вбивати

вбива́ти • (vbyváty) impf (perfective вби́ти)

вбива́ти (canonical)
vbyváty (romanization)
вби́ти (perfective)
вбива́ти (imperfective infinitive)
вбива́ть (imperfective infinitive)
вбива́ючи (adverbial imperfective present)
вбива́вши (adverbial imperfective past)
вбива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вбива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вбива́ть (first-person future imperfective singular)
вбива́тиму (first-person future imperfective singular)
вбива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш убива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш убива́ть (future imperfective second-person singular)
вбива́тимеш (future imperfective second-person singular)
вбива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вбива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вбива́ть (future imperfective singular third-person)
вбива́тиме (future imperfective singular third-person)
вбива́єм (first-person imperfective plural present)
вбива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вбива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вбива́ть (first-person future imperfective plural)
вбива́тимемо (first-person future imperfective plural)
вбива́тимем (first-person future imperfective plural)
вбива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вбива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вбива́ть (future imperfective plural second-person)
вбива́тимете (future imperfective plural second-person)
вбива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть убива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть убива́ть (future imperfective plural third-person)
вбива́тимуть (future imperfective plural third-person)
вбива́ймо (first-person imperative plural)
вбива́й (imperative second-person singular)
вбива́йте (imperative plural second-person)
вбива́в (masculine past singular)
вбива́ли (masculine past plural)
вбива́ла (feminine past singular)
вбива́ли (feminine past plural)
вбива́ло (neuter past singular)
вбива́ли (neuter past plural)

Uk-вбивати.ogg

убива́ти убивати#Ukrainian

(transitive) Alternative form of убива́ти (ubyváty): to kill, to murder


убивати

uk-verb

убива́ти • (ubyváty) impf (perfective уби́ти)

убива́ти (canonical)
ubyváty (romanization)
уби́ти (perfective)
убива́ти (imperfective infinitive)
убива́ть (imperfective infinitive)
убива́ючи (adverbial imperfective present)
убива́вши (adverbial imperfective past)
убива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вбива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вбива́ть (first-person future imperfective singular)
убива́тиму (first-person future imperfective singular)
убива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш убива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш убива́ть (future imperfective second-person singular)
убива́тимеш (future imperfective second-person singular)
убива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вбива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вбива́ть (future imperfective singular third-person)
убива́тиме (future imperfective singular third-person)
убива́єм (first-person imperfective plural present)
убива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вбива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вбива́ть (first-person future imperfective plural)
убива́тимемо (first-person future imperfective plural)
убива́тимем (first-person future imperfective plural)
убива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вбива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вбива́ть (future imperfective plural second-person)
убива́тимете (future imperfective plural second-person)
убива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть убива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть убива́ть (future imperfective plural third-person)
убива́тимуть (future imperfective plural third-person)
убива́ймо (first-person imperative plural)
убива́й (imperative second-person singular)
убива́йте (imperative plural second-person)
убива́в (masculine past singular)
убива́ли (masculine past plural)
убива́ла (feminine past singular)
убива́ли (feminine past plural)
убива́ло (neuter past singular)
убива́ли (neuter past plural)

Uk-убивати.ogg


боротися

боро́тися • (borótysja) impf (perfective поборо́тися)

боро́тися (canonical)
borótysja (romanization)
поборо́тися (perfective)
боро́тися (imperfective infinitive)
боро́тись (imperfective infinitive)
боро́ться (imperfective infinitive)
бо́рючись (adverbial imperfective present)
боро́вшись (adverbial imperfective past)
борю́ся (first-person imperfective present singular)
борю́сь (first-person imperfective present singular)
бу́ду боро́тися (first-person future imperfective singular)
бу́ду боро́тись (first-person future imperfective singular)
бу́ду боро́ться (first-person future imperfective singular)
боро́тимусь (first-person future imperfective singular)
боро́тимуся (first-person future imperfective singular)
бо́решся (imperfective present second-person singular)
бу́деш боро́тися (future imperfective second-person singular)
бу́деш боро́тись (future imperfective second-person singular)
бу́деш боро́ться (future imperfective second-person singular)
боро́тимешся (future imperfective second-person singular)
бо́реться (imperfective present singular third-person)
бу́де боро́тися (future imperfective singular third-person)
бу́де боро́тись (future imperfective singular third-person)
бу́де боро́ться (future imperfective singular third-person)
боро́тиметься (future imperfective singular third-person)
бо́ремся (first-person imperfective plural present)
бо́ремося (first-person imperfective plural present)
бо́ремось (first-person imperfective plural present)
бу́демо боро́тися (first-person future imperfective plural)
бу́демо боро́тись (first-person future imperfective plural)
бу́демо боро́ться (first-person future imperfective plural)
боро́тимемось (first-person future imperfective plural)
боро́тимемося (first-person future imperfective plural)
боро́тимемся (first-person future imperfective plural)
бо́ретеся (imperfective plural present second-person)
бо́ретесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете боро́тися (future imperfective plural second-person)
бу́дете боро́тись (future imperfective plural second-person)
бу́дете боро́ться (future imperfective plural second-person)
боро́тиметесь (future imperfective plural second-person)
боро́тиметеся (future imperfective plural second-person)
бо́рються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть боро́тися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть боро́тись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть боро́ться (future imperfective plural third-person)
боро́тимуться (future imperfective plural third-person)
борі́мся (first-person imperative plural)
борі́мося (first-person imperative plural)
борі́мось (first-person imperative plural)
бори́ся (imperative second-person singular)
бори́сь (imperative second-person singular)
борі́ться (imperative plural second-person)
боро́вся (masculine past singular)
боро́всь (masculine past singular)
боро́лися (masculine past plural)
боро́лись (masculine past plural)
боро́лася (feminine past singular)
боро́лась (feminine past singular)
боро́лися (feminine past plural)
боро́лись (feminine past plural)
боро́лося (neuter past singular)
боро́лось (neuter past singular)
боро́лися (neuter past plural)
боро́лись (neuter past plural)

Uk-боротися.ogg

Inherited from Old East Slavic боротися (borotisja, “to fight, be at war”). Cognates include Russian боро́ться (borótʹsja), Belarusian баро́цца (barócca).

inh

to fight, to wrestle, to struggle, to strive


з'їсти

uk-verb

з'ї́сти • (zʺjísty) pf (imperfective ї́сти or з'їда́ти)

з'ї́сти (canonical)
zʺjísty (romanization)
ї́сти (imperfective)
з'їда́ти (imperfective)
з'ї́сти (infinitive perfective)
з'ї́вши (adverbial past perfective)
з'їм (first-person future perfective singular)
з'їси́ (future perfective second-person singular)
з'їсть (future perfective singular third-person)
з'їмо́ (first-person future perfective plural)
з'їсте́ (future perfective plural second-person)
з'їдя́ть (future perfective plural third-person)
з'ї́жмо (first-person imperative plural)
з'їж (imperative second-person singular)
з'ї́жте (imperative plural second-person)
з'їв (masculine past singular)
з'ї́ли (masculine past plural)
з'ї́ла (feminine past singular)
з'ї́ли (feminine past plural)
з'ї́ло (neuter past singular)
з'ї́ли (neuter past plural)


чернець

uk-noun

черне́ць • (černécʹ) m pers (genitive ченця́ or черця́¹, nominative plural ченці́ or черці́¹, genitive plural ченці́в or черці́в¹, feminine черни́ця, relational adjective черне́чий or черне́цький or черни́чий) (¹Dialectal.)

черне́ць (canonical)
černécʹ (romanization)
ченця́ (genitive)
черця́¹ (genitive)
ченці́ (nominative plural)
черці́¹ (nominative plural)
ченці́в (genitive plural)
черці́в¹ (genitive plural)
черни́ця (feminine)
черне́чий (adjective relational)
черне́цький (adjective relational)
черни́чий (adjective relational)
черне́ць (nominative singular)
ченці́ (nominative plural)
черці́ (dialectal nominative plural)
ченця́ (genitive singular)
черця́ (dialectal genitive singular)
ченці́в (genitive plural)
черці́в (dialectal genitive plural)
ченце́ві (dative singular)
ченцю́ (dative singular)
черце́ві (dative dialectal singular)
черцю́ (dative dialectal singular)
ченця́м (dative plural)
черця́м (dative dialectal plural)
ченця́ (accusative singular)
черця́ (accusative dialectal singular)
ченці́в (accusative plural)
черці́в (accusative dialectal plural)
ченце́м (instrumental singular)
черце́м (dialectal instrumental singular)
ченця́ми (instrumental plural)
черця́ми (dialectal instrumental plural)
ченце́ві (locative singular)
ченцю́ (locative singular)
ченці́ (locative singular)
черце́ві (dialectal locative singular)
черцю́ (dialectal locative singular)
черці́ (dialectal locative singular)
ченця́х (locative plural)
черця́х (dialectal locative plural)
че́нче (singular vocative)
че́рче (dialectal singular vocative)
ченці́ (plural vocative)
черці́ (dialectal plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-чернець.wav

From чо́рний (čórnyj, “black”), referring to "black clergy".


воротар

ворота́рський

ворота́р • (vorotár) m pers (genitive воротаря́, nominative plural воротарі́, genitive plural воротарі́в, feminine ворота́рка, relational adjective ворота́рський)

ворота́р (canonical)
vorotár (romanization)
воротаря́ (genitive)
воротарі́ (nominative plural)
воротарі́в (genitive plural)
ворота́рка (feminine)
ворота́рський (adjective relational)
ворота́р (nominative singular)
воротарі́ (nominative plural)
воротаря́ (genitive singular)
воротарі́в (genitive plural)
воротаре́ві (dative singular)
воротарю́ (dative singular)
воротаря́м (dative plural)
воротаря́ (accusative singular)
воротарі́в (accusative plural)
воротаре́м (instrumental singular)
воротаря́ми (instrumental plural)
воротаре́ві (locative singular)
воротарю́ (locative singular)
воротарі́ (locative singular)
воротаря́х (locative plural)
ворота́рю (singular vocative)
воротарі́ (plural vocative)

Uk-воротар.ogg

From воро́та (voróta) + -а́р (-ár). Cognate with Belarusian варата́р (varatár), Russian врата́рь (vratárʹ).


слюсар

слю́сарський

слюса́рський

слю́сар • (sljúsar) m pers (genitive слю́саря, nominative plural слюсарі́, genitive plural слюсарі́в, relational adjective слюса́рний or слю́сарський or слюса́рський)

слю́сар (canonical)
sljúsar (romanization)
слю́саря (genitive)
слюсарі́ (nominative plural)
слюсарі́в (genitive plural)
слюса́рний (adjective relational)
слю́сарський (adjective relational)
слюса́рський (adjective relational)
слю́сар (nominative singular)
слюсарі́ (nominative plural)
слю́саря (genitive singular)
слюсарі́в (genitive plural)
слю́сареві (dative singular)
слю́сарю (dative singular)
слюсаря́м (dative plural)
слю́саря (accusative singular)
слюсарі́в (accusative plural)
слю́сарем (instrumental singular)
слюсаря́ми (instrumental plural)
слю́сареві (locative singular)
слю́сарю (locative singular)
слю́сарі (locative singular)
слюсаря́х (locative plural)
слю́сарю (singular vocative)
слюсарі́ (plural vocative)

From Polish ślusarz (“locksmith”), German Schlosser (“locksmith”).


чобіт

чо́біт<io.locu:i.genpl:чобі́т.datpl:чо́ботам:чобо́тям.insplamy:ьmý.locpl:чо́ботах:чобо́тях>

чо́біт • (čóbit) m inan (genitive чо́бота, nominative plural чо́боти, genitive plural чобі́т, diminutive чобіто́к)

чо́біт (canonical)
čóbit (romanization)
чо́бота (genitive)
чо́боти (nominative plural)
чобі́т (genitive plural)
чобіто́к (diminutive)
чо́біт (nominative singular)
чо́боти (nominative plural)
чо́бота (genitive singular)
чобі́т (genitive plural)
чо́ботові (dative singular)
чо́боту (dative singular)
чо́ботам (dative plural)
чобо́тям (dative plural)
чо́біт (accusative singular)
чо́боти (accusative plural)
чо́ботом (instrumental singular)
чо́ботами (instrumental plural)
чобітьми́ (instrumental plural)
чо́боту (locative singular)
чо́боті (locative singular)
чо́ботах (locative plural)
чобо́тях (locative plural)
чо́боте (singular vocative)
чо́боти (plural vocative)

Borrowed from Iranian languages through Western or Central European languages, compare Italian ciabatta or German Schabatte and Persian چپت (čapat, “a kind of traditional leather shoe”). Due to the accent on the first syllable, the mediation of the Turkic languages is unlikely, compare Tatar чабата (çabata, “overshoes”).


штани

uk-noun

штани́ • (štaný) m inan pl (genitive штані́в, plural only, diminutive штанці́)

штани́ (canonical)
štaný (romanization)
штані́в (genitive)
штанці́ (diminutive)
штани́ (nominative plural)
штані́в (genitive plural)
шта́ням (dative plural)
штана́м (dative plural)
штани́ (accusative plural)
шта́нями (instrumental plural)
штана́ми (instrumental plural)
штаньми́ (instrumental plural)
шта́нях (locative plural)
штана́х (locative plural)
штани́ (plural vocative)

Derived from a Turkic language. Ultimately from Proto-Turkic *ič (“interior; inner”) and Proto-Turkic *tōn (“clothing, garment”). Compare Tatar ыштан (ıştan) and Crimean Tatar ıştan, ştan and Kazakh ыштан (yştan), all with the same meaning.


