підлива

uk-noun

підли́ва • (pidlýva) f inan (genitive підли́ви, nominative plural підли́ви, genitive plural підли́в)

підли́ва (canonical)
pidlýva (romanization)
підли́ви (genitive)
підли́ви (nominative plural)
підли́в (genitive plural)
підли́ва (nominative singular)
підли́ви (nominative plural)
підли́ви (genitive singular)
підли́в (genitive plural)
підли́ві (dative singular)
підли́вам (dative plural)
підли́ву (accusative singular)
підли́ви (accusative plural)
підли́вою (instrumental singular)
підли́вами (instrumental plural)
підли́ві (locative singular)
підли́вах (locative plural)
підли́во (singular vocative)
підли́ви (plural vocative)

Uk-підлива.ogg


одностатевий

uk-adj

одностате́вий

одностате́вий • (odnostatévyj)

одностате́вий (canonical)
odnostatévyj (romanization)
одностате́вий (masculine nominative)
одностате́ве (neuter nominative)
одностате́ва (feminine nominative)
одностате́ві (nominative plural)
одностате́вого (genitive masculine neuter)
одностате́вої (feminine genitive)
одностате́вих (genitive plural)
одностате́вому (dative masculine neuter)
одностате́вій (dative feminine)
одностате́вим (dative plural)
одностате́вого (accusative animate masculine)
одностате́ве (accusative neuter)
одностате́ву (accusative feminine)
одностате́вих (accusative animate plural)
одностате́вий (accusative inanimate masculine)
одностате́ві (accusative inanimate plural)
одностате́вим (instrumental masculine neuter)
одностате́вою (feminine instrumental)
одностате́вими (instrumental plural)
одностате́вому (locative masculine neuter)
одностате́вім (locative masculine neuter)
одностате́вій (feminine locative)
одностате́вих (locative plural)

uk-adecl

одностате́вий

одно- (odno-) + стать (statʹ, “sex”) + -е́вий (-évyj)


гомосексуальний

uk-adj

гомосексуа́льний

гомосексуа́льно

гомосексуа́льність

гомосексуа́льний • (homoseksuálʹnyj) (adverb гомосексуа́льно, abstract noun гомосексуа́льність)

гомосексуа́льний (canonical)
homoseksuálʹnyj (romanization)
гомосексуа́льно (adverb)
гомосексуа́льність (abstract-noun)
гомосексуа́льний (masculine nominative)
гомосексуа́льне (neuter nominative)
гомосексуа́льна (feminine nominative)
гомосексуа́льні (nominative plural)
гомосексуа́льного (genitive masculine neuter)
гомосексуа́льної (feminine genitive)
гомосексуа́льних (genitive plural)
гомосексуа́льному (dative masculine neuter)
гомосексуа́льній (dative feminine)
гомосексуа́льним (dative plural)
гомосексуа́льного (accusative animate masculine)
гомосексуа́льне (accusative neuter)
гомосексуа́льну (accusative feminine)
гомосексуа́льних (accusative animate plural)
гомосексуа́льний (accusative inanimate masculine)
гомосексуа́льні (accusative inanimate plural)
гомосексуа́льним (instrumental masculine neuter)
гомосексуа́льною (feminine instrumental)
гомосексуа́льними (instrumental plural)
гомосексуа́льному (locative masculine neuter)
гомосексуа́льнім (locative masculine neuter)
гомосексуа́льній (feminine locative)
гомосексуа́льних (locative plural)

uk-adecl

гомосексуа́льний

From гомосексуа́л (homoseksuál) + -ний (-nyj). Compare Russian гомосексуа́льный (gomoseksuálʹnyj), Polish homoseksualny.

af

гомосексуа́л

cog

гомосексуа́льный


одностатевий шлюб

uk-noun

одностате́вий<+> шлюб<genu>

одностате́вий шлюб • (odnostatévyj šljub) m inan (genitive одностате́вого шлю́бу, nominative plural одностате́ві шлю́би, genitive plural одностате́вих шлю́бів)

одностате́вий шлюб (canonical)
odnostatévyj šljub (romanization)
одностате́вого шлю́бу (genitive)
одностате́ві шлю́би (nominative plural)
одностате́вих шлю́бів (genitive plural)
одностате́вий шлю́б (nominative singular)
одностате́ві шлю́би (nominative plural)
одностате́вого шлю́бу (genitive singular)
одностате́вих шлю́бів (genitive plural)
одностате́вому шлю́бові (dative singular)
одностате́вому шлю́бу (dative singular)
одностате́вим шлю́бам (dative plural)
одностате́вий шлю́б (accusative singular)
одностате́ві шлю́би (accusative plural)
одностате́вим шлю́бом (instrumental singular)
одностате́вими шлю́бами (instrumental plural)
одностате́вому шлю́бі (locative singular)
одностате́вім шлю́бі (locative singular)
одностате́вих шлю́бах (locative plural)
одностате́вий шлю́бе (singular vocative)
одностате́ві шлю́би (plural vocative)

uk-ndecl

одностате́вий<+> шлюб<genu>


самоцвіт

uk-noun

самоцві́т<genu>

самоцві́т • (samocvít) m inan (genitive самоцві́ту, nominative plural самоцві́ти, genitive plural самоцві́тів)

самоцві́т (canonical)
samocvít (romanization)
самоцві́ту (genitive)
самоцві́ти (nominative plural)
самоцві́тів (genitive plural)
самоцві́т (nominative singular)
самоцві́ти (nominative plural)
самоцві́ту (genitive singular)
самоцві́тів (genitive plural)
самоцві́тові (dative singular)
самоцві́ту (dative singular)
самоцві́там (dative plural)
самоцві́т (accusative singular)
самоцві́ти (accusative plural)
самоцві́том (instrumental singular)
самоцві́тами (instrumental plural)
самоцві́ті (locative singular)
самоцві́тах (locative plural)
самоцві́те (singular vocative)
самоцві́ти (plural vocative)

uk-ndecl

самоцві́т<genu>

From само- (samo-) + цвіт (cvit). Compare Russian самоцве́т (samocvét).


топір

uk-noun

топі́р • (topír) m inan (genitive топора́ or топо́ра, nominative plural топори́, genitive plural топорі́в, diminutive топіре́ць or топоре́ць or топі́рчик)

топі́р (canonical)
topír (romanization)
топора́ (genitive)
топо́ра (genitive)
топори́ (nominative plural)
топорі́в (genitive plural)
топіре́ць (diminutive)
топоре́ць (diminutive)
топі́рчик (diminutive)
топі́р (nominative singular)
топори́ (nominative plural)
топора́ (genitive singular)
топо́ра (genitive singular)
топорі́в (genitive plural)
топоро́ві (dative singular)
топору́ (dative singular)
топо́рові (dative singular)
топо́ру (dative singular)
топора́м (dative plural)
топі́р (accusative singular)
топори́ (accusative plural)
топоро́м (instrumental singular)
топо́ром (instrumental singular)
топора́ми (instrumental plural)
топорі́ (locative singular)
топо́рі (locative singular)
топора́х (locative plural)
топо́ре (singular vocative)
топори́ (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-топір.wav

From Old East Slavic топоръ (toporŭ, “poleaxe”), from Proto-Slavic *toporъ. Further etymology is disputed.

inh

(historical) poleaxe (A long-handled battle axe)


вбивство

uk-noun

вби́вство • (vbývstvo) n inan (genitive вби́вства, nominative plural вби́вства, genitive plural вбивств)

вби́вство (canonical)
vbývstvo (romanization)
вби́вства (genitive)
вби́вства (nominative plural)
вбивств (genitive plural)
вби́вство (nominative singular)
вби́вства (nominative plural)
вби́вства (genitive singular)
вбивств (genitive plural)
вби́вству (dative singular)
вби́вствам (dative plural)
вби́вство (accusative singular)
вби́вства (accusative plural)
вби́вством (instrumental singular)
вби́вствами (instrumental plural)
вби́встві (locative singular)
вби́вствах (locative plural)
вби́вство (singular vocative)
вби́вства (plural vocative)

Uk-вбивство.ogg

уби́вство

after consonants or at the beginning of a clause


отаман

ота́ман • (otáman) m pers (genitive ота́мана, nominative plural ота́мани, genitive plural ота́манів, feminine ота́манка)

ота́ман (canonical)
otáman (romanization)
ота́мана (genitive)
ота́мани (nominative plural)
ота́манів (genitive plural)
ота́манка (feminine)
ота́ман (nominative singular)
ота́мани (nominative plural)
ота́мана (genitive singular)
ота́манів (genitive plural)
ота́манові (dative singular)
ота́ману (dative singular)
ота́манам (dative plural)
ота́мана (accusative singular)
ота́манів (accusative plural)
ота́маном (instrumental singular)
ота́манами (instrumental plural)
ота́манові (locative singular)
ота́мані (locative singular)
ота́манах (locative plural)
ота́мане (singular vocative)
ота́мани (plural vocative)

Uncertain. Possibly from Crimean Tatar ata (“ancestor, father”) with the augmentative suffix -man.

(historical) a high military rank in Ukrainian armies of the XX century


промова

промо́ва • (promóva) f inan (genitive промо́ви, nominative plural промо́ви, genitive plural промо́в)

промо́ва (canonical)
promóva (romanization)
промо́ви (genitive)
промо́ви (nominative plural)
промо́в (genitive plural)
промо́ва (nominative singular)
промо́ви (nominative plural)
промо́ви (genitive singular)
промо́в (genitive plural)
промо́ві (dative singular)
промо́вам (dative plural)
промо́ву (accusative singular)
промо́ви (accusative plural)
промо́вою (instrumental singular)
промо́вами (instrumental plural)
промо́ві (locative singular)
промо́вах (locative plural)
промо́во (singular vocative)
промо́ви (plural vocative)

Uk-промова.ogg

Deverbal from промо́вити (promóvyty). Compare Polish przemowa.

speech (session of speaking, especially a long oral message given publicly by one person)


промовити

uk-verb

промо́вити • (promóvyty) pf (imperfective промовля́ти)

промо́вити (canonical)
promóvyty (romanization)
промовля́ти (imperfective)
промо́вити (infinitive perfective)
промо́вить (infinitive perfective)
промо́влений (passive past perfective)
impersonal: промо́влено (passive past perfective)
промо́вивши (adverbial past perfective)
промо́влю (first-person future perfective singular)
промо́виш (future perfective second-person singular)
промо́вить (future perfective singular third-person)
промо́вим (first-person future perfective plural)
промо́вимо (first-person future perfective plural)
промо́вите (future perfective plural second-person)
промо́влять (future perfective plural third-person)
промо́вмо (first-person imperative plural)
промо́в (imperative second-person singular)
промо́вте (imperative plural second-person)
промо́вив (masculine past singular)
промо́вили (masculine past plural)
промо́вила (feminine past singular)
промо́вили (feminine past plural)
промо́вило (neuter past singular)
промо́вили (neuter past plural)

Uk-промовити.ogg

From про- (pro-) + мо́вити (móvyty). Compare Polish przemówić.


промовляти

промовля́ти • (promovljáty) impf (perfective промо́вити)

промовля́ти (canonical)
promovljáty (romanization)
промо́вити (perfective)
промовля́ти (imperfective infinitive)
промовля́ть (imperfective infinitive)
промовля́ючи (adverbial imperfective present)
промовля́вши (adverbial imperfective past)
промовля́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду промовля́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду промовля́ть (first-person future imperfective singular)
промовля́тиму (first-person future imperfective singular)
промовля́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш промовля́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш промовля́ть (future imperfective second-person singular)
промовля́тимеш (future imperfective second-person singular)
промовля́є (imperfective present singular third-person)
бу́де промовля́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де промовля́ть (future imperfective singular third-person)
промовля́тиме (future imperfective singular third-person)
промовля́єм (first-person imperfective plural present)
промовля́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо промовля́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо промовля́ть (first-person future imperfective plural)
промовля́тимемо (first-person future imperfective plural)
промовля́тимем (first-person future imperfective plural)
промовля́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете промовля́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете промовля́ть (future imperfective plural second-person)
промовля́тимете (future imperfective plural second-person)
промовля́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть промовля́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть промовля́ть (future imperfective plural third-person)
промовля́тимуть (future imperfective plural third-person)
промовля́ймо (first-person imperative plural)
промовля́й (imperative second-person singular)
промовля́йте (imperative plural second-person)
промовля́в (masculine past singular)
промовля́ли (masculine past plural)
промовля́ла (feminine past singular)
промовля́ли (feminine past plural)
промовля́ло (neuter past singular)
промовля́ли (neuter past plural)

Uk-промовляти.ogg

From the промовл- (promovl-) stem of промо́вити (promóvyty) + -я́ти (-játy). Compare Polish przemawiać.


патріарх

uk-noun

патріа́рх<pr>

патріа́рх • (patriárx) m pers (genitive патріа́рха, nominative plural патріа́рхи, genitive plural патріа́рхів, relational adjective патріа́рший)

патріа́рх (canonical)
patriárx (romanization)
патріа́рха (genitive)
патріа́рхи (nominative plural)
патріа́рхів (genitive plural)
патріа́рший (adjective relational)
патріа́рх (nominative singular)
патріа́рхи (nominative plural)
патріа́рха (genitive singular)
патріа́рхів (genitive plural)
патріа́рхові (dative singular)
патріа́рху (dative singular)
патріа́рхам (dative plural)
патріа́рха (accusative singular)
патріа́рхів (accusative plural)
патріа́рхом (instrumental singular)
патріа́рхами (instrumental plural)
патріа́рхові (locative singular)
патріа́рху (locative singular)
патріа́рхах (locative plural)
патріа́рху (singular vocative)
патріа́рхи (plural vocative)

uk-ndecl

патріа́рх<pr>

From Old Church Slavonic патрїархъ (patriarxŭ), from Ancient Greek πατριάρχης (patriárkhēs). Compare Russian патриа́рх (patriárx), Belarusian патрыя́рх (patryjárx).


