чемпіон

uk-noun

чемпіо́н<pr>

чемпіо́нський

чемпіо́н • (čempión) m pers (genitive чемпіо́на, nominative plural чемпіо́ни, genitive plural чемпіо́нів, feminine чемпіо́нка, relational adjective чемпіо́нський)

чемпіо́н (canonical)
čempión (romanization)
чемпіо́на (genitive)
чемпіо́ни (nominative plural)
чемпіо́нів (genitive plural)
чемпіо́нка (feminine)
чемпіо́нський (adjective relational)
чемпіо́н (nominative singular)
чемпіо́ни (nominative plural)
чемпіо́на (genitive singular)
чемпіо́нів (genitive plural)
чемпіо́нові (dative singular)
чемпіо́ну (dative singular)
чемпіо́нам (dative plural)
чемпіо́на (accusative singular)
чемпіо́нів (accusative plural)
чемпіо́ном (instrumental singular)
чемпіо́нами (instrumental plural)
чемпіо́нові (locative singular)
чемпіо́ні (locative singular)
чемпіо́нах (locative plural)
чемпіо́не (singular vocative)
чемпіо́ни (plural vocative)

uk-ndecl

чемпіо́н<pr>

Uk-чемпіон.ogg

Ultimately from Late Latin campiō. Compare Russian чемпио́н (čempión), Belarusian чэмпіён (čempijón).


чемпіонський

uk-adj

чемпіо́нський

чемпіо́нський • (čempiónsʹkyj)

чемпіо́нський (canonical)
čempiónsʹkyj (romanization)
чемпіо́нський (masculine nominative)
чемпіо́нське (neuter nominative)
чемпіо́нська (feminine nominative)
чемпіо́нські (nominative plural)
чемпіо́нського (genitive masculine neuter)
чемпіо́нської (feminine genitive)
чемпіо́нських (genitive plural)
чемпіо́нському (dative masculine neuter)
чемпіо́нській (dative feminine)
чемпіо́нським (dative plural)
чемпіо́нського (accusative animate masculine)
чемпіо́нське (accusative neuter)
чемпіо́нську (accusative feminine)
чемпіо́нських (accusative animate plural)
чемпіо́нський (accusative inanimate masculine)
чемпіо́нські (accusative inanimate plural)
чемпіо́нським (instrumental masculine neuter)
чемпіо́нською (feminine instrumental)
чемпіо́нськими (instrumental plural)
чемпіо́нському (locative masculine neuter)
чемпіо́нськім (locative masculine neuter)
чемпіо́нській (feminine locative)
чемпіо́нських (locative plural)

uk-adecl

чемпіо́нський

чемпіо́н m (čempión, “champion”) + -ський (-sʹkyj). Compare Russian чемпио́нский (čempiónskij), Belarusian чэмпіёнскі (čempijónski).

cog

чемпио́нский


бурштин

uk-noun

буршти́н<b.genu>

бурштино́вий

буршти́н • (burštýn) m inan (genitive бурштину́, nominative plural бурштини́, genitive plural бурштині́в, relational adjective бурштино́вий)

буршти́н (canonical)
burštýn (romanization)
бурштину́ (genitive)
бурштини́ (nominative plural)
бурштині́в (genitive plural)
бурштино́вий (adjective relational)
буршти́н (nominative singular)
бурштини́ (nominative plural)
бурштину́ (genitive singular)
бурштині́в (genitive plural)
бурштино́ві (dative singular)
бурштину́ (dative singular)
бурштина́м (dative plural)
буршти́н (accusative singular)
бурштини́ (accusative plural)
бурштино́м (instrumental singular)
бурштина́ми (instrumental plural)
бурштині́ (locative singular)
бурштина́х (locative plural)
буршти́не (singular vocative)
бурштини́ (plural vocative)

uk-ndecl

буршти́н<b.genu>

Uk-бурштин.ogg

Inherited from Old Ruthenian буршты́нъ (burštýn), further borrowed from Polish bursztyn.


садівниця

uk-noun

садівни́ця<pr>

садівни́ця • (sadivnýcja) f pers (genitive садівни́ці, nominative plural садівни́ці, genitive plural садівни́ць, masculine садівни́к)

садівни́ця (canonical)
sadivnýcja (romanization)
садівни́ці (genitive)
садівни́ці (nominative plural)
садівни́ць (genitive plural)
садівни́к (masculine)
садівни́ця (nominative singular)
садівни́ці (nominative plural)
садівни́ці (genitive singular)
садівни́ць (genitive plural)
садівни́ці (dative singular)
садівни́цям (dative plural)
садівни́цю (accusative singular)
садівни́ць (accusative plural)
садівни́цею (instrumental singular)
садівни́цями (instrumental plural)
садівни́ці (locative singular)
садівни́цях (locative plural)
садівни́це (singular vocative)
садівни́ці (plural vocative)

uk-ndecl

садівни́ця<pr>

From садів(ни́к) (sadiv(nýk)) + -ни́ця (-nýcja). Compare Russian садо́вница (sadóvnica), Belarusian садо́ўніца (sadóŭnica).

af

садівни́к садівник#Ukrainian

female equivalent of садівни́к (sadivnýk):

садівни́к садівник#Ukrainian


садівник

uk-noun

садівни́к<b.pr>

садівни́к • (sadivnýk) m pers (genitive садівника́, nominative plural садівники́, genitive plural садівникі́в, feminine садівни́ця)

садівни́к (canonical)
sadivnýk (romanization)
садівника́ (genitive)
садівники́ (nominative plural)
садівникі́в (genitive plural)
садівни́ця (feminine)
садівни́к (nominative singular)
садівники́ (nominative plural)
садівника́ (genitive singular)
садівникі́в (genitive plural)
садівнико́ві (dative singular)
садівнику́ (dative singular)
садівника́м (dative plural)
садівника́ (accusative singular)
садівникі́в (accusative plural)
садівнико́м (instrumental singular)
садівника́ми (instrumental plural)
садівнико́ві (locative singular)
садівнику́ (locative singular)
садівника́х (locative plural)
садівнику́ (singular vocative)
садівники́ (plural vocative)

uk-ndecl

садівни́к<b.pr>

From сад (sad, “garden”) + -івни́к (-ivnýk). Compare Russian садо́вник (sadóvnik), Belarusian садо́ўнік (sadóŭnik).


мадяр

uk-noun

мадя́р<M.pr>

мадя́р • (madjár) m pers (genitive мадя́ра, nominative plural мадя́ри, genitive plural мадя́рів, feminine мадя́рка, relational adjective мадя́рський)

мадя́р (canonical)
madjár (romanization)
мадя́ра (genitive)
мадя́ри (nominative plural)
мадя́рів (genitive plural)
мадя́рка (feminine)
мадя́рський (adjective relational)
мадя́р (nominative singular)
мадя́ри (nominative plural)
мадя́ра (genitive singular)
мадя́рів (genitive plural)
мадя́рові (dative singular)
мадя́ру (dative singular)
мадя́рам (dative plural)
мадя́ра (accusative singular)
мадя́рів (accusative plural)
мадя́ром (instrumental singular)
мадя́рами (instrumental plural)
мадя́рові (locative singular)
мадя́рі (locative singular)
мадя́рах (locative plural)
мадя́ре (singular vocative)
мадя́ри (plural vocative)

uk-ndecl

мадя́р<M.pr>

From Hungarian magyar, from Proto-Ugric *mańćɜ (“man, person”).


Буття

uk-proper noun

Буття́ • (Buttjá) n inan (genitive Буття́, uncountable)

Буття́ (canonical)
Buttjá (romanization)
Буття́ (genitive)
Буття́ (nominative singular)
Буття́ (genitive singular)
Буттю́ (dative singular)
Буття́ (accusative singular)
Буття́м (instrumental singular)
Буттю́ (locative singular)
Бутті́ (locative singular)
Буття́ (singular vocative)

Capitalized form of буття́ n (buttjá, “being”).

Кни́га Буття́


глузд

uk-noun

глузд • (hluzd) m inan (genitive глу́зду, uncountable)

hluzd (romanization)
глу́зду (genitive)
глузд (nominative singular)
глу́зду (genitive singular)
глу́здові (dative singular)
глу́зду (dative singular)
глузд (accusative singular)
глу́здом (instrumental singular)
глу́зду (locative singular)
глу́зді (locative singular)
глу́зде (singular vocative)

Все реа́льне в житті́ — глузд і безглу́здя, зло й добро́, тво́рчість і руйнува́ння.

1967, Oles Berdnyk, Вогняний вершник [Fire Rider]:

Everything real in life is sense and nonsense, evil and good, creativity and destruction.

Vse reálʹne v žyttí — hluzd i bezhlúzdja, zlo j dobró, tvórčistʹ i rujnuvánnja.


маріонетка

маріоне́тка<*.pr>

маріоне́тковий

маріоне́тка • (marionétka) f pers (genitive маріоне́тки, nominative plural маріоне́тки, genitive plural маріоне́ток, relational adjective маріоне́тковий)

маріоне́тка (canonical)
marionétka (romanization)
маріоне́тки (genitive)
маріоне́тки (nominative plural)
маріоне́ток (genitive plural)
маріоне́тковий (adjective relational)
маріоне́тка (nominative singular)
маріоне́тки (nominative plural)
маріоне́тки (genitive singular)
маріоне́ток (genitive plural)
маріоне́тці (dative singular)
маріоне́ткам (dative plural)
маріоне́тку (accusative singular)
маріоне́ток (accusative plural)
маріоне́ткою (instrumental singular)
маріоне́тками (instrumental plural)
маріоне́тці (locative singular)
маріоне́тках (locative plural)
маріоне́тко (singular vocative)
маріоне́тки (plural vocative)

uk-ndecl

маріоне́тка<*.pr>

Uk-маріонетка.ogg

From French marionnette + -ка (-ka). Compare Russian марионе́тка (marionétka), Belarusian марыяне́тка (maryjanjétka), Polish marionetka.

(politics, derogatory) puppet, stooge, dummy


учениця

uk-noun

учени́ця<F.pr>

учени́ця • (učenýcja) f pers (genitive учени́ці, nominative plural учени́ці, genitive plural учени́ць, masculine у́чень)

учени́ця (canonical)
učenýcja (romanization)
учени́ці (genitive)
учени́ці (nominative plural)
учени́ць (genitive plural)
у́чень (masculine)
учени́ця (nominative singular)
учени́ці (nominative plural)
учени́ці (genitive singular)
учени́ць (genitive plural)
учени́ці (dative singular)
учени́цям (dative plural)
учени́цю (accusative singular)
учени́ць (accusative plural)
учени́цею (instrumental singular)
учени́цями (instrumental plural)
учени́ці (locative singular)
учени́цях (locative plural)
учени́це (singular vocative)
учени́ці (plural vocative)

uk-ndecl

учени́ця<F.pr.vóc:учени́це>

[ʊt͡ʃeˈnɪt͡sʲɐ]

Uk-учениця.ogg


ґеймплей

uk-noun

ґеймпле́й<genju>

ґеймпле́й • (gejmpléj) m inan (genitive ґеймпле́ю, nominative plural ґеймпле́ї, genitive plural ґеймпле́їв)

ґеймпле́й (canonical)
gejmpléj (romanization)
ґеймпле́ю (genitive)
ґеймпле́ї (nominative plural)
ґеймпле́їв (genitive plural)
ґеймпле́й (nominative singular)
ґеймпле́ї (nominative plural)
ґеймпле́ю (genitive singular)
ґеймпле́їв (genitive plural)
ґеймпле́ю (dative singular)
ґеймпле́єві (dative singular)
ґеймпле́ям (dative plural)
ґеймпле́й (accusative singular)
ґеймпле́ї (accusative plural)
ґеймпле́єм (instrumental singular)
ґеймпле́ями (instrumental plural)
ґеймпле́ю (locative singular)
ґеймпле́ї (locative singular)
ґеймпле́ях (locative plural)
ґеймпле́ю (singular vocative)
ґеймпле́ї (plural vocative)

uk-ndecl

ґеймпле́й<genju>

(Internet slang, gaming, neologism) gameplay


воєнний

uk-adj

воє́нний • (vojénnyj)

воє́нний (canonical)
vojénnyj (romanization)
воє́нний (masculine nominative)
воє́нне (neuter nominative)
воє́нна (feminine nominative)
воє́нні (nominative plural)
воє́нного (genitive masculine neuter)
воє́нної (feminine genitive)
воє́нних (genitive plural)
воє́нному (dative masculine neuter)
воє́нній (dative feminine)
воє́нним (dative plural)
воє́нного (accusative animate masculine)
воє́нне (accusative neuter)
воє́нну (accusative feminine)
воє́нних (accusative animate plural)
воє́нний (accusative inanimate masculine)
воє́нні (accusative inanimate plural)
воє́нним (instrumental masculine neuter)
воє́нною (feminine instrumental)
воє́нними (instrumental plural)
воє́нному (locative masculine neuter)
воє́ннім (locative masculine neuter)
воє́нній (feminine locative)
воє́нних (locative plural)

Uk-воєнний.ogg

From Old East Slavic [Term?], from Proto-Slavic *vojьnьnъ, from *vojьna (“war”) + *-ьnъ, from *vojьnъ, from *vojь (“soldier”) + *-ьnъ. By surface analysis, війна́ (vijná) + -ний (-nyj).


ґазда

uk-noun

ґа́зда<M.pr>

ґазді́вський

ґа́зда • (gázda) m pers (genitive ґа́зди, nominative plural ґа́зди, genitive plural ґазд, feminine ґазди́ня, relational adjective ґазді́вський)

ґа́зда (canonical)
gázda (romanization)
ґа́зди (genitive)
ґа́зди (nominative plural)
ґазд (genitive plural)
ґазди́ня (feminine)
ґазді́вський (adjective relational)
ґа́зда (nominative singular)
ґа́зди (nominative plural)
ґа́зди (genitive singular)
ґазд (genitive plural)
ґа́зді (dative singular)
ґа́здам (dative plural)
ґа́зду (accusative singular)
ґазд (accusative plural)
ґа́здою (instrumental singular)
ґа́здами (instrumental plural)
ґа́зді (locative singular)
ґа́здах (locative plural)
ґа́здо (singular vocative)
ґа́зди (plural vocative)

uk-ndecl

ґа́зда<M.pr>

From Hungarian gazda, from Proto-Slavic *gostьpoda. Doublet of госпо́дь (hospódʹ), госпо́да (hospóda), and госпо́дар (hospódar).