швагер

шва́гер • (šváher) m pers (genitive шва́гра or шва́гера¹, nominative plural шва́гри or шва́гери¹, genitive plural шва́грів or шва́герів¹) (¹Rare.)

шва́гер (canonical)
šváher (romanization)
шва́гра (genitive)
шва́гера¹ (genitive)
шва́гри (nominative plural)
шва́гери¹ (nominative plural)
шва́грів (genitive plural)
шва́герів¹ (genitive plural)
шва́гер (nominative singular)
шва́гри (nominative plural)
шва́гери (nominative plural rare)
шва́гра (genitive singular)
шва́гера (genitive rare singular)
шва́грів (genitive plural)
шва́герів (genitive plural rare)
шва́грові (dative singular)
шва́гру (dative singular)
шва́герові (dative rare singular)
шва́геру (dative rare singular)
шва́грам (dative plural)
шва́герам (dative plural rare)
шва́гра (accusative singular)
шва́гера (accusative rare singular)
шва́грів (accusative plural)
шва́герів (accusative plural rare)
шва́гром (instrumental singular)
шва́гером (instrumental rare singular)
шва́грами (instrumental plural)
шва́герами (instrumental plural rare)
шва́грові (locative singular)
шва́грі (locative singular)
шва́герові (locative rare singular)
шва́гері (locative rare singular)
шва́грах (locative plural)
шва́герах (locative plural rare)
шва́гре (singular vocative)
шва́гере (rare singular vocative)
шва́гри (plural vocative)
шва́гери (plural rare vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-швагер.wav

шва́ґер шваґер#Ukrainian

(dialectal) Alternative form of шва́ґер (šváger, “brother-in-law”)


крейда

кре́йда • (kréjda) f inan (genitive кре́йди, uncountable, relational adjective крейдяни́й)

кре́йда (canonical)
kréjda (romanization)
кре́йди (genitive)
крейдяни́й (adjective relational)
кре́йда (nominative singular)
кре́йди (genitive singular)
кре́йді (dative singular)
кре́йду (accusative singular)
кре́йдою (instrumental singular)
кре́йді (locative singular)
кре́йдо (singular vocative)

→ Romanian: cridă

From Old Ruthenian кре́йда, креида (kréjda, kreida), from Middle Polish krejda, from Middle High German krīde, from Old High German krīda, from Latin crēta.

inh

кре́йда, креида


токар

uk-noun

то́кар • (tókar) m pers (genitive то́каря, nominative plural то́карі, genitive plural то́карів)

то́кар (canonical)
tókar (romanization)
то́каря (genitive)
то́карі (nominative plural)
то́карів (genitive plural)
то́кар (nominative singular)
то́карі (nominative plural)
то́каря (genitive singular)
то́карів (genitive plural)
то́кареві (dative singular)
то́карю (dative singular)
то́карям (dative plural)
то́каря (accusative singular)
то́карів (accusative plural)
то́карем (instrumental singular)
то́карями (instrumental plural)
то́кареві (locative singular)
то́карю (locative singular)
то́карі (locative singular)
то́карях (locative plural)
то́карю (singular vocative)
то́карі (plural vocative)

turner (person who shapes objects by turning them on a lathe)


бразилець

брази́лець<*.pr>

брази́лець • (brazýlecʹ) m pers (genitive брази́льця, nominative plural брази́льці, genitive plural брази́льців, feminine бразилі́йка)

брази́лець (canonical)
brazýlecʹ (romanization)
брази́льця (genitive)
брази́льці (nominative plural)
брази́льців (genitive plural)
бразилі́йка (feminine)
брази́лець (nominative singular)
брази́льці (nominative plural)
брази́льця (genitive singular)
брази́льців (genitive plural)
брази́льцеві (dative singular)
брази́льцю (dative singular)
брази́льцям (dative plural)
брази́льця (accusative singular)
брази́льців (accusative plural)
брази́льцем (instrumental singular)
брази́льцями (instrumental plural)
брази́льцеві (locative singular)
брази́льцю (locative singular)
брази́льці (locative singular)
брази́льцях (locative plural)
брази́льцю (singular vocative)
брази́льці (plural vocative)

uk-ndecl

брази́лець<*.pr>


кумач

uk-noun

кума́ч • (kumáč) m inan (genitive кумачу́, nominative plural кумачі́, genitive plural кумачі́в)

кума́ч (canonical)
kumáč (romanization)
кумачу́ (genitive)
кумачі́ (nominative plural)
кумачі́в (genitive plural)
кума́ч (nominative singular)
кумачі́ (nominative plural)
кумачу́ (genitive singular)
кумачі́в (genitive plural)
кумаче́ві (dative singular)
кумачу́ (dative singular)
кумача́м (dative plural)
кума́ч (accusative singular)
кумачі́ (accusative plural)
кумаче́м (instrumental singular)
кумача́ми (instrumental plural)
кумачу́ (locative singular)
кумачі́ (locative singular)
кумача́х (locative plural)
кума́чу (singular vocative)
кумачі́ (plural vocative)

kumach (plain-weave cotton cloth, usually dyed bright red)


янтар

янта́р • (jantár) m inan (genitive янтарю́, uncountable, relational adjective янта́рний or янтаре́вий)

янта́р (canonical)
jantár (romanization)
янтарю́ (genitive)
янта́рний (adjective relational)
янтаре́вий (adjective relational)
янта́р (nominative singular)
янтарю́ (genitive singular)
янтаре́ві (dative singular)
янтарю́ (dative singular)
янта́р (accusative singular)
янтаре́м (instrumental singular)
янтарю́ (locative singular)
янтарі́ (locative singular)
янта́рю (singular vocative)

From Old Ukrainian єнта́рь (jentárʹ), borrowed from Lithuanian jentaras, giñtaras, gẽntaras.


шовк

шовк • (šovk) m inan (genitive шо́вку, nominative plural шовки́, genitive plural шовкі́в, relational adjective шовко́вий)

šovk (romanization)
шо́вку (genitive)
шовки́ (nominative plural)
шовкі́в (genitive plural)
шовко́вий (adjective relational)
шовк (nominative singular)
шовки́ (nominative plural)
шо́вку (genitive singular)
шовкі́в (genitive plural)
шо́вкові (dative singular)
шо́вку (dative singular)
шовка́м (dative plural)
шовк (accusative singular)
шовки́ (accusative plural)
шо́вком (instrumental singular)
шовка́ми (instrumental plural)
шо́вку (locative singular)
шовка́х (locative plural)
шо́вку (singular vocative)
шовки́ (plural vocative)

From Old East Slavic шьлкъ (šĭlkŭ), from a Germanic language. Compare Old Norse silki.


швець

швець • (švecʹ) m pers (genitive шевця́, nominative plural шевці́, genitive plural шевці́в, relational adjective ше́вський)

švecʹ (romanization)
шевця́ (genitive)
шевці́ (nominative plural)
шевці́в (genitive plural)
ше́вський (adjective relational)
швець (nominative singular)
шевці́ (nominative plural)
шевця́ (genitive singular)
шевці́в (genitive plural)
шевце́ві (dative singular)
шевцю́ (dative singular)
шевця́м (dative plural)
шевця́ (accusative singular)
шевці́в (accusative plural)
шевце́м (instrumental singular)
шевця́ми (instrumental plural)
шевце́ві (locative singular)
шевцю́ (locative singular)
шевці́ (locative singular)
шевця́х (locative plural)
ше́вче (singular vocative)
шевці́ (plural vocative)


небіж

не́біж or небі́ж • (nébiž or nebíž) m pers (genitive не́божа or небо́жа, nominative plural небожі́, genitive plural небожі́в, feminine небо́га)

не́біж (canonical)
небі́ж (canonical)
nébiž (romanization)
nebíž (romanization)
не́божа (genitive)
небо́жа (genitive)
небожі́ (nominative plural)
небожі́в (genitive plural)
небо́га (feminine)
не́біж (nominative singular)
небі́ж (nominative singular)
небожі́ (nominative plural)
не́божа (genitive singular)
небо́жа (genitive singular)
небожі́в (genitive plural)
не́божеві (dative singular)
не́божу (dative singular)
небо́жеві (dative singular)
небо́жу (dative singular)
небожа́м (dative plural)
не́божа (accusative singular)
небо́жа (accusative singular)
небожі́в (accusative plural)
не́божем (instrumental singular)
небо́жем (instrumental singular)
небожа́ми (instrumental plural)
не́божеві (locative singular)
не́божу (locative singular)
не́божі (locative singular)
небо́жеві (locative singular)
небо́жу (locative singular)
небо́жі (locative singular)
небожа́х (locative plural)
не́боже (singular vocative)
небо́же (singular vocative)
небожі́ (plural vocative)

Back-formation from Proto-Slavic *nebože, vocative of *nebogъ.


слов'янка

слов'я́нка<*.pr>

слов'я́нський

слов'я́нка • (slovʺjánka) f pers (genitive слов'я́нки, nominative plural слов'я́нки, genitive plural слов'я́нок, masculine слов'яни́н, relational adjective слов'я́нський)

слов'я́нка (canonical)
slovʺjánka (romanization)
слов'я́нки (genitive)
слов'я́нки (nominative plural)
слов'я́нок (genitive plural)
слов'яни́н (masculine)
слов'я́нський (adjective relational)
слов'я́нка (nominative singular)
слов'я́нки (nominative plural)
слов'я́нки (genitive singular)
слов'я́нок (genitive plural)
слов'я́нці (dative singular)
слов'я́нкам (dative plural)
слов'я́нку (accusative singular)
слов'я́нок (accusative plural)
слов'я́нкою (instrumental singular)
слов'я́нками (instrumental plural)
слов'я́нці (locative singular)
слов'я́нках (locative plural)
слов'я́нко (singular vocative)
слов'я́нки (plural vocative)

uk-ndecl

слов'я́нка<*.pr>

Inherited from Old East Slavic *словѣнъка (*slověnŭka), from Proto-Slavic *slověnъka.

inh+

Проща́ння слов'я́нки (A 1985 feature film and a Russian patriotic march written in 1912)

Farewell of a Slav Woman; "Farewell of Slavianka"


слов'янин

uk-noun

слов'яни́н<pr.in>

слов'я́нський

слов'яни́н • (slovʺjanýn) m pers (genitive слов'яни́на, nominative plural слов'я́ни, genitive plural слов'я́н, feminine слов'я́нка, relational adjective слов'я́нський)

слов'яни́н (canonical)
slovʺjanýn (romanization)
слов'яни́на (genitive)
слов'я́ни (nominative plural)
слов'я́н (genitive plural)
слов'я́нка (feminine)
слов'я́нський (adjective relational)
слов'яни́н (nominative singular)
слов'я́ни (nominative plural)
слов'яни́на (genitive singular)
слов'я́н (genitive plural)
слов'яни́нові (dative singular)
слов'яни́ну (dative singular)
слов'я́нам (dative plural)
слов'яни́на (accusative singular)
слов'я́н (accusative plural)
слов'яни́ном (instrumental singular)
слов'я́нами (instrumental plural)
слов'яни́нові (locative singular)
слов'яни́ні (locative singular)
слов'я́нах (locative plural)
слов'яни́не (singular vocative)
слов'я́ни (plural vocative)

uk-ndecl

слов'яни́н<pr.in>

[sɫɔʋjɐˈnɪn]

From Old East Slavic словѣнинъ (slověninŭ), from Proto-Slavic *slověninъ (“Slav”). Further etymology is disputed.


вишиванка

uk-noun

((вишива́нка<*>, виши́ванка<*>))

вишива́нка or виши́ванка • (vyšyvánka or vyšývanka) f inan (genitive вишива́нки or виши́ванки, nominative plural вишива́нки or виши́ванки, genitive plural вишива́нок or виши́ванок)

вишива́нка (canonical)
виши́ванка (canonical)
vyšyvánka (romanization)
vyšývanka (romanization)
вишива́нки (genitive)
виши́ванки (genitive)
вишива́нки (nominative plural)
виши́ванки (nominative plural)
вишива́нок (genitive plural)
виши́ванок (genitive plural)
вишива́нка (nominative singular)
виши́ванка (nominative singular)
вишива́нки (nominative plural)
виши́ванки (nominative plural)
вишива́нки (genitive singular)
виши́ванки (genitive singular)
вишива́нок (genitive plural)
виши́ванок (genitive plural)
вишива́нці (dative singular)
виши́ванці (dative singular)
вишива́нкам (dative plural)
виши́ванкам (dative plural)
вишива́нку (accusative singular)
виши́ванку (accusative singular)
вишива́нки (accusative plural)
виши́ванки (accusative plural)
вишива́нкою (instrumental singular)
виши́ванкою (instrumental singular)
вишива́нками (instrumental plural)
виши́ванками (instrumental plural)
вишива́нці (locative singular)
виши́ванці (locative singular)
вишива́нках (locative plural)
виши́ванках (locative plural)
вишива́нко (singular vocative)
виши́ванко (singular vocative)
вишива́нки (plural vocative)
виши́ванки (plural vocative)

uk-ndecl

((вишива́нка<*>, виши́ванка<*>))

→ English: vyshyvanka

→ Russian: вышива́нка (vyšivánka)

[ʋeˈʃɪʋɐnkɐ]

From вишива́ти (vyšyváty, “to embroider”) + -а́нка (-ánka). Compare Belarusian вышыва́нка (vyšyvánka), Polish wyszywanka.

af

uk:вишиванка


шкарпетка

uk-noun

шкарпе́тка<*>

шкарпе́тковий

шкарпе́точка

шкарпе́тка • (škarpétka) f inan (genitive шкарпе́тки, nominative plural шкарпе́тки, genitive plural шкарпе́ток, relational adjective шкарпе́тковий, diminutive шкарпе́точка)

