular)
лящі́в (genitive plural)
ляще́ві (dative singular)
лящу́ (dative singular)
ляща́м (dative plural)
ляща́ (accusative singular)
лящі́ (accusative plural)
лящі́в (accusative plural)
ляще́м (instrumental singular)
ляща́ми (instrumental plural)
ляще́ві (locative singular)
лящу́ (locative singular)
лящі́ (locative singular)
ляща́х (locative plural)
ля́щу (singular vocative)
лящі́ (plural vocative)

Inherited from Proto-Slavic *leščь, from *leskati, *leščati, ultimately onomatopoeic. Compare Russian лещ (lešč), Belarusian лешч (lješč), Polish leszcz.

Abramis brama
Abramis brama#Translingual

bream, carp bream, common bream (fish of the species Abramis brama, considered the only member of the genus Abramis)


порушник

пору́шник<pr>

пору́шник • (porúšnyk) m pers (genitive пору́шника, nominative plural пору́шники, genitive plural пору́шників, feminine пору́шниця)

пору́шник (canonical)
porúšnyk (romanization)
пору́шника (genitive)
пору́шники (nominative plural)
пору́шників (genitive plural)
пору́шниця (feminine)
пору́шник (nominative singular)
пору́шники (nominative plural)
пору́шника (genitive singular)
пору́шників (genitive plural)
пору́шникові (dative singular)
пору́шнику (dative singular)
пору́шникам (dative plural)
пору́шника (accusative singular)
пору́шників (accusative plural)
пору́шником (instrumental singular)
пору́шниками (instrumental plural)
пору́шникові (locative singular)
пору́шнику (locative singular)
пору́шниках (locative plural)
пору́шнику (singular vocative)
пору́шники (plural vocative)

uk-ndecl

пору́шник<pr>

Uk-порушник.ogg

From пору́шити (porúšyty) + -ник (-nyk).

пору́шник спо́кою

troublemaker (literally, “disturber of the peace”)

пору́шник зако́ну

lawbreaker (literally, “breaker of the law”)

disturber, infringer, perpetrator, transgressor, violator


бунтівник

uk-noun

бунтівни́к<b.pr>

бунтівни́цький

бунтівни́чий

бунтівни́к • (buntivnýk) m pers (genitive бунтівника́, nominative plural бунтівники́, genitive plural бунтівникі́в, feminine бунтівни́ця, relational adjective бунтівни́цький or бунтівни́чий)

бунтівни́к (canonical)
buntivnýk (romanization)
бунтівника́ (genitive)
бунтівники́ (nominative plural)
бунтівникі́в (genitive plural)
бунтівни́ця (feminine)
бунтівни́цький (adjective relational)
бунтівни́чий (adjective relational)
бунтівни́к (nominative singular)
бунтівники́ (nominative plural)
бунтівника́ (genitive singular)
бунтівникі́в (genitive plural)
бунтівнико́ві (dative singular)
бунтівнику́ (dative singular)
бунтівника́м (dative plural)
бунтівника́ (accusative singular)
бунтівникі́в (accusative plural)
бунтівнико́м (instrumental singular)
бунтівника́ми (instrumental plural)
бунтівнико́ві (locative singular)
бунтівнику́ (locative singular)
бунтівника́х (locative plural)
бунтівнику́ (singular vocative)
бунтівники́ (plural vocative)

uk-ndecl

бунтівни́к<b.pr>

From бунт (bunt) + -івни́к (-ivnýk). Compare Polish buntownik, Macedonian бунтовник (buntovnik), Serbo-Croatian бу̀нто̄внӣк / bùntōvnīk, Russian бунтовщи́к (buntovščík), Belarusian бунтаўшчы́к (buntaŭščýk).

rebel, rioter, insurgent, insurrectionist, mutineer


позивач

uk-noun

((позива́ч<b.pr>,пози́вач<pr>))

позива́ч or пози́вач • (pozyváč or pozývač) m pers (genitive позивача́ or пози́вача, nominative plural позивачі́ or пози́вачі, genitive plural позивачі́в or пози́вачів, feminine позива́чка or пози́вачка)