капучино

uk-noun

капучи́но • (kapučýno) n inan (indeclinable)

капучи́но (canonical)
kapučýno (romanization)

[kɐpʊˈt͡ʃɪnɔ]

cappuccino (Italian coffee-based beverage made from espresso to which milk that has been steamed and/or frothed is added)


перевізник

переві́зник<pr>

переві́зниця

переві́зник • (perevíznyk) m pers (genitive переві́зника, nominative plural переві́зники, genitive plural переві́зників, feminine переві́зниця)

переві́зник (canonical)
perevíznyk (romanization)
переві́зника (genitive)
переві́зники (nominative plural)
переві́зників (genitive plural)
переві́зниця (feminine)
переві́зник (nominative singular)
переві́зники (nominative plural)
переві́зника (genitive singular)
переві́зників (genitive plural)
переві́зникові (dative singular)
переві́знику (dative singular)
переві́зникам (dative plural)
переві́зника (accusative singular)
переві́зників (accusative plural)
переві́зником (instrumental singular)
переві́зниками (instrumental plural)
переві́зникові (locative singular)
переві́знику (locative singular)
переві́зниках (locative plural)
переві́знику (singular vocative)
переві́зники (plural vocative)

uk-ndecl

переві́зник<pr>


поліглот

uk-noun

полігло́т<pr>

полігло́т • (polihlót) m pers (genitive полігло́та, nominative plural полігло́ти, genitive plural полігло́тів)

полігло́т (canonical)
polihlót (romanization)
полігло́та (genitive)
полігло́ти (nominative plural)
полігло́тів (genitive plural)
полігло́т (nominative singular)
полігло́ти (nominative plural)
полігло́та (genitive singular)
полігло́тів (genitive plural)
полігло́тові (dative singular)
полігло́ту (dative singular)
полігло́там (dative plural)
полігло́та (accusative singular)
полігло́тів (accusative plural)
полігло́том (instrumental singular)
полігло́тами (instrumental plural)
полігло́тові (locative singular)
полігло́ті (locative singular)
полігло́тах (locative plural)
полігло́те (singular vocative)
полігло́ти (plural vocative)

uk-ndecl

полігло́т<pr>

[pɔlʲiˈɦɫɔt]

Derived via Western European languages from Attic Greek πολύγλωττος (polúglōttos, “many-tongued, polyglot”), alternative form of πολύγλωσσος (polúglōssos), from πολύς (polús, “many”) + γλῶττα (glôtta, “tongue, language”). Compare Russian полигло́т (poliglót), Belarusian палігло́т (palihlót).


курдюк

uk-noun

курдю́к • (kurdjúk) m inan (genitive курдюка́, nominative plural курдюки́, genitive plural курдюкі́в, relational adjective курдю́чний)

курдю́к (canonical)
kurdjúk (romanization)
курдюка́ (genitive)
курдюки́ (nominative plural)
курдюкі́в (genitive plural)
курдю́чний (adjective relational)
курдю́к (nominative singular)
курдюки́ (nominative plural)
курдюка́ (genitive singular)
курдюкі́в (genitive plural)
курдюко́ві (dative singular)
курдюку́ (dative singular)
курдюка́м (dative plural)
курдю́к (accusative singular)
курдюки́ (accusative plural)
курдюко́м (instrumental singular)
курдюка́ми (instrumental plural)
курдюку́ (locative singular)
курдюка́х (locative plural)
курдюку́ (singular vocative)
курдюки́ (plural vocative)


доброволець

доброво́лець<pr.*>

доброво́лиця

доброво́лець • (dobrovólecʹ) m pers (genitive доброво́льця, nominative plural доброво́льці, genitive plural доброво́льців, feminine доброво́лиця)

доброво́лець (canonical)
dobrovólecʹ (romanization)
доброво́льця (genitive)
доброво́льці (nominative plural)
доброво́льців (genitive plural)
доброво́лиця (feminine)
доброво́лець (nominative singular)
доброво́льці (nominative plural)
доброво́льця (genitive singular)
доброво́льців (genitive plural)
доброво́льцеві (dative singular)
доброво́льцю (dative singular)
доброво́льцям (dative plural)
доброво́льця (accusative singular)
доброво́льців (accusative plural)
доброво́льцем (instrumental singular)
доброво́льцями (instrumental plural)
доброво́льцеві (locative singular)
доброво́льцю (locative singular)
доброво́льці (locative singular)
доброво́льцях (locative plural)
доброво́льцю (singular vocative)
доброво́льці (plural vocative)

uk-ndecl

доброво́лець<pr.*>

Uk-доброволець.ogg

From доброві́льний (dobrovílʹnyj) + -ець (-ecʹ). Compare Russian доброво́лец (dobrovólec), Belarusian дабраво́лец (dabravóljec).

af

доброві́льний


шпальта

uk-noun

шпа́льта • (špálʹta) f inan (genitive шпа́льти, nominative plural шпа́льти, genitive plural шпальт)

шпа́льта (canonical)
špálʹta (romanization)
шпа́льти (genitive)
шпа́льти (nominative plural)
шпальт (genitive plural)
шпа́льта (nominative singular)
шпа́льти (nominative plural)
шпа́льти (genitive singular)
шпальт (genitive plural)
шпа́льті (dative singular)
шпа́льтам (dative plural)
шпа́льту (accusative singular)
шпа́льти (accusative plural)
шпа́льтою (instrumental singular)
шпа́льтами (instrumental plural)
шпа́льті (locative singular)
шпа́льтах (locative plural)
шпа́льто (singular vocative)
шпа́льти (plural vocative)

Borrowed from German Spalte. Compare Polish szpalta.

газе́тна шпа́льта


пасічник

па́січник<pr>

па́січник • (pásičnyk) m pers (genitive па́січника, nominative plural па́січники, genitive plural па́січників, feminine па́січниця)

па́січник (canonical)
pásičnyk (romanization)
па́січника (genitive)
па́січники (nominative plural)
па́січників (genitive plural)
па́січниця (feminine)
па́січник (nominative singular)
па́січники (nominative plural)
па́січника (genitive singular)
па́січників (genitive plural)
па́січникові (dative singular)
па́січнику (dative singular)
па́січникам (dative plural)
па́січника (accusative singular)
па́січників (accusative plural)
па́січником (instrumental singular)
па́січниками (instrumental plural)
па́січникові (locative singular)
па́січнику (locative singular)
па́січниках (locative plural)
па́січнику (singular vocative)
па́січники (plural vocative)

uk-ndecl

па́січник<pr>

Uk-пасічник.ogg


кавоварка

uk-noun

кавова́рка<*>

кавова́рка • (kavovárka) f inan (genitive кавова́рки, nominative plural кавова́рки, genitive plural кавова́рок)

кавова́рка (canonical)
kavovárka (romanization)
кавова́рки (genitive)
кавова́рки (nominative plural)
кавова́рок (genitive plural)
кавова́рка (nominative singular)
кавова́рки (nominative plural)
кавова́рки (genitive singular)
кавова́рок (genitive plural)
кавова́рці (dative singular)
кавова́ркам (dative plural)
кавова́рку (accusative singular)
кавова́рки (accusative plural)
кавова́ркою (instrumental singular)
кавова́рками (instrumental plural)
кавова́рці (locative singular)
кавова́рках (locative plural)
кавова́рко (singular vocative)
кавова́рки (plural vocative)

uk-ndecl

кавова́рка<*>

Uk-кавоварка.ogg

From ка́ва (káva) + -о- (-o-) + ва́рка (várka). Compare Russian кофева́рка (kofevárka), Belarusian кавава́рка (kavavárka).

af

coffeemaker (kitchen apparatus used to brew and filter coffee)


тротил

uk-noun

троти́л • (trotýl) m inan (genitive троти́лу, uncountable, relational adjective троти́ловий)

троти́л (canonical)
trotýl (romanization)
троти́лу (genitive)
троти́ловий (adjective relational)
троти́л (nominative singular)
троти́лу (genitive singular)
троти́лові (dative singular)
троти́лу (dative singular)
троти́л (accusative singular)
троти́лом (instrumental singular)
троти́лу (locative singular)
троти́лі (locative singular)
троти́ле (singular vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:Тринітротолуол


лінгвіст

лінгві́ст<pr>

лінгві́ст • (linhvíst) m pers (genitive лінгві́ста, nominative plural лінгві́сти, genitive plural лінгві́стів, feminine лінгві́стка)

лінгві́ст (canonical)
linhvíst (romanization)
лінгві́ста (genitive)
лінгві́сти (nominative plural)
лінгві́стів (genitive plural)
лінгві́стка (feminine)
лінгві́ст (nominative singular)
лінгві́сти (nominative plural)
лінгві́ста (genitive singular)
лінгві́стів (genitive plural)
лінгві́стові (dative singular)
лінгві́сту (dative singular)
лінгві́стам (dative plural)
лінгві́ста (accusative singular)
лінгві́стів (accusative plural)
лінгві́стом (instrumental singular)
лінгві́стами (instrumental plural)
лінгві́стові (locative singular)
лінгві́сті (locative singular)
лінгві́стах (locative plural)
лінгві́сте (singular vocative)
лінгві́сти (plural vocative)

uk-ndecl

лінгві́ст<pr>

Borrowed from French linguiste. Compare Russian лингви́ст (lingvíst), Belarusian лінгві́ст (linhvíst), Polish lingwista.


клава

uk-noun

кла́ва • (kláva) f inan (genitive кла́ви, nominative plural кла́ви, genitive plural клав)

кла́ва (canonical)
kláva (romanization)
кла́ви (genitive)
кла́ви (nominative plural)
клав (genitive plural)
кла́ва (nominative singular)
кла́ви (nominative plural)
кла́ви (genitive singular)
клав (genitive plural)
кла́ві (dative singular)
кла́вам (dative plural)
кла́ву (accusative singular)
кла́ви (accusative plural)
кла́вою (instrumental singular)
кла́вами (instrumental plural)
кла́ві (locative singular)
кла́вах (locative plural)
кла́во (singular vocative)
кла́ви (plural vocative)

Clipping of клавіату́ра (klaviatúra) + -а (-a)


гордість

го́рдість<io.sg>

го́рдість • (hórdistʹ) f inan (genitive го́рдості or го́рдости, uncountable)

го́рдість (canonical)
hórdistʹ (romanization)
го́рдості (genitive)
го́рдости (genitive)
го́рдість (nominative singular)
го́рдості (genitive singular)
го́рдости (genitive singular)
го́рдості (dative singular)
го́рдість (accusative singular)
го́рдістю (instrumental singular)
го́рдості (locative singular)
го́рдосте (singular vocative)

uk-ndecl

го́рдість<io.sg>

Uk-гордість.ogg

From го́рдий (hórdyj, “proud”) + -ість (-istʹ). Compare Russian го́рдость (górdostʹ), Belarusian го́рдасць (hórdascʹ).


гординя

uk-noun

горди́ня • (hordýnja) f inan (genitive горди́ні, nominative plural горди́ні, genitive plural горди́нь)

горди́ня (canonical)
hordýnja (romanization)
горди́ні (genitive)
горди́ні (nominative plural)
горди́нь (genitive plural)
горди́ня (nominative singular)
горди́ні (nominative plural)
горди́ні (genitive singular)
горди́нь (genitive plural)
горди́ні (dative singular)
горди́ням (dative plural)
горди́ню (accusative singular)
горди́ні (accusative plural)
горди́нею (instrumental singular)
горди́нями (instrumental plural)
горди́ні (locative singular)
горди́нях (locative plural)
горди́не (singular vocative)
горди́ні (plural vocative)

From го́рдий (hórdyj, “proud”) + -и́ня (-ýnja). Compare Russian горды́ня (gordýnja).

af

arrogance, pride (unreasonable overestimation of one's own superiority)


скіф

uk-noun

скіф • (skif) m inan (genitive скі́фа, nominative plural скі́фи, genitive plural скі́фів)

skif (romanization)
скі́фа (genitive)
скі́фи (nominative plural)
скі́фів (genitive plural)
скіф (nominative singular)
скі́фи (nominative plural)
скі́фа (genitive singular)
скі́фів (genitive plural)
скі́фові (dative singular)
скі́фу (dative singular)
скі́фам (dative plural)
скіф (accusative singular)
скі́фи (accusative plural)
скі́фом (instrumental singular)
скі́фами (instrumental plural)
скі́фі (locative singular)
скі́фах (locative plural)
скі́фе (singular vocative)
скі́фи (plural vocative)


шоколадник

шокола́дник<pr>

шокола́дниця

шокола́дник • (šokoládnyk) m pers (genitive шокола́дника, nominative plural шокола́дники, genitive plural шокола́дників, feminine шокола́дниця)

шокола́дник (canonical)
šokoládnyk (romanization)
шокола́дника (genitive)
шокола́дники (nominative plural)
шокола́дників (genitive plural)
шокола́дниця (feminine)
шокола́дник (nominative singular)
шокола́дники (nominative plural)
шокола́дника (genitive singular)
шокола́дників (genitive plural)
шокола́дникові (dative singular)
шокола́днику (dative singular)
шокола́дникам (dative plural)
шокола́дника (accusative singular)
шокола́дників (accusative plural)
шокола́дником (instrumental singular)
шокола́дниками (instrumental plural)
шокола́дникові (locative singular)
шокола́днику (locative singular)
шокола́дниках (locative plural)
шокола́днику (singular vocative)
шокола́дники (plural vocative)

uk-ndecl

шокола́дник<pr>


допис

uk-noun

до́пис<genu>

до́пис • (dópys) m inan (genitive до́пису, nominative plural до́писи, genitive plural до́писів)

до́пис (canonical)
dópys (romanization)
до́пису (genitive)
до́писи (nominative plural)
до́писів (genitive plural)
до́пис (nominative singular)
до́писи (nominative plural)
до́пису (genitive singular)
до́писів (genitive plural)
до́писові (dative singular)
до́пису (dative singular)
до́писам (dative plural)
до́пис (accusative singular)
до́писи (accusative plural)
до́писом (instrumental singular)
до́писами (instrumental plural)
до́писі (locative singular)
до́писах (locative plural)
до́писе (singular vocative)
до́писи (plural vocative)

uk-ndecl

до́пис<genu>

Deverbal from дописа́ти (dopysáty). Compare Polish dopisek.

post (message posted in an electronic or Internet forum, or on a blog, etc.)