шкарпе́тка (canonical)
škarpétka (romanization)
шкарпе́тки (genitive)
шкарпе́тки (nominative plural)
шкарпе́ток (genitive plural)
шкарпе́тковий (adjective relational)
шкарпе́точка (diminutive)
шкарпе́тка (nominative singular)
шкарпе́тки (nominative plural)
шкарпе́тки (genitive singular)
шкарпе́ток (genitive plural)
шкарпе́тці (dative singular)
шкарпе́ткам (dative plural)
шкарпе́тку (accusative singular)
шкарпе́тки (accusative plural)
шкарпе́ткою (instrumental singular)
шкарпе́тками (instrumental plural)
шкарпе́тці (locative singular)
шкарпе́тках (locative plural)
шкарпе́тко (singular vocative)
шкарпе́тки (plural vocative)

uk-ndecl

шкарпе́тка<*>

Uk-шкарпетка.ogg


лакрос

uk-noun

лакро́с • (lakrós) m inan (genitive лакро́су, uncountable)

лакро́с (canonical)
lakrós (romanization)
лакро́су (genitive)
лакро́с (nominative singular)
лакро́су (genitive singular)
лакро́сові (dative singular)
лакро́су (dative singular)
лакро́с (accusative singular)
лакро́сом (instrumental singular)
лакро́су (locative singular)
лакро́сі (locative singular)
лакро́се (singular vocative)


чарівник

чарівни́к • (čarivnýk) m pers (genitive чарівника́, nominative plural чарівники́, genitive plural чарівникі́в, feminine чарівни́ця)

чарівни́к (canonical)
čarivnýk (romanization)
чарівника́ (genitive)
чарівники́ (nominative plural)
чарівникі́в (genitive plural)
чарівни́ця (feminine)
чарівни́к (nominative singular)
чарівники́ (nominative plural)
чарівника́ (genitive singular)
чарівникі́в (genitive plural)
чарівнико́ві (dative singular)
чарівнику́ (dative singular)
чарівника́м (dative plural)
чарівника́ (accusative singular)
чарівникі́в (accusative plural)
чарівнико́м (instrumental singular)
чарівника́ми (instrumental plural)
чарівнико́ві (locative singular)
чарівнику́ (locative singular)
чарівника́х (locative plural)
чарівнику́ (singular vocative)
чарівники́ (plural vocative)

Inherited from Proto-Slavic *čarovьnikъ.


одружуватися

uk-verb

одру́жуватися

одру́жуватися • (odrúžuvatysja) impf (perfective одружи́тися)

одру́жуватися (canonical)
odrúžuvatysja (romanization)
одружи́тися (perfective)
одру́жуватися (imperfective infinitive)
одру́жуватись (imperfective infinitive)
одру́жуваться (imperfective infinitive)
одру́жуваючись (adverbial imperfective present)
одру́жувавшись (adverbial imperfective past)
одру́жуваюся (first-person imperfective present singular)
одру́жуваюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду одру́жуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду одру́жуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду одру́жуваться (first-person future imperfective singular)
одру́жуватимусь (first-person future imperfective singular)
одру́жуватимуся (first-person future imperfective singular)
одру́жуваєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш одру́жуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш одру́жуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш одру́жуваться (future imperfective second-person singular)
одру́жуватимешся (future imperfective second-person singular)
одру́жувається (imperfective present singular third-person)
бу́де одру́жуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де одру́жуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де одру́жуваться (future imperfective singular third-person)
одру́жуватиметься (future imperfective singular third-person)
одру́жуваємся (first-person imperfective plural present)
одру́жуваємося (first-person imperfective plural present)
одру́жуваємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо одру́жуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо одру́жуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо одру́жуваться (first-person future imperfective plural)
одру́жуватимемось (first-person future imperfective plural)
одру́жуватимемося (first-person future imperfective plural)
одру́жуватимемся (first-person future imperfective plural)
одру́жуваєтеся (imperfective plural present second-person)
одру́жуваєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете одру́жуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете одру́жуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете одру́жуваться (future imperfective plural second-person)
одру́жуватиметесь (future imperfective plural second-person)
одру́жуватиметеся (future imperfective plural second-person)
одру́жуваються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть одру́жуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть одру́жуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть одру́жуваться (future imperfective plural third-person)
одру́жуватимуться (future imperfective plural third-person)
одру́жуваймося (first-person imperative plural)
одру́жуваймось (first-person imperative plural)
одру́жувайся (imperative second-person singular)
одру́жувайсь (imperative second-person singular)
одру́жувайтеся (imperative plural second-person)
одру́жувайтесь (imperative plural second-person)
одру́жувався (masculine past singular)
одру́жувавсь (masculine past singular)
одру́жувалися (masculine past plural)
одру́жувались (masculine past plural)
одру́жувалася (feminine past singular)
одру́жувалась (feminine past singular)
одру́жувалися (feminine past plural)
одру́жувались (feminine past plural)
одру́жувалося (neuter past singular)
одру́жувалось (neuter past singular)
одру́жувалися (neuter past plural)
одру́жувались (neuter past plural)

uk-conj

одру́жуватися<1a.impf>

Uk-одружуватися.ogg


Путін

uk-proper noun

Пу́тін • (Pútin) m inan (genitive Пу́тіна, nominative plural Пу́тіни, genitive plural Пу́тіних, feminine Пу́тіна)

Пу́тін (canonical)
Pútin (romanization)
Пу́тіна (genitive)
Пу́тіни (nominative plural)
Пу́тіних (genitive plural)
Пу́тіна (feminine)
Пу́тін (masculine nominative)
Пу́тіна (feminine nominative)
Пу́тіни (nominative plural)
Пу́тіна (genitive masculine)
Пу́тіної (feminine genitive)
Пу́тіних (genitive plural)
Пу́тіну (dative masculine)
Пу́тіній (dative feminine)
Пу́тіним (dative plural)
Пу́тіна (accusative masculine)
Пу́тіну (accusative feminine)
Пу́тіних (accusative plural)
Пу́тіним (instrumental masculine)
Пу́тіною (feminine instrumental)
Пу́тіними (instrumental plural)
Пу́тіну (locative masculine)
Пу́тіні (locative masculine)
Пу́тіній (feminine locative)
Пу́тіних (locative plural)
Пу́тін (masculine vocative)
Пу́тіне (masculine vocative)
Пу́тіна (feminine vocative)
Пу́тіни (plural vocative)


напій

uk-noun

напі́й • (napíj) m inan (genitive напо́ю, nominative plural напо́ї, genitive plural напо́їв)

напі́й (canonical)
napíj (romanization)
напо́ю (genitive)
напо́ї (nominative plural)
напо́їв (genitive plural)
напі́й (nominative singular)
напо́ї (nominative plural)
напо́ю (genitive singular)
напо́їв (genitive plural)
напо́ю (dative singular)
напо́єві (dative singular)
напо́ям (dative plural)
напі́й (accusative singular)
напо́ї (accusative plural)
напо́єм (instrumental singular)
напо́ями (instrumental plural)
напо́ю (locative singular)
напо́ї (locative singular)
напо́ях (locative plural)
напо́ю (singular vocative)
напо́ї (plural vocative)


слимак

слима́к<b.pr>

слима́к • (slymák) m pers (genitive слимака́, nominative plural слимаки́, genitive plural слимакі́в)

слима́к (canonical)
slymák (romanization)
слимака́ (genitive)
слимаки́ (nominative plural)
слимакі́в (genitive plural)
слима́к (nominative singular)
слимаки́ (nominative plural)
слимака́ (genitive singular)
слимакі́в (genitive plural)
слимако́ві (dative singular)
слимаку́ (dative singular)
слимака́м (dative plural)
слимака́ (accusative singular)
слимакі́в (accusative plural)
слимако́м (instrumental singular)
слимака́ми (instrumental plural)
слимако́ві (locative singular)
слимаку́ (locative singular)
слимака́х (locative plural)
слимаку́ (singular vocative)
слимаки́ (plural vocative)

uk-ndecl

слима́к<b.pr>

(colloquial, dated, Christianity) novice


циган

uk-noun

ци́ган • (cýhan) m pers (genitive ци́гана, nominative plural цига́ни, genitive plural цига́н, feminine цига́нка)

ци́ган (canonical)
cýhan (romanization)
ци́гана (genitive)
цига́ни (nominative plural)
цига́н (genitive plural)
цига́нка (feminine)
ци́ган (nominative singular)
цига́ни (nominative plural)
ци́гана (genitive singular)
цига́н (genitive plural)
ци́ганові (dative singular)
ци́гану (dative singular)
цига́нам (dative plural)
ци́гана (accusative singular)
цига́н (accusative plural)
ци́ганом (instrumental singular)
цига́нами (instrumental plural)
ци́ганові (locative singular)
ци́гану (locative singular)
ци́гані (locative singular)
цига́нах (locative plural)
ци́гане (singular vocative)
цига́ни (plural vocative)

Ultimately from Byzantine Greek ἀθίγγανος (athínganos, “untouchable”).


хазяїн

uk-noun

((хазя́їн<c.pr.plstem:хазя́.plsoft>,хазя́їн<c.pr>))

хазя́їн • (xazjájin) m pers (genitive хазя́їна, nominative plural хазяї́ or хазяїни́, genitive plural хазяї́в or хазяїні́в)

хазя́їн (canonical)
xazjájin (romanization)
хазя́їна (genitive)
хазяї́ (nominative plural)
хазяїни́ (nominative plural)
хазяї́в (genitive plural)
хазяїні́в (genitive plural)
хазя́їн (nominative singular)
хазяї́ (nominative plural)
хазяїни́ (nominative plural)
хазя́їна (genitive singular)
хазяї́в (genitive plural)
хазяїні́в (genitive plural)
хазя́їнові (dative singular)
хазя́їну (dative singular)
хазяя́м (dative plural)
хазяїна́м (dative plural)
хазя́їна (accusative singular)
хазяї́в (accusative plural)
хазяїні́в (accusative plural)
хазя́їном (instrumental singular)
хазяя́ми (instrumental plural)
хазяїна́ми (instrumental plural)
хазя́їнові (locative singular)
хазя́їні (locative singular)
хазяя́х (locative plural)
хазяїна́х (locative plural)
хазя́їне (singular vocative)
хазяї́ (plural vocative)
хазяїни́ (plural vocative)

Ultimately from a Turkic language. From Old East Slavic хозя (xozja), Chuvash хуҫа (huś̬a). Cognates include Persian خواجه (xâje), Turkish hoca, Slavic: Russian хозя́ин (xozjáin), Belarusian хадзя́ін (xadzjáin).


невіста

неві́ста<pr>

неві́ста • (nevísta) f pers (genitive неві́сти, nominative plural неві́сти, genitive plural неві́ст)

неві́ста (canonical)
nevísta (romanization)
неві́сти (genitive)
неві́сти (nominative plural)
неві́ст (genitive plural)
неві́ста (nominative singular)
неві́сти (nominative plural)
неві́сти (genitive singular)
неві́ст (genitive plural)
неві́сті (dative singular)
неві́стам (dative plural)
неві́сту (accusative singular)
неві́ст (accusative plural)
неві́стою (instrumental singular)
неві́стами (instrumental plural)
неві́сті (locative singular)
неві́стах (locative plural)
неві́сто (singular vocative)
неві́сти (plural vocative)

uk-ndecl

неві́ста<pr>


близнюк

uk-noun

близню́к<b.pr>

близню́к • (blyznjúk) m pers (genitive близнюка́, nominative plural близнюки́, genitive plural близнюкі́в, feminine близню́чка, diminutive близнючо́к)

близню́к (canonical)
blyznjúk (romanization)
близнюка́ (genitive)
близнюки́ (nominative plural)
близнюкі́в (genitive plural)
близню́чка (feminine)
близнючо́к (diminutive)
близню́к (nominative singular)
близнюки́ (nominative plural)
близнюка́ (genitive singular)
близнюкі́в (genitive plural)
близнюко́ві (dative singular)
близнюку́ (dative singular)
близнюка́м (dative plural)
близнюка́ (accusative singular)
близнюкі́в (accusative plural)
близнюко́м (instrumental singular)
близнюка́ми (instrumental plural)
близнюко́ві (locative singular)
близнюку́ (locative singular)
близнюка́х (locative plural)
близнюку́ (singular vocative)
близнюки́ (plural vocative)

uk-ndecl

близню́к<b.pr>

Uk-близнюк.ogg


немовля

uk-noun

немовля́<pr.t>

немовля́ • (nemovljá) n pers (genitive немовля́ти, nominative plural немовля́та, genitive plural немовля́т)

немовля́ (canonical)
nemovljá (romanization)
немовля́ти (genitive)
немовля́та (nominative plural)
немовля́т (genitive plural)
немовля́ (nominative singular)
немовля́та (nominative plural)
немовля́ти (genitive singular)
немовля́т (genitive plural)
немовля́ті (dative singular)
немовля́там (dative plural)
немовля́ (accusative singular)
немовля́т (accusative plural)
немовля́м (instrumental singular)
немовля́тами (instrumental plural)
немовля́ті (locative singular)
немовля́тах (locative plural)
немовля́ (singular vocative)
немовля́та (plural vocative)

uk-ndecl

немовля́<pr.t>

Uk-немовля.ogg

Related to мо́вити (móvyty), розмовля́ти (rozmovljáty), negated by prefix не- (ne-). Literally (somewhat) "something small not speaking". Cognates include Belarusian немаўля́ (njemaŭljá), Polish niemowlę with the same meaning.