коровай

uk-noun

корова́й<genju>

корова́й • (korováj) m inan (genitive корова́ю, nominative plural корова́ї, genitive plural корова́їв)

корова́й (canonical)
korováj (romanization)
корова́ю (genitive)
корова́ї (nominative plural)
корова́їв (genitive plural)
корова́й (nominative singular)
корова́ї (nominative plural)
корова́ю (genitive singular)
корова́їв (genitive plural)
корова́ю (dative singular)
корова́єві (dative singular)
корова́ям (dative plural)
корова́й (accusative singular)
корова́ї (accusative plural)
корова́єм (instrumental singular)
корова́ями (instrumental plural)
корова́ю (locative singular)
корова́ї (locative singular)
корова́ях (locative plural)
корова́ю (singular vocative)
корова́ї (plural vocative)

uk-ndecl

корова́й<genju>

Uk-коровай.ogg

Inherited from Old East Slavic короваи (korovai), from Proto-Slavic *korvajь. Cognate with Russian карава́й (karaváj), Bulgarian крава́й (kraváj), Serbo-Croatian кра̀ва̄ј (“type of cake fed to the bride and groom”) (genitive крава́ја), Slovene kravȃj, krávaj. Per Vasmer, probably related to коро́ва (koróva, “cow, also dialectally bride”); originally thought to have been a wedding gift that was intended to induce fertility.

cog

korovai (large, single-piece round or rectangular loaf of bread, elaborately decorated and served at a wedding)


чорнило

uk-noun

чорни́ло • (čornýlo) n inan (genitive чорни́ла, nominative plural чорни́ла, genitive plural чорни́л)

чорни́ло (canonical)
čornýlo (romanization)
чорни́ла (genitive)
чорни́ла (nominative plural)
чорни́л (genitive plural)
чорни́ло (nominative singular)
чорни́ла (nominative plural)
чорни́ла (genitive singular)
чорни́л (genitive plural)
чорни́лу (dative singular)
чорни́лам (dative plural)
чорни́ло (accusative singular)
чорни́ла (accusative plural)
чорни́лом (instrumental singular)
чорни́лами (instrumental plural)
чорни́лі (locative singular)
чорни́лах (locative plural)
чорни́ло (singular vocative)
чорни́ла (plural vocative)

[t͡ʃɔrˈnɪɫɔ]

Uk-чорнило.ogg

Cognate with Russian черни́ла (černíla), Belarusian чарні́ла (čarníla), Polish czernidło, Czech černidlo.


племінниця

племі́нниця<pr>

племі́нниця • (plemínnycja) f pers (genitive племі́нниці, nominative plural племі́нниці, genitive plural племі́нниць, masculine племі́нник)

племі́нниця (canonical)
plemínnycja (romanization)
племі́нниці (genitive)
племі́нниці (nominative plural)
племі́нниць (genitive plural)
племі́нник (masculine)
племі́нниця (nominative singular)
племі́нниці (nominative plural)
племі́нниці (genitive singular)
племі́нниць (genitive plural)
племі́нниці (dative singular)
племі́нницям (dative plural)
племі́нницю (accusative singular)
племі́нниць (accusative plural)
племі́нницею (instrumental singular)
племі́нницями (instrumental plural)
племі́нниці (locative singular)
племі́нницях (locative plural)
племі́ннице (singular vocative)
племі́нниці (plural vocative)

uk-ndecl

племі́нниця<pr>

From пле́м'я (plémʺja) + -ниця (-nycja). Compare Russian племя́нница (plemjánnica), Belarusian пляме́нніца (pljamjénnica).


небога

uk-noun

небо́га • (nebóha) f pers (genitive небо́ги, nominative plural небо́ги, genitive plural небо́г, masculine не́біж or небі́ж)

небо́га (canonical)
nebóha (romanization)
небо́ги (genitive)
небо́ги (nominative plural)
небо́г (genitive plural)
не́біж (masculine)
небі́ж (masculine)
небо́га (nominative singular)
небо́ги (nominative plural)
небо́ги (genitive singular)
небо́г (genitive plural)
небо́зі (dative singular)
небо́гам (dative plural)
небо́гу (accusative singular)
небо́г (accusative plural)
небо́гою (instrumental singular)
небо́гами (instrumental plural)
небо́зі (locative singular)
небо́гах (locative plural)
небо́го (singular vocative)
небо́ги (plural vocative)

From Proto-Slavic *neboga. Cognate with Belarusian нябо́га (njabóha).


племінник

племі́нник<pr>

племі́нник • (plemínnyk) m pers (genitive племі́нника, nominative plural племі́нники, genitive plural племі́нників, feminine племі́нниця)

племі́нник (canonical)
plemínnyk (romanization)
племі́нника (genitive)
племі́нники (nominative plural)
племі́нників (genitive plural)
племі́нниця (feminine)
племі́нник (nominative singular)
племі́нники (nominative plural)
племі́нника (genitive singular)
племі́нників (genitive plural)
племі́нникові (dative singular)
племі́ннику (dative singular)
племі́нникам (dative plural)
племі́нника (accusative singular)
племі́нників (accusative plural)
племі́нником (instrumental singular)
племі́нниками (instrumental plural)
племі́нникові (locative singular)
племі́ннику (locative singular)
племі́нниках (locative plural)
племі́ннику (singular vocative)
племі́нники (plural vocative)

uk-ndecl

племі́нник<pr>

Uk-племінник.ogg

From пле́м'я (plémʺja) + -ник (-nyk). Compare Russian племя́нник (plemjánnik), Belarusian пляме́ннік (pljamjénnik).


голландець

uk-noun

голла́ндець<*.pr>

голла́ндець • (hollándecʹ) m pers (genitive голла́ндця, nominative plural голла́ндці, genitive plural голла́ндців, feminine голла́ндка)

голла́ндець (canonical)
hollándecʹ (romanization)
голла́ндця (genitive)
голла́ндці (nominative plural)
голла́ндців (genitive plural)
голла́ндка (feminine)
голла́ндець (nominative singular)
голла́ндці (nominative plural)
голла́ндця (genitive singular)
голла́ндців (genitive plural)
голла́ндцеві (dative singular)
голла́ндцю (dative singular)
голла́ндцям (dative plural)
голла́ндця (accusative singular)
голла́ндців (accusative plural)
голла́ндцем (instrumental singular)
голла́ндцями (instrumental plural)
голла́ндцеві (locative singular)
голла́ндцю (locative singular)
голла́ндці (locative singular)
голла́ндцях (locative plural)
голла́ндцю (singular vocative)
голла́ндці (plural vocative)

uk-ndecl

голла́ндець<*.pr>

From Голла́ндія (Hollándija) + -ець (-ecʹ). Compare Russian голла́ндец (gollándec), Belarusian гала́ндзец (halándzjec).


бавовна

uk-noun

баво́вна<sg>

баво́вна • (bavóvna) f inan (genitive баво́вни, uncountable, relational adjective баво́вняний or бавовня́ний)

баво́вна (canonical)
bavóvna (romanization)
баво́вни (genitive)
баво́вняний (adjective relational)
бавовня́ний (adjective relational)
баво́вна (nominative singular)
баво́вни (genitive singular)
баво́вні (dative singular)
баво́вну (accusative singular)
баво́вною (instrumental singular)
баво́вні (locative singular)
баво́вно (singular vocative)

uk-ndecl

баво́вна<sg>

Uk-бавовна.ogg

Inherited from Old Ruthenian баво́вна (bavóvna), баво́лна (bavólna), borrowed from Polish bawełna. Partial calque of German Baumwolle. Compare Belarusian баво́ўна (bavóŭna), Czech bavlna.
Sense 2 is a semantic loan from Russian хло́пок (xlópok, “cotton”). Automated translation tools are prone to confusing Russian хлопо́к (xlopók, “crack, snap, pop”), a euphemism for an explosion, with хло́пок (xlópok, “cotton”).
The sense was occasionally used before, but was popularized at the end of April 2022 when a mistranslation in a Telegram channel went viral on Ukrainian Twitter. Famous people, such as Serhii Sternenko, started actively using the term. This was because the word for "explosion" was censored or banned in Russia when referring to the drone strikes on Russian military positions in Ukraine.

m+

cotton (fiber harvested from a plant of the genus Gossypium; textile made from this)


ґрунт

uk-noun

ґрунт • (grunt) m inan (genitive ґру́нту, nominative plural ґрунти́, genitive plural ґрунті́в, relational adjective ґрунтови́й, diminutive ґрунте́ць or ґру́нтик)

grunt (romanization)
ґру́нту (genitive)
ґрунти́ (nominative plural)
ґрунті́в (genitive plural)
ґрунтови́й (adjective relational)
ґрунте́ць (diminutive)
ґру́нтик (diminutive)
ґрунт (nominative singular)
ґрунти́ (nominative plural)
ґру́нту (genitive singular)
ґрунті́в (genitive plural)
ґру́нтові (dative singular)
ґру́нту (dative singular)
ґрунта́м (dative plural)
ґрунт (accusative singular)
ґрунти́ (accusative plural)
ґру́нтом (instrumental singular)
ґрунта́ми (instrumental plural)
ґру́нті (locative singular)
ґрунта́х (locative plural)
ґру́нте (singular vocative)
ґрунти́ (plural vocative)

Inherited from Old Ruthenian кгрунтъ (grunt), ґрунтъ (grunt), from Middle High German grunt.


попередниця

uk-noun

попере́дниця<pr>

попере́дниця • (poperédnycja) f pers (genitive попере́дниці, nominative plural попере́дниці, genitive plural попере́дниць, masculine попере́дник)

попере́дниця (canonical)
poperédnycja (romanization)
попере́дниці (genitive)
попере́дниці (nominative plural)
попере́дниць (genitive plural)
попере́дник (masculine)
попере́дниця (nominative singular)
попере́дниці (nominative plural)
попере́дниці (genitive singular)
попере́дниць (genitive plural)
попере́дниці (dative singular)
попере́дницям (dative plural)
попере́дницю (accusative singular)
попере́дниць (accusative plural)
попере́дницею (instrumental singular)
попере́дницями (instrumental plural)
попере́дниці (locative singular)
попере́дницях (locative plural)
попере́днице (singular vocative)
попере́дниці (plural vocative)

uk-ndecl

попере́дниця<pr>

From попере́дній (poperédnij) + -ниця (-nycja). Compare Belarusian папярэ́дніца (papjarédnica), Polish poprzedniczka.

cog

папярэ́дніца

попере́дник попередник#Ukrainian

female equivalent of попере́дник (poperédnyk):

попере́дник попередник#Ukrainian


спадкоємець

uk-noun

спадкоє́мець<pr.*>

спадкоє́миця

спадкоє́мець • (spadkojémecʹ) m pers (genitive спадкоє́мця, nominative plural спадкоє́мці, genitive plural спадкоє́мців, feminine спадкоє́миця)

спадкоє́мець (canonical)
spadkojémecʹ (romanization)
спадкоє́мця (genitive)
спадкоє́мці (nominative plural)
спадкоє́мців (genitive plural)
спадкоє́миця (feminine)
спадкоє́мець (nominative singular)
спадкоє́мці (nominative plural)
спадкоє́мця (genitive singular)
спадкоє́мців (genitive plural)
спадкоє́мцеві (dative singular)
спадкоє́мцю (dative singular)
спадкоє́мцям (dative plural)
спадкоє́мця (accusative singular)
спадкоє́мців (accusative plural)
спадкоє́мцем (instrumental singular)
спадкоє́мцями (instrumental plural)
спадкоє́мцеві (locative singular)
спадкоє́мцю (locative singular)
спадкоє́мці (locative singular)
спадкоє́мцях (locative plural)
спадкоє́мцю (singular vocative)
спадкоє́мці (plural vocative)

uk-ndecl

спадкоє́мець<pr.*>

Uk-спадкоємець.ogg

From спа́док (spádok), with -ець (-ecʹ) ending. Compare Polish spadkobierca.


попередник

uk-noun

((попере́дник<pr>,попере́дник<>))

попере́дниця

попере́дник • (poperédnyk) m pers or m inan (genitive попере́дника, nominative plural попере́дники, genitive plural попере́дників, feminine попере́дниця)

попере́дник (canonical)
poperédnyk (romanization)
попере́дника (genitive)
попере́дники (nominative plural)
попере́дників (genitive plural)
попере́дниця (feminine)
попере́дник (nominative singular)
попере́дники (nominative plural)
попере́дника (genitive singular)
попере́дників (genitive plural)
попере́дникові (dative singular)
попере́днику (dative singular)
попере́дникам (dative plural)
попере́дника (accusative singular)
попере́дників (accusative plural)
попере́дником (instrumental singular)
попере́дниками (instrumental plural)
попере́дникові (locative singular)
попере́днику (locative singular)
попере́дниках (locative plural)
попере́днику (singular vocative)
попере́дники (plural vocative)
попере́дник (nominative singular)
попере́дники (nominative plural)
попере́дника (genitive singular)
попере́дників (genitive plural)
попере́дникові (dative singular)
попере́днику (dative singular)
попере́дникам (dative plural)
попере́дник (accusative singular)
попере́дники (accusative plural)
попере́дником (instrumental singular)
попере́дниками (instrumental plural)
попере́днику (locative singular)
попере́дниках (locative plural)
попере́днику (singular vocative)
попере́дники (plural vocative)

uk-ndecl

попере́дник<pr>

попере́дник<>

Uk-попередник.ogg

From попере́дній (poperédnij) + -ник (-nyk). Compare Belarusian папярэ́днік (papjarédnik), Polish poprzednik.