позива́ч (canonical)
пози́вач (canonical)
pozyváč (romanization)
pozývač (romanization)
позивача́ (genitive)
пози́вача (genitive)
позивачі́ (nominative plural)
пози́вачі (nominative plural)
позивачі́в (genitive plural)
пози́вачів (genitive plural)
позива́чка (feminine)
пози́вачка (feminine)
позива́ч (nominative singular)
пози́вач (nominative singular)
позивачі́ (nominative plural)
пози́вачі (nominative plural)
позивача́ (genitive singular)
пози́вача (genitive singular)
позивачі́в (genitive plural)
пози́вачів (genitive plural)
позиваче́ві (dative singular)
позивачу́ (dative singular)
пози́вачеві (dative singular)
пози́вачу (dative singular)
позивача́м (dative plural)
пози́вачам (dative plural)
позивача́ (accusative singular)
пози́вача (accusative singular)
позивачі́в (accusative plural)
пози́вачів (accusative plural)
позиваче́м (instrumental singular)
пози́вачем (instrumental singular)
позивача́ми (instrumental plural)
пози́вачами (instrumental plural)
позиваче́ві (locative singular)
позивачу́ (locative singular)
позивачі́ (locative singular)
пози́вачеві (locative singular)
пози́вачу (locative singular)
пози́вачі (locative singular)
позивача́х (locative plural)
пози́вачах (locative plural)
позива́чу (singular vocative)
пози́вачу (singular vocative)
позивачі́ (plural vocative)
пози́вачі (plural vocative)

uk-ndecl

((позива́ч<b.pr>,пози́вач<pr>))

[pɔˈzɪʋɐt͡ʃ]

(law) plaintiff, claimant, petitioner, complainant


львів'янин

uk-noun

львів'я́нин<pr.in>

львів'я́нин • (lʹvivʺjányn) m pers (genitive львів'я́нина, nominative plural львів'я́ни, genitive plural львів'я́н, feminine львів'я́нка)

львів'я́ни н (canonical)
lʹvivʺjányn (romanization)
львів'я́нина (genitive)
львів'я́ни (nominative plural)
львів'я́н (genitive plural)
львів'я́нка (feminine)
львів'я́нин (nominative singular)
львів'я́ни (nominative plural)
львів'я́нина (genitive singular)
львів'я́н (genitive plural)
львів'я́нинові (dative singular)
львів'я́нину (dative singular)
львів'я́нам (dative plural)
львів'я́нина (accusative singular)
львів'я́н (accusative plural)
львів'я́нином (instrumental singular)
львів'я́нами (instrumental plural)
львів'я́нинові (locative singular)
львів'я́нині (locative singular)
львів'я́нах (locative plural)
львів'я́нине (singular vocative)
львів'я́ни (plural vocative)

uk-ndecl

львів'я́нин<pr.in>

From Львів (Lʹviv) + -янин (-janyn). Compare Russian львовя́нин (lʹvovjánin), Polish lwowianin.

Leopolitan, Lvivian, Lvivite (male person from Lviv)


проявитися

uk-verb

проявля́тися

прояви́тися • (projavýtysja) pf (imperfective проявля́тися)

прояви́тися (canonical)
projavýtysja (romanization)
проявля́тися (imperfective)
прояви́тися (infinitive perfective)
прояви́тись (infinitive perfective)
прояви́ться (infinitive perfective)
прояви́вшись (adverbial past perfective)
прояви́ться (future perfective singular third-person)
проявля́ться (future perfective plural third-person)
прояви́вся (masculine past singular)
прояви́всь (masculine past singular)
прояви́лися (masculine past plural)
прояви́лись (masculine past plural)
прояви́лася (feminine past singular)
прояви́лась (feminine past singular)
прояви́лися (feminine past plural)
прояви́лись (feminine past plural)
прояви́лося (neuter past singular)
прояви́лось (neuter past singular)
прояви́лися (neuter past plural)
прояви́лись (neuter past plural)

From прояви́ти (projavýty) + -ся (-sja). Compare Russian прояви́ться (projavítʹsja), Belarusian праяві́цца (prajavícca), Polish przejawić się.