свекруха

uk-noun

свекру́ха<pr>

свекру́ха • (svekrúxa) f pers (genitive свекру́хи, nominative plural свекру́хи, genitive plural свекру́х)

свекру́ха (canonical)
svekrúxa (romanization)
свекру́хи (genitive)
свекру́хи (nominative plural)
свекру́х (genitive plural)
свекру́ха (nominative singular)
свекру́хи (nominative plural)
свекру́хи (genitive singular)
свекру́х (genitive plural)
свекру́сі (dative singular)
свекру́хам (dative plural)
свекру́ху (accusative singular)
свекру́х (accusative plural)
свекру́хою (instrumental singular)
свекру́хами (instrumental plural)
свекру́сі (locative singular)
свекру́хах (locative plural)
свекру́хо (singular vocative)
свекру́хи (plural vocative)

uk-ndecl

свекру́ха<pr>

Uk-свекруха.ogg

a woman’s mother-in-law (husband’s mother only)


дядьо

uk-noun

дя́дьо • (djádʹo) m inan (genitive дя́дя, nominative plural дя́ді, genitive plural дя́дів)

дя́дьо (canonical)
djádʹo (romanization)
дя́дя (genitive)
дя́ді (nominative plural)
дя́дів (genitive plural)
дя́дьо (nominative singular)
дя́ді (nominative plural)
дя́дя (genitive singular)
дя́дів (genitive plural)
дя́деві (dative singular)
дя́дю (dative singular)
дя́дям (dative plural)
дя́дьо (accusative singular)
дя́ді (accusative plural)
дя́дем (instrumental singular)
дя́дями (instrumental plural)
дя́деві (locative singular)
дя́дю (locative singular)
дя́ді (locative singular)
дя́дях (locative plural)
дя́дю (singular vocative)
дя́ді (plural vocative)


дівер

ді́вер • (díver) m pers (genitive ді́вера, nominative plural ді́вери, genitive plural ді́верів)

ді́вер (canonical)
díver (romanization)
ді́вера (genitive)
ді́вери (nominative plural)
ді́верів (genitive plural)
ді́вер (nominative singular)
ді́вери (nominative plural)
ді́вера (genitive singular)
ді́верів (genitive plural)
ді́верові (dative singular)
ді́веру (dative singular)
ді́верам (dative plural)
ді́вера (accusative singular)
ді́верів (accusative plural)
ді́вером (instrumental singular)
ді́верами (instrumental plural)
ді́верові (locative singular)
ді́вері (locative singular)
ді́верах (locative plural)
ді́вере (singular vocative)
ді́вери (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-дівер.wav


своячка

своя́чка<*.pr>

своя́чка • (svojáčka) f pers (genitive своя́чки, nominative plural своя́чки, genitive plural своя́чок, masculine своя́к)

своя́чка (canonical)
svojáčka (romanization)
своя́чки (genitive)
своя́чки (nominative plural)
своя́чок (genitive plural)
своя́к (masculine)
своя́чка (nominative singular)
своя́чки (nominative plural)
своя́чки (genitive singular)
своя́чок (genitive plural)
своя́чці (dative singular)
своя́чкам (dative plural)
своя́чку (accusative singular)
своя́чок (accusative plural)
своя́чкою (instrumental singular)
своя́чками (instrumental plural)
своя́чці (locative singular)
своя́чках (locative plural)
своя́чко (singular vocative)
своя́чки (plural vocative)

uk-ndecl

своя́чка<*.pr>


нічия

uk-noun

нічия́ • (ničyjá) f inan (genitive нічиє́ї, nominative plural нічиї́, genitive plural нічиї́х)

нічия́ (canonical)
ničyjá (romanization)
нічиє́ї (genitive)
нічиї́ (nominative plural)
нічиї́х (genitive plural)
нічия́ (nominative singular)
нічиї́ (nominative plural)
нічиє́ї (genitive singular)
нічиї́х (genitive plural)
нічиї́й (dative singular)
нічиї́м (dative plural)
нічию́ (accusative singular)
нічиї́ (accusative plural)
нічиє́ю (instrumental singular)
нічиї́ми (instrumental plural)
нічиї́й (locative singular)
нічиї́х (locative plural)
нічия́ (singular vocative)
нічиї́ (plural vocative)

From нічия́ гра (ničyjá hra, “nobody's game”).


ненька

не́нька<*.pr>

не́нька • (nénʹka) f pers (genitive не́ньки, nominative plural не́ньки, genitive plural не́ньок)

не́нька (canonical)
nénʹka (romanization)
не́ньки (genitive)
не́ньки (nominative plural)
не́ньок (genitive plural)
не́нька (nominative singular)
не́ньки (nominative plural)
не́ньки (genitive singular)
не́ньок (genitive plural)
не́ньці (dative singular)
не́нькам (dative plural)
не́ньку (accusative singular)
не́ньок (accusative plural)
не́нькою (instrumental singular)
не́ньками (instrumental plural)
не́ньці (locative singular)
не́ньках (locative plural)
не́нько (singular vocative)
не́ньки (plural vocative)

uk-ndecl

не́нька<*.pr>

О, Україно! О люба ненько!

(figuratively) (Mother) Ukraine, motherland


сердитися

uk-verb

розсе́рдитися

се́рдитися • (sérdytysja) impf (perfective розсе́рдитися)

се́рдитися (canonical)
sérdytysja (romanization)
розсе́рдитися (perfective)
се́рдитися (imperfective infinitive)
се́рдитись (imperfective infinitive)
се́рдиться (imperfective infinitive)
се́рдячись (adverbial imperfective present)
се́рдившись (adverbial imperfective past)
се́рджуся (first-person imperfective present singular)
се́рджусь (first-person imperfective present singular)
бу́ду се́рдитися (first-person future imperfective singular)
бу́ду се́рдитись (first-person future imperfective singular)
бу́ду се́рдиться (first-person future imperfective singular)
се́рдитимусь (first-person future imperfective singular)
се́рдитимуся (first-person future imperfective singular)
се́рдишся (imperfective present second-person singular)
бу́деш се́рдитися (future imperfective second-person singular)
бу́деш се́рдитись (future imperfective second-person singular)
бу́деш се́рдиться (future imperfective second-person singular)
се́рдитимешся (future imperfective second-person singular)
се́рдиться (imperfective present singular third-person)
бу́де се́рдитися (future imperfective singular third-person)
бу́де се́рдитись (future imperfective singular third-person)
бу́де се́рдиться (future imperfective singular third-person)
се́рдитиметься (future imperfective singular third-person)
се́рдимся (first-person imperfective plural present)
се́рдимося (first-person imperfective plural present)
се́рдимось (first-person imperfective plural present)
бу́демо се́рдитися (first-person future imperfective plural)
бу́демо се́рдитись (first-person future imperfective plural)
бу́демо се́рдиться (first-person future imperfective plural)
се́рдитимемось (first-person future imperfective plural)
се́рдитимемося (first-person future imperfective plural)
се́рдитимемся (first-person future imperfective plural)
се́рдитеся (imperfective plural present second-person)
се́рдитесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете се́рдитися (future imperfective plural second-person)
бу́дете се́рдитись (future imperfective plural second-person)
бу́дете се́рдиться (future imperfective plural second-person)
се́рдитиметесь (future imperfective plural second-person)
се́рдитиметеся (future imperfective plural second-person)
се́рдяться (imperfective plural present third-person)
бу́дуть се́рдитися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть се́рдитись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть се́рдиться (future imperfective plural third-person)
се́рдитимуться (future imperfective plural third-person)
се́рдьмося (first-person imperative plural)
се́рдьмось (first-person imperative plural)
се́рдься (imperative second-person singular)
се́рдьтеся (imperative plural second-person)
се́рдьтесь (imperative plural second-person)
се́рдився (masculine past singular)
се́рдивсь (masculine past singular)
се́рдилися (masculine past plural)
се́рдились (masculine past plural)
се́рдилася (feminine past singular)
се́рдилась (feminine past singular)
се́рдилися (feminine past plural)
се́рдились (feminine past plural)
се́рдилося (neuter past singular)
се́рдилось (neuter past singular)
се́рдилися (neuter past plural)
се́рдились (neuter past plural)

uk-conj

се́рдитися<4a.impf>

Uk-сердитися.ogg

From се́рдити (sérdyty) + -ся (-sja). Compare Russian серди́ться (serdítʹsja), Polish sierdzić się.


гніватися

uk-verb

розгні́ватися

гні́ватися • (hnívatysja) impf (perfective розгні́ватися)

гні́ватися (canonical)
hnívatysja (romanization)
розгні́ватися (perfective)
гні́ватися (imperfective infinitive)
гні́ватись (imperfective infinitive)
гні́ваться (imperfective infinitive)
гні́ваючись (adverbial imperfective present)
гні́вавшись (adverbial imperfective past)
гні́ваюся (first-person imperfective present singular)
гні́ваюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду гні́ватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду гні́ватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду гні́ваться (first-person future imperfective singular)
гні́ватимусь (first-person future imperfective singular)
гні́ватимуся (first-person future imperfective singular)
гні́ваєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш гні́ватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш гні́ватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш гні́ваться (future imperfective second-person singular)
гні́ватимешся (future imperfective second-person singular)
гні́вається (imperfective present singular third-person)
бу́де гні́ватися (future imperfective singular third-person)
бу́де гні́ватись (future imperfective singular third-person)
бу́де гні́ваться (future imperfective singular third-person)
гні́ватиметься (future imperfective singular third-person)
гні́ваємся (first-person imperfective plural present)
гні́ваємося (first-person imperfective plural present)
гні́ваємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо гні́ватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо гні́ватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо гні́ваться (first-person future imperfective plural)
гні́ватимемось (first-person future imperfective plural)
гні́ватимемося (first-person future imperfective plural)
гні́ватимемся (first-person future imperfective plural)
гні́ваєтеся (imperfective plural present second-person)
гні́ваєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете гні́ватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете гні́ватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете гні́ваться (future imperfective plural second-person)
гні́ватиметесь (future imperfective plural second-person)
гні́ватиметеся (future imperfective plural second-person)
гні́ваються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гні́ватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гні́ватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гні́ваться (future imperfective plural third-person)
гні́ватимуться (future imperfective plural third-person)
гні́ваймося (first-person imperative plural)
гні́ваймось (first-person imperative plural)
гні́вайся (imperative second-person singular)
гні́вайсь (imperative second-person singular)
гні́вайтеся (imperative plural second-person)
гні́вайтесь (imperative plural second-person)
гні́вався (masculine past singular)
гні́вавсь (masculine past singular)
гні́валися (masculine past plural)
гні́вались (masculine past plural)
гні́валася (feminine past singular)
гні́валась (feminine past singular)
гні́валися (feminine past plural)
гні́вались (feminine past plural)
гні́валося (neuter past singular)
гні́валось (neuter past singular)
гні́валися (neuter past plural)
гні́вались (neuter past plural)

uk-conj

гні́ватися<1a.impf>

[ˈɦnʲiʋɐtesʲɐ]

Uk-гніватися.ogg


писанка

uk-noun

пи́санка<c*>

пи́санка • (pýsanka) f inan (genitive пи́санки, nominative plural писанки́, genitive plural писано́к, relational adjective пи́санковий, diminutive пи́саночка)

пи́санка (canonical)
pýsanka (romanization)
пи́санки (genitive)
писанки́ (nominative plural)
писано́к (genitive plural)
пи́санковий (adjective relational)
пи́саночка (diminutive)
пи́санка (nominative singular)
писанки́ (nominative plural)
пи́санки (genitive singular)
писано́к (genitive plural)
пи́санці (dative singular)
писанка́м (dative plural)
пи́санку (accusative singular)
писанки́ (accusative plural)
пи́санкою (instrumental singular)
писанка́ми (instrumental plural)
пи́санці (locative singular)
писанка́х (locative plural)
пи́санко (singular vocative)
писанки́ (plural vocative)

uk-ndecl

пи́санка<c*>

From писа́ти (pysáty, “to write, to draw, to decorate”). Compare Russian писанка (pisanka), Polish pisanka.

Готувалися побратими до Великодніх свят. У кожного свій клопіт, свої турботи. Кожен мав принести якийсь дарунок .. Той найкращу писанку, той викарбуваний топірець.

The brethren were preparing for Easter holidays. Everyone has their own troubles, their own worries. Everyone had to bring some gift .. One - the best pysanka, one - an engraved ax.

Hotuvalysja pobratymy do Velykodnix svjat. U kožnoho svij klopit, svoji turboty. Kožen mav prynesty jakyjsʹ darunok .. Toj najkrašču pysanku, toj vykarbuvanyj topirecʹ.

Easter egg, usually a painted and/or decorated one


тетеря

uk-noun

тете́ря • (tetérja) f inan (genitive тете́рі, uncountable)

тете́ря (canonical)
tetérja (romanization)
тете́рі (genitive)
тете́ря (nominative singular)
тете́рі (genitive singular)
тете́рі (dative singular)
тете́рю (accusative singular)
тете́рею (instrumental singular)
тете́рі (locative singular)
тете́ре (singular vocative)

teterya, ryabko (Ukrainian Cossack dish of cooked millet and buckwheat flour)


відеогра

відеогра́<*.plstem:відеоі́гр.vocó>

відеогра́ • (videohrá) f inan (genitive відеогри́, nominative plural відеоі́гри, genitive plural відеоі́гор)

відеогра́ (canonical)
videohrá (romanization)
відеогри́ (genitive)
відеоі́гри (nominative plural)
відеоі́гор (genitive plural)
відеогра́ (nominative singular)
відеоі́гри (nominative plural)
відеогри́ (genitive singular)
відеоі́гор (genitive plural)
відеогрі́ (dative singular)
відеоі́грам (dative plural)
відеогру́ (accusative singular)
відеоі́гри (accusative plural)
відеогро́ю (instrumental singular)
відеоі́грами (instrumental plural)
відеогрі́ (locative singular)
відеоі́грах (locative plural)
відеогро́ (singular vocative)
відеоі́гри (plural vocative)

uk-ndecl

відеогра́<*.plstem:відеоі́гр.vocó>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-відеогра.wav

Calque of English videogame. By surface analysis, ві́део- (vídeo-, “video-”) + гра (hra, “game”).