життєпис

uk-noun

життє́пис<genu>

життєпи́сний

життє́пис • (žyttjépys) m inan (genitive життє́пису, nominative plural життє́писи, genitive plural життє́писів, relational adjective життєпи́сний)

життє́пис (canonical)
žyttjépys (romanization)
життє́пису (genitive)
життє́писи (nominative plural)
життє́писів (genitive plural)
життєпи́сний (adjective relational)
життє́пис (nominative singular)
життє́писи (nominative plural)
життє́пису (genitive singular)
життє́писів (genitive plural)
життє́писові (dative singular)
життє́пису (dative singular)
життє́писам (dative plural)
життє́пис (accusative singular)
життє́писи (accusative plural)
життє́писом (instrumental singular)
життє́писами (instrumental plural)
життє́писі (locative singular)
життє́писах (locative plural)
життє́писе (singular vocative)
життє́писи (plural vocative)

uk-ndecl

життє́пис<genu>

From життя́ (žyttjá) + -є- (-je-) + писа́ти (pysáty).


діаспора

uk-noun

діа́спора • (diáspora) f inan (genitive діа́спори, nominative plural діа́спори, genitive plural діа́спор, relational adjective діа́спорний)

діа́спора (canonical)
diáspora (romanization)
діа́спори (genitive)
діа́спори (nominative plural)
діа́спор (genitive plural)
діа́спорний (adjective relational)
діа́спора (nominative singular)
діа́спори (nominative plural)
діа́спори (genitive singular)
діа́спор (genitive plural)
діа́спорі (dative singular)
діа́спорам (dative plural)
діа́спору (accusative singular)
діа́спори (accusative plural)
діа́спорою (instrumental singular)
діа́спорами (instrumental plural)
діа́спорі (locative singular)
діа́спорах (locative plural)
діа́споро (singular vocative)
діа́спори (plural vocative)

From Ancient Greek διασπορά (diasporá, “dispersion”), from διασπείρω (diaspeírō, “to scatter”), from δια- (dia-, prefix indicating motion across or in all directions) + σπείρω (speírō, “to sow”). Compare Russian диа́спора (diáspora), Belarusian дыя́спара (dyjáspara).

bor

uk:діаспора
uk:українська діаспора


цегла

uk-noun

це́гла • (céhla) f inan (genitive це́гли, uncountable, relational adjective цегляни́й or цеге́льний)

це́гла (canonical)
céhla (romanization)
це́гли (genitive)
цегляни́й (adjective relational)
цеге́льний (adjective relational)
це́гла (nominative singular)
це́гли (genitive singular)
це́глі (dative singular)
це́глу (accusative singular)
це́глою (instrumental singular)
це́глі (locative singular)
це́гло (singular vocative)

Borrowed from Polish cegła. Compare Belarusian цэ́гла (céhla), Polish cegła.


цеглина

цегли́на • (cehlýna) f inan (genitive цегли́ни, nominative plural цегли́ни, genitive plural цегли́н, diminutive цегли́нка)

цегли́на (canonical)
cehlýna (romanization)
цегли́ни (genitive)
цегли́ни (nominative plural)
цегли́н (genitive plural)
цегли́нка (diminutive)
цегли́на (nominative singular)
цегли́ни (nominative plural)
цегли́ни (genitive singular)
цегли́н (genitive plural)
цегли́ні (dative singular)
цегли́нам (dative plural)
цегли́ну (accusative singular)
цегли́ни (accusative plural)
цегли́ною (instrumental singular)
цегли́нами (instrumental plural)
цегли́ні (locative singular)
цегли́нах (locative plural)
цегли́но (singular vocative)
цегли́ни (plural vocative)

[t͡seˈɦɫɪnɐ]

Uk-цеглина.ogg

(countable) brick (hardened rectangular block of mud, clay etc., used for building)


повість

по́вість • (póvistʹ) f inan (genitive по́вісті or по́вісти, nominative plural по́вісті, genitive plural повісте́й)

по́вість (canonical)
póvistʹ (romanization)
по́вісті (genitive)
по́вісти (genitive)
по́вісті (nominative plural)
повісте́й (genitive plural)
по́вість (nominative singular)
по́вісті (nominative plural)
по́вісті (genitive singular)
по́вісти (genitive singular)
повісте́й (genitive plural)
по́вісті (dative singular)
повістя́м (dative plural)
по́вість (accusative singular)
по́вісті (accusative plural)
по́вістю (instrumental singular)
повістя́ми (instrumental plural)
по́вісті (locative singular)
повістя́х (locative plural)
по́вісте (singular vocative)
по́вісті (plural vocative)

[ˈpɔʋʲisʲtʲ]

Uk-повість.ogg

From Old East Slavic повѣсть (pověstĭ), from Proto-Slavic *pověstь, from *povĕdtь. Related to пові́дати (povídaty).


оповідання

оповіда́ння<locju:i>

оповіда́ння • (opovidánnja) n inan (genitive оповіда́ння, nominative plural оповіда́ння, genitive plural оповіда́нь)

оповіда́ння (canonical)
opovidánnja (romanization)
оповіда́ння (genitive)
оповіда́ння (nominative plural)
оповіда́нь (genitive plural)
оповіда́ння (nominative singular)
оповіда́ння (nominative plural)
оповіда́ння (genitive singular)
оповіда́нь (genitive plural)
оповіда́нню (dative singular)
оповіда́нням (dative plural)
оповіда́ння (accusative singular)
оповіда́ння (accusative plural)
оповіда́нням (instrumental singular)
оповіда́ннями (instrumental plural)
оповіда́нню (locative singular)
оповіда́нні (locative singular)
оповіда́ннях (locative plural)
оповіда́ння (singular vocative)
оповіда́ння (plural vocative)

uk-ndecl

оповіда́ння<locju:i>

[ɔpɔʋʲiˈdanʲːɐ]

Uk-оповідання.ogg

From оповіда́ти (opovidáty) + -ання (-annja). Compare Belarusian апавяда́нне (apavjadánnje), Polish opowiadanie.


шаньга

uk-noun

ша́ньга • (šánʹha) f inan (genitive ша́ньги, nominative plural ша́ньги, genitive plural ша́ньог)

ша́ньга (canonical)
šánʹha (romanization)
ша́ньги (genitive)
ша́ньги (nominative plural)
ша́ньог (genitive plural)
ша́ньга (nominative singular)
ша́ньги (nominative plural)
ша́ньги (genitive singular)
ша́ньог (genitive plural)
ша́ньзі (dative singular)
ша́ньгам (dative plural)
ша́ньгу (accusative singular)
ша́ньги (accusative plural)
ша́ньгою (instrumental singular)
ша́ньгами (instrumental plural)
ша́ньзі (locative singular)
ша́ньгах (locative plural)
ша́ньго (singular vocative)
ша́ньги (plural vocative)

a kind of pastry likened to a vatrushka but unsweet and often filled with potato


взуттєвий

uk-adj

взуттє́вий • (vzuttjévyj) (no comparative)

взуттє́вий (canonical)
vzuttjévyj (romanization)
взуттє́вий (masculine nominative)
взуттє́ве (neuter nominative)
взуттє́ва (feminine nominative)
взуттє́ві (nominative plural)
взуттє́вого (genitive masculine neuter)
взуттє́вої (feminine genitive)
взуттє́вих (genitive plural)
взуттє́вому (dative masculine neuter)
взуттє́вій (dative feminine)
взуттє́вим (dative plural)
взуттє́вого (accusative animate masculine)
взуттє́ве (accusative neuter)
взуттє́ву (accusative feminine)
взуттє́вих (accusative animate plural)
взуттє́вий (accusative inanimate masculine)
взуттє́ві (accusative inanimate plural)
взуттє́вим (instrumental masculine neuter)
взуттє́вою (feminine instrumental)
взуттє́вими (instrumental plural)
взуттє́вому (locative masculine neuter)
взуттє́вім (locative masculine neuter)
взуттє́вій (feminine locative)
взуттє́вих (locative plural)

[wzʊˈtʲːɛʋei̯]

From взуття́ (vzuttjá, “footwear”) + -є́вий (-jévyj).

af

взуттє́ва шкі́ра

взуттє́вий магази́н

(relational) shoe, footwear (attributive)


самотність

uk-noun

само́тність<sg.io>

само́тність • (samótnistʹ) f inan (genitive само́тності or само́тности, uncountable)

само́тність (canonical)
samótnistʹ (romanization)
само́тності (genitive)
само́тности (genitive)
само́тність (nominative singular)
само́тності (genitive singular)
само́тности (genitive singular)
само́тності (dative singular)
само́тність (accusative singular)
само́тністю (instrumental singular)
само́тності (locative singular)
само́тносте (singular vocative)

uk-ndecl

само́тність<sg.io>

Uk-самотність.ogg

From самотній (samotnij) + -ість (-istʹ). Compare Bulgarian самотност (samotnost), Serbo-Croatian са̏мотно̄ст / sȁmotnōst, Polish samotność.


ізумруд

uk-noun

ізумру́д • (izumrúd) m inan (genitive ізумру́да, nominative plural ізумру́ди, genitive plural ізумру́дів, relational adjective ізумру́дний)

ізумру́д (canonical)
izumrúd (romanization)
ізумру́да (genitive)
ізумру́ди (nominative plural)
ізумру́дів (genitive plural)
ізумру́дний (adjective relational)
ізумру́д (nominative singular)
ізумру́ди (nominative plural)
ізумру́да (genitive singular)
ізумру́дів (genitive plural)
ізумру́дові (dative singular)
ізумру́ду (dative singular)
ізумру́дам (dative plural)
ізумру́д (accusative singular)
ізумру́ди (accusative plural)
ізумру́дом (instrumental singular)
ізумру́дами (instrumental plural)
ізумру́ді (locative singular)
ізумру́дах (locative plural)
ізумру́де (singular vocative)
ізумру́ди (plural vocative)

Borrowed from Persian زمرد (zomorrod). Doublet of смара́гд (smaráhd).

(countable) emerald (an individual stone or stones)


ізумруд

ізумру́д<genu>

ізумру́д • (izumrúd) m inan (genitive ізумру́ду, nominative plural ізумру́ди, genitive plural ізумру́дів, relational adjective ізумру́дний)

ізумру́д (canonical)
izumrúd (romanization)
ізумру́ду (genitive)
ізумру́ди (nominative plural)
ізумру́дів (genitive plural)
ізумру́дний (adjective relational)
ізумру́д (nominative singular)
ізумру́ди (nominative plural)
ізумру́ду (genitive singular)
ізумру́дів (genitive plural)
ізумру́дові (dative singular)
ізумру́ду (dative singular)
ізумру́дам (dative plural)
ізумру́д (accusative singular)
ізумру́ди (accusative plural)
ізумру́дом (instrumental singular)
ізумру́дами (instrumental plural)
ізумру́ді (locative singular)
ізумру́дах (locative plural)
ізумру́де (singular vocative)
ізумру́ди (plural vocative)

uk-ndecl

ізумру́д<genu>


коханець

uk-noun

коха́нець<pr.*>

коха́нець • (koxánecʹ) m pers (genitive коха́нця, nominative plural коха́нці, genitive plural коха́нців, feminine коха́нка)

коха́нець (canonical)
koxánecʹ (romanization)
коха́нця (genitive)
коха́нці (nominative plural)
коха́нців (genitive plural)
коха́нка (feminine)
коха́нець (nominative singular)
коха́нці (nominative plural)
коха́нця (genitive singular)
коха́нців (genitive plural)
коха́нцеві (dative singular)
коха́нцю (dative singular)
коха́нцям (dative plural)
коха́нця (accusative singular)
коха́нців (accusative plural)
коха́нцем (instrumental singular)
коха́нцями (instrumental plural)
коха́нцеві (locative singular)
коха́нцю (locative singular)
коха́нці (locative singular)
коха́нцях (locative plural)
коха́нцю (singular vocative)
коха́нці (plural vocative)

uk-ndecl

коха́нець<pr.*>

Uk-коханець.ogg

From коха́ний (koxányj) + -ець (-ecʹ) ending. Compare Belarusian каха́нак (kaxának), Polish kochanek.


коханка

uk-noun

коха́нка<*.pr>

коха́нка • (koxánka) f pers (genitive коха́нки, nominative plural коха́нки, genitive plural коха́нок, masculine коха́нець)

коха́нка (canonical)
koxánka (romanization)
коха́нки (genitive)
коха́нки (nominative plural)
коха́нок (genitive plural)
коха́нець (masculine)
коха́нка (nominative singular)
коха́нки (nominative plural)
коха́нки (genitive singular)
коха́нок (genitive plural)
коха́нці (dative singular)
коха́нкам (dative plural)
коха́нку (accusative singular)
коха́нок (accusative plural)
коха́нкою (instrumental singular)
коха́нками (instrumental plural)
коха́нці (locative singular)
коха́нках (locative plural)
коха́нко (singular vocative)
коха́нки (plural vocative)

uk-ndecl

коха́нка<*.pr>

From коха́ти (koxáty) + -ка (-ka). Compare Belarusian каха́нка (kaxánka), Polish kochanka.

Uk-коханка.ogg

mistress (other woman in an extramarital relationship)


італієць

uk-noun

італі́єць<*.pr>

італі́єць • (italíjecʹ) m pers (genitive італі́йця, nominative plural італі́йці, genitive plural італі́йців, feminine італі́йка)

італі́єць (canonical)
italíjecʹ (romanization)
італі́йця (genitive)
італі́йці (nominative plural)
італі́йців (genitive plural)
італі́йка (feminine)
італі́єць (nominative singular)
італі́йці (nominative plural)
італі́йця (genitive singular)
італі́йців (genitive plural)
італі́йцеві (dative singular)
італі́йцю (dative singular)
італі́йцям (dative plural)
італі́йця (accusative singular)
італі́йців (accusative plural)
італі́йцем (instrumental singular)
італі́йцями (instrumental plural)
італі́йцеві (locative singular)
італі́йцю (locative singular)
італі́йці (locative singular)
італі́йцях (locative plural)
італі́йцю (singular vocative)
італі́йці (plural vocative)

uk-ndecl

італі́єць<*.pr>

Uk-італієць.ogg

From Іта́лія (Itálija, “Italy”) + -ець (-ecʹ).