плавець

uk-noun

плаве́ць<*.pr>

плаве́ць • (plavécʹ) m pers (genitive плавця́, nominative plural плавці́, genitive plural плавці́в, feminine плавчи́ня or плавчи́ха)

плаве́ць (canonical)
plavécʹ (romanization)
плавця́ (genitive)
плавці́ (nominative plural)
плавці́в (genitive plural)
плавчи́ня (feminine)
плавчи́ха (feminine)
плаве́ць (nominative singular)
плавці́ (nominative plural)
плавця́ (genitive singular)
плавці́в (genitive plural)
плавце́ві (dative singular)
плавцю́ (dative singular)
плавця́м (dative plural)
плавця́ (accusative singular)
плавці́в (accusative plural)
плавце́м (instrumental singular)
плавця́ми (instrumental plural)
плавце́ві (locative singular)
плавцю́ (locative singular)
плавці́ (locative singular)
плавця́х (locative plural)
плавцю́ (singular vocative)
плавці́ (plural vocative)

uk-ndecl

плаве́ць<*.pr>

[pɫɐˈʋɛt͡sʲ]

Uk-плавець.ogg

From пла́вати (plávaty, “to swim”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian плове́ц (plovéc), Belarusian плыве́ц (plyvjéc), Carpathian Rusyn пл'авач (plʺavač), Serbo-Croatian plivač, Polish pływacz, Czech plavec, Bulgarian плувец (pluvec).


міграційний

uk-adj

міграці́йний

міграці́йний • (mihracíjnyj)

міграці́йний (canonical)
mihracíjnyj (romanization)
міграці́йний (masculine nominative)
міграці́йне (neuter nominative)
міграці́йна (feminine nominative)
міграці́йні (nominative plural)
міграці́йного (genitive masculine neuter)
міграці́йної (feminine genitive)
міграці́йних (genitive plural)
міграці́йному (dative masculine neuter)
міграці́йній (dative feminine)
міграці́йним (dative plural)
міграці́йного (accusative animate masculine)
міграці́йне (accusative neuter)
міграці́йну (accusative feminine)
міграці́йних (accusative animate plural)
міграці́йний (accusative inanimate masculine)
міграці́йні (accusative inanimate plural)
міграці́йним (instrumental masculine neuter)
міграці́йною (feminine instrumental)
міграці́йними (instrumental plural)
міграці́йному (locative masculine neuter)
міграці́йнім (locative masculine neuter)
міграці́йній (feminine locative)
міграці́йних (locative plural)

uk-adecl

міграці́йний

From мігра́ція (mihrácija) + -ний (-nyj). Compare Russian миграцио́нный (migraciónnyj), Belarusian міграцы́йны (mihracýjny), Polish migracyjny.

cog

миграцио́нный

(relational) migration (attributive), migratory


капітан

uk-noun

капіта́н<pr>

капіта́нський

капіта́н • (kapitán) m pers (genitive капіта́на, nominative plural капіта́ни, genitive plural капіта́нів, relational adjective капіта́нський)

капіта́н (canonical)
kapitán (romanization)
капіта́на (genitive)
капіта́ни (nominative plural)
капіта́нів (genitive plural)
капіта́нський (adjective relational)
капіта́н (nominative singular)
капіта́ни (nominative plural)
капіта́на (genitive singular)
капіта́нів (genitive plural)
капіта́нові (dative singular)
капіта́ну (dative singular)
капіта́нам (dative plural)
капіта́на (accusative singular)
капіта́нів (accusative plural)
капіта́ном (instrumental singular)
капіта́нами (instrumental plural)
капіта́нові (locative singular)
капіта́ні (locative singular)
капіта́нах (locative plural)
капіта́не (singular vocative)
капіта́ни (plural vocative)

uk-ndecl

капіта́н<pr>

Uk-капітан.ogg

Borrowed from Russian капита́н (kapitán), from Polish kapitan, ultimately from Latin capitāneus.

uk:Мельничук Олександр Савич


припинення вогню

uk-noun

припи́нення<loci:ju> вогню́

припи́нення вогню́ • (prypýnennja vohnjú) n inan (genitive припи́нення вогню́, nominative plural припи́нення вогню́, genitive plural припи́нень вогню́)

припи́нення вогню́ (canonical)
prypýnennja vohnjú (romanization)
припи́нення вогню́ (genitive)
припи́нення вогню́ (nominative plural)
припи́нень вогню́ (genitive plural)
припи́нення вогню́ (nominative singular)
припи́нення вогню́ (nominative plural)
припи́нення вогню́ (genitive singular)
припи́нень вогню́ (genitive plural)
припи́ненню вогню́ (dative singular)
припи́ненням вогню́ (dative plural)
припи́нення вогню́ (accusative singular)
припи́нення вогню́ (accusative plural)
припи́ненням вогню́ (instrumental singular)
припи́неннями вогню́ (instrumental plural)
припи́ненні вогню́ (locative singular)
припи́ненню вогню́ (locative singular)
припи́неннях вогню́ (locative plural)
припи́нення вогню́ (singular vocative)
припи́нення вогню́ (plural vocative)

uk-ndecl

припи́нення<loci:ju> вогню́


палестинець

uk-noun

палести́нець<*.pr>

палести́нець • (palestýnecʹ) m pers (genitive палести́нця, nominative plural палести́нці, genitive plural палести́нців, feminine палести́нка)

палести́нець (canonical)
palestýnecʹ (romanization)
палести́нця (genitive)
палести́нці (nominative plural)
палести́нців (genitive plural)
палести́нка (feminine)
палести́нець (nominative singular)
палести́нці (nominative plural)
палести́нця (genitive singular)
палести́нців (genitive plural)
палести́нцеві (dative singular)
палести́нцю (dative singular)
палести́нцям (dative plural)
палести́нця (accusative singular)
палести́нців (accusative plural)
палести́нцем (instrumental singular)
палести́нцями (instrumental plural)
палести́нцеві (locative singular)
палести́нцю (locative singular)
палести́нці (locative singular)
палести́нцях (locative plural)
палести́нцю (singular vocative)
палести́нці (plural vocative)

uk-ndecl

палести́нець<*.pr>

From Палести́на (Palestýna) + -ець (-ecʹ). Compare Russian палести́нец (palestínec), Czech Palestinec.


варшав'янин

uk-noun

варшав'я́нин<pr.in>

варшав'я́нка

варшав'я́нин • (varšavʺjányn) m pers (genitive варшав'я́нина, nominative plural варшав'я́ни, genitive plural варшав'я́н, feminine варшав'я́нка)

варшав'я́ни н (canonical)
varšavʺjányn (romanization)
варшав'я́нина (genitive)
варшав'я́ни (nominative plural)
варшав'я́н (genitive plural)
варшав'я́нка (feminine)
варшав'я́нин (nominative singular)
варшав'я́ни (nominative plural)
варшав'я́нина (genitive singular)
варшав'я́н (genitive plural)
варшав'я́нинові (dative singular)
варшав'я́нину (dative singular)
варшав'я́нам (dative plural)
варшав'я́нина (accusative singular)
варшав'я́н (accusative plural)
варшав'я́нином (instrumental singular)
варшав'я́нами (instrumental plural)
варшав'я́нинові (locative singular)
варшав'я́нині (locative singular)
варшав'я́нах (locative plural)
варшав'я́нине (singular vocative)
варшав'я́ни (plural vocative)

uk-ndecl

варшав'я́нин<pr.in>

From Варша́ва (Varšáva) + -я́нин (-jányn). Compare Russian варшавя́нин (varšavjánin).

af

Варша́ва (Varšáva) + -я́нин (-jányn)


комбінація

uk-noun

комбіна́ція<>

комбінаці́йний

комбіна́ція • (kombinácija) f inan (genitive комбіна́ції, nominative plural комбіна́ції, genitive plural комбіна́цій, relational adjective комбінаці́йний)

комбіна́ція (canonical)
kombinácija (romanization)
комбіна́ції (genitive)
комбіна́ції (nominative plural)
комбіна́цій (genitive plural)
комбінаці́йний (adjective relational)
комбіна́ція (nominative singular)
комбіна́ції (nominative plural)
комбіна́ції (genitive singular)
комбіна́цій (genitive plural)
комбіна́ції (dative singular)
комбіна́ціям (dative plural)
комбіна́цію (accusative singular)
комбіна́ції (accusative plural)
комбіна́цією (instrumental singular)
комбіна́ціями (instrumental plural)
комбіна́ції (locative singular)
комбіна́ціях (locative plural)
комбіна́ціє (singular vocative)
комбіна́ції (plural vocative)

uk-ndecl

комбіна́ція<>

Uk-комбінація.ogg

From Latin combīnātiō. Compare Russian комбина́ция (kombinácija), Belarusian камбіна́цыя (kambinácyja), Polish kombinacja.


пацієнт

uk-noun

паціє́нт<pr>

паціє́нт • (pacijént) m pers (genitive паціє́нта, nominative plural паціє́нти, genitive plural паціє́нтів, feminine паціє́нтка)

паціє́нт (canonical)
pacijént (romanization)
паціє́нта (genitive)
паціє́нти (nominative plural)
паціє́нтів (genitive plural)
паціє́нтка (feminine)
паціє́нт (nominative singular)
паціє́нти (nominative plural)
паціє́нта (genitive singular)
паціє́нтів (genitive plural)
паціє́нтові (dative singular)
паціє́нту (dative singular)
паціє́нтам (dative plural)
паціє́нта (accusative singular)
паціє́нтів (accusative plural)
паціє́нтом (instrumental singular)
паціє́нтами (instrumental plural)
паціє́нтові (locative singular)
паціє́нті (locative singular)
паціє́нтах (locative plural)
паціє́нте (singular vocative)
паціє́нти (plural vocative)

uk-ndecl

паціє́нт<pr>

Uk-пацієнт.ogg

Borrowed from Latin patiēns. Compare Russian пацие́нт (pacijént), Belarusian пацые́нт (pacyjént), Polish pacjent.


хвора

uk-noun

хво́ра<+.pr>

хво́ра • (xvóra) f pers (genitive хво́рої, nominative plural хво́рі, genitive plural хво́рих, masculine хво́рий)

хво́ра (canonical)
xvóra (romanization)
хво́рої (genitive)
хво́рі (nominative plural)
хво́рих (genitive plural)
хво́рий (masculine)
хво́ра (nominative singular)
хво́рі (nominative plural)
хво́рої (genitive singular)
хво́рих (genitive plural)
хво́рій (dative singular)
хво́рим (dative plural)
хво́ру (accusative singular)
хво́рих (accusative plural)
хво́рою (instrumental singular)
хво́рими (instrumental plural)
хво́рій (locative singular)
хво́рих (locative plural)
хво́ра (singular vocative)
хво́рі (plural vocative)

uk-ndecl

хво́ра<+.pr>

хво́рий хворий#Ukrainian

(medicine) female equivalent of хво́рий (xvóryj):

female equivalent of хво́рий (xvóryj):
ill person

хво́рий хворий#Ukrainian

female equivalent of хво́рий (xvóryj):
patient


мереживо

uk-noun

мере́живо • (meréžyvo) n inan (genitive мере́жива, nominative plural мере́жива, genitive plural мере́жив, relational adjective мере́живний)

мере́живо (canonical)
meréžyvo (romanization)
мере́жива (genitive)
мере́жива (nominative plural)
мере́жив (genitive plural)
мере́живний (adjective relational)
мере́живо (nominative singular)
мере́жива (nominative plural)
мере́жива (genitive singular)
мере́жив (genitive plural)
мере́живу (dative singular)
мере́живам (dative plural)
мере́живо (accusative singular)
мере́жива (accusative plural)
мере́живом (instrumental singular)
мере́живами (instrumental plural)
мере́живі (locative singular)
мере́живах (locative plural)
мере́живо (singular vocative)
мере́жива (plural vocative)


еміграція

емігра́ція<>

еміграці́йний

емігра́ція • (emihrácija) f inan (genitive емігра́ції, nominative plural емігра́ції, genitive plural емігра́цій, relational adjective еміграці́йний)

емігра́ція (canonical)
emihrácija (romanization)
емігра́ції (genitive)
емігра́ції (nominative plural)
емігра́цій (genitive plural)
еміграці́йний (adjective relational)
емігра́ція (nominative singular)
емігра́ції (nominative plural)
емігра́ції (genitive singular)
емігра́цій (genitive plural)
емігра́ції (dative singular)
емігра́ціям (dative plural)
емігра́цію (accusative singular)
емігра́ції (accusative plural)
емігра́цією (instrumental singular)
емігра́ціями (instrumental plural)
емігра́ції (locative singular)
емігра́ціях (locative plural)
емігра́ціє (singular vocative)
емігра́ції (plural vocative)

uk-ndecl

емігра́ція<>

Uk-еміграція.ogg

Cognate with Russian эмигра́ция (emigrácija), Belarusian эмігра́цыя (emihrácyja), Polish emigracja.