вічко

uk-noun

ві́чко • (víčko) n inan (genitive ві́чка, nominative plural ві́чка, genitive plural ві́чок)

ві́чко (canonical)
víčko (romanization)
ві́чка (genitive)
ві́чка (nominative plural)
ві́чок (genitive plural)
ві́чко (nominative singular)
ві́чка (nominative plural)
ві́чка (genitive singular)
ві́чок (genitive plural)
ві́чкові (dative singular)
ві́чку (dative singular)
ві́чкам (dative plural)
ві́чко (accusative singular)
ві́чка (accusative plural)
ві́чком (instrumental singular)
ві́чками (instrumental plural)
ві́чку (locative singular)
ві́чках (locative plural)
ві́чко (singular vocative)
ві́чка (plural vocative)

Variant of о́чко (óčko); compare вісь (visʹ) vs. Russian ось (osʹ).


кирилиця

кири́лиця<sg>

кири́лиця • (kyrýlycja) f inan (genitive кири́лиці, uncountable, relational adjective кири́личний)

кири́лиця (canonical)
kyrýlycja (romanization)
кири́лиці (genitive)
кири́личний (adjective relational)
кири́лиця (nominative singular)
кири́лиці (genitive singular)
кири́лиці (dative singular)
кири́лицю (accusative singular)
кири́лицею (instrumental singular)
кири́лиці (locative singular)
кири́лице (singular vocative)

uk-ndecl

кири́лиця<sg>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-кирилиця.wav


сердитий

uk-adj

серди́тий • (serdýtyj) (comparative серди́тіший, adverb серди́то)

серди́тий (canonical)
serdýtyj (romanization)
серди́тіший (comparative)
серди́то (adverb)
серди́тий (masculine nominative)
серди́те (neuter nominative)
серди́та (feminine nominative)
серди́ті (nominative plural)
серди́того (genitive masculine neuter)
серди́тої (feminine genitive)
серди́тих (genitive plural)
серди́тому (dative masculine neuter)
серди́тій (dative feminine)
серди́тим (dative plural)
серди́того (accusative animate masculine)
серди́те (accusative neuter)
серди́ту (accusative feminine)
серди́тих (accusative animate plural)
серди́тий (accusative inanimate masculine)
серди́ті (accusative inanimate plural)
серди́тим (instrumental masculine neuter)
серди́тою (feminine instrumental)
серди́тими (instrumental plural)
серди́тому (locative masculine neuter)
серди́тім (locative masculine neuter)
серди́тій (feminine locative)
серди́тих (locative plural)

Uk-сердитий.ogg

Inherited from Proto-Slavic *sьr̥ditъ. Compare Russian серди́тый (serdítyj), Belarusian сярдзі́ты (sjardzíty).

uk:Мельничук Олександр Савич


перетинка

uk-noun

пере́тинка<*>

пере́тинка • (perétynka) f inan (genitive пере́тинки, nominative plural пере́тинки, genitive plural пере́тинок)

пере́тинка (canonical)
perétynka (romanization)
пере́тинки (genitive)
пере́тинки (nominative plural)
пере́тинок (genitive plural)
пере́тинка (nominative singular)
пере́тинки (nominative plural)
пере́тинки (genitive singular)
пере́тинок (genitive plural)
пере́тинці (dative singular)
пере́тинкам (dative plural)
пере́тинку (accusative singular)
пере́тинки (accusative plural)
пере́тинкою (instrumental singular)
пере́тинками (instrumental plural)
пере́тинці (locative singular)
пере́тинках (locative plural)
пере́тинко (singular vocative)
пере́тинки (plural vocative)

uk-ndecl

пере́тинка<*>


шолом

uk-noun

шоло́м • (šolóm) m inan (genitive шоло́ма, nominative plural шоло́ми, genitive plural шоло́мів)

шоло́м (canonical)
šolóm (romanization)
шоло́ма (genitive)
шоло́ми (nominative plural)
шоло́мів (genitive plural)
шоло́м (nominative singular)
шоло́ми (nominative plural)
шоло́ма (genitive singular)
шоло́мів (genitive plural)
шоло́мові (dative singular)
шоло́му (dative singular)
шоло́мам (dative plural)
шоло́м (accusative singular)
шоло́ми (accusative plural)
шоло́мом (instrumental singular)
шоло́мами (instrumental plural)
шоло́мі (locative singular)
шоло́мах (locative plural)
шоло́ме (singular vocative)
шоло́ми (plural vocative)

From Old East Slavic шеломъ (šelomŭ), from Proto-Slavic *šelmъ. Cognate with Russian шело́м (šelóm) / шлем (šlem), Belarusian шало́м (šalóm).


співвітчизник

співвітчи́зник<pr>

співвітчи́зниця

співвітчи́зник • (spivvitčýznyk) m pers (genitive співвітчи́зника, nominative plural співвітчи́зники, genitive plural співвітчи́зників, feminine співвітчи́зниця)

співвітчи́зник (canonical)
spivvitčýznyk (romanization)
співвітчи́зника (genitive)
співвітчи́зники (nominative plural)
співвітчи́зників (genitive plural)
співвітчи́зниця (feminine)
співвітчи́зник (nominative singular)
співвітчи́зники (nominative plural)
співвітчи́зника (genitive singular)
співвітчи́зників (genitive plural)
співвітчи́зникові (dative singular)
співвітчи́знику (dative singular)
співвітчи́зникам (dative plural)
співвітчи́зника (accusative singular)
співвітчи́зників (accusative plural)
співвітчи́зником (instrumental singular)
співвітчи́зниками (instrumental plural)
співвітчи́зникові (locative singular)
співвітчи́знику (locative singular)
співвітчи́зниках (locative plural)
співвітчи́знику (singular vocative)
співвітчи́зники (plural vocative)

uk-ndecl

співвітчи́зник<pr>

Uk-співвітчизник.ogg

спів- (spiv-) + вітчи́зна (vitčýzna) + -ник (-nyk)


співучасник

uk-noun

співуча́сник<pr>

співуча́сниця

співуча́сницький

співуча́сник • (spivučásnyk) m pers (genitive співуча́сника, nominative plural співуча́сники, genitive plural співуча́сників, feminine співуча́сниця, relational adjective співуча́сницький)

співуча́сник (canonical)
spivučásnyk (romanization)
співуча́сника (genitive)
співуча́сники (nominative plural)
співуча́сників (genitive plural)
співуча́сниця (feminine)
співуча́сницький (adjective relational)
співуча́сник (nominative singular)
співуча́сники (nominative plural)
співуча́сника (genitive singular)
співуча́сників (genitive plural)
співуча́сникові (dative singular)
співуча́снику (dative singular)
співуча́сникам (dative plural)
співуча́сника (accusative singular)
співуча́сників (accusative plural)
співуча́сником (instrumental singular)
співуча́сниками (instrumental plural)
співуча́сникові (locative singular)
співуча́снику (locative singular)
співуча́сниках (locative plural)
співуча́снику (singular vocative)
співуча́сники (plural vocative)

uk-ndecl

співуча́сник<pr>


супутник

uk-noun

супу́тник<pr>

супу́тник • (supútnyk) m pers (genitive супу́тника, nominative plural супу́тники, genitive plural супу́тників, feminine супу́тниця)

супу́тник (canonical)
supútnyk (romanization)
супу́тника (genitive)
супу́тники (nominative plural)
супу́тників (genitive plural)
супу́тниця (feminine)
супу́тник (nominative singular)
супу́тники (nominative plural)
супу́тника (genitive singular)
супу́тників (genitive plural)
супу́тникові (dative singular)
супу́тнику (dative singular)
супу́тникам (dative plural)
супу́тника (accusative singular)
супу́тників (accusative plural)
супу́тником (instrumental singular)
супу́тниками (instrumental plural)
супу́тникові (locative singular)
супу́тнику (locative singular)
супу́тниках (locative plural)
супу́тнику (singular vocative)
супу́тники (plural vocative)

uk-ndecl

супу́тник<pr>

Uk-супутник.ogg

су- (su-) + путь (putʹ) + -ник (-nyk)
The artificial satellite sense is a semantic loan from Russian спутник (sputnik).


плем'я

uk-noun

пле́м'я<en.plstem:племе́н.plhard.c.loc:пле́м'ю:пле́мені:пле́м'ї.voc:пле́м'я:пле́мене>

пле́м'я • (plémʺja) n inan (genitive пле́м'я or пле́мені, nominative plural племена́, genitive plural племе́н, relational adjective племінни́й)

пле́м'я (canonical)
plémʺja (romanization)
пле́м'я (genitive)
пле́мені (genitive)
племена́ (nominative plural)
племе́н (genitive plural)
племінни́й (adjective relational)
пле́м'я (nominative singular)
племена́ (nominative plural)
пле́м'я (genitive singular)
пле́мені (genitive singular)
племе́н (genitive plural)
пле́м'ю (dative singular)
пле́мені (dative singular)
племена́м (dative plural)
пле́м'я (accusative singular)
племена́ (accusative plural)
пле́м'ям (instrumental singular)
пле́менем (instrumental singular)
племена́ми (instrumental plural)
пле́м'ю (locative singular)
пле́мені (locative singular)
пле́м'ї (locative singular)
племена́х (locative plural)
пле́м'я (singular vocative)
пле́мене (singular vocative)
племена́ (plural vocative)

Inherited from Old East Slavic племѧ (plemę), from Proto-Slavic *plemę.


жах

uk-noun

жах • (žax) m inan (genitive жа́ху, nominative plural жа́хи, genitive plural жа́хів)

žax (romanization)
жа́ху (genitive)
жа́хи (nominative plural)
жа́хів (genitive plural)
жах (nominative singular)
жа́хи (nominative plural)
жа́ху (genitive singular)
жа́хів (genitive plural)
жа́хові (dative singular)
жа́ху (dative singular)
жа́хам (dative plural)
жах (accusative singular)
жа́хи (accusative plural)
жа́хом (instrumental singular)
жа́хами (instrumental plural)
жа́ху (locative singular)
жа́хах (locative plural)
жа́ху (singular vocative)
жа́хи (plural vocative)


одежа

оде́жа • (odéža) f inan (genitive оде́жі, uncountable)

оде́жа (canonical)
odéža (romanization)
оде́жі (genitive)
оде́жа (nominative singular)
оде́жі (genitive singular)
оде́жі (dative singular)
оде́жу (accusative singular)
оде́жею (instrumental singular)
оде́жі (locative singular)
оде́же (singular vocative)


ікра

ікра́ • (ikrá) f inan (genitive ікри́, uncountable)

ікра́ (canonical)
ikrá (romanization)
ікри́ (genitive)
ікра́ (nominative singular)
ікри́ (genitive singular)
ікрі́ (dative singular)
ікру́ (accusative singular)
ікро́ю (instrumental singular)
ікрі́ (locative singular)
ікро́ (singular vocative)


клієнт

кліє́нтський

кліє́нт • (klijént) m pers (genitive кліє́нта, nominative plural кліє́нти, genitive plural кліє́нтів, feminine кліє́нтка, relational adjective кліє́нтський)

кліє́нт (canonical)
klijént (romanization)
кліє́нта (genitive)
кліє́нти (nominative plural)
кліє́нтів (genitive plural)
кліє́нтка (feminine)
кліє́нтський (adjective relational)
кліє́нт (nominative singular)
кліє́нти (nominative plural)
кліє́нта (genitive singular)
кліє́нтів (genitive plural)
кліє́нтові (dative singular)
кліє́нту (dative singular)
кліє́нтам (dative plural)
кліє́нта (accusative singular)
кліє́нтів (accusative plural)
кліє́нтом (instrumental singular)
кліє́нтами (instrumental plural)
кліє́нтові (locative singular)
кліє́нті (locative singular)
кліє́нтах (locative plural)
кліє́нте (singular vocative)
кліє́нти (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from German Klient, from Latin cliēns. Compare Russian клие́нт (klijént).