настрій

uk-noun

на́стрій • (nástrij) m inan (genitive на́строю, nominative plural на́строї, genitive plural на́строїв, relational adjective настроє́вий)

на́стрій (canonical)
nástrij (romanization)
на́строю (genitive)
на́строї (nominative plural)
на́строїв (genitive plural)
настроє́вий (adjective relational)
на́стрій (nominative singular)
на́строї (nominative plural)
на́строю (genitive singular)
на́строїв (genitive plural)
на́строю (dative singular)
на́строєві (dative singular)
на́строям (dative plural)
на́стрій (accusative singular)
на́строї (accusative plural)
на́строєм (instrumental singular)
на́строями (instrumental plural)
на́строю (locative singular)
на́строї (locative singular)
на́строях (locative plural)
на́строю (singular vocative)
на́строї (plural vocative)

Uk-настрій.ogg

From Proto-Slavic *nastrojь. Morphologically analyzable as a deverbal from настро́їти (nastrójity).

mood, humour, spirits, frame of mind, state of mind (mental or emotional state)


гнів

гнів • (hniv) m inan (genitive гні́ву, uncountable)

hniv (romanization)
гні́ву (genitive)
гнів (nominative singular)
гні́ву (genitive singular)
гні́ву (dative singular)
гнів (accusative singular)
гні́вом (instrumental singular)
гні́ві (locative singular)
гні́ве (singular vocative)


вільнодумство

вільноду́мство<sg>

вільноду́мство • (vilʹnodúmstvo) n inan (genitive вільноду́мства, uncountable)

вільноду́мство (canonical)
vilʹnodúmstvo (romanization)
вільноду́мства (genitive)
вільноду́мство (nominative singular)
вільноду́мства (genitive singular)
вільноду́мству (dative singular)
вільноду́мство (accusative singular)
вільноду́мством (instrumental singular)
вільноду́мстві (locative singular)
вільноду́мство (singular vocative)

uk-ndecl

вільноду́мство<sg>

ві́льний (vílʹnyj, “free”) + -о- (-o-) + ду́мати (dúmaty, “to think”) + -ство (-stvo). Compare Russian вольноду́мство (volʹnodúmstvo), Belarusian вальнаду́мства (valʹnadúmstva).

cog

вольноду́мство

вальнаду́мства


обміркувати

uk-verb

обміркува́ти

обмірко́вувати

обміркува́ти • (obmirkuváty) pf (imperfective обмірко́вувати)

обміркува́ти (canonical)
obmirkuváty (romanization)
обмірко́вувати (imperfective)
обміркува́ти (infinitive perfective)
обміркува́ть (infinitive perfective)
обмірко́ваний (passive past perfective)
impersonal: обмірко́вано (passive past perfective)
обміркува́вши (adverbial past perfective)
обмірку́ю (first-person future perfective singular)
обмірку́єш (future perfective second-person singular)
обмірку́є (future perfective singular third-person)
обмірку́єм (first-person future perfective plural)
обмірку́ємо (first-person future perfective plural)
обмірку́єте (future perfective plural second-person)
обмірку́ють (future perfective plural third-person)
обмірку́ймо (first-person imperative plural)
обмірку́й (imperative second-person singular)
обмірку́йте (imperative plural second-person)
обміркува́в (masculine past singular)
обміркува́ли (masculine past plural)
обміркува́ла (feminine past singular)
обміркува́ли (feminine past plural)
обміркува́ло (neuter past singular)
обміркува́ли (neuter past plural)

Uk-обміркувати.ogg

From об- (ob-) + міркува́ти (mirkuváty).

(transitive) to think over, to ponder, to consider, to cogitate, to reflect, to deliberate (on/upon/over)


обдумати

обду́мати • (obdúmaty) pf (imperfective обду́мувати)

обду́мати (canonical)
obdúmaty (romanization)
обду́мувати (imperfective)
обду́мати (infinitive perfective)
обду́мать (infinitive perfective)
обду́маний (passive past perfective)
impersonal: обду́мано (passive past perfective)
обду́мавши (adverbial past perfective)
обду́маю (first-person future perfective singular)
обду́маєш (future perfective second-person singular)
обду́має (future perfective singular third-person)
обду́маєм (first-person future perfective plural)
обду́маємо (first-person future perfective plural)
обду́маєте (future perfective plural second-person)
обду́мають (future perfective plural third-person)
обду́маймо (first-person imperative plural)
обду́май (imperative second-person singular)
обду́майте (imperative plural second-person)
обду́мав (masculine past singular)
обду́мали (masculine past plural)
обду́мала (feminine past singular)
обду́мали (feminine past plural)
обду́мало (neuter past singular)
обду́мали (neuter past plural)

Uk-обдумати.ogg

From об- (ob-) + ду́мати (dúmaty). Compare Russian обду́мать (obdúmatʹ), Belarusian абду́маць (abdúmacʹ).


вільнодумець

uk-noun

вільноду́мець<*.pr>

вільноду́мка

вільноду́мець • (vilʹnodúmecʹ) m pers (genitive вільноду́мця, nominative plural вільноду́мці, genitive plural вільноду́мців, feminine вільноду́мка)

вільноду́мець (canonical)
vilʹnodúmecʹ (romanization)
вільноду́мця (genitive)
вільноду́мці (nominative plural)
вільноду́мців (genitive plural)
вільноду́мка (feminine)
вільноду́мець (nominative singular)
вільноду́мці (nominative plural)
вільноду́мця (genitive singular)
вільноду́мців (genitive plural)
вільноду́мцеві (dative singular)
вільноду́мцю (dative singular)
вільноду́мцям (dative plural)
вільноду́мця (accusative singular)
вільноду́мців (accusative plural)
вільноду́мцем (instrumental singular)
вільноду́мцями (instrumental plural)
вільноду́мцеві (locative singular)
вільноду́мцю (locative singular)
вільноду́мці (locative singular)
вільноду́мцях (locative plural)
вільноду́мцю (singular vocative)
вільноду́мці (plural vocative)

uk-ndecl

вільноду́мець<*.pr>

ві́льний (vílʹnyj, “free”) + -о- (-o-) + ду́мати (dúmaty, “to think”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian вольноду́мец (volʹnodúmec), Belarusian вальнаду́мец (valʹnadúmjec).

cog

вольноду́мец

вальнаду́мец


обдумувати

uk-verb

обду́мувати • (obdúmuvaty) impf (perfective обду́мати)

обду́мувати (canonical)
obdúmuvaty (romanization)
обду́мати (perfective)
обду́мувати (imperfective infinitive)
обду́мувать (imperfective infinitive)
обду́муючи (adverbial imperfective present)
обду́мувавши (adverbial imperfective past)
обду́мую (first-person imperfective present singular)
бу́ду обду́мувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду обду́мувать (first-person future imperfective singular)
обду́муватиму (first-person future imperfective singular)
обду́муєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обду́мувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш обду́мувать (future imperfective second-person singular)
обду́муватимеш (future imperfective second-person singular)
обду́мує (imperfective present singular third-person)
бу́де обду́мувати (future imperfective singular third-person)
бу́де обду́мувать (future imperfective singular third-person)
обду́муватиме (future imperfective singular third-person)
обду́муєм (first-person imperfective plural present)
обду́муємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обду́мувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо обду́мувать (first-person future imperfective plural)
обду́муватимемо (first-person future imperfective plural)
обду́муватимем (first-person future imperfective plural)
обду́муєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обду́мувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете обду́мувать (future imperfective plural second-person)
обду́муватимете (future imperfective plural second-person)
обду́мують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обду́мувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обду́мувать (future imperfective plural third-person)
обду́муватимуть (future imperfective plural third-person)
обду́муймо (first-person imperative plural)
обду́муй (imperative second-person singular)
обду́муйте (imperative plural second-person)
обду́мував (masculine past singular)
обду́мували (masculine past plural)
обду́мувала (feminine past singular)
обду́мували (feminine past plural)
обду́мувало (neuter past singular)
обду́мували (neuter past plural)

Uk-обдумувати.ogg

From обду́мати (obdúmaty) + -увати (-uvaty). Compare Russian обду́мывать (obdúmyvatʹ), Belarusian абду́мваць (abdúmvacʹ).


обмірковувати

обмірко́вувати

обміркува́ти

обмірко́вувати • (obmirkóvuvaty) impf (perfective обміркува́ти)

обмірко́вувати (canonical)
obmirkóvuvaty (romanization)
обміркува́ти (perfective)
обмірко́вувати (imperfective infinitive)
обмірко́вувать (imperfective infinitive)
обмірко́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: обмірко́вувано (imperfective passive past)
обмірко́вуючи (adverbial imperfective present)
обмірко́вувавши (adverbial imperfective past)
обмірко́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду обмірко́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду обмірко́вувать (first-person future imperfective singular)
обмірко́вуватиму (first-person future imperfective singular)
обмірко́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обмірко́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш обмірко́вувать (future imperfective second-person singular)
обмірко́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
обмірко́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де обмірко́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де обмірко́вувать (future imperfective singular third-person)
обмірко́вуватиме (future imperfective singular third-person)
обмірко́вуєм (first-person imperfective plural present)
обмірко́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обмірко́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо обмірко́вувать (first-person future imperfective plural)
обмірко́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
обмірко́вуватимем (first-person future imperfective plural)
обмірко́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обмірко́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете обмірко́вувать (future imperfective plural second-person)
обмірко́вуватимете (future imperfective plural second-person)
обмірко́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обмірко́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обмірко́вувать (future imperfective plural third-person)
обмірко́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
обмірко́вуймо (first-person imperative plural)
обмірко́вуй (imperative second-person singular)
обмірко́вуйте (imperative plural second-person)
обмірко́вував (masculine past singular)
обмірко́вували (masculine past plural)
обмірко́вувала (feminine past singular)
обмірко́вували (feminine past plural)
обмірко́вувало (neuter past singular)
обмірко́вували (neuter past plural)

Uk-обмірковувати.ogg

From the обмірко́в- (obmirkóv-) stem of обміркува́ти (obmirkuváty) + -увати (-uvaty).

af

обміркува́ти


імператор

uk-noun

імпера́тор<pr>

імператри́ця

імпера́торський

імпера́тор • (imperátor) m pers (genitive імпера́тора, nominative plural імпера́тори, genitive plural імпера́торів, feminine імператри́ця, relational adjective імпера́торський)

імпера́тор (canonical)
imperátor (romanization)
імпера́тора (genitive)
імпера́тори (nominative plural)
імпера́торів (genitive plural)
імператри́ця (feminine)
імпера́торський (adjective relational)
імпера́тор (nominative singular)
імпера́тори (nominative plural)
імпера́тора (genitive singular)
імпера́торів (genitive plural)
імпера́торові (dative singular)
імпера́тору (dative singular)
імпера́торам (dative plural)
імпера́тора (accusative singular)
імпера́торів (accusative plural)
імпера́тором (instrumental singular)
імпера́торами (instrumental plural)
імпера́торові (locative singular)
імпера́торі (locative singular)
імпера́торах (locative plural)
імпера́торе (singular vocative)
імпера́тори (plural vocative)

uk-ndecl

імпера́тор<pr>

Borrowed from Latin imperātor. Compare Russian импера́тор (imperátor), Belarusian імпера́тар (impjerátar), Polish imperator.


нудьга

uk-noun

нудьга́ • (nudʹhá) f inan (genitive нудьги́, uncountable)

нудьга́ (canonical)
nudʹhá (romanization)
нудьги́ (genitive)
нудьга́ (nominative singular)
нудьги́ (genitive singular)
нудьзі́ (dative singular)
нудьгу́ (accusative singular)
нудьго́ю (instrumental singular)
нудьзі́ (locative singular)
ну́дьго (singular vocative)


таїландець

таїла́ндець<*.pr>

таїла́ндець • (tajilándecʹ) m pers (genitive таїла́ндця, nominative plural таїла́ндці, genitive plural таїла́ндців, feminine таїла́ндка)

таїла́ндець (canonical)
tajilándecʹ (romanization)
таїла́ндця (genitive)
таїла́ндці (nominative plural)
таїла́ндців (genitive plural)
таїла́ндка (feminine)
таїла́ндець (nominative singular)
таїла́ндці (nominative plural)
таїла́ндця (genitive singular)
таїла́ндців (genitive plural)
таїла́ндцеві (dative singular)
таїла́ндцю (dative singular)
таїла́ндцям (dative plural)
таїла́ндця (accusative singular)
таїла́ндців (accusative plural)
таїла́ндцем (instrumental singular)
таїла́ндцями (instrumental plural)
таїла́ндцеві (locative singular)
таїла́ндцю (locative singular)
таїла́ндці (locative singular)
таїла́ндцях (locative plural)
таїла́ндцю (singular vocative)
таїла́ндці (plural vocative)

uk-ndecl

таїла́ндець<*.pr>

From Таїла́нд (Tajilánd) + -ець (-ecʹ). Compare Russian таила́ндец (tailándec).


ґаздиня

uk-noun

ґазди́ня<pr>

ґазди́ня • (gazdýnja) f pers (genitive ґазди́ні, nominative plural ґазди́ні, genitive plural ґазди́нь)

ґазди́ня (canonical)
gazdýnja (romanization)
ґазди́ні (genitive)
ґазди́ні (nominative plural)
ґазди́нь (genitive plural)
ґазди́ня (nominative singular)
ґазди́ні (nominative plural)
ґазди́ні (genitive singular)
ґазди́нь (genitive plural)
ґазди́ні (dative singular)
ґазди́ням (dative plural)
ґазди́ню (accusative singular)
ґазди́нь (accusative plural)
ґазди́нею (instrumental singular)
ґазди́нями (instrumental plural)
ґазди́ні (locative singular)
ґазди́нях (locative plural)
ґазди́не (singular vocative)
ґазди́ні (plural vocative)

uk-ndecl

ґазди́ня<pr>

ґа́зда́ m (gázdá) + -и́ня (-ýnja). Doublet of господи́ня (hospodýnja).

af

ґа́зда́ m (gázdá) + -и́ня (-ýnja)


тренінг

uk-noun

тре́нінг<genu>

тре́нінг • (tréninh) m inan (genitive тре́нінгу, nominative plural тре́нінги, genitive plural тре́нінгів)

тре́нінг (canonical)
tréninh (romanization)
тре́нінгу (genitive)
тре́нінги (nominative plural)
тре́нінгів (genitive plural)
тре́нінг (nominative singular)
тре́нінги (nominative plural)
тре́нінгу (genitive singular)
тре́нінгів (genitive plural)
тре́нінгові (dative singular)
тре́нінгу (dative singular)
тре́нінгам (dative plural)
тре́нінг (accusative singular)
тре́нінги (accusative plural)
тре́нінгом (instrumental singular)
тре́нінгами (instrumental plural)
тре́нінгу (locative singular)
тре́нінгах (locative plural)
тре́нінгу (singular vocative)
тре́нінги (plural vocative)

uk-ndecl

тре́нінг<genu>

Borrowed from English training. Compare Russian тре́нинг (tréning), Polish trening.