боржник

uk-noun

боржни́к<b.pr>

боржни́к • (boržnýk) m pers (genitive боржника́, nominative plural боржники́, genitive plural боржникі́в, feminine боржни́ця)

боржни́к (canonical)
boržnýk (romanization)
боржника́ (genitive)
боржники́ (nominative plural)
боржникі́в (genitive plural)
боржни́ця (feminine)
боржни́к (nominative singular)
боржники́ (nominative plural)
боржника́ (genitive singular)
боржникі́в (genitive plural)
боржнико́ві (dative singular)
боржнику́ (dative singular)
боржника́м (dative plural)
боржника́ (accusative singular)
боржникі́в (accusative plural)
боржнико́м (instrumental singular)
боржника́ми (instrumental plural)
боржнико́ві (locative singular)
боржнику́ (locative singular)
боржника́х (locative plural)
боржнику́ (singular vocative)
боржники́ (plural vocative)

uk-ndecl

боржни́к<b.pr>


програміст

uk-noun

програмі́ст<pr>

програмі́стка

програмі́ст • (prohramíst) m pers (genitive програмі́ста, nominative plural програмі́сти, genitive plural програмі́стів, feminine програмі́стка)

програмі́ст (canonical)
prohramíst (romanization)
програмі́ста (genitive)
програмі́сти (nominative plural)
програмі́стів (genitive plural)
програмі́стка (feminine)
програмі́ст (nominative singular)
програмі́сти (nominative plural)
програмі́ста (genitive singular)
програмі́стів (genitive plural)
програмі́стові (dative singular)
програмі́сту (dative singular)
програмі́стам (dative plural)
програмі́ста (accusative singular)
програмі́стів (accusative plural)
програмі́стом (instrumental singular)
програмі́стами (instrumental plural)
програмі́стові (locative singular)
програмі́сті (locative singular)
програмі́стах (locative plural)
програмі́сте (singular vocative)
програмі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

програмі́ст<pr>

From програ́ма (prohráma) + -і́ст (-íst). Compare Russian программи́ст (programmíst), Belarusian праграмі́ст (prahramíst), Polish programista.

cog

программи́ст


пляжний волейбол

uk-noun

пля́жний<+> волейбо́л<sg.genu>

пля́жний волейбо́л • (pljážnyj volejból) m inan (genitive пля́жного волейбо́лу, uncountable)

пля́жний волейбо́л (canonical)
pljážnyj volejból (romanization)
пля́жного волейбо́лу (genitive)
пля́жний волейбо́л (nominative singular)
пля́жного волейбо́лу (genitive singular)
пля́жному волейбо́лові (dative singular)
пля́жному волейбо́лу (dative singular)
пля́жний волейбо́л (accusative singular)
пля́жним волейбо́лом (instrumental singular)
пля́жному волейбо́лу (locative singular)
пля́жному волейбо́лі (locative singular)
пля́жнім волейбо́лу (locative singular)
пля́жнім волейбо́лі (locative singular)
пля́жний волейбо́ле (singular vocative)

uk-ndecl

пля́жний<+> волейбо́л<sg.genu>

uk:пляжний волейбол


еміграційний

uk-adj

еміграці́йний

еміграці́йний • (emihracíjnyj)

еміграці́йний (canonical)
emihracíjnyj (romanization)
еміграці́йний (masculine nominative)
еміграці́йне (neuter nominative)
еміграці́йна (feminine nominative)
еміграці́йні (nominative plural)
еміграці́йного (genitive masculine neuter)
еміграці́йної (feminine genitive)
еміграці́йних (genitive plural)
еміграці́йному (dative masculine neuter)
еміграці́йній (dative feminine)
еміграці́йним (dative plural)
еміграці́йного (accusative animate masculine)
еміграці́йне (accusative neuter)
еміграці́йну (accusative feminine)
еміграці́йних (accusative animate plural)
еміграці́йний (accusative inanimate masculine)
еміграці́йні (accusative inanimate plural)
еміграці́йним (instrumental masculine neuter)
еміграці́йною (feminine instrumental)
еміграці́йними (instrumental plural)
еміграці́йному (locative masculine neuter)
еміграці́йнім (locative masculine neuter)
еміграці́йній (feminine locative)
еміграці́йних (locative plural)

uk-adecl

еміграці́йний

From емігра́ція (emihrácija) + -ний (-nyj). Compare Russian эмиграцио́нный (emigraciónnyj), Belarusian эміграцы́йны (emihracýjny), Polish emigracyjny.

cog

эмиграцио́нный

эміграцы́йны

(relational) emigration (attributive), emigratory


волейбольний

uk-adj

волейбо́льний

волейбо́льний • (volejbólʹnyj)

волейбо́льний (canonical)
volejbólʹnyj (romanization)
волейбо́льний (masculine nominative)
волейбо́льне (neuter nominative)
волейбо́льна (feminine nominative)
волейбо́льні (nominative plural)
волейбо́льного (genitive masculine neuter)
волейбо́льної (feminine genitive)
волейбо́льних (genitive plural)
волейбо́льному (dative masculine neuter)
волейбо́льній (dative feminine)
волейбо́льним (dative plural)
волейбо́льного (accusative animate masculine)
волейбо́льне (accusative neuter)
волейбо́льну (accusative feminine)
волейбо́льних (accusative animate plural)
волейбо́льний (accusative inanimate masculine)
волейбо́льні (accusative inanimate plural)
волейбо́льним (instrumental masculine neuter)
волейбо́льною (feminine instrumental)
волейбо́льними (instrumental plural)
волейбо́льному (locative masculine neuter)
волейбо́льнім (locative masculine neuter)
волейбо́льній (feminine locative)
волейбо́льних (locative plural)

uk-adecl

волейбо́льний

From волейбо́л (volejból) + -ний (-nyj). Compare Russian волейбо́льный (volejbólʹnyj), Belarusian валейбо́льны (valjejbólʹny).

cog

волейбо́льный

валейбо́льны

волейбо́льний м'яч

volleyball (literally, “volleyball ball”)

(relational) volleyball (attributive) (of or relating to the sport of volleyball)


волейболіст

uk-noun

волейболі́ст<pr>

волейболі́стка

волейболі́ст • (volejbolíst) m pers (genitive волейболі́ста, nominative plural волейболі́сти, genitive plural волейболі́стів, feminine волейболі́стка)

волейболі́ст (canonical)
volejbolíst (romanization)
волейболі́ста (genitive)
волейболі́сти (nominative plural)
волейболі́стів (genitive plural)
волейболі́стка (feminine)
волейболі́ст (nominative singular)
волейболі́сти (nominative plural)
волейболі́ста (genitive singular)
волейболі́стів (genitive plural)
волейболі́стові (dative singular)
волейболі́сту (dative singular)
волейболі́стам (dative plural)
волейболі́ста (accusative singular)
волейболі́стів (accusative plural)
волейболі́стом (instrumental singular)
волейболі́стами (instrumental plural)
волейболі́стові (locative singular)
волейболі́сті (locative singular)
волейболі́стах (locative plural)
волейболі́сте (singular vocative)
волейболі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

волейболі́ст<pr>

From волейбо́л (volejból) + -і́ст (-íst). Compare Russian волейболи́ст (volejbolíst), Belarusian валейбалі́ст (valjejbalíst).

cog

волейболи́ст

валейбалі́ст


кривдник

uk-noun

кри́вдник<pr>

кри́вдник • (krývdnyk) m pers (genitive кри́вдника, nominative plural кри́вдники, genitive plural кри́вдників, feminine кри́вдниця)

кри́вдник (canonical)
krývdnyk (romanization)
кри́вдника (genitive)
кри́вдники (nominative plural)
кри́вдників (genitive plural)
кри́вдниця (feminine)
кри́вдник (nominative singular)
кри́вдники (nominative plural)
кри́вдника (genitive singular)
кри́вдників (genitive plural)
кри́вдникові (dative singular)
кри́вднику (dative singular)
кри́вдникам (dative plural)
кри́вдника (accusative singular)
кри́вдників (accusative plural)
кри́вдником (instrumental singular)
кри́вдниками (instrumental plural)
кри́вдникові (locative singular)
кри́вднику (locative singular)
кри́вдниках (locative plural)
кри́вднику (singular vocative)
кри́вдники (plural vocative)

uk-ndecl

кри́вдник<pr>

Uk-кривдник.ogg


суднобудівник

uk-noun

суднобудівни́к<b.pr>

суднобудівни́к • (sudnobudivnýk) m pers (genitive суднобудівника́, nominative plural суднобудівники́, genitive plural суднобудівникі́в)

суднобудівни́к (canonical)
sudnobudivnýk (romanization)
суднобудівника́ (genitive)
суднобудівники́ (nominative plural)
суднобудівникі́в (genitive plural)
суднобудівни́к (nominative singular)
суднобудівники́ (nominative plural)
суднобудівника́ (genitive singular)
суднобудівникі́в (genitive plural)
суднобудівнико́ві (dative singular)
суднобудівнику́ (dative singular)
суднобудівника́м (dative plural)
суднобудівника́ (accusative singular)
суднобудівникі́в (accusative plural)
суднобудівнико́м (instrumental singular)
суднобудівника́ми (instrumental plural)
суднобудівнико́ві (locative singular)
суднобудівнику́ (locative singular)
суднобудівника́х (locative plural)
суднобудівнику́ (singular vocative)
суднобудівники́ (plural vocative)

uk-ndecl

суднобудівни́к<b.pr>

From судно́ (sudnó, “ship”) + будівни́к (budivnýk, “builder”). Compare Belarusian суднабудаўні́к (sudnabudaŭník).

cog

суднабудаўні́к

shipbuilder, shipwright (person who builds seaborne vessels)


кораблебудівник

uk-noun

кораблебудівни́к<b.pr>

кораблебудівни́к • (korablebudivnýk) m pers (genitive кораблебудівника́, nominative plural кораблебудівники́, genitive plural кораблебудівникі́в)

кораблебудівни́к (canonical)
korablebudivnýk (romanization)
кораблебудівника́ (genitive)
кораблебудівники́ (nominative plural)
кораблебудівникі́в (genitive plural)
кораблебудівни́к (nominative singular)
кораблебудівники́ (nominative plural)
кораблебудівника́ (genitive singular)
кораблебудівникі́в (genitive plural)
кораблебудівнико́ві (dative singular)
кораблебудівнику́ (dative singular)
кораблебудівника́м (dative plural)
кораблебудівника́ (accusative singular)
кораблебудівникі́в (accusative plural)
кораблебудівнико́м (instrumental singular)
кораблебудівника́ми (instrumental plural)
кораблебудівнико́ві (locative singular)
кораблебудівнику́ (locative singular)
кораблебудівника́х (locative plural)
кораблебудівнику́ (singular vocative)
кораблебудівники́ (plural vocative)

uk-ndecl

кораблебудівни́к<b.pr>

From корабе́ль (korabélʹ, “ship”) + будівни́к (budivnýk, “builder”). Compare Belarusian караблебудаўні́к (karabljebudaŭník).

cog

караблебудаўні́к


закохатися

uk-verb

зако́хуватися

закоха́тися • (zakoxátysja) pf (imperfective зако́хуватися)

закоха́тися (canonical)
zakoxátysja (romanization)
зако́хуватися (imperfective)
закоха́тися (infinitive perfective)
закоха́тись (infinitive perfective)
закоха́ться (infinitive perfective)
закоха́вшись (adverbial past perfective)
закоха́юся (first-person future perfective singular)
закоха́юсь (first-person future perfective singular)
закоха́єшся (future perfective second-person singular)
закоха́ється (future perfective singular third-person)
закоха́ємся (first-person future perfective plural)
закоха́ємося (first-person future perfective plural)
закоха́ємось (first-person future perfective plural)
закоха́єтеся (future perfective plural second-person)
закоха́єтесь (future perfective plural second-person)
закоха́ються (future perfective plural third-person)
закоха́ймося (first-person imperative plural)
закоха́ймось (first-person imperative plural)
закоха́йся (imperative second-person singular)
закоха́йсь (imperative second-person singular)
закоха́йтеся (imperative plural second-person)
закоха́йтесь (imperative plural second-person)
закоха́вся (masculine past singular)
закоха́всь (masculine past singular)
закоха́лися (masculine past plural)
закоха́лись (masculine past plural)
закоха́лася (feminine past singular)
закоха́лась (feminine past singular)
закоха́лися (feminine past plural)
закоха́лись (feminine past plural)
закоха́лося (neuter past singular)
закоха́лось (neuter past singular)
закоха́лися (neuter past plural)
закоха́лись (neuter past plural)

uk-conj

закоха́тися<1a.pf>

Uk-закохатися.ogg

From закоха́ти (zakoxáty) + -ся (-sja). Compare Belarusian закаха́цца (zakaxácca), Polish zakochać się.

Я закоха́вся в Закарпа́ття з пе́ршого по́гляду.

I fell in love with Transcarpathia at first sight.

Ja zakoxávsja v Zakarpáttja z péršoho póhljadu.

to fall in love (with: у/в + accusative)


пивний

uk-adj

пивни́й • (pyvnýj)

пивни́й (canonical)
pyvnýj (romanization)
пивни́й (masculine nominative)
пивне́ (neuter nominative)
пивна́ (feminine nominative)
пивні́ (nominative plural)
пивно́го (genitive masculine neuter)
пивно́ї (feminine genitive)
пивни́х (genitive plural)
пивно́му (dative masculine neuter)
пивні́й (dative feminine)
пивни́м (dative plural)
пивно́го (accusative animate masculine)
пивне́ (accusative neuter)
пивну́ (accusative feminine)
пивни́х (accusative animate plural)
пивни́й (accusative inanimate masculine)
пивні́ (accusative inanimate plural)
пивни́м (instrumental masculine neuter)
пивно́ю (feminine instrumental)
пивни́ми (instrumental plural)
пивно́му (locative masculine neuter)
пивні́м (locative masculine neuter)
пивні́й (feminine locative)
пивни́х (locative plural)

From пи́во (pývo) + -ний (-nyj). Compare Russian пивно́й (pivnój), Belarusian піўны́ (piŭný).

пивни́й бар


свідок

uk-noun

сві́док<*.pr>

сві́док • (svídok) m pers (genitive сві́дка, nominative plural сві́дки, genitive plural сві́дків, feminine сві́дка)

сві́док (canonical)
svídok (romanization)
сві́дка (genitive)
сві́дки (nominative plural)
сві́дків (genitive plural)
сві́дка (feminine)
сві́док (nominative singular)
сві́дки (nominative plural)
сві́дка (genitive singular)
сві́дків (genitive plural)
сві́дкові (dative singular)
сві́дку (dative singular)
сві́дкам (dative plural)
сві́дка (accusative singular)
сві́дків (accusative plural)
сві́дком (instrumental singular)
сві́дками (instrumental plural)
сві́дкові (locative singular)
сві́дку (locative singular)
сві́дках (locative plural)
сві́дку (singular vocative)
сві́дки (plural vocative)

uk-ndecl

сві́док<*.pr>

Inherited from Old East Slavic свѣдъкъ (svědŭkŭ), from Proto-Slavic *sъvědъkъ, from *sъvěděti + *-kъ. Compare Polish świadek.