обслуго́вування кліє́нтів


економіст

економі́ст<pr>

економі́стка

економі́ст • (ekonomíst) m pers (genitive економі́ста, nominative plural економі́сти, genitive plural економі́стів, feminine економі́стка)

економі́ст (canonical)
ekonomíst (romanization)
економі́ста (genitive)
економі́сти (nominative plural)
економі́стів (genitive plural)
економі́стка (feminine)
економі́ст (nominative singular)
економі́сти (nominative plural)
економі́ста (genitive singular)
економі́стів (genitive plural)
економі́стові (dative singular)
економі́сту (dative singular)
економі́стам (dative plural)
економі́ста (accusative singular)
економі́стів (accusative plural)
економі́стом (instrumental singular)
економі́стами (instrumental plural)
економі́стові (locative singular)
економі́сті (locative singular)
економі́стах (locative plural)
економі́сте (singular vocative)
економі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

економі́ст<pr>

Uk-економіст.ogg

uk:економіст


викладач

uk-noun

виклада́ч<b.pr>

виклада́ч • (vykladáč) m pers (genitive викладача́, nominative plural викладачі́, genitive plural викладачі́в, feminine виклада́чка)

виклада́ч (canonical)
vykladáč (romanization)
викладача́ (genitive)
викладачі́ (nominative plural)
викладачі́в (genitive plural)
виклада́чка (feminine)
виклада́ч (nominative singular)
викладачі́ (nominative plural)
викладача́ (genitive singular)
викладачі́в (genitive plural)
викладаче́ві (dative singular)
викладачу́ (dative singular)
викладача́м (dative plural)
викладача́ (accusative singular)
викладачі́в (accusative plural)
викладаче́м (instrumental singular)
викладача́ми (instrumental plural)
викладаче́ві (locative singular)
викладачу́ (locative singular)
викладачі́ (locative singular)
викладача́х (locative plural)
виклада́чу (singular vocative)
викладачі́ (plural vocative)

uk-ndecl

виклада́ч<b.pr>

Uk-викладач.ogg

From виклада́ти (vykladáty, “to lay out, teach”) + -ач (-ač). Compare Belarusian выкла́дчык (vykládčyk), Polish wykładowca.

af

lecturer (teacher in post-secondary education)

uk:Учитель#Викладання_у_вищій_школі


касир

uk-noun

каси́р<a.pr>

каси́р • (kasýr) m pers (genitive каси́ра, nominative plural каси́ри, genitive plural каси́рів, feminine каси́рка)

каси́р (canonical)
kasýr (romanization)
каси́ра (genitive)
каси́ри (nominative plural)
каси́рів (genitive plural)
каси́рка (feminine)
каси́р (nominative singular)
каси́ри (nominative plural)
каси́ра (genitive singular)
каси́рів (genitive plural)
каси́рові (dative singular)
каси́ру (dative singular)
каси́рам (dative plural)
каси́ра (accusative singular)
каси́рів (accusative plural)
каси́ром (instrumental singular)
каси́рами (instrumental plural)
каси́рові (locative singular)
каси́рі (locative singular)
каси́рах (locative plural)
каси́ре (singular vocative)
каси́ри (plural vocative)

uk-ndecl

каси́р<a.pr>


інспектор

uk-noun

інспе́ктор<a.pr>

інспе́кторка

інспе́ктор • (inspéktor) m pers (genitive інспе́ктора, nominative plural інспе́ктори, genitive plural інспе́кторів, feminine інспе́кторка)

інспе́ктор (canonical)
inspéktor (romanization)
інспе́ктора (genitive)
інспе́ктори (nominative plural)
інспе́кторів (genitive plural)
інспе́кторка (feminine)
інспе́ктор (nominative singular)
інспе́ктори (nominative plural)
інспе́ктора (genitive singular)
інспе́кторів (genitive plural)
інспе́кторові (dative singular)
інспе́ктору (dative singular)
інспе́кторам (dative plural)
інспе́ктора (accusative singular)
інспе́кторів (accusative plural)
інспе́ктором (instrumental singular)
інспе́кторами (instrumental plural)
інспе́кторові (locative singular)
інспе́кторі (locative singular)
інспе́кторах (locative plural)
інспе́кторе (singular vocative)
інспе́ктори (plural vocative)

uk-ndecl

інспе́ктор<a.pr>

Uk-інспектор.ogg

Cognate with Russian инспе́ктор (inspéktor).

uk:інспектор


адміністратор

uk-noun

адміністра́тор<a.pr>

адміністра́торка

адміністра́тор • (administrátor) m pers (genitive адміністра́тора, nominative plural адміністра́тори, genitive plural адміністра́торів, feminine адміністра́торка)

адміністра́тор (canonical)
administrátor (romanization)
адміністра́тора (genitive)
адміністра́тори (nominative plural)
адміністра́торів (genitive plural)
адміністра́торка (feminine)
адміністра́тор (nominative singular)
адміністра́тори (nominative plural)
адміністра́тора (genitive singular)
адміністра́торів (genitive plural)
адміністра́торові (dative singular)
адміністра́тору (dative singular)
адміністра́торам (dative plural)
адміністра́тора (accusative singular)
адміністра́торів (accusative plural)
адміністра́тором (instrumental singular)
адміністра́торами (instrumental plural)
адміністра́торові (locative singular)
адміністра́торі (locative singular)
адміністра́торах (locative plural)
адміністра́торе (singular vocative)
адміністра́тори (plural vocative)

uk-ndecl

адміністра́тор<a.pr>

Uk-адміністратор.ogg

Cognate with Russian администра́тор (administrátor).

cog

администра́тор

uk:адміністратор


архітектор

uk-noun

архіте́ктор<a.pr>

архіте́кторка

архіте́ктор • (arxitéktor) m pers (genitive архіте́ктора, nominative plural архіте́ктори, genitive plural архіте́кторів, feminine архіте́кторка)

архіте́ктор (canonical)
arxitéktor (romanization)
архіте́ктора (genitive)
архіте́ктори (nominative plural)
архіте́кторів (genitive plural)
архіте́кторка (feminine)
архіте́ктор (nominative singular)
архіте́ктори (nominative plural)
архіте́ктора (genitive singular)
архіте́кторів (genitive plural)
архіте́кторові (dative singular)
архіте́ктору (dative singular)
архіте́кторам (dative plural)
архіте́ктора (accusative singular)
архіте́кторів (accusative plural)
архіте́ктором (instrumental singular)
архіте́кторами (instrumental plural)
архіте́кторові (locative singular)
архіте́кторі (locative singular)
архіте́кторах (locative plural)
архіте́кторе (singular vocative)
архіте́ктори (plural vocative)

uk-ndecl

архіте́ктор<a.pr>

Ultimately from Ancient Greek ἀρχιτέκτων (arkhitéktōn, “master builder”), from ἀρχι- (arkhi-, “chief”) + τέκτων (téktōn, “builder”). Cognate with Russian архите́ктор (arxitéktor).

der

uk:архітектор


родителька

uk-noun

роди́телька<*.pr>

роди́телька • (rodýtelʹka) f pers (genitive роди́тельки, nominative plural роди́тельки, genitive plural роди́тельок, masculine роди́тель)

роди́телька (canonical)
rodýtelʹka (romanization)
роди́тельки (genitive)
роди́тельки (nominative plural)
роди́тельок (genitive plural)
роди́тель (masculine)
роди́телька (nominative singular)
роди́тельки (nominative plural)
роди́тельки (genitive singular)
роди́тельок (genitive plural)
роди́тельці (dative singular)
роди́телькам (dative plural)
роди́тельку (accusative singular)
роди́тельок (accusative plural)
роди́телькою (instrumental singular)
роди́тельками (instrumental plural)
роди́тельці (locative singular)
роди́тельках (locative plural)
роди́телько (singular vocative)
роди́тельки (plural vocative)

uk-ndecl

роди́телька<*.pr>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-родителька.wav

From роди́тель (rodýtelʹ, “parent”) + -ка (-ka, feminine suffix).


експозиція

uk-noun

експози́ція<>

експози́ція • (ekspozýcija) f inan (genitive експози́ції, nominative plural експози́ції, genitive plural експози́цій)

експози́ція (canonical)
ekspozýcija (romanization)
експози́ції (genitive)
експози́ції (nominative plural)
експози́цій (genitive plural)
експози́ція (nominative singular)
експози́ції (nominative plural)
експози́ції (genitive singular)
експози́цій (genitive plural)
експози́ції (dative singular)
експози́ціям (dative plural)
експози́цію (accusative singular)
експози́ції (accusative plural)
експози́цією (instrumental singular)
експози́ціями (instrumental plural)
експози́ції (locative singular)
експози́ціях (locative plural)
експози́ціє (singular vocative)
експози́ції (plural vocative)

uk-ndecl

експози́ція<>

Uk-експозиція.ogg

Borrowed from Latin expositiō. Cognate with Russian экспози́ция (ekspozícija), Polish ekspozycja.

uk:експозиція


актор

uk-noun

акто́р<a.pr>

акто́р • (aktór) m pers (genitive акто́ра, nominative plural акто́ри, genitive plural акто́рів, feminine акто́рка or актри́са)

акто́р (canonical)
aktór (romanization)
акто́ра (genitive)
акто́ри (nominative plural)
акто́рів (genitive plural)
акто́рка (feminine)
актри́са (feminine)
акто́р (nominative singular)
акто́ри (nominative plural)
акто́ра (genitive singular)
акто́рів (genitive plural)
акто́рові (dative singular)
акто́ру (dative singular)
акто́рам (dative plural)
акто́ра (accusative singular)
акто́рів (accusative plural)
акто́ром (instrumental singular)
акто́рами (instrumental plural)
акто́рові (locative singular)
акто́рі (locative singular)
акто́рах (locative plural)
акто́ре (singular vocative)
акто́ри (plural vocative)

uk-ndecl

акто́р<a.pr>


запам'ятати

uk-verb

запам'ята́ти

запам'ято́вувати

запам'ята́ти • (zapamʺjatáty) pf (imperfective запам'ято́вувати)

запам'ята́ти (canonical)
zapamʺjatáty (romanization)
запам'ято́вувати (imperfective)
запам'ята́ти (infinitive perfective)
запам'ята́ть (infinitive perfective)
запам'я́таний (passive past perfective)
impersonal: запам'я́тано (passive past perfective)
запам'ята́вши (adverbial past perfective)
запам'ята́ю (first-person future perfective singular)
запам'ята́єш (future perfective second-person singular)
запам'ята́є (future perfective singular third-person)
запам'ята́єм (first-person future perfective plural)
запам'ята́ємо (first-person future perfective plural)
запам'ята́єте (future perfective plural second-person)
запам'ята́ють (future perfective plural third-person)
запам'ята́ймо (first-person imperative plural)
запам'ята́й (imperative second-person singular)
запам'ята́йте (imperative plural second-person)
запам'ята́в (masculine past singular)
запам'ята́ли (masculine past plural)
запам'ята́ла (feminine past singular)
запам'ята́ли (feminine past plural)
запам'ята́ло (neuter past singular)
запам'ята́ли (neuter past plural)

Uk-запам'ятати.ogg

to memorize, to remember (to commit to memory)


запам'ятовувати

запам'ято́вувати

запам'ята́ти

запам'ято́вувати • (zapamʺjatóvuvaty) impf (perfective запам'ята́ти)

запам'ято́вувати (canonical)
zapamʺjatóvuvaty (romanization)
запам'ята́ти (perfective)
запам'ято́вувати (imperfective infinitive)
запам'ято́вувать (imperfective infinitive)
запам'ято́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: запам'ято́вувано (imperfective passive past)
запам'ято́вуючи (adverbial imperfective present)
запам'ято́вувавши (adverbial imperfective past)
запам'ято́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду запам'ято́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду запам'ято́вувать (first-person future imperfective singular)
запам'ято́вуватиму (first-person future imperfective singular)
запам'ято́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш запам'ято́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш запам'ято́вувать (future imperfective second-person singular)
запам'ято́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
запам'ято́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де запам'ято́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де запам'ято́вувать (future imperfective singular third-person)
запам'ято́вуватиме (future imperfective singular third-person)
запам'ято́вуєм (first-person imperfective plural present)
запам'ято́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо запам'ято́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо запам'ято́вувать (first-person future imperfective plural)
запам'ято́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
запам'ято́вуватимем (first-person future imperfective plural)
запам'ято́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете запам'ято́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете запам'ято́вувать (future imperfective plural second-person)
запам'ято́вуватимете (future imperfective plural second-person)
запам'ято́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть запам'ято́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть запам'ято́вувать (future imperfective plural third-person)
запам'ято́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
запам'ято́вуймо (first-person imperative plural)
запам'ято́вуй (imperative second-person singular)
запам'ято́вуйте (imperative plural second-person)
запам'ято́вував (masculine past singular)
запам'ято́вували (masculine past plural)
запам'ято́вувала (feminine past singular)
запам'ято́вували (feminine past plural)
запам'ято́вувало (neuter past singular)
запам'ято́вували (neuter past plural)

Uk-запам'ятовувати.ogg

From па́м'ять (pámʺjatʹ, “memory”). Cognate with Polish zapamiętywać.


глухар

uk-noun

глуха́р • (hluxár) m animal (genitive глухаря́, nominative plural глухарі́, genitive plural глухарі́в)

глуха́р (canonical)
hluxár (romanization)
глухаря́ (genitive)
глухарі́ (nominative plural)
глухарі́в (genitive plural)
глуха́р (nominative singular)
глухарі́ (nominative plural)
глухаря́ (genitive singular)
глухарі́в (genitive plural)
глухаре́ві (dative singular)
глухарю́ (dative singular)
глухаря́м (dative plural)
глухаря́ (accusative singular)
глухарі́ (accusative plural)
глухарі́в (accusative plural)
глухаре́м (instrumental singular)
глухаря́ми (instrumental plural)
глухаре́ві (locative singular)
глухарю́ (locative singular)
глухарі́ (locative singular)
глухаря́х (locative plural)
глуха́рю (singular vocative)
глухарі́ (plural vocative)

From глухи́й (hluxýj) + -а́р (-ár). Cognate with Russian глуха́рь (gluxárʹ).

western capercaillie
western capercaillie

Tetrao urogallus
Tetrao urogallus#Translingual

western capercaillie, wood grouse (Tetrao urogallus)


спогад

спо́гад<genu>

спо́гад • (spóhad) m inan (genitive спо́гаду, nominative plural спо́гади, genitive plural спо́гадів)

спо́гад (canonical)
spóhad (romanization)
спо́гаду (genitive)
спо́гади (nominative plural)
спо́гадів (genitive plural)
спо́гад (nominative singular)
спо́гади (nominative plural)
спо́гаду (genitive singular)
спо́гадів (genitive plural)
спо́гадові (dative singular)
спо́гаду (dative singular)
спо́гадам (dative plural)
спо́гад (accusative singular)
спо́гади (accusative plural)
спо́гадом (instrumental singular)
спо́гадами (instrumental plural)
спо́гаді (locative singular)
спо́гадах (locative plural)
спо́гаде (singular vocative)
спо́гади (plural vocative)

uk-ndecl

спо́гад<genu>

Deverbal from спога́дувати, спогада́ти (spoháduvaty, spohadáty, “to recall, to remember”).

deverbal

спога́дувати, спогада́ти

У ме́не бага́то щасли́вих спо́гадів про життя́ в Украї́ні.