турнір

uk-noun

турні́р<genu>

турні́р • (turnír) m inan (genitive турні́ру, nominative plural турні́ри, genitive plural турні́рів)

турні́р (canonical)
turnír (romanization)
турні́ру (genitive)
турні́ри (nominative plural)
турні́рів (genitive plural)
турні́р (nominative singular)
турні́ри (nominative plural)
турні́ру (genitive singular)
турні́рів (genitive plural)
турні́рові (dative singular)
турні́ру (dative singular)
турні́рам (dative plural)
турні́р (accusative singular)
турні́ри (accusative plural)
турні́ром (instrumental singular)
турні́рами (instrumental plural)
турні́рі (locative singular)
турні́рах (locative plural)
турні́ре (singular vocative)
турні́ри (plural vocative)

uk-ndecl

турні́р<genu>

From German Turnier. Compare Russian турни́р (turnír).


полководець

uk-noun

полково́дець<*.pr>

полково́дський

полково́дницький

полково́дець • (polkovódecʹ) m pers (genitive полково́дця, nominative plural полково́дці, genitive plural полково́дців, relational adjective полково́дський or полково́дницький)

полково́дець (canonical)
polkovódecʹ (romanization)
полково́дця (genitive)
полково́дці (nominative plural)
полково́дців (genitive plural)
полково́дський (adjective relational)
полково́дницький (adjective relational)
полково́дець (nominative singular)
полково́дці (nominative plural)
полково́дця (genitive singular)
полково́дців (genitive plural)
полково́дцеві (dative singular)
полково́дцю (dative singular)
полково́дцям (dative plural)
полково́дця (accusative singular)
полково́дців (accusative plural)
полково́дцем (instrumental singular)
полково́дцями (instrumental plural)
полково́дцеві (locative singular)
полково́дцю (locative singular)
полково́дці (locative singular)
полково́дцях (locative plural)
полково́дцю (singular vocative)
полково́дці (plural vocative)

uk-ndecl

полково́дець<*.pr>

From полк (polk, “regiment”) + -о- (-o-) + вод(и́ти) (vod(ýty), “to lead”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian полково́дец (polkovódec), Belarusian палкаво́дзец (palkavódzjec).

cog

палкаво́дзец


воєначальник

uk-noun

воєнача́льник<pr>

воєнача́льник • (vojenačálʹnyk) m pers (genitive воєнача́льника, nominative plural воєнача́льники, genitive plural воєнача́льників)

воєнача́льник (canonical)
vojenačálʹnyk (romanization)
воєнача́льника (genitive)
воєнача́льники (nominative plural)
воєнача́льників (genitive plural)
воєнача́льник (nominative singular)
воєнача́льники (nominative plural)
воєнача́льника (genitive singular)
воєнача́льників (genitive plural)
воєнача́льникові (dative singular)
воєнача́льнику (dative singular)
воєнача́льникам (dative plural)
воєнача́льника (accusative singular)
воєнача́льників (accusative plural)
воєнача́льником (instrumental singular)
воєнача́льниками (instrumental plural)
воєнача́льникові (locative singular)
воєнача́льнику (locative singular)
воєнача́льниках (locative plural)
воєнача́льнику (singular vocative)
воєнача́льники (plural vocative)

uk-ndecl

воєнача́льник<pr>

From во́їн (vójin, “warrior", "soldier”) + нача́льник (načálʹnyk, “chief", "commander”). Compare Russian военача́льник (vojenačálʹnik), Belarusian военача́льнік (vojenačálʹnik).

cog

военача́льник

военача́льнік


граніт

uk-noun

грані́т<genu>

грані́т • (hranít) m inan (genitive грані́ту, nominative plural грані́ти, genitive plural грані́тів, relational adjective грані́тний or грані́товий)

грані́т (canonical)
hranít (romanization)
грані́ту (genitive)
грані́ти (nominative plural)
грані́тів (genitive plural)
грані́тний (adjective relational)
грані́товий (adjective relational)
грані́т (nominative singular)
грані́ти (nominative plural)
грані́ту (genitive singular)
грані́тів (genitive plural)
грані́тові (dative singular)
грані́ту (dative singular)
грані́там (dative plural)
грані́т (accusative singular)
грані́ти (accusative plural)
грані́том (instrumental singular)
грані́тами (instrumental plural)
грані́ті (locative singular)
грані́тах (locative plural)
грані́те (singular vocative)
грані́ти (plural vocative)

uk-ndecl

грані́т<genu>

Borrowed from either German Granit or French granit (“granite”), from Italian granito (“granite”), from granire (“to granulate”), from grano (“grain”), from Latin grānum (“grain”). Compare Russian грани́т (granít).


співорганізатор

uk-noun

співорганіза́тор<pr>

співорганіза́торка

співорганіза́тор • (spivorhanizátor) m pers (genitive співорганіза́тора, nominative plural співорганіза́тори, genitive plural співорганіза́торів, feminine співорганіза́торка)

співорганіза́тор (canonical)
spivorhanizátor (romanization)
співорганіза́тора (genitive)
співорганіза́тори (nominative plural)
співорганіза́торів (genitive plural)
співорганіза́торка (feminine)
співорганіза́тор (nominative singular)
співорганіза́тори (nominative plural)
співорганіза́тора (genitive singular)
співорганіза́торів (genitive plural)
співорганіза́торові (dative singular)
співорганіза́тору (dative singular)
співорганіза́торам (dative plural)
співорганіза́тора (accusative singular)
співорганіза́торів (accusative plural)
співорганіза́тором (instrumental singular)
співорганіза́торами (instrumental plural)
співорганіза́торові (locative singular)
співорганіза́торі (locative singular)
співорганіза́торах (locative plural)
співорганіза́торе (singular vocative)
співорганіза́тори (plural vocative)

uk-ndecl

співорганіза́тор<pr>

спів- (spiv-, “co-”) + організа́тор (orhanizátor, “organizer”)

af

організа́тор


організатор

uk-noun

організа́тор<pr>

організа́торка

організа́торський

організа́тор • (orhanizátor) m pers (genitive організа́тора, nominative plural організа́тори, genitive plural організа́торів, feminine організа́торка, relational adjective організа́торський)

організа́тор (canonical)
orhanizátor (romanization)
організа́тора (genitive)
організа́тори (nominative plural)
організа́торів (genitive plural)
організа́торка (feminine)
організа́торський (adjective relational)
організа́тор (nominative singular)
організа́тори (nominative plural)
організа́тора (genitive singular)
організа́торів (genitive plural)
організа́торові (dative singular)
організа́тору (dative singular)
організа́торам (dative plural)
організа́тора (accusative singular)
організа́торів (accusative plural)
організа́тором (instrumental singular)
організа́торами (instrumental plural)
організа́торові (locative singular)
організа́торі (locative singular)
організа́торах (locative plural)
організа́торе (singular vocative)
організа́тори (plural vocative)

uk-ndecl

організа́тор<pr>

Cognate with Russian организа́тор (organizátor), Belarusian арганіза́тар (arhanizátar), Polish organizator.

cog

организа́тор

арганіза́тар


націоналіст

uk-noun

націоналі́ст<pr>

націоналі́стка

націоналісти́чний

націоналі́ст • (nacionalíst) m pers (genitive націоналі́ста, nominative plural націоналі́сти, genitive plural націоналі́стів, feminine націоналі́стка, relational adjective націоналісти́чний)

націоналі́ст (canonical)
nacionalíst (romanization)
націоналі́ста (genitive)
націоналі́сти (nominative plural)
націоналі́стів (genitive plural)
націоналі́стка (feminine)
націоналісти́чний (adjective relational)
націоналі́ст (nominative singular)
націоналі́сти (nominative plural)
націоналі́ста (genitive singular)
націоналі́стів (genitive plural)
націоналі́стові (dative singular)
націоналі́сту (dative singular)
націоналі́стам (dative plural)
націоналі́ста (accusative singular)
націоналі́стів (accusative plural)
націоналі́стом (instrumental singular)
націоналі́стами (instrumental plural)
націоналі́стові (locative singular)
націоналі́сті (locative singular)
націоналі́стах (locative plural)
націоналі́сте (singular vocative)
націоналі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

націоналі́ст<pr>

Analyzable as націона́л(ьний) (nacionál(ʹnyj)) + -і́ст (-íst). Compare Russian национали́ст (nacionalíst), Belarusian нацыяналі́ст (nacyjanalíst).

af

націона́льний

націона́л(ьний)

cog

национали́ст

нацыяналі́ст


дзета

uk-noun

дзе́та • (dzéta) f inan (genitive дзе́ти, nominative plural дзе́ти, genitive plural дзет)

дзе́та (canonical)
dzéta (romanization)
дзе́ти (genitive)
дзе́ти (nominative plural)
дзет (genitive plural)
дзе́та (nominative singular)
дзе́ти (nominative plural)
дзе́ти (genitive singular)
дзет (genitive plural)
дзе́ті (dative singular)
дзе́там (dative plural)
дзе́ту (accusative singular)
дзе́ти (accusative plural)
дзе́тою (instrumental singular)
дзе́тами (instrumental plural)
дзе́ті (locative singular)
дзе́тах (locative plural)
дзе́то (singular vocative)
дзе́ти (plural vocative)

Learned borrowing from Ancient Greek ζῆτᾰ (zêta).


хрестовий похід

uk-noun

хресто́вий<+> похі́д<io.genu>

хресто́вий похі́д • (xrestóvyj poxíd) m inan (genitive хресто́вого похо́ду, nominative plural хресто́ві похо́ди, genitive plural хресто́вих похо́дів)

хресто́вий похі́д (canonical)
xrestóvyj poxíd (romanization)
хресто́вого похо́ду (genitive)
хресто́ві похо́ди (nominative plural)
хресто́вих похо́дів (genitive plural)
хресто́вий похі́д (nominative singular)
хресто́ві похо́ди (nominative plural)
хресто́вого похо́ду (genitive singular)
хресто́вих похо́дів (genitive plural)
хресто́вому похо́дові (dative singular)
хресто́вому похо́ду (dative singular)
хресто́вим похо́дам (dative plural)
хресто́вий похі́д (accusative singular)
хресто́ві похо́ди (accusative plural)
хресто́вим похо́дом (instrumental singular)
хресто́вими похо́дами (instrumental plural)
хресто́вому похо́ді (locative singular)
хресто́вім похо́ді (locative singular)
хресто́вих похо́дах (locative plural)
хресто́вий похо́де (singular vocative)
хресто́ві похо́ди (plural vocative)

uk-ndecl

хресто́вий<+> похі́д<io.genu>

crusade (military expedition undertaken by the Christians of Europe in the 11th to 13th centuries to reconquer the Levant from the Muslims)


тета

uk-noun

те́та • (téta) f pers (genitive те́ти, nominative plural те́ти, genitive plural тет)

те́та (canonical)
téta (romanization)
те́ти (genitive)
те́ти (nominative plural)
тет (genitive plural)
те́та (nominative singular)
те́ти (nominative plural)
те́ти (genitive singular)
тет (genitive plural)
те́ті (dative singular)
те́там (dative plural)
те́ту (accusative singular)
тет (accusative plural)
те́тою (instrumental singular)
те́тами (instrumental plural)
те́ті (locative singular)
те́тах (locative plural)
те́то (singular vocative)
те́ти (plural vocative)

Inherited from Old East Slavic тета (teta), from Proto-Slavic *teta.


тета

uk-noun

те́та • (téta) f inan (genitive те́ти, nominative plural те́ти, genitive plural тет)

те́та (canonical)
téta (romanization)
те́ти (genitive)
те́ти (nominative plural)
тет (genitive plural)
те́та (nominative singular)
те́ти (nominative plural)
те́ти (genitive singular)
тет (genitive plural)
те́ті (dative singular)
те́там (dative plural)
те́ту (accusative singular)
те́ти (accusative plural)
те́тою (instrumental singular)
те́тами (instrumental plural)
те́ті (locative singular)
те́тах (locative plural)
те́то (singular vocative)
те́ти (plural vocative)

Borrowed from Ancient Greek θῆτα (thêta).


похід

uk-noun

похі́д • (poxíd) m inan (genitive похо́ду, nominative plural похо́ди, genitive plural похо́дів)

похі́д (canonical)
poxíd (romanization)
похо́ду (genitive)
похо́ди (nominative plural)
похо́дів (genitive plural)
похі́д (nominative singular)
похо́ди (nominative plural)
похо́ду (genitive singular)
похо́дів (genitive plural)
похо́дові (dative singular)
похо́ду (dative singular)
похо́дам (dative plural)
похі́д (accusative singular)
похо́ди (accusative plural)
похо́дом (instrumental singular)
похо́дами (instrumental plural)
похо́ді (locative singular)
похо́дах (locative plural)
похо́де (singular vocative)
похо́ди (plural vocative)

From Proto-Slavic *pochodъ. Morphologically analyzable as a deverbal from походи́ти (poxodýty). Compare Russian похо́д (poxód), Belarusian пахо́д (paxód), Polish pochód.

