зек

uk-noun

зек • (zek) m pers (genitive зе́ка, nominative plural зе́ки, genitive plural зе́ків, feminine зе́чка, relational adjective зе́ківський)

zek (romanization)
зе́ка (genitive)
зе́ки (nominative plural)
зе́ків (genitive plural)
зе́чка (feminine)
зе́ківський (adjective relational)
зек (nominative singular)
зе́ки (nominative plural)
зе́ка (genitive singular)
зе́ків (genitive plural)
зе́кові (dative singular)
зе́ку (dative singular)
зе́кам (dative plural)
зе́ка (accusative singular)
зе́ків (accusative plural)
зе́ком (instrumental singular)
зе́ками (instrumental plural)
зе́кові (locative singular)
зе́ку (locative singular)
зе́ках (locative plural)
зе́ку (singular vocative)
зе́ки (plural vocative)


фараон

фарао́н • (faraón) m pers (genitive фарао́на, nominative plural фарао́ни, genitive plural фарао́нів)

фарао́н (canonical)
faraón (romanization)
фарао́на (genitive)
фарао́ни (nominative plural)
фарао́нів (genitive plural)
фарао́н (nominative singular)
фарао́ни (nominative plural)
фарао́на (genitive singular)
фарао́нів (genitive plural)
фарао́нові (dative singular)
фарао́ну (dative singular)
фарао́нам (dative plural)
фарао́на (accusative singular)
фарао́нів (accusative plural)
фарао́ном (instrumental singular)
фарао́нами (instrumental plural)
фарао́нові (locative singular)
фарао́ні (locative singular)
фарао́нах (locative plural)
фарао́не (singular vocative)
фарао́ни (plural vocative)

From Ancient Greek Φαραώ (Pharaṓ, “Pharaoh”), from Biblical Hebrew פַּרְעֹה (parʿōh), from Egyptian pr-ꜥꜣ (“palace, pharaoh”, literally “pr (“house”) + ꜥꜣ (“great, big”)”).


агент

uk-noun

((аге́нт<pr>,аге́нт<>))

аге́нт • (ahént) m pers or m inan (genitive аге́нта, nominative plural аге́нти, genitive plural аге́нтів, feminine аге́нтка, relational adjective аге́нтський)

аге́нт (canonical)
ahént (romanization)
аге́нта (genitive)
аге́нти (nominative plural)
аге́нтів (genitive plural)
аге́нтка (feminine)
аге́нтський (adjective relational)
аге́нт (nominative singular)
аге́нти (nominative plural)
аге́нта (genitive singular)
аге́нтів (genitive plural)
аге́нтові (dative singular)
аге́нту (dative singular)
аге́нтам (dative plural)
аге́нта (accusative singular)
аге́нтів (accusative plural)
аге́нтом (instrumental singular)
аге́нтами (instrumental plural)
аге́нтові (locative singular)
аге́нті (locative singular)
аге́нтах (locative plural)
аге́нте (singular vocative)
аге́нти (plural vocative)
аге́нт (nominative singular)
аге́нти (nominative plural)
аге́нта (genitive singular)
аге́нтів (genitive plural)
аге́нтові (dative singular)
аге́нту (dative singular)
аге́нтам (dative plural)
аге́нт (accusative singular)
аге́нти (accusative plural)
аге́нтом (instrumental singular)
аге́нтами (instrumental plural)
аге́нті (locative singular)
аге́нтах (locative plural)
аге́нте (singular vocative)
аге́нти (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from Russian аге́нт (agént), from German Agent, from French agent, from Latin agens.

(personal, espionage) agent (someone who works for an intelligence agency)


легенда

леге́нда • (lehénda) f inan (genitive леге́нди, nominative plural леге́нди, genitive plural леге́нд)

леге́нда (canonical)
lehénda (romanization)
леге́нди (genitive)
леге́нди (nominative plural)
леге́нд (genitive plural)
леге́нда (nominative singular)
леге́нди (nominative plural)
леге́нди (genitive singular)
леге́нд (genitive plural)
леге́нді (dative singular)
леге́ндам (dative plural)
леге́нду (accusative singular)
леге́нди (accusative plural)
леге́ндою (instrumental singular)
леге́ндами (instrumental plural)
леге́нді (locative singular)
леге́ндах (locative plural)
леге́ндо (singular vocative)
леге́нди (plural vocative)

Uk-легенда.ogg

Derived via Western European languages from Medieval Latin legenda, from Latin legō.