I have many happy memories of life in Ukraine.

U méne baháto ščaslývyx spóhadiv pro žyttjá v Ukrajíni.

memory, recollection, reminiscence (a record of a thing or an event stored and available for later use by the organism)


окуляри

uk-noun

окуля́ри<M.pl>

окуля́ри • (okuljáry) m inan pl (genitive окуля́рів, plural only)

окуля́ри (canonical)
okuljáry (romanization)
окуля́рів (genitive)
окуля́ри (nominative plural)
окуля́рів (genitive plural)
окуля́рам (dative plural)
окуля́ри (accusative plural)
окуля́рами (instrumental plural)
окуля́рах (locative plural)
окуля́ри (plural vocative)

uk-ndecl

окуля́ри<M.pl>

Uk-окуляри.ogg

From Polish okulary, from Latin oculāris. Cognate with Belarusian акуля́ры (akuljáry).


землевласник

uk-noun

землевла́сник<pr>

землевла́сниця

землевла́сник • (zemlevlásnyk) m pers (genitive землевла́сника, nominative plural землевла́сники, genitive plural землевла́сників, feminine землевла́сниця)

землевла́сник (canonical)
zemlevlásnyk (romanization)
землевла́сника (genitive)
землевла́сники (nominative plural)
землевла́сників (genitive plural)
землевла́сниця (feminine)
землевла́сник (nominative singular)
землевла́сники (nominative plural)
землевла́сника (genitive singular)
землевла́сників (genitive plural)
землевла́сникові (dative singular)
землевла́снику (dative singular)
землевла́сникам (dative plural)
землевла́сника (accusative singular)
землевла́сників (accusative plural)
землевла́сником (instrumental singular)
землевла́сниками (instrumental plural)
землевла́сникові (locative singular)
землевла́снику (locative singular)
землевла́сниках (locative plural)
землевла́снику (singular vocative)
землевла́сники (plural vocative)

uk-ndecl

землевла́сник<pr>

земля́ (zemljá, “land”) + вла́сник (vlásnyk, “owner”)


паніка

uk-noun

па́ніка • (pánika) f inan (genitive па́ніки, uncountable)

па́ніка (canonical)
pánika (romanization)
па́ніки (genitive)
па́ніка (nominative singular)
па́ніки (genitive singular)
па́ніці (dative singular)
па́ніку (accusative singular)
па́нікою (instrumental singular)
па́ніці (locative singular)
па́ніко (singular vocative)


панікер

паніке́р<pr>

паніке́рський

паніке́р • (panikér) m pers (genitive паніке́ра, nominative plural паніке́ри, genitive plural паніке́рів, feminine паніке́рка, relational adjective паніке́рський)

паніке́р (canonical)
panikér (romanization)
паніке́ра (genitive)
паніке́ри (nominative plural)
паніке́рів (genitive plural)
паніке́рка (feminine)
паніке́рський (adjective relational)
паніке́р (nominative singular)
паніке́ри (nominative plural)
паніке́ра (genitive singular)
паніке́рів (genitive plural)
паніке́рові (dative singular)
паніке́ру (dative singular)
паніке́рам (dative plural)
паніке́ра (accusative singular)
паніке́рів (accusative plural)
паніке́ром (instrumental singular)
паніке́рами (instrumental plural)
паніке́рові (locative singular)
паніке́рі (locative singular)
паніке́рах (locative plural)
паніке́ре (singular vocative)
паніке́ри (plural vocative)

uk-ndecl

паніке́р<pr>

па́ніка (pánika, “panic”) + -е́р (-ér). Compare Russian паникёр (panikjór), Polish panikarz.


автоматична гвинтівка

uk-noun

автомати́чна<+> гвинті́вка<*>

автомати́чна гвинті́вка • (avtomatýčna hvyntívka) f inan (genitive автомати́чної гвинті́вки, nominative plural автомати́чні гвинті́вки, genitive plural автомати́чних гвинті́вок)

автомати́чна гвинті́вка (canonical)
avtomatýčna hvyntívka (romanization)
автомати́чної гвинті́вки (genitive)
автомати́чні гвинті́вки (nominative plural)
автомати́чних гвинті́вок (genitive plural)
автомати́чна гвинті́вка (nominative singular)
автомати́чні гвинті́вки (nominative plural)
автомати́чної гвинті́вки (genitive singular)
автомати́чних гвинті́вок (genitive plural)
автомати́чній гвинті́вці (dative singular)
автомати́чним гвинті́вкам (dative plural)
автомати́чну гвинті́вку (accusative singular)
автомати́чні гвинті́вки (accusative plural)
автомати́чною гвинті́вкою (instrumental singular)
автомати́чними гвинті́вками (instrumental plural)
автомати́чній гвинті́вці (locative singular)
автомати́чних гвинті́вках (locative plural)
автомати́чна гвинті́вко (singular vocative)
автомати́чні гвинті́вки (plural vocative)

uk-ndecl

автомати́чна<+> гвинті́вка<*>

[ɐu̯tɔmɐˈtɪt͡ʃnɐ ɦʋenʲˈtʲiu̯kɐ]

uk:автоматична гвинтівка

en-автоматична_гвинтівка-uk-noun-TTsHtgk5


офіціант

uk-noun

офіціа́нт<pr>

офіціа́нт • (oficiánt) m pers (genitive офіціа́нта, nominative plural офіціа́нти, genitive plural офіціа́нтів, feminine офіціа́нтка)

офіціа́нт (canonical)
oficiánt (romanization)
офіціа́нта (genitive)
офіціа́нти (nominative plural)
офіціа́нтів (genitive plural)
офіціа́нтка (feminine)
офіціа́нт (nominative singular)
офіціа́нти (nominative plural)
офіціа́нта (genitive singular)
офіціа́нтів (genitive plural)
офіціа́нтові (dative singular)
офіціа́нту (dative singular)
офіціа́нтам (dative plural)
офіціа́нта (accusative singular)
офіціа́нтів (accusative plural)
офіціа́нтом (instrumental singular)
офіціа́нтами (instrumental plural)
офіціа́нтові (locative singular)
офіціа́нті (locative singular)
офіціа́нтах (locative plural)
офіціа́нте (singular vocative)
офіціа́нти (plural vocative)

uk-ndecl

офіціа́нт<pr>

Uk-офіціант.ogg

Cognate with Russian официа́нт (oficiánt), Belarusian афіцыя́нт (aficyjánt), Latvian oficiants.


спортивний

uk-adj

спорти́вний • (sportývnyj) (adverb спорти́вно)

спорти́вний (canonical)
sportývnyj (romanization)
спорти́вно (adverb)
спорти́вний (masculine nominative)
спорти́вне (neuter nominative)
спорти́вна (feminine nominative)
спорти́вні (nominative plural)
спорти́вного (genitive masculine neuter)
спорти́вної (feminine genitive)
спорти́вних (genitive plural)
спорти́вному (dative masculine neuter)
спорти́вній (dative feminine)
спорти́вним (dative plural)
спорти́вного (accusative animate masculine)
спорти́вне (accusative neuter)
спорти́вну (accusative feminine)
спорти́вних (accusative animate plural)
спорти́вний (accusative inanimate masculine)
спорти́вні (accusative inanimate plural)
спорти́вним (instrumental masculine neuter)
спорти́вною (feminine instrumental)
спорти́вними (instrumental plural)
спорти́вному (locative masculine neuter)
спорти́внім (locative masculine neuter)
спорти́вній (feminine locative)
спорти́вних (locative plural)

Uk-спортивний.ogg

From спорт (sport, “sport”) + -ивний (-yvnyj, adjective-forming suffix). Compare Russian спорти́вный (sportívnyj), Belarusian спартыўны (spartyŭny).

af

(relational) sporting, sports (attributive) (pertaining to sports)


туристичний

uk-adj

туристи́чний

туристи́чний • (turystýčnyj)

туристи́чний (canonical)
turystýčnyj (romanization)
туристи́чний (masculine nominative)
туристи́чне (neuter nominative)
туристи́чна (feminine nominative)
туристи́чні (nominative plural)
туристи́чного (genitive masculine neuter)
туристи́чної (feminine genitive)
туристи́чних (genitive plural)
туристи́чному (dative masculine neuter)
туристи́чній (dative feminine)
туристи́чним (dative plural)
туристи́чного (accusative animate masculine)
туристи́чне (accusative neuter)
туристи́чну (accusative feminine)
туристи́чних (accusative animate plural)
туристи́чний (accusative inanimate masculine)
туристи́чні (accusative inanimate plural)
туристи́чним (instrumental masculine neuter)
туристи́чною (feminine instrumental)
туристи́чними (instrumental plural)
туристи́чному (locative masculine neuter)
туристи́чнім (locative masculine neuter)
туристи́чній (feminine locative)
туристи́чних (locative plural)

uk-adecl

туристи́чний

Uk-туристичний.ogg

тури́ст (turýst) + -и́чний (-ýčnyj). Compare Polish turystyczny.

af

тури́ст (turýst) + -и́чний (-ýčnyj)

(relational) touristic, tourist (attributive) (pertaining to tourists or tourism)


хірург

uk-noun

хіру́рг • (xirúrh) m pers (genitive хіру́рга, nominative plural хіру́рги, genitive plural хіру́ргів)

хіру́рг (canonical)
xirúrh (romanization)
хіру́рга (genitive)
хіру́рги (nominative plural)
хіру́ргів (genitive plural)
хіру́рг (nominative singular)
хіру́рги (nominative plural)
хіру́рга (genitive singular)
хіру́ргів (genitive plural)
хіру́ргові (dative singular)
хіру́ргу (dative singular)
хіру́ргам (dative plural)
хіру́рга (accusative singular)
хіру́ргів (accusative plural)
хіру́ргом (instrumental singular)
хіру́ргами (instrumental plural)
хіру́ргові (locative singular)
хіру́ргу (locative singular)
хіру́ргах (locative plural)
хіру́ргу (singular vocative)
хіру́рги (plural vocative)

Possibly borrowed from German Chirurg, from Latin chīrūrgus. Compare Russian хиру́рг (xirúrg), Polish chirurg.


епідеміолог

епідеміо́лог<pr>

епідеміо́лог • (epidemióloh) m pers (genitive епідеміо́лога, nominative plural епідеміо́логи, genitive plural епідеміо́логів)

епідеміо́лог (canonical)
epidemióloh (romanization)
епідеміо́лога (genitive)
епідеміо́логи (nominative plural)
епідеміо́логів (genitive plural)
епідеміо́лог (nominative singular)
епідеміо́логи (nominative plural)
епідеміо́лога (genitive singular)
епідеміо́логів (genitive plural)
епідеміо́логові (dative singular)
епідеміо́логу (dative singular)
епідеміо́логам (dative plural)
епідеміо́лога (accusative singular)
епідеміо́логів (accusative plural)
епідеміо́логом (instrumental singular)
епідеміо́логами (instrumental plural)
епідеміо́логові (locative singular)
епідеміо́логу (locative singular)
епідеміо́логах (locative plural)
епідеміо́логу (singular vocative)
епідеміо́логи (plural vocative)

uk-ndecl

епідеміо́лог<pr>

епіде́мія (epidémija) + -лог (-loh). Compare Russian эпидемио́лог (epidemiólog), Belarusian эпідэміёлаг (epidemijólah), Polish epidemiolog.

cog

эпидемио́лог


біолог

uk-noun

біо́лог • (bióloh) m pers (genitive біо́лога, nominative plural біо́логи, genitive plural біо́логів, feminine біологи́ня)

біо́лог (canonical)
bióloh (romanization)
біо́лога (genitive)
біо́логи (nominative plural)
біо́логів (genitive plural)
біологи́ня (feminine)
біо́лог (nominative singular)
біо́логи (nominative plural)
біо́лога (genitive singular)
біо́логів (genitive plural)
біо́логові (dative singular)
біо́логу (dative singular)
біо́логам (dative plural)
біо́лога (accusative singular)
біо́логів (accusative plural)
біо́логом (instrumental singular)
біо́логами (instrumental plural)
біо́логові (locative singular)
біо́логу (locative singular)
біо́логах (locative plural)
біо́логу (singular vocative)
біо́логи (plural vocative)

Borrowed from French biologue. Also analyzable as біо(ло́гія) (bio(lóhija)) + -лог (-loh). Compare Russian био́лог (biólog), Belarusian біёлаг (bijólah), Polish biolog.