гірськи́й похі́д

(tourism, leisure) trip, walking tour, hike


гадати

гада́ти (canonical)
hadáty (romanization)
гада́ти (imperfective infinitive)
гада́ть (imperfective infinitive)
гада́ючи (adverbial imperfective present)
гада́вши (adverbial imperfective past)
гада́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду гада́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду гада́ть (first-person future imperfective singular)
гада́тиму (first-person future imperfective singular)
гада́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш гада́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш гада́ть (future imperfective second-person singular)
гада́тимеш (future imperfective second-person singular)
гада́є (imperfective present singular third-person)
бу́де гада́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де гада́ть (future imperfective singular third-person)
гада́тиме (future imperfective singular third-person)
гада́єм (first-person imperfective plural present)
гада́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо гада́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо гада́ть (first-person future imperfective plural)
гада́тимемо (first-person future imperfective plural)
гада́тимем (first-person future imperfective plural)
гада́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете гада́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете гада́ть (future imperfective plural second-person)
гада́тимете (future imperfective plural second-person)
гада́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть гада́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть гада́ть (future imperfective plural third-person)
гада́тимуть (future imperfective plural third-person)
гада́ймо (first-person imperative plural)
гада́й (imperative second-person singular)
гада́йте (imperative plural second-person)
гада́в (masculine past singular)
гада́ли (masculine past plural)
гада́ла (feminine past singular)
гада́ли (feminine past plural)
гада́ло (neuter past singular)
гада́ли (neuter past plural)

to think (about: про (pro) + accusative)

to suppose, to assume, to surmise, to conjecture


хрестоносець

хрестоно́сець<*.pr>

хрестоно́сець • (xrestonósecʹ) m pers (genitive хрестоно́сця, nominative plural хрестоно́сці, genitive plural хрестоно́сців)

хрестоно́сець (canonical)
xrestonósecʹ (romanization)
хрестоно́сця (genitive)
хрестоно́сці (nominative plural)
хрестоно́сців (genitive plural)
хрестоно́сець (nominative singular)
хрестоно́сці (nominative plural)
хрестоно́сця (genitive singular)
хрестоно́сців (genitive plural)
хрестоно́сцеві (dative singular)
хрестоно́сцю (dative singular)
хрестоно́сцям (dative plural)
хрестоно́сця (accusative singular)
хрестоно́сців (accusative plural)
хрестоно́сцем (instrumental singular)
хрестоно́сцями (instrumental plural)
хрестоно́сцеві (locative singular)
хрестоно́сцю (locative singular)
хрестоно́сці (locative singular)
хрестоно́сцях (locative plural)
хрестоно́сцю (singular vocative)
хрестоно́сці (plural vocative)

uk-ndecl

хрестоно́сець<*.pr>

Uk-хрестоносець.ogg

хрест (xrest, “cross”) + -о- (-o-) + носи́ти (nosýty, “to carry”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian крестоно́сец (krestonósec), Belarusian крыжано́сец (kryžanósjec).

cog

крестоно́сец


ґоґель-моґель

uk-noun

ґо́ґель-мо́ґель • (gógelʹ-mógelʹ) m inan (genitive ґо́ґелю-мо́ґелю, uncountable)

ґо́ґель-мо́ґель (canonical)
gógelʹ-mógelʹ (romanization)
ґо́ґелю-мо́ґелю (genitive)
ґо́ґель-мо́ґель (nominative singular)
ґо́ґелю-мо́ґелю (genitive singular)
ґо́ґелю-мо́ґелю (dative singular)
ґо́ґель-мо́ґель (accusative singular)
ґо́ґелем-мо́ґелем (instrumental singular)
ґо́ґелю-мо́ґелю (locative singular)
ґо́ґелі-мо́ґелі (locative singular)
ґо́ґелю-мо́ґелю (singular vocative)

uk-ndecl-manual-sg

ґо́ґель-мо́ґель

ґо́ґелю-мо́ґелю

ґо́ґелю-мо́ґелю

ґо́ґель-мо́ґель

ґо́ґелем-мо́ґелем

ґо́ґелю-мо́ґелю, ґо́ґелі-мо́ґелі

ґо́ґелю-мо́ґелю

[ˈɡɔɡelʲ ˈmɔɡelʲ]


троль

uk-noun

троль • (trolʹ) m pers (genitive тро́ля, nominative plural тролі́, genitive plural тролі́в)

trolʹ (romanization)
тро́ля (genitive)
тролі́ (nominative plural)
тролі́в (genitive plural)
троль (nominative singular)
тролі́ (nominative plural)
тро́ля (genitive singular)
тролі́в (genitive plural)
тро́леві (dative singular)
тро́лю (dative singular)
троля́м (dative plural)
тро́ля (accusative singular)
тролі́в (accusative plural)
тро́лем (instrumental singular)
троля́ми (instrumental plural)
тро́леві (locative singular)
тро́лю (locative singular)
тро́лі (locative singular)
троля́х (locative plural)
тро́лю (singular vocative)
тролі́ (plural vocative)

(Internet) troll (provocative, disruptive person)


полігамний

uk-adj

поліга́мний • (polihámnyj)

поліга́мний (canonical)
polihámnyj (romanization)
поліга́мний (masculine nominative)
поліга́мне (neuter nominative)
поліга́мна (feminine nominative)
поліга́мні (nominative plural)
поліга́много (genitive masculine neuter)
поліга́мної (feminine genitive)
поліга́мних (genitive plural)
поліга́мному (dative masculine neuter)
поліга́мній (dative feminine)
поліга́мним (dative plural)
поліга́много (accusative animate masculine)
поліга́мне (accusative neuter)
поліга́мну (accusative feminine)
поліга́мних (accusative animate plural)
поліга́мний (accusative inanimate masculine)
поліга́мні (accusative inanimate plural)
поліга́мним (instrumental masculine neuter)
поліга́мною (feminine instrumental)
поліга́мними (instrumental plural)
поліга́мному (locative masculine neuter)
поліга́мнім (locative masculine neuter)
поліга́мній (feminine locative)
поліга́мних (locative plural)

From поліга́мія (polihámija, “polygamy”) + -ний (-nyj). Compare Russian полига́мный (poligámnyj), Belarusian паліга́мны (palihámny).


багатошлюбність

uk-noun

багатошлю́бність<io.sg>

багатошлю́бність • (bahatošljúbnistʹ) f inan (genitive багатошлю́бності or багатошлю́бности, uncountable)

багатошлю́бність (canonical)
bahatošljúbnistʹ (romanization)
багатошлю́бності (genitive)
багатошлю́бности (genitive)
багатошлю́бність (nominative singular)
багатошлю́бності (genitive singular)
багатошлю́бности (genitive singular)
багатошлю́бності (dative singular)
багатошлю́бність (accusative singular)
багатошлю́бністю (instrumental singular)
багатошлю́бності (locative singular)
багатошлю́бносте (singular vocative)

uk-ndecl

багатошлю́бність<io.sg>

багатошлю́бний (bahatošljúbnyj) + -ість (-istʹ)

af

багатошлю́бний


багатошлюбний

uk-adj

багатошлю́бний

багатошлю́бність

багатошлю́бний • (bahatošljúbnyj) (abstract noun багатошлю́бність)

багатошлю́бний (canonical)
bahatošljúbnyj (romanization)
багатошлю́бність (abstract-noun)
багатошлю́бний (masculine nominative)
багатошлю́бне (neuter nominative)
багатошлю́бна (feminine nominative)
багатошлю́бні (nominative plural)
багатошлю́бного (genitive masculine neuter)
багатошлю́бної (feminine genitive)
багатошлю́бних (genitive plural)
багатошлю́бному (dative masculine neuter)
багатошлю́бній (dative feminine)
багатошлю́бним (dative plural)
багатошлю́бного (accusative animate masculine)
багатошлю́бне (accusative neuter)
багатошлю́бну (accusative feminine)
багатошлю́бних (accusative animate plural)
багатошлю́бний (accusative inanimate masculine)
багатошлю́бні (accusative inanimate plural)
багатошлю́бним (instrumental masculine neuter)
багатошлю́бною (feminine instrumental)
багатошлю́бними (instrumental plural)
багатошлю́бному (locative masculine neuter)
багатошлю́бнім (locative masculine neuter)
багатошлю́бній (feminine locative)
багатошлю́бних (locative plural)

uk-adecl

багатошлю́бний

From багато- (bahato-) + шлюб (šljub, “marriage”) + -ний (-nyj).


моногамія

uk-noun

монога́мія<sg>

монога́мія • (monohámija) f inan (genitive монога́мії, uncountable, relational adjective монога́мний)

монога́мія (canonical)
monohámija (romanization)
монога́мії (genitive)
монога́мний (adjective relational)
монога́мія (nominative singular)
монога́мії (genitive singular)
монога́мії (dative singular)
монога́мію (accusative singular)
монога́мією (instrumental singular)
монога́мії (locative singular)
монога́міє (singular vocative)

uk-ndecl

монога́мія<sg>

Ultimately from Ancient Greek μονογαμία (monogamía). Compare Russian монога́мия (monogámija), Belarusian манага́мія (manahámija), Polish monogamia.


одношлюбність

uk-noun

одношлю́бність<io.sg>

одношлю́бність • (odnošljúbnistʹ) f inan (genitive одношлю́бності or одношлю́бности, uncountable)

одношлю́бність (canonical)
odnošljúbnistʹ (romanization)
одношлю́бності (genitive)
одношлю́бности (genitive)
одношлю́бність (nominative singular)
одношлю́бності (genitive singular)
одношлю́бности (genitive singular)
одношлю́бності (dative singular)
одношлю́бність (accusative singular)
одношлю́бністю (instrumental singular)
одношлю́бності (locative singular)
одношлю́бносте (singular vocative)

uk-ndecl

одношлю́бність<io.sg>

Uk-одношлюбність.ogg

From одношлю́бний (odnošljúbnyj) + -ість (-istʹ). Compare Belarusian аднашлю́бнасць (adnašljúbnascʹ).

af

одношлю́бний

cog

аднашлю́бнасць


моногамний

uk-adj

монога́мний • (monohámnyj)

монога́мний (canonical)
monohámnyj (romanization)
монога́мний (masculine nominative)
монога́мне (neuter nominative)
монога́мна (feminine nominative)
монога́мні (nominative plural)
монога́много (genitive masculine neuter)
монога́мної (feminine genitive)
монога́мних (genitive plural)
монога́мному (dative masculine neuter)
монога́мній (dative feminine)
монога́мним (dative plural)
монога́много (accusative animate masculine)
монога́мне (accusative neuter)
монога́мну (accusative feminine)
монога́мних (accusative animate plural)
монога́мний (accusative inanimate masculine)
монога́мні (accusative inanimate plural)
монога́мним (instrumental masculine neuter)
монога́мною (feminine instrumental)
монога́мними (instrumental plural)
монога́мному (locative masculine neuter)
монога́мнім (locative masculine neuter)
монога́мній (feminine locative)
монога́мних (locative plural)

From монога́мія (monohámija, “monogamy”) + -ний (-nyj). Compare Russian монога́мный (monogámnyj), Belarusian манага́мны (manahámny).


одношлюбний

uk-adj

одношлю́бний

одношлю́бність

одношлю́бний • (odnošljúbnyj) (abstract noun одношлю́бність)

одношлю́бний (canonical)
odnošljúbnyj (romanization)
одношлю́бність (abstract-noun)
одношлю́бний (masculine nominative)
одношлю́бне (neuter nominative)
одношлю́бна (feminine nominative)
одношлю́бні (nominative plural)
одношлю́бного (genitive masculine neuter)
одношлю́бної (feminine genitive)
одношлю́бних (genitive plural)
одношлю́бному (dative masculine neuter)
одношлю́бній (dative feminine)
одношлю́бним (dative plural)
одношлю́бного (accusative animate masculine)
одношлю́бне (accusative neuter)
одношлю́бну (accusative feminine)
одношлю́бних (accusative animate plural)
одношлю́бний (accusative inanimate masculine)
одношлю́бні (accusative inanimate plural)
одношлю́бним (instrumental masculine neuter)
одношлю́бною (feminine instrumental)
одношлю́бними (instrumental plural)
одношлю́бному (locative masculine neuter)
одношлю́бнім (locative masculine neuter)
одношлю́бній (feminine locative)
одношлю́бних (locative plural)

uk-adecl

одношлю́бний

From одно- (odno-) + шлюб (šljub, “marriage”) + -ний (-nyj). Compare Belarusian аднашлю́бны (adnašljúbny).


полігамія

uk-noun

поліга́мія<sg>

поліга́мія • (polihámija) f inan (genitive поліга́мії, uncountable, relational adjective поліга́мний)

поліга́мія (canonical)
polihámija (romanization)
поліга́мії (genitive)
поліга́мний (adjective relational)
поліга́мія (nominative singular)
поліга́мії (genitive singular)
поліга́мії (dative singular)
поліга́мію (accusative singular)
поліга́мією (instrumental singular)
поліга́мії (locative singular)
поліга́міє (singular vocative)

uk-ndecl

поліга́мія<sg>

Ultimately from Ancient Greek πολυγαμία (polugamía). Compare Russian полигами́я (poligamíja), Belarusian паліга́мія (palihámija), Polish poligamia.