закохуватися

uk-verb

зако́хуватися

зако́хуватися • (zakóxuvatysja) impf (perfective закоха́тися)

зако́хуватися (canonical)
zakóxuvatysja (romanization)
закоха́тися (perfective)
зако́хуватися (imperfective infinitive)
зако́хуватись (imperfective infinitive)
зако́хуваться (imperfective infinitive)
зако́хуючись (adverbial imperfective present)
зако́хувавшись (adverbial imperfective past)
зако́хуюся (first-person imperfective present singular)
зако́хуюсь (first-person imperfective present singular)
бу́ду зако́хуватися (first-person future imperfective singular)
бу́ду зако́хуватись (first-person future imperfective singular)
бу́ду зако́хуваться (first-person future imperfective singular)
зако́хуватимусь (first-person future imperfective singular)
зако́хуватимуся (first-person future imperfective singular)
зако́хуєшся (imperfective present second-person singular)
бу́деш зако́хуватися (future imperfective second-person singular)
бу́деш зако́хуватись (future imperfective second-person singular)
бу́деш зако́хуваться (future imperfective second-person singular)
зако́хуватимешся (future imperfective second-person singular)
зако́хується (imperfective present singular third-person)
бу́де зако́хуватися (future imperfective singular third-person)
бу́де зако́хуватись (future imperfective singular third-person)
бу́де зако́хуваться (future imperfective singular third-person)
зако́хуватиметься (future imperfective singular third-person)
зако́хуємся (first-person imperfective plural present)
зако́хуємося (first-person imperfective plural present)
зако́хуємось (first-person imperfective plural present)
бу́демо зако́хуватися (first-person future imperfective plural)
бу́демо зако́хуватись (first-person future imperfective plural)
бу́демо зако́хуваться (first-person future imperfective plural)
зако́хуватимемось (first-person future imperfective plural)
зако́хуватимемося (first-person future imperfective plural)
зако́хуватимемся (first-person future imperfective plural)
зако́хуєтеся (imperfective plural present second-person)
зако́хуєтесь (imperfective plural present second-person)
бу́дете зако́хуватися (future imperfective plural second-person)
бу́дете зако́хуватись (future imperfective plural second-person)
бу́дете зако́хуваться (future imperfective plural second-person)
зако́хуватиметесь (future imperfective plural second-person)
зако́хуватиметеся (future imperfective plural second-person)
зако́хуються (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зако́хуватися (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зако́хуватись (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зако́хуваться (future imperfective plural third-person)
зако́хуватимуться (future imperfective plural third-person)
зако́хуймося (first-person imperative plural)
зако́хуймось (first-person imperative plural)
зако́хуйся (imperative second-person singular)
зако́хуйсь (imperative second-person singular)
зако́хуйтеся (imperative plural second-person)
зако́хуйтесь (imperative plural second-person)
зако́хувався (masculine past singular)
зако́хувавсь (masculine past singular)
зако́хувалися (masculine past plural)
зако́хувались (masculine past plural)
зако́хувалася (feminine past singular)
зако́хувалась (feminine past singular)
зако́хувалися (feminine past plural)
зако́хувались (feminine past plural)
зако́хувалося (neuter past singular)
зако́хувалось (neuter past singular)
зако́хувалися (neuter past plural)
зако́хувались (neuter past plural)

uk-conj

зако́хуватися<2a.impf>

[zɐˈkɔxʊʋɐtesʲɐ]

Uk-закохуватися.ogg

From зако́хувати (zakóxuvaty) + -ся (-sja). Compare Polish zakochiwać się.


фігура

uk-noun

фігу́ра • (fihúra) f inan (genitive фігу́ри, nominative plural фігу́ри, genitive plural фігу́р)

фігу́ра (canonical)
fihúra (romanization)
фігу́ри (genitive)
фігу́ри (nominative plural)
фігу́р (genitive plural)
фігу́ра (nominative singular)
фігу́ри (nominative plural)
фігу́ри (genitive singular)
фігу́р (genitive plural)
фігу́рі (dative singular)
фігу́рам (dative plural)
фігу́ру (accusative singular)
фігу́ри (accusative plural)
фігу́рою (instrumental singular)
фігу́рами (instrumental plural)
фігу́рі (locative singular)
фігу́рах (locative plural)
фігу́ро (singular vocative)
фігу́ри (plural vocative)

Learned borrowing from Latin figūra. Displaced earlier хвиґу́ра (xvygúra) in the literary language, from Polish figura. Compare Russian фигу́ра (figúra).

ша́хова фігу́ра


активіст

активі́ст<pr>

активі́стський

активі́ст • (aktyvíst) m pers (genitive активі́ста, nominative plural активі́сти, genitive plural активі́стів, feminine активі́стка, relational adjective активі́стський)

активі́ст (canonical)
aktyvíst (romanization)
активі́ста (genitive)
активі́сти (nominative plural)
активі́стів (genitive plural)
активі́стка (feminine)
активі́стський (adjective relational)
активі́ст (nominative singular)
активі́сти (nominative plural)
активі́ста (genitive singular)
активі́стів (genitive plural)
активі́стові (dative singular)
активі́сту (dative singular)
активі́стам (dative plural)
активі́ста (accusative singular)
активі́стів (accusative plural)
активі́стом (instrumental singular)
активі́стами (instrumental plural)
активі́стові (locative singular)
активі́сті (locative singular)
активі́стах (locative plural)
активі́сте (singular vocative)
активі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

активі́ст<pr>

Uk-активіст.ogg


тривога

uk-noun

триво́га • (tryvóha) f inan (genitive триво́ги, nominative plural триво́ги, genitive plural триво́г)

триво́га (canonical)
tryvóha (romanization)
триво́ги (genitive)
триво́ги (nominative plural)
триво́г (genitive plural)
триво́га (nominative singular)
триво́ги (nominative plural)
триво́ги (genitive singular)
триво́г (genitive plural)
триво́зі (dative singular)
триво́гам (dative plural)
триво́гу (accusative singular)
триво́ги (accusative plural)
триво́гою (instrumental singular)
триво́гами (instrumental plural)
триво́зі (locative singular)
триво́гах (locative plural)
триво́го (singular vocative)
триво́ги (plural vocative)

Uk-тривога.ogg

Oleg Trubachyov
be:Генадзь Апанасавіч Цыхун

Inherited from Old Ruthenian триво́га, трыво́га (trivóha, tryvóha) (att. in 1574), initially attested as трво́га (trvóha) in 1538, most likely from Old Polish trwoga, ultimately from Proto-Slavic *trъvoga, from *trъvati. Alternatively, considering the Russian sources, ultimately inherited from Proto-Slavic *trьvoga with uncertain etymology. However, since Russian трево́га (trevóga) was first attested only in the first third of XVIII, it was probably itself borrowed from Old Ruthenian трево́га (trevóha).

inh

триво́га, трыво́га

inh+

триво́га, трыво́га

триво́житися

триво́жити (tryvóžyty)

пові́тря́на триво́га


гуманіст

uk-noun

гумані́ст<pr>

гумані́ст • (humaníst) m pers (genitive гумані́ста, nominative plural гумані́сти, genitive plural гумані́стів, feminine гумані́стка)

гумані́ст (canonical)
humaníst (romanization)
гумані́ста (genitive)
гумані́сти (nominative plural)
гумані́стів (genitive plural)
гумані́стка (feminine)
гумані́ст (nominative singular)
гумані́сти (nominative plural)
гумані́ста (genitive singular)
гумані́стів (genitive plural)
гумані́стові (dative singular)
гумані́сту (dative singular)
гумані́стам (dative plural)
гумані́ста (accusative singular)
гумані́стів (accusative plural)
гумані́стом (instrumental singular)
гумані́стами (instrumental plural)
гумані́стові (locative singular)
гумані́сті (locative singular)
гумані́стах (locative plural)
гумані́сте (singular vocative)
гумані́сти (plural vocative)

uk-ndecl

гумані́ст<pr>

From Latin hūmānus + -і́ст (-íst). Compare Russian гумани́ст (gumaníst).


доброзичливець

uk-noun

((добрози́чливець<*.pr>,доброзичли́вець<*.pr>))

добрози́чливиця

доброзичли́виця

добрози́чливець or доброзичли́вець • (dobrozýčlyvecʹ or dobrozyčlývecʹ) m pers (genitive добрози́чливця or доброзичли́вця, nominative plural добрози́чливці or доброзичли́вці, genitive plural добрози́чливців or доброзичли́вців, feminine добрози́чливиця or доброзичли́виця)

добрози́чливець (canonical)
доброзичли́вець (canonical)
dobrozýčlyvecʹ (romanization)
dobrozyčlývecʹ (romanization)
добрози́чливця (genitive)
доброзичли́вця (genitive)
добрози́чливці (nominative plural)
доброзичли́вці (nominative plural)
добрози́чливців (genitive plural)
доброзичли́вців (genitive plural)
добрози́чливиця (feminine)
доброзичли́виця (feminine)
добрози́чливець (nominative singular)
доброзичли́вець (nominative singular)
добрози́чливці (nominative plural)
доброзичли́вці (nominative plural)
добрози́чливця (genitive singular)
доброзичли́вця (genitive singular)
добрози́чливців (genitive plural)
доброзичли́вців (genitive plural)
добрози́чливцеві (dative singular)
добрози́чливцю (dative singular)
доброзичли́вцеві (dative singular)
доброзичли́вцю (dative singular)
добрози́чливцям (dative plural)
доброзичли́вцям (dative plural)
добрози́чливця (accusative singular)
доброзичли́вця (accusative singular)
добрози́чливців (accusative plural)
доброзичли́вців (accusative plural)
добрози́чливцем (instrumental singular)
доброзичли́вцем (instrumental singular)
добрози́чливцями (instrumental plural)
доброзичли́вцями (instrumental plural)
добрози́чливцеві (locative singular)
добрози́чливцю (locative singular)
добрози́чливці (locative singular)
доброзичли́вцеві (locative singular)
доброзичли́вцю (locative singular)
доброзичли́вці (locative singular)
добрози́чливцях (locative plural)
доброзичли́вцях (locative plural)
добрози́чливцю (singular vocative)
доброзичли́вцю (singular vocative)
добрози́чливці (plural vocative)
доброзичли́вці (plural vocative)

добрози́чли́вий (dobrozýčlývyj) + -ець (-ecʹ)

af

добрози́чли́вий


ейфорія

uk-noun

ейфорі́я<sg>

ейфорі́я • (ejforíja) f inan (genitive ейфорі́ї, uncountable, relational adjective ейфорі́йний or ейфори́чний)

ейфорі́я (canonical)
ejforíja (romanization)
ейфорі́ї (genitive)
ейфорі́йний (adjective relational)
ейфори́чний (adjective relational)
ейфорі́я (nominative singular)
ейфорі́ї (genitive singular)
ейфорі́ї (dative singular)
ейфорі́ю (accusative singular)
ейфорі́єю (instrumental singular)
ейфорі́ї (locative singular)
ейфорі́є (singular vocative)

uk-ndecl

ейфорі́я<sg>

From Ancient Greek εὐφορία (euphoría). Compare Russian эйфори́я (ejforíja), Belarusian эйфары́я (ejfarýja).


архієпископ

uk-noun

архієпи́скоп<pr>

архієпи́скопський

архієпи́скоп • (arxijepýskop) m pers (genitive архієпи́скопа, nominative plural архієпи́скопи, genitive plural архієпи́скопів, relational adjective архієпи́скопський)

архієпи́скоп (canonical)
arxijepýskop (romanization)
архієпи́скопа (genitive)
архієпи́скопи (nominative plural)
архієпи́скопів (genitive plural)
архієпи́скопський (adjective relational)
архієпи́скоп (nominative singular)
архієпи́скопи (nominative plural)
архієпи́скопа (genitive singular)
архієпи́скопів (genitive plural)
архієпи́скопові (dative singular)
архієпи́скопу (dative singular)
архієпи́скопам (dative plural)
архієпи́скопа (accusative singular)
архієпи́скопів (accusative plural)
архієпи́скопом (instrumental singular)
архієпи́скопами (instrumental plural)
архієпи́скопові (locative singular)
архієпи́скопі (locative singular)
архієпи́скопах (locative plural)
архієпи́скопе (singular vocative)
архієпи́скопи (plural vocative)

uk-ndecl

архієпи́скоп<pr>

From Ancient Greek ἀρχιεπίσκοπος (arkhiepískopos), analyzable as архі- (arxi-) + єпи́скоп (jepýskop). Compare Russian архиепи́скоп (arxijepískop), Belarusian архіепі́скап (arxijepískap).

der

ἀρχιεπίσκοπος

cog

архиепи́скоп

архіепі́скап


єпископ

uk-noun

єпи́скоп<pr>

єпи́скопський

єпи́скоп • (jepýskop) m pers (genitive єпи́скопа, nominative plural єпи́скопи, genitive plural єпи́скопів, relational adjective єпи́скопський)

єпи́скоп (canonical)
jepýskop (romanization)
єпи́скопа (genitive)
єпи́скопи (nominative plural)
єпи́скопів (genitive plural)
єпи́скопський (adjective relational)
єпи́скоп (nominative singular)
єпи́скопи (nominative plural)
єпи́скопа (genitive singular)
єпи́скопів (genitive plural)
єпи́скопові (dative singular)
єпи́скопу (dative singular)
єпи́скопам (dative plural)
єпи́скопа (accusative singular)
єпи́скопів (accusative plural)
єпи́скопом (instrumental singular)
єпи́скопами (instrumental plural)
єпи́скопові (locative singular)
єпи́скопі (locative singular)
єпи́скопах (locative plural)
єпи́скопе (singular vocative)
єпи́скопи (plural vocative)

uk-ndecl

єпи́скоп<pr>

From Ancient Greek ἐπίσκοπος (epískopos, “overseer, supervisor”). Doublet of бі́скуп (bískup). Compare Russian епи́скоп (jepískop), Belarusian епі́скап (jepískap).