спеціаліст

спеціалі́ст<pr>

спеціалі́стка

спеціалі́ст • (specialíst) m pers (genitive спеціалі́ста, nominative plural спеціалі́сти, genitive plural спеціалі́стів, feminine спеціалі́стка)

спеціалі́ст (canonical)
specialíst (romanization)
спеціалі́ста (genitive)
спеціалі́сти (nominative plural)
спеціалі́стів (genitive plural)
спеціалі́стка (feminine)
спеціалі́ст (nominative singular)
спеціалі́сти (nominative plural)
спеціалі́ста (genitive singular)
спеціалі́стів (genitive plural)
спеціалі́стові (dative singular)
спеціалі́сту (dative singular)
спеціалі́стам (dative plural)
спеціалі́ста (accusative singular)
спеціалі́стів (accusative plural)
спеціалі́стом (instrumental singular)
спеціалі́стами (instrumental plural)
спеціалі́стові (locative singular)
спеціалі́сті (locative singular)
спеціалі́стах (locative plural)
спеціалі́сте (singular vocative)
спеціалі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

спеціалі́ст<pr>

Uk-спеціаліст.ogg

Ultimately from Latin speciālis. Compare Russian специали́ст (specialíst), Polish specjalista.

uk:спеціаліст


убивство

uk-noun

уби́вство • (ubývstvo) n inan (genitive уби́вства, nominative plural уби́вства, genitive plural уби́вств)

уби́вство (canonical)
ubývstvo (romanization)
уби́вства (genitive)
уби́вства (nominative plural)
уби́вств (genitive plural)
уби́вство (nominative singular)
уби́вства (nominative plural)
уби́вства (genitive singular)
уби́вств (genitive plural)
уби́вству (dative singular)
уби́вствам (dative plural)
уби́вство (accusative singular)
уби́вства (accusative plural)
уби́вством (instrumental singular)
уби́вствами (instrumental plural)
уби́встві (locative singular)
уби́вствах (locative plural)
уби́вство (singular vocative)
уби́вства (plural vocative)

Uk-убивство.ogg


теніс

те́ніс • (ténis) m inan (genitive те́нісу, uncountable)

те́ніс (canonical)
ténis (romanization)
те́нісу (genitive)
те́ніс (nominative singular)
те́нісу (genitive singular)
те́нісові (dative singular)
те́нісу (dative singular)
те́ніс (accusative singular)
те́нісом (instrumental singular)
те́нісу (locative singular)
те́нісі (locative singular)
те́нісе (singular vocative)


настільний теніс

насті́льний<+> те́ніс<genu.sg>

насті́льний те́ніс • (nastílʹnyj ténis) m inan (genitive насті́льного те́нісу, uncountable)

насті́льний те́ніс (canonical)
nastílʹnyj ténis (romanization)
насті́льного те́нісу (genitive)
насті́льний те́ніс (nominative singular)
насті́льного те́нісу (genitive singular)
насті́льному те́нісові (dative singular)
насті́льному те́нісу (dative singular)
насті́льний те́ніс (accusative singular)
насті́льним те́нісом (instrumental singular)
насті́льному те́нісу (locative singular)
насті́льному те́нісі (locative singular)
насті́льнім те́нісу (locative singular)
насті́льнім те́нісі (locative singular)
насті́льний те́нісе (singular vocative)

uk:настільний теніс


інтелект

інтеле́кт<sg>

інтеле́кт • (intelékt) m inan (genitive інтеле́кту, uncountable)

інтеле́кт (canonical)
intelékt (romanization)
інтеле́кту (genitive)
інтеле́кт (nominative singular)
інтеле́кту (genitive singular)
інтеле́ктові (dative singular)
інтеле́кту (dative singular)
інтеле́кт (accusative singular)
інтеле́ктом (instrumental singular)
інтеле́кту (locative singular)
інтеле́кті (locative singular)
інтеле́кте (singular vocative)

uk-ndecl

інтеле́кт<sg>

Uk-інтелект.ogg

From French intellect, from Latin intellēctus. Compare Russian интелле́кт (intellékt), Belarusian інтэле́кт (inteljékt), Polish intelekt.


палітурник

uk-noun

паліту́рник<M.pr>

паліту́рник • (palitúrnyk) m pers (genitive паліту́рника, nominative plural паліту́рники, genitive plural паліту́рників)

паліту́рник (canonical)
palitúrnyk (romanization)
паліту́рника (genitive)
паліту́рники (nominative plural)
паліту́рників (genitive plural)
паліту́рник (nominative singular)
паліту́рники (nominative plural)
паліту́рника (genitive singular)
паліту́рників (genitive plural)
паліту́рникові (dative singular)
паліту́рнику (dative singular)
паліту́рникам (dative plural)
паліту́рника (accusative singular)
паліту́рників (accusative plural)
паліту́рником (instrumental singular)
паліту́рниками (instrumental plural)
паліту́рникові (locative singular)
паліту́рнику (locative singular)
паліту́рниках (locative plural)
паліту́рнику (singular vocative)
паліту́рники (plural vocative)

uk-ndecl

паліту́рник<M.pr>


смалець

uk-noun

сма́лець<*.sg>

сма́лець • (smálecʹ) m inan (genitive сма́льцю, uncountable)

сма́лець (canonical)
smálecʹ (romanization)
сма́льцю (genitive)
сма́лець (nominative singular)
сма́льцю (genitive singular)
сма́льцеві (dative singular)
сма́льцю (dative singular)
сма́лець (accusative singular)
сма́льцем (instrumental singular)
сма́льцю (locative singular)
сма́льці (locative singular)
сма́льцю (singular vocative)

uk-ndecl

сма́лець<*.sg>

Borrowed from Polish smalec, from Middle High German smalz.


ісландець

uk-noun

ісла́ндець<*.pr>

ісла́ндець • (islándecʹ) m pers (genitive ісла́ндця, nominative plural ісла́ндці, genitive plural ісла́ндців, feminine ісла́ндка)

ісла́ндець (canonical)
islándecʹ (romanization)
ісла́ндця (genitive)
ісла́ндці (nominative plural)
ісла́ндців (genitive plural)
ісла́ндка (feminine)
ісла́ндець (nominative singular)
ісла́ндці (nominative plural)
ісла́ндця (genitive singular)
ісла́ндців (genitive plural)
ісла́ндцеві (dative singular)
ісла́ндцю (dative singular)
ісла́ндцям (dative plural)
ісла́ндця (accusative singular)
ісла́ндців (accusative plural)
ісла́ндцем (instrumental singular)
ісла́ндцями (instrumental plural)
ісла́ндцеві (locative singular)
ісла́ндцю (locative singular)
ісла́ндці (locative singular)
ісла́ндцях (locative plural)
ісла́ндцю (singular vocative)
ісла́ндці (plural vocative)

uk-ndecl

ісла́ндець<*.pr>

іс‧ла́н‧дець


ірландець

uk-noun

ірла́ндець<*.pr>

ірла́ндець • (irlándecʹ) m pers (genitive ірла́ндця, nominative plural ірла́ндці, genitive plural ірла́ндців, feminine ірла́ндка)

ірла́ндець (canonical)
irlándecʹ (romanization)
ірла́ндця (genitive)
ірла́ндці (nominative plural)
ірла́ндців (genitive plural)
ірла́ндка (feminine)
ірла́ндець (nominative singular)
ірла́ндці (nominative plural)
ірла́ндця (genitive singular)
ірла́ндців (genitive plural)
ірла́ндцеві (dative singular)
ірла́ндцю (dative singular)
ірла́ндцям (dative plural)
ірла́ндця (accusative singular)
ірла́ндців (accusative plural)
ірла́ндцем (instrumental singular)
ірла́ндцями (instrumental plural)
ірла́ндцеві (locative singular)
ірла́ндцю (locative singular)
ірла́ндці (locative singular)
ірла́ндцях (locative plural)
ірла́ндцю (singular vocative)
ірла́ндці (plural vocative)

uk-ndecl

ірла́ндець<*.pr>

Ірла́ндія (Irlándija) + -ець (-ecʹ). Compare Russian ирла́ндец (irlándec), Belarusian ірла́ндзец (irlándzjec).


японець

uk-noun

япо́нець<*.pr>

япо́нець • (japónecʹ) m pers (genitive япо́нця, nominative plural япо́нці, genitive plural япо́нців, feminine япо́нка)

япо́нець (canonical)
japónecʹ (romanization)
япо́нця (genitive)
япо́нці (nominative plural)
япо́нців (genitive plural)
япо́нка (feminine)
япо́нець (nominative singular)
япо́нці (nominative plural)
япо́нця (genitive singular)
япо́нців (genitive plural)
япо́нцеві (dative singular)
япо́нцю (dative singular)
япо́нцям (dative plural)
япо́нця (accusative singular)
япо́нців (accusative plural)
япо́нцем (instrumental singular)
япо́нцями (instrumental plural)
япо́нцеві (locative singular)
япо́нцю (locative singular)
япо́нці (locative singular)
япо́нцях (locative plural)
япо́нцю (singular vocative)
япо́нці (plural vocative)

uk-ndecl

япо́нець<*.pr>

Uk-японець.ogg

Япо́нія (Japónija, “Japan”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian япо́нец (japónec).


взуття

uk-noun

взуття́ • (vzuttjá) n inan (genitive взуття́, uncountable, relational adjective взуттє́вий or взуттьови́й)

взуття́ (canonical)
vzuttjá (romanization)
взуття́ (genitive)
взуттє́вий (adjective relational)
взуттьови́й (adjective relational)
взуття́ (nominative singular)
взуття́ (genitive singular)
взуттю́ (dative singular)
взуття́ (accusative singular)
взуття́м (instrumental singular)
взутті́ (locative singular)
взуття́ (singular vocative)

From взу́ти (vzúty, “to put on shoes”) + -ття́ (-ttjá).


інженер

uk-noun

інжене́р<pr>

інжене́рський

інжене́р • (inženér) m pers (genitive інжене́ра, nominative plural інжене́ри, genitive plural інжене́рів, feminine інжене́рка, relational adjective інжене́рний or інжене́рський)

інжене́р (canonical)
inženér (romanization)
інжене́ра (genitive)
інжене́ри (nominative plural)
інжене́рів (genitive plural)
інжене́рка (feminine)
інжене́рний (adjective relational)
інжене́рський (adjective relational)
інжене́р (nominative singular)
інжене́ри (nominative plural)
інжене́ра (genitive singular)
інжене́рів (genitive plural)
інжене́рові (dative singular)
інжене́ру (dative singular)
інжене́рам (dative plural)
інжене́ра (accusative singular)
інжене́рів (accusative plural)
інжене́ром (instrumental singular)
інжене́рами (instrumental plural)
інжене́рові (locative singular)
інжене́рі (locative singular)
інжене́рах (locative plural)
інжене́ре (singular vocative)
інжене́ри (plural vocative)

uk-ndecl

інжене́р<pr>

Uk-інженер.ogg

Borrowed from German Ingenieur, from French ingénieur, from Latin ingenium. Compare Russian инжене́р (inženér), Belarusian інжыне́р (inžynjér), Polish inżynier.


споживач

uk-noun

спожива́ч<b.pr>

спожива́ч • (spožyváč) m pers (genitive споживача́, nominative plural споживачі́, genitive plural споживачі́в, feminine спожива́чка, relational adjective спожи́вчий)

спожива́ч (canonical)
spožyváč (romanization)
споживача́ (genitive)
споживачі́ (nominative plural)
споживачі́в (genitive plural)
спожива́чка (feminine)
спожи́вчий (adjective relational)
спожива́ч (nominative singular)
споживачі́ (nominative plural)
споживача́ (genitive singular)
споживачі́в (genitive plural)
споживаче́ві (dative singular)
споживачу́ (dative singular)
споживача́м (dative plural)
споживача́ (accusative singular)
споживачі́в (accusative plural)
споживаче́м (instrumental singular)
споживача́ми (instrumental plural)
споживаче́ві (locative singular)
споживачу́ (locative singular)
споживачі́ (locative singular)
споживача́х (locative plural)
спожива́чу (singular vocative)
споживачі́ (plural vocative)

uk-ndecl

спожива́ч<b.pr>

Uk-споживач.ogg

From спожива́ти (spožyváty, “to consume”) + -ач (-ač).


засновник

uk-noun

засно́вник<pr>

засно́вник • (zasnóvnyk) m pers (genitive засно́вника, nominative plural засно́вники, genitive plural засно́вників, feminine засно́вниця)

засно́вник (canonical)
zasnóvnyk (romanization)
засно́вника (genitive)
засно́вники (nominative plural)
засно́вників (genitive plural)
засно́вниця (feminine)
засно́вник (nominative singular)
засно́вники (nominative plural)
засно́вника (genitive singular)
засно́вників (genitive plural)
засно́вникові (dative singular)
засно́внику (dative singular)
засно́вникам (dative plural)
засно́вника (accusative singular)
засно́вників (accusative plural)
засно́вником (instrumental singular)
засно́вниками (instrumental plural)
засно́вникові (locative singular)
засно́внику (locative singular)
засно́вниках (locative plural)
засно́внику (singular vocative)
засно́вники (plural vocative)

uk-ndecl

засно́вник<pr>

Uk-засновник.ogg

uk:Засновник (фільм)


винахідник

uk-noun

винахі́дник<pr>

винахі́дниця

винахі́дник • (vynaxídnyk) m pers (genitive винахі́дника, nominative plural винахі́дники, genitive plural винахі́дників, feminine винахі́дниця)

винахі́дник (canonical)
vynaxídnyk (romanization)
винахі́дника (genitive)
винахі́дники (nominative plural)
винахі́дників (genitive plural)
винахі́дниця (feminine)
винахі́дник (nominative singular)
винахі́дники (nominative plural)
винахі́дника (genitive singular)
винахі́дників (genitive plural)
винахі́дникові (dative singular)
винахі́днику (dative singular)
винахі́дникам (dative plural)
винахі́дника (accusative singular)
винахі́дників (accusative plural)
винахі́дником (instrumental singular)
винахі́дниками (instrumental plural)
винахі́дникові (locative singular)
винахі́днику (locative singular)
винахі́дниках (locative plural)
винахі́днику (singular vocative)
винахі́дники (plural vocative)

uk-ndecl

винахі́дник<pr>

Uk-винахідник.ogg

винахо́дити (vynaxódyty, “to invent”) + -ник (-nyk). Cognate with Belarusian вынахо́днік (vynaxódnik).

af

uk:винахідник