сексуальність

uk-noun

сексуа́льність<io.sg>

сексуа́льність • (seksuálʹnistʹ) f inan (genitive сексуа́льності or сексуа́льности, uncountable)

сексуа́льність (canonical)
seksuálʹnistʹ (romanization)
сексуа́льності (genitive)
сексуа́льности (genitive)
сексуа́льність (nominative singular)
сексуа́льності (genitive singular)
сексуа́льности (genitive singular)
сексуа́льності (dative singular)
сексуа́льність (accusative singular)
сексуа́льністю (instrumental singular)
сексуа́льності (locative singular)
сексуа́льносте (singular vocative)

uk-ndecl

сексуа́льність<io.sg>

From сексуа́льний (seksuálʹnyj, “sexual”) + -ість (-istʹ). Compare Russian сексуа́льность (seksuálʹnostʹ), Belarusian сэксуа́льнасць (seksuálʹnascʹ), Polish seksualność.

af

сексуа́льний

cog

сексуа́льность

сэксуа́льнасць

sexuality (concern with or interest in sexual activity)


сексуальна орієнтація

uk-noun

сексуа́льна<+> орієнта́ція<>

сексуа́льна орієнта́ція • (seksuálʹna orijentácija) f inan (genitive сексуа́льної орієнта́ції, nominative plural сексуа́льні орієнта́ції, genitive plural сексуа́льних орієнта́цій)

сексуа́льна орієнта́ція (canonical)
seksuálʹna orijentácija (romanization)
сексуа́льної орієнта́ції (genitive)
сексуа́льні орієнта́ції (nominative plural)
сексуа́льних орієнта́цій (genitive plural)
сексуа́льна орієнта́ція (nominative singular)
сексуа́льні орієнта́ції (nominative plural)
сексуа́льної орієнта́ції (genitive singular)
сексуа́льних орієнта́цій (genitive plural)
сексуа́льній орієнта́ції (dative singular)
сексуа́льним орієнта́ціям (dative plural)
сексуа́льну орієнта́цію (accusative singular)
сексуа́льні орієнта́ції (accusative plural)
сексуа́льною орієнта́цією (instrumental singular)
сексуа́льними орієнта́ціями (instrumental plural)
сексуа́льній орієнта́ції (locative singular)
сексуа́льних орієнта́ціях (locative plural)
сексуа́льна орієнта́ціє (singular vocative)
сексуа́льні орієнта́ції (plural vocative)

uk-ndecl

сексуа́льна<+> орієнта́ція<>

en-сексуальна_орієнтація-uk-noun-Mh87vDmA


есперантист

uk-noun

есперанти́ст<pr>

есперанти́стка

есперанти́ст • (esperantýst) m pers (genitive есперанти́ста, nominative plural есперанти́сти, genitive plural есперанти́стів, feminine есперанти́стка)

есперанти́ст (canonical)
esperantýst (romanization)
есперанти́ста (genitive)
есперанти́сти (nominative plural)
есперанти́стів (genitive plural)
есперанти́стка (feminine)
есперанти́ст (nominative singular)
есперанти́сти (nominative plural)
есперанти́ста (genitive singular)
есперанти́стів (genitive plural)
есперанти́стові (dative singular)
есперанти́сту (dative singular)
есперанти́стам (dative plural)
есперанти́ста (accusative singular)
есперанти́стів (accusative plural)
есперанти́стом (instrumental singular)
есперанти́стами (instrumental plural)
есперанти́стові (locative singular)
есперанти́сті (locative singular)
есперанти́стах (locative plural)
есперанти́сте (singular vocative)
есперанти́сти (plural vocative)

uk-ndecl

есперанти́ст<pr>


книголюб

uk-noun

книголю́б<pr>

книголю́б • (knyholjúb) m pers (genitive книголю́ба, nominative plural книголю́би, genitive plural книголю́бів)

книголю́б (canonical)
knyholjúb (romanization)
книголю́ба (genitive)
книголю́би (nominative plural)
книголю́бів (genitive plural)
книголю́б (nominative singular)
книголю́би (nominative plural)
книголю́ба (genitive singular)
книголю́бів (genitive plural)
книголю́бові (dative singular)
книголю́бу (dative singular)
книголю́бам (dative plural)
книголю́ба (accusative singular)
книголю́бів (accusative plural)
книголю́бом (instrumental singular)
книголю́бами (instrumental plural)
книголю́бові (locative singular)
книголю́бі (locative singular)
книголю́бах (locative plural)
книголю́бе (singular vocative)
книголю́би (plural vocative)

uk-ndecl

книголю́б<pr>

кни́га (knýha, “book”) + -о- (-o-) + люби́ти (ljubýty, “to love”)

affix

book lover, bibliophile (person who loves books)


світлина

uk-noun

світли́на • (svitlýna) f inan (genitive світли́ни, nominative plural світли́ни, genitive plural світли́н)

світли́на (canonical)
svitlýna (romanization)
світли́ни (genitive)
світли́ни (nominative plural)
світли́н (genitive plural)
світли́на (nominative singular)
світли́ни (nominative plural)
світли́ни (genitive singular)
світли́н (genitive plural)
світли́ні (dative singular)
світли́нам (dative plural)
світли́ну (accusative singular)
світли́ни (accusative plural)
світли́ною (instrumental singular)
світли́нами (instrumental plural)
світли́ні (locative singular)
світли́нах (locative plural)
світли́но (singular vocative)
світли́ни (plural vocative)

[sʲʋʲitˈɫɪnɐ]

From сві́тло (svítlo, “light”) + -и́на (-ýna).


фотографічний

uk-adj

фотографі́чний

фотографі́чно

фотографі́чний • (fotohrafíčnyj) (adverb фотографі́чно)

фотографі́чний (canonical)
fotohrafíčnyj (romanization)
фотографі́чно (adverb)
фотографі́чний (masculine nominative)
фотографі́чне (neuter nominative)
фотографі́чна (feminine nominative)
фотографі́чні (nominative plural)
фотографі́чного (genitive masculine neuter)
фотографі́чної (feminine genitive)
фотографі́чних (genitive plural)
фотографі́чному (dative masculine neuter)
фотографі́чній (dative feminine)
фотографі́чним (dative plural)
фотографі́чного (accusative animate masculine)
фотографі́чне (accusative neuter)
фотографі́чну (accusative feminine)
фотографі́чних (accusative animate plural)
фотографі́чний (accusative inanimate masculine)
фотографі́чні (accusative inanimate plural)
фотографі́чним (instrumental masculine neuter)
фотографі́чною (feminine instrumental)
фотографі́чними (instrumental plural)
фотографі́чному (locative masculine neuter)
фотографі́чнім (locative masculine neuter)
фотографі́чній (feminine locative)
фотографі́чних (locative plural)

uk-adecl

фотографі́чний

From фотогра́фія (fotohráfija, “photography”) + -і́чний (-íčnyj, adjective-forming suffix). Compare Russian фотографи́ческий (fotografíčeskij), Belarusian фатаграфі́чны (fatahrafíčny), Polish fotograficzny.

cog

фотографи́ческий

фатаграфі́чны


норвежець

uk-noun

норве́жець<*.pr>

норве́жець • (norvéžecʹ) m pers (genitive норве́жця, nominative plural норве́жці, genitive plural норве́жців, feminine норве́жка)

норве́жець (canonical)
norvéžecʹ (romanization)
норве́жця (genitive)
норве́жці (nominative plural)
норве́жців (genitive plural)
норве́жка (feminine)
норве́жець (nominative singular)
норве́жці (nominative plural)
норве́жця (genitive singular)
норве́жців (genitive plural)
норве́жцеві (dative singular)
норве́жцю (dative singular)
норве́жцям (dative plural)
норве́жця (accusative singular)
норве́жців (accusative plural)
норве́жцем (instrumental singular)
норве́жцями (instrumental plural)
норве́жцеві (locative singular)
норве́жцю (locative singular)
норве́жці (locative singular)
норве́жцях (locative plural)
норве́жцю (singular vocative)
норве́жці (plural vocative)

uk-ndecl

норве́жець<*.pr>

[nɔrˈʋɛʒet͡sʲ]

Норве́гія (Norvéhija, “Norway”) + -ець (-ecʹ)


гінеколог

uk-noun

гінеко́лог<pr>

гінекологи́ня

гінеко́лог • (hinekóloh) m pers (genitive гінеко́лога, nominative plural гінеко́логи, genitive plural гінеко́логів, feminine гінекологи́ня)

гінеко́лог (canonical)
hinekóloh (romanization)
гінеко́лога (genitive)
гінеко́логи (nominative plural)
гінеко́логів (genitive plural)
гінекологи́ня (feminine)
гінеко́лог (nominative singular)
гінеко́логи (nominative plural)
гінеко́лога (genitive singular)
гінеко́логів (genitive plural)
гінеко́логові (dative singular)
гінеко́логу (dative singular)
гінеко́логам (dative plural)
гінеко́лога (accusative singular)
гінеко́логів (accusative plural)
гінеко́логом (instrumental singular)
гінеко́логами (instrumental plural)
гінеко́логові (locative singular)
гінеко́логу (locative singular)
гінеко́логах (locative plural)
гінеко́логу (singular vocative)
гінеко́логи (plural vocative)

uk-ndecl

гінеко́лог<pr>

[ɦʲineˈkɔɫɔɦ]

From гінеко(ло́гія) (hineko(lóhija)) + -лог (-loh). Compare Russian гинеко́лог (ginekólog), Belarusian гінеко́лаг (hinjekólah), Polish ginekolog.

af

гінеколо́гія

гінеко(ло́гія)

uk:гінеколог


курити

uk-verb

кури́ти • (kurýty) impf (perfective покури́ти)

кури́ти (canonical)
kurýty (romanization)
покури́ти (perfective)
кури́ти (imperfective infinitive)
кури́ть (imperfective infinitive)
ку́рений (imperfective passive past)
impersonal: ку́рено (imperfective passive past)
ку́рячи (adverbial imperfective present)
кури́вши (adverbial imperfective past)
курю́ (first-person imperfective present singular)
бу́ду кури́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду кури́ть (first-person future imperfective singular)
кури́тиму (first-person future imperfective singular)
ку́риш (imperfective present second-person singular)
бу́деш кури́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш кури́ть (future imperfective second-person singular)
кури́тимеш (future imperfective second-person singular)
ку́рить (imperfective present singular third-person)
бу́де кури́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де кури́ть (future imperfective singular third-person)
кури́тиме (future imperfective singular third-person)
ку́рим (first-person imperfective plural present)
ку́римо (first-person imperfective plural present)
бу́демо кури́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо кури́ть (first-person future imperfective plural)
кури́тимемо (first-person future imperfective plural)
кури́тимем (first-person future imperfective plural)
ку́рите (imperfective plural present second-person)
бу́дете кури́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете кури́ть (future imperfective plural second-person)
кури́тимете (future imperfective plural second-person)
ку́рять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть кури́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть кури́ть (future imperfective plural third-person)
кури́тимуть (future imperfective plural third-person)
курі́м (first-person imperative plural)
курі́мо (first-person imperative plural)
кури́ (imperative second-person singular)
курі́ть (imperative plural second-person)
кури́в (masculine past singular)
кури́ли (masculine past plural)
кури́ла (feminine past singular)
кури́ли (feminine past plural)
кури́ло (neuter past singular)
кури́ли (neuter past plural)

Inherited from Old East Slavic кꙋрити (kuriti, “smoke, emit smoke”), from Proto-Slavic *kuriti.

inh

(transitive and without object) to smoke (tobacco etc.)

(transitive and intransitive) to burn, to fumigate

to smoke (tobacco etc.)
to burn, to fumigate

(intransitive, colloquial, obsolete) to carouse

(by extension) to produce small particles

to do something while raising dust
to produce small particles


кубинець

uk-noun

куби́нець<*.pr>

куби́нець • (kubýnecʹ) m pers (genitive куби́нця, nominative plural куби́нці, genitive plural куби́нців, feminine куби́нка)

куби́нець (canonical)
kubýnecʹ (romanization)
куби́нця (genitive)
куби́нці (nominative plural)
куби́нців (genitive plural)
куби́нка (feminine)
куби́нець (nominative singular)
куби́нці (nominative plural)
куби́нця (genitive singular)
куби́нців (genitive plural)
куби́нцеві (dative singular)
куби́нцю (dative singular)
куби́нцям (dative plural)
куби́нця (accusative singular)
куби́нців (accusative plural)
куби́нцем (instrumental singular)
куби́нцями (instrumental plural)
куби́нцеві (locative singular)
куби́нцю (locative singular)
куби́нці (locative singular)
куби́нцях (locative plural)
куби́нцю (singular vocative)
куби́нці (plural vocative)

uk-ndecl

куби́нець<*.pr>

From Ку́ба (Kúba, “Cuba”) + -и́нець (-ýnecʹ). Compare Russian куби́нец (kubínec), Belarusian кубі́нец (kubínjec).


житній хліб

uk-noun

жи́тній<+> хліб<c>

жи́тній хліб • (žýtnij xlib) m inan (genitive жи́тнього хлі́ба, nominative plural жи́тні хліби́, genitive plural жи́тніх хлібі́в)

жи́тній хліб (canonical)
žýtnij xlib (romanization)
жи́тнього хлі́ба (genitive)
жи́тні хліби́ (nominative plural)
жи́тніх хлібі́в (genitive plural)
жи́тній хлі́б (nominative singular)
жи́тні хліби́ (nominative plural)
жи́тнього хлі́ба (genitive singular)
жи́тніх хлібі́в (genitive plural)
жи́тньому хлі́бові (dative singular)
жи́тньому хлі́бу (dative singular)
жи́тнім хліба́м (dative plural)
жи́тній хлі́б (accusative singular)
жи́тні хліби́ (accusative plural)
жи́тнім хлі́бом (instrumental singular)
жи́тніми хліба́ми (instrumental plural)
жи́тньому хлі́бі (locative singular)
жи́тнім хлі́бі (locative singular)
жи́тніх хліба́х (locative plural)
жи́тній хлі́бе (singular vocative)
жи́тні хліби́ (plural vocative)

uk-ndecl

жи́тній<+> хліб<c>

uk:житній хліб


олімпіада

uk-noun

олімпіа́да<>

олімпі́йський

олімпіа́да • (olimpiáda) f inan (genitive олімпіа́ди, nominative plural олімпіа́ди, genitive plural олімпіа́д, relational adjective олімпі́йський)

олімпіа́да (canonical)
olimpiáda (romanization)
олімпіа́ди (genitive)
олімпіа́ди (nominative plural)
олімпіа́д (genitive plural)
олімпі́йський (adjective relational)
олімпіа́да (nominative singular)
олімпіа́ди (nominative plural)
олімпіа́ди (genitive singular)
олімпіа́д (genitive plural)
олімпіа́ді (dative singular)
олімпіа́дам (dative plural)
олімпіа́ду (accusative singular)
олімпіа́ди (accusative plural)
олімпіа́дою (instrumental singular)
олімпіа́дами (instrumental plural)
олімпіа́ді (locative singular)
олімпіа́дах (locative plural)
олімпіа́до (singular vocative)
олімпіа́ди (plural vocative)

uk-ndecl

олімпіа́да<>

олім‧пі‧а‧да

uk:олімпіада


несмачний

uk-adj

несмачни́й • (nesmačnýj) (adverb несма́чно)