енциклопедія

uk-noun

енциклопе́дія<>

енциклопеди́чний

енциклопе́дія • (encyklopédija) f inan (genitive енциклопе́дії, nominative plural енциклопе́дії, genitive plural енциклопе́дій, relational adjective енциклопеди́чний)

енциклопе́дія (canonical)
encyklopédija (romanization)
енциклопе́дії (genitive)
енциклопе́дії (nominative plural)
енциклопе́дій (genitive plural)
енциклопеди́чний (adjective relational)
енциклопе́дія (nominative singular)
енциклопе́дії (nominative plural)
енциклопе́дії (genitive singular)
енциклопе́дій (genitive plural)
енциклопе́дії (dative singular)
енциклопе́діям (dative plural)
енциклопе́дію (accusative singular)
енциклопе́дії (accusative plural)
енциклопе́дією (instrumental singular)
енциклопе́діями (instrumental plural)
енциклопе́дії (locative singular)
енциклопе́діях (locative plural)
енциклопе́діє (singular vocative)
енциклопе́дії (plural vocative)

uk-ndecl

енциклопе́дія<>

Uk-енциклопедія.ogg

Borrowed from French encyclopédie, from New Latin encyclopaedia (“general education”), from a univerbated form of Koine Greek ἐγκύκλιος παιδείᾱ (enkúklios paideíā, “education in the circle of arts and sciences”), from ἐγκύκλιος (enkúklios, “circular”) + παιδείᾱ (paideíā, “child-rearing, education”). Compare Russian энциклопе́дия (enciklopédija), Belarusian энцыклапе́дыя (encyklapjédyja).

der

ἐγκύκλιος παιδείᾱ

cog

энциклопе́дия

энцыклапе́дыя

Вікіпедія — ві́льна енциклопе́дія ― Vikipedija — vílʹna encyklopédija ― Wikipedia — the free encyclopedia

Мій ба́тько ― ходя́ча енциклопе́дія. ― Mij bátʹko ― xodjáča encyklopédija. ― My father is a walking encyclopedia.

uk:Мельничук Олександр Савич


епічний

uk-adj

епі́чний • (epíčnyj) (adverb епі́чно, abstract noun епі́чність)

епі́чний (canonical)
epíčnyj (romanization)
епі́чно (adverb)
епі́чність (abstract-noun)
епі́чний (masculine nominative)
епі́чне (neuter nominative)
епі́чна (feminine nominative)
епі́чні (nominative plural)
епі́чного (genitive masculine neuter)
епі́чної (feminine genitive)
епі́чних (genitive plural)
епі́чному (dative masculine neuter)
епі́чній (dative feminine)
епі́чним (dative plural)
епі́чного (accusative animate masculine)
епі́чне (accusative neuter)
епі́чну (accusative feminine)
епі́чних (accusative animate plural)
епі́чний (accusative inanimate masculine)
епі́чні (accusative inanimate plural)
епі́чним (instrumental masculine neuter)
епі́чною (feminine instrumental)
епі́чними (instrumental plural)
епі́чному (locative masculine neuter)
епі́чнім (locative masculine neuter)
епі́чній (feminine locative)
епі́чних (locative plural)

Ultimately from Ancient Greek ἐπικός (epikós), with -і́чний (-íčnyj) suffix. Compare Russian эпи́ческий (epíčeskij), Belarusian эпі́чны (epíčny), Polish epiczny.

af

-і́чний (-íčnyj)


автомобіліст

uk-noun

автомобілі́ст<pr>

автомобілі́стка

автомобілі́ст • (avtomobilíst) m pers (genitive автомобілі́ста, nominative plural автомобілі́сти, genitive plural автомобілі́стів, feminine автомобілі́стка)

автомобілі́ст (canonical)
avtomobilíst (romanization)
автомобілі́ста (genitive)
автомобілі́сти (nominative plural)
автомобілі́стів (genitive plural)
автомобілі́стка (feminine)
автомобілі́ст (nominative singular)
автомобілі́сти (nominative plural)
автомобілі́ста (genitive singular)
автомобілі́стів (genitive plural)
автомобілі́стові (dative singular)
автомобілі́сту (dative singular)
автомобілі́стам (dative plural)
автомобілі́ста (accusative singular)
автомобілі́стів (accusative plural)
автомобілі́стом (instrumental singular)
автомобілі́стами (instrumental plural)
автомобілі́стові (locative singular)
автомобілі́сті (locative singular)
автомобілі́стах (locative plural)
автомобілі́сте (singular vocative)
автомобілі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

автомобілі́ст<pr>

ав‧то‧мо‧бі‧ліст

From автомобі́ль (avtomobílʹ) + -і́ст (-íst). Compare Russian автомобили́ст (avtomobilíst), Belarusian аўтамабілі́ст (aŭtamabilíst).

af

автомобі́ль (avtomobílʹ) + -і́ст (-íst)

cog

автомобили́ст

аўтамабілі́ст


презирство

uk-noun

прези́рство<sg>

прези́рство • (prezýrstvo) n inan (genitive прези́рства, uncountable)

прези́рство (canonical)
prezýrstvo (romanization)
прези́рства (genitive)
прези́рство (nominative singular)
прези́рства (genitive singular)
прези́рству (dative singular)
прези́рство (accusative singular)
прези́рством (instrumental singular)
прези́рстві (locative singular)
прези́рство (singular vocative)

uk-ndecl

прези́рство<sg>

Uk-презирство.ogg

From Old Church Slavonic прѣзирати (prězirati) + -ство (-stvo). Compare Russian презре́ние (prezrénije), Serbo-Croatian прѐзирати.

af

uk:Мельничук Олександр Савич


шпигун

uk-noun

шпигу́н<b.pr>

шпигу́нський

шпигу́н • (špyhún) m pers (genitive шпигуна́, nominative plural шпигуни́, genitive plural шпигуні́в, feminine шпигу́нка, relational adjective шпигу́нський)

шпигу́н (canonical)
špyhún (romanization)
шпигуна́ (genitive)
шпигуни́ (nominative plural)
шпигуні́в (genitive plural)
шпигу́нка (feminine)
шпигу́нський (adjective relational)
шпигу́н (nominative singular)
шпигуни́ (nominative plural)
шпигуна́ (genitive singular)
шпигуні́в (genitive plural)
шпигуно́ві (dative singular)
шпигуну́ (dative singular)
шпигуна́м (dative plural)
шпигуна́ (accusative singular)
шпигуні́в (accusative plural)
шпигуно́м (instrumental singular)
шпигуна́ми (instrumental plural)
шпигуно́ві (locative singular)
шпигуні́ (locative singular)
шпигуна́х (locative plural)
шпигу́не (singular vocative)
шпигуни́ (plural vocative)

uk-ndecl

шпигу́н<b.pr>

uk:Мельничук Олександр Савич


венеціанець

uk-noun

венеціа́нець<*.pr>

венеціа́нець • (veneciánecʹ) m pers (genitive венеціа́нця, nominative plural венеціа́нці, genitive plural венеціа́нців, feminine венеціа́нка)

венеціа́нець (canonical)
veneciánecʹ (romanization)
венеціа́нця (genitive)
венеціа́нці (nominative plural)
венеціа́нців (genitive plural)
венеціа́нка (feminine)
венеціа́нець (nominative singular)
венеціа́нці (nominative plural)
венеціа́нця (genitive singular)
венеціа́нців (genitive plural)
венеціа́нцеві (dative singular)
венеціа́нцю (dative singular)
венеціа́нцям (dative plural)
венеціа́нця (accusative singular)
венеціа́нців (accusative plural)
венеціа́нцем (instrumental singular)
венеціа́нцями (instrumental plural)
венеціа́нцеві (locative singular)
венеціа́нцю (locative singular)
венеціа́нці (locative singular)
венеціа́нцях (locative plural)
венеціа́нцю (singular vocative)
венеціа́нці (plural vocative)

uk-ndecl

венеціа́нець<*.pr>

Possibly from Italian veneziano + -ець (-ecʹ). Compare Russian венециа́нец (veneciánec), Belarusian венецыя́нец (vjenjecyjánjec).


фізіолог

uk-noun

фізіо́лог<pr>

фізіо́лог • (fizióloh) m pers (genitive фізіо́лога, nominative plural фізіо́логи, genitive plural фізіо́логів)

фізіо́лог (canonical)
fizióloh (romanization)
фізіо́лога (genitive)
фізіо́логи (nominative plural)
фізіо́логів (genitive plural)
фізіо́лог (nominative singular)
фізіо́логи (nominative plural)
фізіо́лога (genitive singular)
фізіо́логів (genitive plural)
фізіо́логові (dative singular)
фізіо́логу (dative singular)
фізіо́логам (dative plural)
фізіо́лога (accusative singular)
фізіо́логів (accusative plural)
фізіо́логом (instrumental singular)
фізіо́логами (instrumental plural)
фізіо́логові (locative singular)
фізіо́логу (locative singular)
фізіо́логах (locative plural)
фізіо́логу (singular vocative)
фізіо́логи (plural vocative)

uk-ndecl

фізіо́лог<pr>

[fʲizʲiˈɔɫɔɦ]

фізіо(ло́гія) (fizio(lóhija), “physiology”) + -лог (-loh). Compare Russian физио́лог (fiziólog), Belarusian фізіёлаг (fizijólah), Polish fizjolog.

af

фізіо(ло́гія)


колонія

uk-noun

колоніа́льний

коло́нія • (kolónija) f inan (genitive коло́нії, nominative plural коло́нії, genitive plural коло́ній, relational adjective колоніа́льний)

коло́нія (canonical)
kolónija (romanization)
коло́нії (genitive)
коло́нії (nominative plural)
коло́ній (genitive plural)
колоніа́льний (adjective relational)
коло́нія (nominative singular)
коло́нії (nominative plural)
коло́нії (genitive singular)
коло́ній (genitive plural)
коло́нії (dative singular)
коло́ніям (dative plural)
коло́нію (accusative singular)
коло́нії (accusative plural)
коло́нією (instrumental singular)
коло́ніями (instrumental plural)
коло́нії (locative singular)
коло́ніях (locative plural)
коло́ніє (singular vocative)
коло́нії (plural vocative)

[kɔˈɫɔnʲijɐ]

Uk-колонія.ogg

Borrowed from Latin colonia. Compare Russian коло́ния (kolónija), Belarusian кало́нія (kalónija), Polish kolonia.


відчай

ві́дчай • (vídčaj) m inan (genitive ві́дчаю, uncountable)

ві́дчай (canonical)
vídčaj (romanization)
ві́дчаю (genitive)
ві́дчай (nominative singular)
ві́дчаю (genitive singular)
ві́дчаю (dative singular)
ві́дчаєві (dative singular)
ві́дчай (accusative singular)
ві́дчаєм (instrumental singular)
ві́дчаю (locative singular)
ві́дчаї (locative singular)
ві́дчаю (singular vocative)

[ˈʋʲid͡ʒt͡ʃɐi̯]

From Proto-Slavic *otъčajati sę (“to lose hope”), from *čajati. Compare Russian отча́яние (otčájanije), Belarusian адча́й (adčáj).

inh

впада́ти у ві́дчай

uk:Мельничук Олександр Савич


розпач

uk-noun

ро́зпач • (rózpač) m inan (genitive ро́зпачу, uncountable)

ро́зпач (canonical)
rózpač (romanization)
ро́зпачу (genitive)
ро́зпач (nominative singular)
ро́зпачу (genitive singular)
ро́зпачеві (dative singular)
ро́зпачу (dative singular)
ро́зпач (accusative singular)
ро́зпачем (instrumental singular)
ро́зпачу (locative singular)
ро́зпачі (locative singular)
ро́зпачу (singular vocative)

Inherited from Old Ruthenian роспачъ, роспачь (rospač, rospačʹ), from Old Polish rozpacz, from Proto-Slavic *orzpačь. Compare Belarusian ро́спач (róspač).

inh

роспачъ, роспачь

inh+

роспачъ, роспачь

впада́ти в ро́зпач

be:Генадзь Апанасавіч Цыхун
uk:Мельничук Олександр Савич


кікбоксинг

uk-noun

кікбо́ксинг<sg.genu>

кікбо́ксинг • (kikbóksynh) m inan (genitive кікбо́ксингу, uncountable)

кікбо́ксинг (canonical)
kikbóksynh (romanization)
кікбо́ксингу (genitive)
кікбо́ксинг (nominative singular)
кікбо́ксингу (genitive singular)
кікбо́ксингові (dative singular)
кікбо́ксингу (dative singular)
кікбо́ксинг (accusative singular)
кікбо́ксингом (instrumental singular)
кікбо́ксингу (locative singular)
кікбо́ксингу (singular vocative)

uk-ndecl

кікбо́ксинг<sg.genu>

Borrowed from English kickboxing. Compare Russian кикбо́ксинг (kikbóksing).


пристрасть

uk-noun

при́страсть<F>

при́страсть • (prýstrastʹ) f inan (genitive при́страсті or при́страсти, nominative plural при́страсті, genitive plural при́страстей)

при́страсть (canonical)
prýstrastʹ (romanization)
при́страсті (genitive)
при́страсти (genitive)
при́страсті (nominative plural)
при́страстей (genitive plural)
при́страсть (nominative singular)
при́страсті (nominative plural)
при́страсті (genitive singular)
при́страсти (genitive singular)
при́страстей (genitive plural)
при́страсті (dative singular)
при́страстям (dative plural)
при́страсть (accusative singular)
при́страсті (accusative plural)
при́страстю (instrumental singular)
при́страстями (instrumental plural)
при́страсті (locative singular)
при́страстях (locative plural)
при́страсте (singular vocative)
при́страсті (plural vocative)

uk-ndecl

при́страсть<F>

Uk-пристрасть.ogg

passion (great, strong, powerful emotion)

ardour, fervour (UK), ardor, fervor (US)


очевидець

uk-noun

очеви́дець<*.pr>

очеви́дець • (očevýdecʹ) m pers (genitive очеви́дця, nominative plural очеви́дці, genitive plural очеви́дців, feminine очеви́диця)

очеви́дець (canonical)
očevýdecʹ (romanization)
очеви́дця (genitive)
очеви́дці (nominative plural)
очеви́дців (genitive plural)
очеви́диця (feminine)
очеви́дець (nominative singular)
очеви́дці (nominative plural)
очеви́дця (genitive singular)
очеви́дців (genitive plural)
очеви́дцеві (dative singular)
очеви́дцю (dative singular)
очеви́дцям (dative plural)
очеви́дця (accusative singular)
очеви́дців (accusative plural)
очеви́дцем (instrumental singular)
очеви́дцями (instrumental plural)
очеви́дцеві (locative singular)
очеви́дцю (locative singular)
очеви́дці (locative singular)
очеви́дцях (locative plural)
очеви́дцю (singular vocative)
очеви́дці (plural vocative)

uk-ndecl

очеви́дець<*.pr>

[ɔt͡ʃeˈʋɪdet͡sʲ]

Uk-очевидець.ogg

Cognates include Russian очеви́дец (očevídec) and Serbo-Croatian очеви́дац. With -ець (-ecʹ) ending.