проявлятися

проявля́тися

проявля́тися • (projavljátysja) impf (perfective прояви́тися)

проявля́тися (canonical)
projavljátysja (romanization)
прояви́тися (perfective)
проявля́тися (imperfective infinitive)
проявля́тись (imperfective infinitive)
проявля́ться (imperfective infinitive)
проявля́ючись (adverbial imperfective present)
проявля́вшись (adverbial imperfective past)
проявля́ється (imperfective present singular third-person)
бу́де проявля́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де проявля́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де проявля́ться (future imperfective singular third-person)
проявля́тиметься (future imperfective singular third-person)
проявля́ються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть проявля́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть проявля́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть проявля́ться (future imperfective plural third-person)
проявля́тимуться (future imperfective plural third-person)
проявля́вся (masculine past singular)
проявля́всь (masculine past singular)
проявля́лися (masculine past plural)
проявля́лись (masculine past plural)
проявля́лася (feminine past singular)
проявля́лась (feminine past singular)
проявля́лися (feminine past plural)
проявля́лись (feminine past plural)
проявля́лося (neuter past singular)
проявля́лось (neuter past singular)
проявля́лися (neuter past plural)
проявля́лись (neuter past plural)

From проявля́ти (projavljáty) + -ся (-sja). Compare Russian проявля́ться (projavljátʹsja), Belarusian праяўля́цца (prajaŭljácca), Polish przejawiać się.

cog

проявля́ться


регбі

Borrowed from English rugby. Compare Russian ре́гби (régbi), Belarusian рэ́гбі (réhbi).


регбіст

uk-noun

регбі́ст<pr>

регбі́стський

регбі́ст • (rehbíst) m pers (genitive регбі́ста, nominative plural регбі́сти, genitive plural регбі́стів, feminine регбі́стка, relational adjective регбі́стський)

регбі́ст (canonical)
rehbíst (romanization)
регбі́ста (genitive)
регбі́сти (nominative plural)
регбі́стів (genitive plural)
регбі́стка (feminine)
регбі́стський (adjective relational)
регбі́ст (nominative singular)
регбі́сти (nominative plural)
регбі́ста (genitive singular)
регбі́стів (genitive plural)
регбі́стові (dative singular)
регбі́сту (dative singular)
регбі́стам (dative plural)
регбі́ста (accusative singular)
регбі́стів (accusative plural)
регбі́стом (instrumental singular)
регбі́стами (instrumental plural)
регбі́стові (locative singular)
регбі́сті (locative singular)
регбі́стах (locative plural)
регбі́сте (singular vocative)
регбі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

регбі́ст<pr>

From ре́гбі (réhbi) + -іст (-ist). Compare Russian регби́ст (regbíst), Belarusian рэгбі́ст (rehbíst).


жрець

uk-noun

жрець • (žrecʹ) m pers (genitive жерця́, nominative plural жерці́, genitive plural жерці́в, feminine жри́ця)

žrecʹ (romanization)
жерця́ (genitive)
жерці́ (nominative plural)
жерці́в (genitive plural)
жри́ця (feminine)
жрець (nominative singular)
жерці́ (nominative plural)
жерця́ (genitive singular)
жерці́в (genitive plural)
жерце́ві (dative singular)
жерцю́ (dative singular)
жерця́м (dative plural)
жерця́ (accusative singular)
жерці́в (accusative plural)
жерце́м (instrumental singular)
жерця́ми (instrumental plural)
жерце́ві (locative singular)
жерцю́ (locative singular)
жерці́ (locative singular)
жерця́х (locative plural)
же́рче (singular vocative)
жерці́ (plural vocative)

Inherited from Proto-Slavic *žьrьcь, from *žьrti + *-ьcь, from Proto-Balto-Slavic *girˀ-, from Proto-Indo-European *gʷerH-.