несмачни́й (canonical)
nesmačnýj (romanization)
несма́чно (adverb)
несмачни́й (masculine nominative)
несмачне́ (neuter nominative)
несмачна́ (feminine nominative)
несмачні́ (nominative plural)
несмачно́го (genitive masculine neuter)
несмачно́ї (feminine genitive)
несмачни́х (genitive plural)
несмачно́му (dative masculine neuter)
несмачні́й (dative feminine)
несмачни́м (dative plural)
несмачно́го (accusative animate masculine)
несмачне́ (accusative neuter)
несмачну́ (accusative feminine)
несмачни́х (accusative animate plural)
несмачни́й (accusative inanimate masculine)
несмачні́ (accusative inanimate plural)
несмачни́м (instrumental masculine neuter)
несмачно́ю (feminine instrumental)
несмачни́ми (instrumental plural)
несмачно́му (locative masculine neuter)
несмачні́м (locative masculine neuter)
несмачні́й (feminine locative)
несмачни́х (locative plural)

Uk-несмачний.ogg

From не- (ne-) + смачни́й (smačnýj). Compare Belarusian нясма́чны (njasmáčny), Polish niesmaczny.

untasty, tasteless, flavourless (UK), flavorless (US), insipid (lacking pleasant taste)

unpalatable, unsavoury (UK), unsavory (US), untasty (having an unpleasant taste)


бісексуал

uk-noun

бісексуа́л<pr>

бісексуа́л • (biseksuál) m pers (genitive бісексуа́ла, nominative plural бісексуа́ли, genitive plural бісексуа́лів)

бісексуа́л (canonical)
biseksuál (romanization)
бісексуа́ла (genitive)
бісексуа́ли (nominative plural)
бісексуа́лів (genitive plural)
бісексуа́л (nominative singular)
бісексуа́ли (nominative plural)
бісексуа́ла (genitive singular)
бісексуа́лів (genitive plural)
бісексуа́лові (dative singular)
бісексуа́лу (dative singular)
бісексуа́лам (dative plural)
бісексуа́ла (accusative singular)
бісексуа́лів (accusative plural)
бісексуа́лом (instrumental singular)
бісексуа́лами (instrumental plural)
бісексуа́лові (locative singular)
бісексуа́лі (locative singular)
бісексуа́лах (locative plural)
бісексуа́ле (singular vocative)
бісексуа́ли (plural vocative)

uk-ndecl

бісексуа́л<pr>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-бісексуал.wav

uk:бісексуал


співробітник

uk-noun

співробі́тник<pr>

співробі́тниця

співробі́тницький

співробі́тник • (spivrobítnyk) m pers (genitive співробі́тника, nominative plural співробі́тники, genitive plural співробі́тників, feminine співробі́тниця, relational adjective співробі́тницький)

співробі́тник (canonical)
spivrobítnyk (romanization)
співробі́тника (genitive)
співробі́тники (nominative plural)
співробі́тників (genitive plural)
співробі́тниця (feminine)
співробі́тницький (adjective relational)
співробі́тник (nominative singular)
співробі́тники (nominative plural)
співробі́тника (genitive singular)
співробі́тників (genitive plural)
співробі́тникові (dative singular)
співробі́тнику (dative singular)
співробі́тникам (dative plural)
співробі́тника (accusative singular)
співробі́тників (accusative plural)
співробі́тником (instrumental singular)
співробі́тниками (instrumental plural)
співробі́тникові (locative singular)
співробі́тнику (locative singular)
співробі́тниках (locative plural)
співробі́тнику (singular vocative)
співробі́тники (plural vocative)

uk-ndecl

співробі́тник<pr>

Uk-співробітник.ogg


повстанець

uk-noun

повста́нець<pr.*>

повста́нський

повста́нець • (povstánecʹ) m pers (genitive повста́нця, nominative plural повста́нці, genitive plural повста́нців, feminine повста́нка, relational adjective повста́нський)

повста́нець (canonical)
povstánecʹ (romanization)
повста́нця (genitive)
повста́нці (nominative plural)
повста́нців (genitive plural)
повста́нка (feminine)
повста́нський (adjective relational)
повста́нець (nominative singular)
повста́нці (nominative plural)
повста́нця (genitive singular)
повста́нців (genitive plural)
повста́нцеві (dative singular)
повста́нцю (dative singular)
повста́нцям (dative plural)
повста́нця (accusative singular)
повста́нців (accusative plural)
повста́нцем (instrumental singular)
повста́нцями (instrumental plural)
повста́нцеві (locative singular)
повста́нцю (locative singular)
повста́нці (locative singular)
повста́нцях (locative plural)
повста́нцю (singular vocative)
повста́нці (plural vocative)

uk-ndecl

повста́нець<pr.*>

From the повста́н- (povstán-) stem of повста́ти (povstáty) + -ець (-ecʹ). Compare Russian повста́нец (povstánec), Belarusian паўста́нец (paŭstánjec), Polish powstaniec.


етнограф

uk-noun

етно́граф<pr>

етно́граф • (etnóhraf) m pers (genitive етно́графа, nominative plural етно́графи, genitive plural етно́графів)

етно́граф (canonical)
etnóhraf (romanization)
етно́графа (genitive)
етно́графи (nominative plural)
етно́графів (genitive plural)
етно́граф (nominative singular)
етно́графи (nominative plural)
етно́графа (genitive singular)
етно́графів (genitive plural)
етно́графові (dative singular)
етно́графу (dative singular)
етно́графам (dative plural)
етно́графа (accusative singular)
етно́графів (accusative plural)
етно́графом (instrumental singular)
етно́графами (instrumental plural)
етно́графові (locative singular)
етно́графі (locative singular)
етно́графах (locative plural)
етно́графе (singular vocative)
етно́графи (plural vocative)

uk-ndecl

етно́граф<pr>


екстаз

uk-noun

екстати́чний

екста́з • (ekstáz) m inan (genitive екста́зу, uncountable, relational adjective екстати́чний)

екста́з (canonical)
ekstáz (romanization)
екста́зу (genitive)
екстати́чний (adjective relational)
екста́з (nominative singular)
екста́зу (genitive singular)
екста́зові (dative singular)
екста́зу (dative singular)
екста́з (accusative singular)
екста́зом (instrumental singular)
екста́зу (locative singular)
екста́зі (locative singular)
екста́зе (singular vocative)

Borrowed from French extase, from Latin extasis, ultimately from Ancient Greek ἔκστασις (ékstasis, “displacement of the mind; ecstasy”).


біженський

uk-adj

бі́женський • (bížensʹkyj)

бі́женський (canonical)
bížensʹkyj (romanization)
бі́женський (masculine nominative)
бі́женське (neuter nominative)
бі́женська (feminine nominative)
бі́женські (nominative plural)
бі́женського (genitive masculine neuter)
бі́женської (feminine genitive)
бі́женських (genitive plural)
бі́женському (dative masculine neuter)
бі́женській (dative feminine)
бі́женським (dative plural)
бі́женського (accusative animate masculine)
бі́женське (accusative neuter)
бі́женську (accusative feminine)
бі́женських (accusative animate plural)
бі́женський (accusative inanimate masculine)
бі́женські (accusative inanimate plural)
бі́женським (instrumental masculine neuter)
бі́женською (feminine instrumental)
бі́женськими (instrumental plural)
бі́женському (locative masculine neuter)
бі́женськім (locative masculine neuter)
бі́женській (feminine locative)
бі́женських (locative plural)

From бі́жен(ець) (bížen(ecʹ)) + -ський (-sʹkyj). Compare Russian бе́женский (béženskij), Belarusian бе́жанскі (bjéžanski).


біженець

uk-noun

бі́женець<pr.*>

бі́женець • (bíženecʹ) m pers (genitive бі́женця, nominative plural бі́женці, genitive plural бі́женців, feminine бі́женка, relational adjective бі́женський)

бі́женець (canonical)
bíženecʹ (romanization)
бі́женця (genitive)
бі́женці (nominative plural)
бі́женців (genitive plural)
бі́женка (feminine)
бі́женський (adjective relational)
бі́женець (nominative singular)
бі́женці (nominative plural)
бі́женця (genitive singular)
бі́женців (genitive plural)
бі́женцеві (dative singular)
бі́женцю (dative singular)
бі́женцям (dative plural)
бі́женця (accusative singular)
бі́женців (accusative plural)
бі́женцем (instrumental singular)
бі́женцями (instrumental plural)
бі́женцеві (locative singular)
бі́женцю (locative singular)
бі́женці (locative singular)
бі́женцях (locative plural)
бі́женцю (singular vocative)
бі́женці (plural vocative)

uk-ndecl

бі́женець<pr.*>

Uk-біженець.ogg

From the біж- (biž-) stem of бі́гти (bíhty) + -енець (-enecʹ). Compare Russian бе́женец (béženec), Belarusian бе́жанец (bjéžanjec).


улюбленець

uk-noun

улю́бленець<pr.*>

улю́бленець • (uljúblenecʹ) m pers (genitive улю́бленця, nominative plural улю́бленці, genitive plural улю́бленців, feminine улю́бленка)

улю́бленець (canonical)
uljúblenecʹ (romanization)
улю́бленця (genitive)
улю́бленці (nominative plural)
улю́бленців (genitive plural)
улю́бленка (feminine)
улю́бленець (nominative singular)
улю́бленці (nominative plural)
улю́бленця (genitive singular)
улю́бленців (genitive plural)
улю́бленцеві (dative singular)
улю́бленцю (dative singular)
улю́бленцям (dative plural)
улю́бленця (accusative singular)
улю́бленців (accusative plural)
улю́бленцем (instrumental singular)
улю́бленцями (instrumental plural)
улю́бленцеві (locative singular)
улю́бленцю (locative singular)
улю́бленці (locative singular)
улю́бленцях (locative plural)
улю́бленцю (singular vocative)
улю́бленці (plural vocative)

uk-ndecl

улю́бленець<pr.*>

Uk-улюбленець.ogg

Він — улю́бленець до́лі. ― Vin — uljúblenecʹ dóli. ― He is a lucky fellow. (literally, “He is a favourite of fate.”)

favourite (UK), favorite (US), darling, pet (person or animal especially cherished and indulged)


ревнощі

uk-noun

ре́внощі<M.pl>

ре́внощі • (révnošči) m inan pl (genitive ре́внощів, plural only)

ре́внощі (canonical)
révnošči (romanization)
ре́внощів (genitive)
ре́внощі (nominative plural)
ре́внощів (genitive plural)
ре́внощам (dative plural)
ре́внощі (accusative plural)
ре́внощами (instrumental plural)
ре́внощах (locative plural)
ре́внощі (plural vocative)

uk-ndecl

ре́внощі<M.pl>

[ˈrɛu̯nɔʃt͡ʃʲi]

Uk-ревнощі.ogg


заздрощі

uk-noun

за́здрощі<M.pl>

за́здрощі • (zázdrošči) m inan pl (genitive за́здрощів, plural only)

за́здрощі (canonical)
zázdrošči (romanization)
за́здрощів (genitive)
за́здрощі (nominative plural)
за́здрощів (genitive plural)
за́здрощам (dative plural)
за́здрощі (accusative plural)
за́здрощами (instrumental plural)
за́здрощах (locative plural)
за́здрощі (plural vocative)

uk-ndecl

за́здрощі<M.pl>

Uk-заздрощі.ogg


заздрість

uk-noun

за́здрість<io.sg>

за́здрість • (zázdristʹ) f inan (genitive за́здрості or за́здрости, uncountable)

за́здрість (canonical)
zázdristʹ (romanization)
за́здрості (genitive)
за́здрости (genitive)
за́здрість (nominative singular)
за́здрості (genitive singular)
за́здрости (genitive singular)
за́здрості (dative singular)
за́здрість (accusative singular)
за́здрістю (instrumental singular)
за́здрості (locative singular)
за́здросте (singular vocative)

uk-ndecl

за́здрість<io.sg>

Uk-заздрість.ogg

From за́здрий (zázdryj) + -ість (-istʹ). Compare Belarusian за́йздрасць (zájzdrascʹ), Polish zazdrość.


ксьондз

uk-noun

ксьондз • (ksʹondz) m pers (genitive ксьо́ндза, nominative plural ксьо́ндзи, genitive plural ксьо́ндзів)

ksʹondz (romanization)
ксьо́ндза (genitive)
ксьо́ндзи (nominative plural)
ксьо́ндзів (genitive plural)
ксьондз (nominative singular)
ксьо́ндзи (nominative plural)
ксьо́ндза (genitive singular)
ксьо́ндзів (genitive plural)
ксьо́ндзові (dative singular)
ксьо́ндзу (dative singular)
ксьо́ндзам (dative plural)
ксьо́ндза (accusative singular)
ксьо́ндзів (accusative plural)
ксьо́ндзом (instrumental singular)
ксьо́ндзами (instrumental plural)
ксьо́ндзові (locative singular)
ксьо́ндзі (locative singular)
ксьо́ндзах (locative plural)
ксьо́ндзе (singular vocative)
ксьо́ндзи (plural vocative)

Borrowed from Polish ksiądz. Doublet of князь (knjazʹ), the inherited East Slavic form.


весільний торт

весі́льний<+> торт<>

весі́льний торт • (vesílʹnyj tort) m inan (genitive весі́льного то́рта, nominative plural весі́льні то́рти, genitive plural весі́льних то́ртів)

весі́льний торт (canonical)
vesílʹnyj tort (romanization)
весі́льного то́рта (genitive)
весі́льні то́рти (nominative plural)
весі́льних то́ртів (genitive plural)
весі́льний то́рт (nominative singular)
весі́льні то́рти (nominative plural)
весі́льного то́рта (genitive singular)
весі́льних то́ртів (genitive plural)
весі́льному то́ртові (dative singular)
весі́льному то́рту (dative singular)
весі́льним то́ртам (dative plural)
весі́льний то́рт (accusative singular)
весі́льні то́рти (accusative plural)
весі́льним то́ртом (instrumental singular)
весі́льними то́ртами (instrumental plural)
весі́льному то́рті (locative singular)
весі́льнім то́рті (locative singular)
весі́льних то́ртах (locative plural)
весі́льний то́рте (singular vocative)
весі́льні то́рти (plural vocative)

uk-ndecl

весі́льний<+> торт<>