миротворець

uk-noun

миротво́рець<*.pr>

миротво́рець • (myrotvórecʹ) m pers (genitive миротво́рця, nominative plural миротво́рці, genitive plural миротво́рців)

миротво́рець (canonical)
myrotvórecʹ (romanization)
миротво́рця (genitive)
миротво́рці (nominative plural)
миротво́рців (genitive plural)
миротво́рець (nominative singular)
миротво́рці (nominative plural)
миротво́рця (genitive singular)
миротво́рців (genitive plural)
миротво́рцеві (dative singular)
миротво́рцю (dative singular)
миротво́рцям (dative plural)
миротво́рця (accusative singular)
миротво́рців (accusative plural)
миротво́рцем (instrumental singular)
миротво́рцями (instrumental plural)
миротво́рцеві (locative singular)
миротво́рцю (locative singular)
миротво́рці (locative singular)
миротво́рцях (locative plural)
миротво́рцю (singular vocative)
миротво́рці (plural vocative)

uk-ndecl

миротво́рець<*.pr>

From мир (myr, “peace”) + -о- (-o-) + твори́ти (tvorýty, “to create”) + -е́ць (-écʹ). Compare Russian миротво́рец (mirotvórec), Belarusian міратво́рац (miratvórac), Old Church Slavonic миротворьць (mirotvorĭcĭ).


броварня

uk-noun

брова́рня<*>

брова́рня • (brovárnja) f inan (genitive брова́рні, nominative plural брова́рні, genitive plural брова́рень)

брова́рня (canonical)
brovárnja (romanization)
брова́рні (genitive)
брова́рні (nominative plural)
брова́рень (genitive plural)
брова́рня (nominative singular)
брова́рні (nominative plural)
брова́рні (genitive singular)
брова́рень (genitive plural)
брова́рні (dative singular)
брова́рням (dative plural)
брова́рню (accusative singular)
брова́рні (accusative plural)
брова́рнею (instrumental singular)
брова́рнями (instrumental plural)
брова́рні (locative singular)
брова́рнях (locative plural)
брова́рне (singular vocative)
брова́рні (plural vocative)

uk-ndecl

брова́рня<*>

брова́р (brovár, “brewer, brewery”) + -ня (-nja)

af

(dated) brewery (building where beer is produced)


телеведучий

uk-noun

телеведу́чий<+.pr>

телеведу́чий • (televedúčyj) m pers (genitive телеведу́чого, nominative plural телеведу́чі, genitive plural телеведу́чих, feminine телеведу́ча)

телеведу́чий (canonical)
televedúčyj (romanization)
телеведу́чого (genitive)
телеведу́чі (nominative plural)
телеведу́чих (genitive plural)
телеведу́ча (feminine)
телеведу́чий (nominative singular)
телеведу́чі (nominative plural)
телеведу́чого (genitive singular)
телеведу́чих (genitive plural)
телеведу́чому (dative singular)
телеведу́чим (dative plural)
телеведу́чого (accusative singular)
телеведу́чих (accusative plural)
телеведу́чим (instrumental singular)
телеведу́чими (instrumental plural)
телеведу́чому (locative singular)
телеведу́чім (locative singular)
телеведу́чих (locative plural)
телеведу́чий (singular vocative)
телеведу́чі (plural vocative)

uk-ndecl

телеведу́чий<+.pr>

(television) presenter, anchorman, anchor, host


ведучий

uk-noun

веду́чий<+.pr>

веду́чий • (vedúčyj) m pers (genitive веду́чого, nominative plural веду́чі, genitive plural веду́чих, feminine веду́ча)

веду́чий (canonical)
vedúčyj (romanization)
веду́чого (genitive)
веду́чі (nominative plural)
веду́чих (genitive plural)
веду́ча (feminine)
веду́чий (nominative singular)
веду́чі (nominative plural)
веду́чого (genitive singular)
веду́чих (genitive plural)
веду́чому (dative singular)
веду́чим (dative plural)
веду́чого (accusative singular)
веду́чих (accusative plural)
веду́чим (instrumental singular)
веду́чими (instrumental plural)
веду́чому (locative singular)
веду́чім (locative singular)
веду́чих (locative plural)
веду́чий (singular vocative)
веду́чі (plural vocative)

uk-ndecl

веду́чий<+.pr>

Uk-ведучий.ogg

Formed analogously to a present active participle of the verb вести́ (vestý) (compare present adverbial participle ведучи́ (vedučý)). Cognate with Russian веду́щий (vedúščij), Belarusian вяду́чы (vjadúčy).

(television, radio) presenter, host, anchorman, anchor


пам'ятний

uk-adj

па́м'ятний • (pámʺjatnyj) (adverb па́м'ятно)

па́м'ятний (canonical)
pámʺjatnyj (romanization)
па́м'ятно (adverb)
па́м'ятний (masculine nominative)
па́м'ятне (neuter nominative)
па́м'ятна (feminine nominative)
па́м'ятні (nominative plural)
па́м'ятного (genitive masculine neuter)
па́м'ятної (feminine genitive)
па́м'ятних (genitive plural)
па́м'ятному (dative masculine neuter)
па́м'ятній (dative feminine)
па́м'ятним (dative plural)
па́м'ятного (accusative animate masculine)
па́м'ятне (accusative neuter)
па́м'ятну (accusative feminine)
па́м'ятних (accusative animate plural)
па́м'ятний (accusative inanimate masculine)
па́м'ятні (accusative inanimate plural)
па́м'ятним (instrumental masculine neuter)
па́м'ятною (feminine instrumental)
па́м'ятними (instrumental plural)
па́м'ятному (locative masculine neuter)
па́м'ятнім (locative masculine neuter)
па́м'ятній (feminine locative)
па́м'ятних (locative plural)

From Proto-Slavic *pamętьnъ. Compare Russian па́мятный (pámjatnyj), Belarusian па́мятны (pámjatny), Polish pamiętny.

memorial, commemorative (serving as a remembrance of someone or something)


яблучний сік

uk-noun

я́блучний сік • (jáblučnyj sik) m inan (genitive я́блучного со́ку, nominative plural я́блучні соки́, genitive plural я́блучних сокі́в)

я́блучний сік (canonical)
jáblučnyj sik (romanization)
я́блучного со́ку (genitive)
я́блучні соки́ (nominative plural)
я́блучних сокі́в (genitive plural)
я́блучний сі́к (nominative singular)
я́блучні соки́ (nominative plural)
я́блучного со́ку (genitive singular)
я́блучних сокі́в (genitive plural)
я́блучному со́кові (dative singular)
я́блучному со́ку (dative singular)
я́блучним сока́м (dative plural)
я́блучний сі́к (accusative singular)
я́блучні соки́ (accusative plural)
я́блучним со́ком (instrumental singular)
я́блучними сока́ми (instrumental plural)
я́блучному соку́ (locative singular)
я́блучнім соку́ (locative singular)
я́блучних сока́х (locative plural)
я́блучний со́ку (singular vocative)
я́блучні соки́ (plural vocative)


ностальгія

ностальгі́я<sg>

ностальгі́йний

ностальгі́чний

ностальгі́я • (nostalʹhíja) f inan (genitive ностальгі́ї, uncountable, relational adjective ностальгі́йний or ностальгі́чний)

ностальгі́я (canonical)
nostalʹhíja (romanization)
ностальгі́ї (genitive)
ностальгі́йний (adjective relational)
ностальгі́чний (adjective relational)
ностальгі́я (nominative singular)
ностальгі́ї (genitive singular)
ностальгі́ї (dative singular)
ностальгі́ю (accusative singular)
ностальгі́єю (instrumental singular)
ностальгі́ї (locative singular)
ностальгі́є (singular vocative)

uk-ndecl

ностальгі́я<sg>

но‧сталь‧гія

Borrowed from New Latin nostalgia, coined from Ancient Greek νόστος (nóstos, “returning home”) + ἄλγος (álgos, “pain”). Compare Russian ностальги́я (nostalʹgíja), Belarusian настальгі́я (nastalʹhíja).


забудькуватий

uk-adj

забу́дькуватий

забу́дькуватість

забу́дькуватий • (zabúdʹkuvatyj) (abstract noun забу́дькуватість)

забу́дькуватий (canonical)
zabúdʹkuvatyj (romanization)
забу́дькуватість (abstract-noun)
забу́дькуватий (masculine nominative)
забу́дькувате (neuter nominative)
забу́дькувата (feminine nominative)
забу́дькуваті (nominative plural)
забу́дькуватого (genitive masculine neuter)
забу́дькуватої (feminine genitive)
забу́дькуватих (genitive plural)
забу́дькуватому (dative masculine neuter)
забу́дькуватій (dative feminine)
забу́дькуватим (dative plural)
забу́дькуватого (accusative animate masculine)
забу́дькувате (accusative neuter)
забу́дькувату (accusative feminine)
забу́дькуватих (accusative animate plural)
забу́дькуватий (accusative inanimate masculine)
забу́дькуваті (accusative inanimate plural)
забу́дькуватим (instrumental masculine neuter)
забу́дькуватою (feminine instrumental)
забу́дькуватими (instrumental plural)
забу́дькуватому (locative masculine neuter)
забу́дькуватім (locative masculine neuter)
забу́дькуватій (feminine locative)
забу́дькуватих (locative plural)

uk-adecl

забу́дькуватий


стадіон

uk-noun

стадіо́н<genu>

стадіо́н • (stadión) m inan (genitive стадіо́ну, nominative plural стадіо́ни, genitive plural стадіо́нів, relational adjective стадіо́нний)

стадіо́н (canonical)
stadión (romanization)
стадіо́ну (genitive)
стадіо́ни (nominative plural)
стадіо́нів (genitive plural)
стадіо́нний (adjective relational)
стадіо́н (nominative singular)
стадіо́ни (nominative plural)
стадіо́ну (genitive singular)
стадіо́нів (genitive plural)
стадіо́нові (dative singular)
стадіо́ну (dative singular)
стадіо́нам (dative plural)
стадіо́н (accusative singular)
стадіо́ни (accusative plural)
стадіо́ном (instrumental singular)
стадіо́нами (instrumental plural)
стадіо́ні (locative singular)
стадіо́нах (locative plural)
стадіо́не (singular vocative)
стадіо́ни (plural vocative)

uk-ndecl

стадіо́н<genu>

Uk-стадіон.ogg

Borrowed from Ancient Greek στάδιον (stádion). Compare Russian стадио́н (stadión), Belarusian стадыён (stadyjón), Polish stadion.

(sports) stadium (venue where sporting events are held)


несвідомий

uk-adj

несвідо́мість

несвідо́мий • (nesvidómyj) (adverb несвідо́мо, abstract noun несвідо́мість)

несвідо́мий (canonical)
nesvidómyj (romanization)
несвідо́мо (adverb)
несвідо́мість (abstract-noun)
несвідо́мий (masculine nominative)
несвідо́ме (neuter nominative)
несвідо́ма (feminine nominative)
несвідо́мі (nominative plural)
несвідо́мого (genitive masculine neuter)
несвідо́мої (feminine genitive)
несвідо́мих (genitive plural)
несвідо́мому (dative masculine neuter)
несвідо́мій (dative feminine)
несвідо́мим (dative plural)
несвідо́мого (accusative animate masculine)
несвідо́ме (accusative neuter)
несвідо́му (accusative feminine)
несвідо́мих (accusative animate plural)
несвідо́мий (accusative inanimate masculine)
несвідо́мі (accusative inanimate plural)
несвідо́мим (instrumental masculine neuter)
несвідо́мою (feminine instrumental)
несвідо́мими (instrumental plural)
несвідо́мому (locative masculine neuter)
несвідо́мім (locative masculine neuter)
несвідо́мій (feminine locative)
несвідо́мих (locative plural)

Uk-несвідомий.ogg

From не- (ne-, “un-”) + свідо́мий (svidómyj, “conscious”). Compare Belarusian несвядо́мы (njesvjadómy), Polish nieświadomy.

af

unconscious (without directed thought or awareness)


гуляш

uk-noun

гуля́ш • (huljáš) m inan (genitive гуляшу́, nominative plural гуляші́, genitive plural гуляші́в)

гуля́ш (canonical)
huljáš (romanization)
гуляшу́ (genitive)
гуляші́ (nominative plural)
гуляші́в (genitive plural)
гуля́ш (nominative singular)
гуляші́ (nominative plural)
гуляшу́ (genitive singular)
гуляші́в (genitive plural)
гуляше́ві (dative singular)
гуляшу́ (dative singular)
гуляша́м (dative plural)
гуля́ш (accusative singular)
гуляші́ (accusative plural)
гуляше́м (instrumental singular)
гуляша́ми (instrumental plural)
гуляшу́ (locative singular)
гуляші́ (locative singular)
гуляша́х (locative plural)
гуля́шу (singular vocative)
гуляші́ (plural vocative)


кардіолог

кардіо́лог<pr>

кардіо́лог • (kardióloh) m pers (genitive кардіо́лога, nominative plural кардіо́логи, genitive plural кардіо́логів)

кардіо́лог (canonical)
kardióloh (romanization)
кардіо́лога (genitive)
кардіо́логи (nominative plural)
кардіо́логів (genitive plural)
кардіо́лог (nominative singular)
кардіо́логи (nominative plural)
кардіо́лога (genitive singular)
кардіо́логів (genitive plural)
кардіо́логові (dative singular)
кардіо́логу (dative singular)
кардіо́логам (dative plural)
кардіо́лога (accusative singular)
кардіо́логів (accusative plural)
кардіо́логом (instrumental singular)
кардіо́логами (instrumental plural)
кардіо́логові (locative singular)
кардіо́логу (locative singular)
кардіо́логах (locative plural)
кардіо́логу (singular vocative)
кардіо́логи (plural vocative)

uk-ndecl

кардіо́лог<pr>

[kɐrdʲiˈɔɫɔɦ]

кардіо(ло́гія) (kardio(lóhija), “cardiology”) + -лог (-loh). Compare Russian кардио́лог (kardiólog), Belarusian кардыёлаг (kardyjólah), Polish kardiolog.

af

кардіоло́гія

кардіо(ло́гія)


ескалація

uk-noun

ескала́ція<>

ескала́ція • (eskalácija) f inan (genitive ескала́ції, nominative plural ескала́ції, genitive plural ескала́цій)

ескала́ція (canonical)
eskalácija (romanization)
ескала́ції (genitive)
ескала́ції (nominative plural)
ескала́цій (genitive plural)
ескала́ція (nominative singular)
ескала́ції (nominative plural)
ескала́ції (genitive singular)
ескала́цій (genitive plural)
ескала́ції (dative singular)
ескала́ціям (dative plural)
ескала́цію (accusative singular)
ескала́ції (accusative plural)
ескала́цією (instrumental singular)
ескала́ціями (instrumental plural)
ескала́ції (locative singular)
ескала́ціях (locative plural)
ескала́ціє (singular vocative)
ескала́ції (plural vocative)

uk-ndecl

ескала́ція<>

Borrowed from English escalation, ultimately from Latin scala. Compare Russian эскала́ция (eskalácija), Belarusian эскала́цыя (eskalácyja), Polish eskalacja.