словесність

слове́сність<sg.io>

слове́сність • (slovésnistʹ) f inan (genitive слове́сності or слове́сности, uncountable)

слове́сність (canonical)
slovésnistʹ (romanization)
слове́сності (genitive)
слове́сности (genitive)
слове́сність (nominative singular)
слове́сності (genitive singular)
слове́сности (genitive singular)
слове́сності (dative singular)
слове́сність (accusative singular)
слове́сністю (instrumental singular)
слове́сності (locative singular)
слове́сносте (singular vocative)

uk-ndecl

слове́сність<sg.io>

[sɫɔˈʋɛsʲnʲisʲtʲ]

From слове́сний (slovésnyj) + -ість (-istʹ). Compare Russian слове́сность (slovésnostʹ), Belarusian славе́снасць (slavjésnascʹ).

cog

слове́сность

славе́снасць

(dated) written and verbal culture, literature and folklore


блефувати

блефува́ти (canonical)
blefuváty (romanization)
блефува́ти (imperfective infinitive)
блефува́ть (imperfective infinitive)
блефу́ючи (adverbial imperfective present)
блефува́вши (adverbial imperfective past)
блефу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду блефува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду блефува́ть (first-person future imperfective singular)
блефува́тиму (first-person future imperfective singular)
блефу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш блефува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш блефува́ть (future imperfective second-person singular)
блефува́тимеш (future imperfective second-person singular)
блефу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де блефува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де блефува́ть (future imperfective singular third-person)
блефува́тиме (future imperfective singular third-person)
блефу́єм (first-person imperfective plural present)
блефу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо блефува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо блефува́ть (first-person future imperfective plural)
блефува́тимемо (first-person future imperfective plural)
блефува́тимем (first-person future imperfective plural)
блефу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете блефува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете блефува́ть (future imperfective plural second-person)
блефува́тимете (future imperfective plural second-person)
блефу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть блефува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть блефува́ть (future imperfective plural third-person)
блефува́тимуть (future imperfective plural third-person)
блефу́ймо (first-person imperative plural)
блефу́й (imperative second-person singular)
блефу́йте (imperative plural second-person)
блефува́в (masculine past singular)
блефува́ли (masculine past plural)
блефува́ла (feminine past singular)
блефува́ли (feminine past plural)
блефува́ло (neuter past singular)
блефува́ли (neuter past plural)

From блеф (blef) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian блефова́ть (blefovátʹ), Polish blefować.

(card games) to bluff (to give the impression that one's hand is stronger than it is)


івуарієць

uk-noun

івуарі́єць<*.pr>

івуарі́єць • (ivuaríjecʹ) m pers (genitive івуарі́йця, nominative plural івуарі́йці, genitive plural івуарі́йців, feminine івуарі́йка)

івуарі́єць (canonical)
ivuaríjecʹ (romanization)
івуарі́йця (genitive)
івуарі́йці (nominative plural)
івуарі́йців (genitive plural)
івуарі́йка (feminine)
івуарі́єць (nominative singular)
івуарі́йці (nominative plural)
івуарі́йця (genitive singular)
івуарі́йців (genitive plural)
івуарі́йцеві (dative singular)
івуарі́йцю (dative singular)
івуарі́йцям (dative plural)
івуарі́йця (accusative singular)
івуарі́йців (accusative plural)
івуарі́йцем (instrumental singular)
івуарі́йцями (instrumental plural)
івуарі́йцеві (locative singular)
івуарі́йцю (locative singular)
івуарі́йці (locative singular)
івуарі́йцях (locative plural)
івуарі́йцю (singular vocative)
івуарі́йці (plural vocative)

uk-ndecl

івуарі́єць<pr.*>

Ivorian (resident or citizen of Ivory Coast).


суші

Borrowed through English sushi from Japanese 寿司 (sushi, “sushi (sour rice)”), ultimately from archaic conjugation 酸し (sushi, “sour, vinegared”) of modern adjective 酸い (sui, “sour, vinegared”).


неповнолітній

uk-adj

неповнолі́тній

неповнолі́тній • (nepovnolítnij)

неповнолі́тній (canonical)
nepovnolítnij (romanization)
неповнолі́тній (masculine nominative)
неповнолі́тнє (neuter nominative)
неповнолі́тня (feminine nominative)
неповнолі́тні (nominative plural)
неповнолі́тнього (genitive masculine neuter)
неповнолі́тньої (feminine genitive)
неповнолі́тніх (genitive plural)
неповнолі́тньому (dative masculine neuter)
неповнолі́тній (dative feminine)
неповнолі́тнім (dative plural)
неповнолі́тнього (accusative animate masculine)
неповнолі́тнє (accusative neuter)
неповнолі́тню (accusative feminine)
неповнолі́тніх (accusative animate plural)
неповнолі́тній (accusative inanimate masculine)
неповнолі́тні (accusative inanimate plural)
неповнолі́тнім (instrumental masculine neuter)
неповнолі́тньою (feminine instrumental)
неповнолі́тніми (instrumental plural)
неповнолі́тньому (locative masculine neuter)
неповнолі́тнім (locative masculine neuter)
неповнолі́тній (feminine locative)
неповнолі́тніх (locative plural)

uk-adecl

неповнолі́тній

Uk-неповнолітній.ogg

From не- (ne-) + повнолі́тній (povnolítnij). Compare Belarusian непаўнале́тні (njepaŭnaljétni), Polish niepełnoletni.

af

повнолі́тній

cog

непаўнале́тні


неповнолітній

uk-noun

неповнолі́тній<+.pr>

неповнолі́тня

неповнолі́тній • (nepovnolítnij) m pers (genitive неповнолі́тнього, nominative plural неповнолі́тні, genitive plural неповнолі́тніх, feminine неповнолі́тня)

неповнолі́тній (canonical)
nepovnolítnij (romanization)
неповнолі́тнього (genitive)
неповнолі́тні (nominative plural)
неповнолі́тніх (genitive plural)
неповнолі́тня (feminine)
неповнолі́тній (nominative singular)
неповнолі́тні (nominative plural)
неповнолі́тнього (genitive singular)
неповнолі́тніх (genitive plural)
неповнолі́тньому (dative singular)
неповнолі́тнім (dative plural)
неповнолі́тнього (accusative singular)
неповнолі́тніх (accusative plural)
неповнолі́тнім (instrumental singular)
неповнолі́тніми (instrumental plural)
неповнолі́тньому (locative singular)
неповнолі́тнім (locative singular)
неповнолі́тніх (locative plural)
неповнолі́тній (singular vocative)
неповнолі́тні (plural vocative)

uk-ndecl

неповнолі́тній<+.pr>

Uk-неповнолітній.ogg

af

повнолі́тній

cog

непаўнале́тні

minor (an individual below of the age of majority)


задум

uk-noun

за́дум<genu>

за́дум • (zádum) m inan (genitive за́думу, nominative plural за́думи, genitive plural за́думів)

за́дум (canonical)
zádum (romanization)
за́думу (genitive)
за́думи (nominative plural)
за́думів (genitive plural)
за́дум (nominative singular)
за́думи (nominative plural)
за́думу (genitive singular)
за́думів (genitive plural)
за́думові (dative singular)
за́думу (dative singular)
за́думам (dative plural)
за́дум (accusative singular)
за́думи (accusative plural)
за́думом (instrumental singular)
за́думами (instrumental plural)
за́думі (locative singular)
за́думах (locative plural)
за́думе (singular vocative)
за́думи (plural vocative)

uk-ndecl

за́дум<genu>

conception, idea (image or notion formed in the mind of something to be done, especially the intent behind a creative work)


задумати

uk-verb

заду́мати • (zadúmaty) pf (imperfective заду́мувати)

заду́мати (canonical)
zadúmaty (romanization)
заду́мувати (imperfective)
заду́мати (infinitive perfective)
заду́мать (infinitive perfective)
заду́маний (passive past perfective)
impersonal: заду́мано (passive past perfective)
заду́мавши (adverbial past perfective)
заду́маю (first-person future perfective singular)
заду́маєш (future perfective second-person singular)
заду́має (future perfective singular third-person)
заду́маєм (first-person future perfective plural)
заду́маємо (first-person future perfective plural)
заду́маєте (future perfective plural second-person)
заду́мають (future perfective plural third-person)
заду́маймо (first-person imperative plural)
заду́май (imperative second-person singular)
заду́майте (imperative plural second-person)
заду́мав (masculine past singular)
заду́мали (masculine past plural)
заду́мала (feminine past singular)
заду́мали (feminine past plural)
заду́мало (neuter past singular)
заду́мали (neuter past plural)

Uk-задумати.ogg

From за- (za-) + ду́мати (dúmaty). Compare Russian заду́мать (zadúmatʹ), Belarusian заду́маць (zadúmacʹ).