пригадати

uk-verb

прига́дувати

пригада́ти • (pryhadáty) pf (imperfective прига́дувати)

пригада́ти (canonical)
pryhadáty (romanization)
прига́дувати (imperfective)
пригада́ти (infinitive perfective)
пригада́ть (infinitive perfective)
прига́даний (passive past perfective)
impersonal: прига́дано (passive past perfective)
пригада́вши (adverbial past perfective)
пригада́ю (first-person future perfective singular)
пригада́єш (future perfective second-person singular)
пригада́є (future perfective singular third-person)
пригада́єм (first-person future perfective plural)
пригада́ємо (first-person future perfective plural)
пригада́єте (future perfective plural second-person)
пригада́ють (future perfective plural third-person)
пригада́ймо (first-person imperative plural)
пригада́й (imperative second-person singular)
пригада́йте (imperative plural second-person)
пригада́в (masculine past singular)
пригада́ли (masculine past plural)
пригада́ла (feminine past singular)
пригада́ли (feminine past plural)
пригада́ло (neuter past singular)
пригада́ли (neuter past plural)

Uk-пригадати.ogg

to recall, to recollect, to remember (retrieve from memory)


пригадувати

прига́дувати

прига́дувати • (pryháduvaty) impf (perfective пригада́ти)

прига́дувати (canonical)
pryháduvaty (romanization)
пригада́ти (perfective)
прига́дувати (imperfective infinitive)
прига́дувать (imperfective infinitive)
прига́дуючи (adverbial imperfective present)
прига́дувавши (adverbial imperfective past)
прига́дую (first-person imperfective present singular)
бу́ду прига́дувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду прига́дувать (first-person future imperfective singular)
прига́дуватиму (first-person future imperfective singular)
прига́дуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш прига́дувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш прига́дувать (future imperfective second-person singular)
прига́дуватимеш (future imperfective second-person singular)
прига́дує (imperfective present singular third-person)
бу́де прига́дувати (future imperfective singular third-person)
бу́де прига́дувать (future imperfective singular third-person)
прига́дуватиме (future imperfective singular third-person)
прига́дуєм (first-person imperfective plural present)
прига́дуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо прига́дувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо прига́дувать (first-person future imperfective plural)
прига́дуватимемо (first-person future imperfective plural)
прига́дуватимем (first-person future imperfective plural)
прига́дуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете прига́дувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете прига́дувать (future imperfective plural second-person)
прига́дуватимете (future imperfective plural second-person)
прига́дують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть прига́дувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть прига́дувать (future imperfective plural third-person)
прига́дуватимуть (future imperfective plural third-person)
прига́дуймо (first-person imperative plural)
прига́дуй (imperative second-person singular)
прига́дуйте (imperative plural second-person)
прига́дував (masculine past singular)
прига́дували (masculine past plural)
прига́дувала (feminine past singular)
прига́дували (feminine past plural)
прига́дувало (neuter past singular)
прига́дували (neuter past plural)

Uk-пригадувати.ogg

пригада́ти (pryhadáty) + -увати (-uvaty)


місіонер

uk-noun

місіоне́р<pr>

місіоне́рський

місіоне́р • (misionér) m pers (genitive місіоне́ра, nominative plural місіоне́ри, genitive plural місіоне́рів, feminine місіоне́рка, relational adjective місіоне́рський)

місіоне́р (canonical)
misionér (romanization)
місіоне́ра (genitive)
місіоне́ри (nominative plural)
місіоне́рів (genitive plural)
місіоне́рка (feminine)
місіоне́рський (adjective relational)
місіоне́р (nominative singular)
місіоне́ри (nominative plural)
місіоне́ра (genitive singular)
місіоне́рів (genitive plural)
місіоне́рові (dative singular)
місіоне́ру (dative singular)
місіоне́рам (dative plural)
місіоне́ра (accusative singular)
місіоне́рів (accusative plural)
місіоне́ром (instrumental singular)
місіоне́рами (instrumental plural)
місіоне́рові (locative singular)
місіоне́рі (locative singular)
місіоне́рах (locative plural)
місіоне́ре (singular vocative)
місіоне́ри (plural vocative)

uk-ndecl

місіоне́р<pr>

Borrowed from French missionnaire, from Medieval Latin missionārius. Compare Russian миссионе́р (missionér), Belarusian місіяне́р (misijanjér), Polish misjonarz.


емпатія

uk-noun

емпа́тія<sg>

емпа́тія • (empátija) f inan (genitive емпа́тії, uncountable)

емпа́тія (canonical)
empátija (romanization)
емпа́тії (genitive)
емпа́тія (nominative singular)
емпа́тії (genitive singular)
емпа́тії (dative singular)
емпа́тію (accusative singular)
емпа́тією (instrumental singular)
емпа́тії (locative singular)
емпа́тіє (singular vocative)

uk-ndecl

емпа́тія<sg>

Borrowed from English empathy, from Ancient Greek ἐμπάθεια (empátheia). Compare Russian эмпа́тия (empátija), Belarusian эмпа́тыя (empátyja), Polish empatia.


співчуття

uk-noun

співчуття́<locju:i.genpl:співчутті́в>

співчуття́ • (spivčuttjá) n inan (genitive співчуття́, nominative plural співчуття́, genitive plural співчутті́в)

співчуття́ (canonical)
spivčuttjá (romanization)
співчуття́ (genitive)
співчуття́ (nominative plural)
співчутті́в (genitive plural)
співчуття́ (nominative singular)
співчуття́ (nominative plural)
співчуття́ (genitive singular)
співчутті́в (genitive plural)
співчуттю́ (dative singular)
співчуття́м (dative plural)
співчуття́ (accusative singular)
співчуття́ (accusative plural)
співчуття́м (instrumental singular)
співчуття́ми (instrumental plural)
співчуттю́ (locative singular)
співчутті́ (locative singular)
співчуття́х (locative plural)
співчуття́ (singular vocative)
співчуття́ (plural vocative)

uk-ndecl

співчуття́<locju:i.genpl:співчутті́в>

[sʲpʲiu̯t͡ʃʊˈtʲːa]

Uk-співчуття.ogg

From спів- (spiv-) + чуття́ (čuttjá) or співчува́ти (spivčuváty) + -ття́ (-ttjá). Compare Russian сочу́вствие (sočúvstvije), Polish współczucie.

af

Приймі́ть мої́ щи́рі співчуття́.

Please accept my sincere condolences. (literally, “Accept my sincere condolences.”)

commiseration, condolence (expression of sympathy)


співпереживання

uk-noun

співпережива́ння<loci:ju>

співпережива́ння • (spivperežyvánnja) n inan (genitive співпережива́ння, nominative plural співпережива́ння, genitive plural співпережива́нь)

співпережива́ння (canonical)
spivperežyvánnja (romanization)
співпережива́ння (genitive)
співпережива́ння (nominative plural)
співпережива́нь (genitive plural)
співпережива́ння (nominative singular)
співпережива́ння (nominative plural)
співпережива́ння (genitive singular)
співпережива́нь (genitive plural)
співпережива́нню (dative singular)
співпережива́нням (dative plural)
співпережива́ння (accusative singular)
співпережива́ння (accusative plural)
співпережива́нням (instrumental singular)
співпережива́ннями (instrumental plural)
співпережива́нні (locative singular)
співпережива́нню (locative singular)
співпережива́ннях (locative plural)
співпережива́ння (singular vocative)
співпережива́ння (plural vocative)

uk-ndecl

співпережива́ння<loci:ju>

From співпережива́ти (spivperežyváty) + -а́ння (-ánnja). Compare Russian сопережива́ние (sopereživánije), Belarusian суперажыва́нне (supjeražyvánnje).

af

співпережива́ти

cog

сопережива́ние

суперажыва́нне

uk:співпереживання


екскурсовод

uk-noun

екскурсово́д<pr>

екскурсово́дський

екскурсово́д • (ekskursovód) m pers (genitive екскурсово́да, nominative plural екскурсово́ди, genitive plural екскурсово́дів, relational adjective екскурсово́дський)

екскурсово́д (canonical)
ekskursovód (romanization)
екскурсово́да (genitive)
екскурсово́ди (nominative plural)
екскурсово́дів (genitive plural)
екскурсово́дський (adjective relational)
екскурсово́д (nominative singular)
екскурсово́ди (nominative plural)
екскурсово́да (genitive singular)
екскурсово́дів (genitive plural)
екскурсово́дові (dative singular)
екскурсово́ду (dative singular)
екскурсово́дам (dative plural)
екскурсово́да (accusative singular)
екскурсово́дів (accusative plural)
екскурсово́дом (instrumental singular)
екскурсово́дами (instrumental plural)
екскурсово́дові (locative singular)
екскурсово́ді (locative singular)
екскурсово́дах (locative plural)
екскурсово́де (singular vocative)
екскурсово́ди (plural vocative)

uk-ndecl

екскурсово́д<pr>

Uk-екскурсовод.ogg

From екску́рс(ія) (ekskúrs(ija)) + -о- (-o-) + води́ти (vodýty, “to guide, to lead”). Compare Russian экскурсово́д (ekskursovód), Belarusian экскурсаво́д (ekskursavód).

af

екску́рс(ія)

cog

экскурсово́д

экскурсаво́д


мармур

uk-noun

ма́рмур<genu>

ма́рмур • (mármur) m inan (genitive ма́рмуру, nominative plural ма́рмури, genitive plural ма́рмурів, relational adjective мармуро́вий or ма́рмурний)

ма́рмур (canonical)
mármur (romanization)
ма́рмуру (genitive)
ма́рмури (nominative plural)
ма́рмурів (genitive plural)
мармуро́вий (adjective relational)
ма́рмурний (adjective relational)
ма́рмур (nominative singular)
ма́рмури (nominative plural)
ма́рмуру (genitive singular)
ма́рмурів (genitive plural)
ма́рмурові (dative singular)
ма́рмуру (dative singular)
ма́рмурам (dative plural)
ма́рмур (accusative singular)
ма́рмури (accusative plural)
ма́рмуром (instrumental singular)
ма́рмурами (instrumental plural)
ма́рмурі (locative singular)
ма́рмурах (locative plural)
ма́рмуре (singular vocative)
ма́рмури (plural vocative)

uk-ndecl

ма́рмур<genu>

From Latin marmor, from Ancient Greek μάρμαρος (mármaros, “marble, crystalline rock”). Compare Russian мра́мор (mrámor), Polish marmur.


повоєнний

uk-adj

повоє́нний • (povojénnyj)

повоє́нний (canonical)
povojénnyj (romanization)
повоє́нний (masculine nominative)
повоє́нне (neuter nominative)
повоє́нна (feminine nominative)
повоє́нні (nominative plural)
повоє́нного (genitive masculine neuter)
повоє́нної (feminine genitive)
повоє́нних (genitive plural)
повоє́нному (dative masculine neuter)
повоє́нній (dative feminine)
повоє́нним (dative plural)
повоє́нного (accusative animate masculine)
повоє́нне (accusative neuter)
повоє́нну (accusative feminine)
повоє́нних (accusative animate plural)
повоє́нний (accusative inanimate masculine)
повоє́нні (accusative inanimate plural)
повоє́нним (instrumental masculine neuter)
повоє́нною (feminine instrumental)
повоє́нними (instrumental plural)
повоє́нному (locative masculine neuter)
повоє́ннім (locative masculine neuter)
повоє́нній (feminine locative)
повоє́нних (locative plural)

From по- (po-) + воє́нний (vojénnyj). Compare Polish powojenny.

post-war, postbellum (of the period following a war)


післявоєнний

післявоє́нний

післявоє́нний • (pisljavojénnyj)

післявоє́нний (canonical)
pisljavojénnyj (romanization)
післявоє́нний (masculine nominative)
післявоє́нне (neuter nominative)
післявоє́нна (feminine nominative)
післявоє́нні (nominative plural)
післявоє́нного (genitive masculine neuter)
післявоє́нної (feminine genitive)
післявоє́нних (genitive plural)
післявоє́нному (dative masculine neuter)
післявоє́нній (dative feminine)
післявоє́нним (dative plural)
післявоє́нного (accusative animate masculine)
післявоє́нне (accusative neuter)
післявоє́нну (accusative feminine)
післявоє́нних (accusative animate plural)
післявоє́нний (accusative inanimate masculine)
післявоє́нні (accusative inanimate plural)
післявоє́нним (instrumental masculine neuter)
післявоє́нною (feminine instrumental)
післявоє́нними (instrumental plural)
післявоє́нному (locative masculine neuter)
післявоє́ннім (locative masculine neuter)
післявоє́нній (feminine locative)
післявоє́нних (locative plural)

uk-adecl

післявоє́нний

From після- (pislja-) + воє́нний (vojénnyj). Compare Russian послевое́нный (poslevojénnyj), Belarusian паслявае́нны (pasljavajénny).

cog

послевое́нный

паслявае́нны