мент

мент • (ment) m inan (genitive ме́нту, nominative plural ме́нти, genitive plural ме́нтів)

ment (romanization)
ме́нту (genitive)
ме́нти (nominative plural)
ме́нтів (genitive plural)
мент (nominative singular)
ме́нти (nominative plural)
ме́нту (genitive singular)
ме́нтів (genitive plural)
ме́нтові (dative singular)
ме́нту (dative singular)
ме́нтам (dative plural)
мент (accusative singular)
ме́нти (accusative plural)
ме́нтом (instrumental singular)
ме́нтами (instrumental plural)
ме́нті (locative singular)
ме́нтах (locative plural)
ме́нте (singular vocative)
ме́нти (plural vocative)


вежа

ве́жа • (véža) f inan (genitive ве́жі, nominative plural ве́жі, genitive plural веж)

ве́жа (canonical)
véža (romanization)
ве́жі (genitive)
ве́жі (nominative plural)
веж (genitive plural)
ве́жа (nominative singular)
ве́жі (nominative plural)
ве́жі (genitive singular)
веж (genitive plural)
ве́жі (dative singular)
ве́жам (dative plural)
ве́жу (accusative singular)
ве́жі (accusative plural)
ве́жею (instrumental singular)
ве́жами (instrumental plural)
ве́жі (locative singular)
ве́жах (locative plural)
ве́же (singular vocative)
ве́жі (plural vocative)

Borrowed from Polish wieża, from Proto-Slavic *věža.


міліція

мілі́ція • (milícija) f inan (genitive мілі́ції, nominative plural мілі́ції, genitive plural мілі́цій)

мілі́ція (canonical)
milícija (romanization)
мілі́ції (genitive)
мілі́ції (nominative plural)
мілі́цій (genitive plural)
мілі́ція (nominative singular)
мілі́ції (nominative plural)
мілі́ції (genitive singular)
мілі́цій (genitive plural)
мілі́ції (dative singular)
мілі́ціям (dative plural)
мілі́цію (accusative singular)
мілі́ції (accusative plural)
мілі́цією (instrumental singular)
мілі́ціями (instrumental plural)
мілі́ції (locative singular)
мілі́ціях (locative plural)
мілі́ціє (singular vocative)
мілі́ції (plural vocative)

Uk-міліція.ogg

From Latin militia. Compare Russian мили́ция (milícija), Belarusian мілі́цыя (milícyja), Polish milicja.


резидент

резиде́нт<pr>

резиде́нтський

резиде́нтний

резиде́нт • (rezydént) m pers (genitive резиде́нта, nominative plural резиде́нти, genitive plural резиде́нтів, relational adjective резиде́нтський or резиде́нтний)

резиде́нт (canonical)
rezydént (romanization)
резиде́нта (genitive)
резиде́нти (nominative plural)
резиде́нтів (genitive plural)
резиде́нтський (adjective relational)
резиде́нтний (adjective relational)
резиде́нт (nominative singular)
резиде́нти (nominative plural)
резиде́нта (genitive singular)
резиде́нтів (genitive plural)
резиде́нтові (dative singular)
резиде́нту (dative singular)
резиде́нтам (dative plural)
резиде́нта (accusative singular)
резиде́нтів (accusative plural)
резиде́нтом (instrumental singular)
резиде́нтами (instrumental plural)
резиде́нтові (locative singular)
резиде́нті (locative singular)
резиде́нтах (locative plural)
резиде́нте (singular vocative)
резиде́нти (plural vocative)

uk-ndecl

резиде́нт<pr>

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from German Resident, from French résident.


правопорядок

uk-noun

правопоря́док<*.genu>

правопоря́док • (pravoporjádok) m inan (genitive правопоря́дку, nominative plural правопоря́дки, genitive plural правопоря́дків)

правопоря́док (canonical)
pravoporjádok (romanization)
правопоря́дку (genitive)
правопоря́дки (nominative plural)
правопоря́дків (genitive plural)
правопоря́док (nominative singular)
правопоря́дки (nominative plural)
правопоря́дку (genitive singular)
правопоря́дків (genitive plural)
правопоря́дкові (dative singular)
правопоря́дку (dative singular)
правопоря́дкам (dative plural)
правопоря́док (accusative singular)
правопоря́дки (accusative plural)
правопоря́дком (instrumental singular)
правопоря́дками (instrumental plural)
правопоря́дкові (locative singular)
правопоря́дку (locative singular)
правопоря́дках (locative plural)
правопоря́дку (singular vocative)
правопоря́дки (plural vocative)

uk-ndecl

правопоря́док<*.genu>

From пра́во (právo, “law”) + -о- (-o-) + поря́док (porjádok, “order”).


каторжанин

uk-noun

каторжа́нин<in>

каторжа́нин • (katoržányn) m inan (genitive каторжа́нина, nominative plural каторжа́ни, genitive plural каторжа́н, feminine каторжа́нка)

каторжа́нин (canonical)
katoržányn (romanization)
каторжа́нина (genitive)
каторжа́ни (nominative plural)
каторжа́н (genitive plural)
каторжа́нка (feminine)
каторжа́нин (nominative singular)
каторжа́ни (nominative plural)
каторжа́нина (genitive singular)
каторжа́н (genitive plural)
каторжа́нинові (dative singular)
каторжа́нину (dative singular)
каторжа́нам (dative plural)
каторжа́нин (accusative singular)
каторжа́ни (accusative plural)
каторжа́нином (instrumental singular)
каторжа́нами (instrumental plural)
каторжа́нині (locative singular)
каторжа́нах (locative plural)
каторжа́нине (singular vocative)
каторжа́ни (plural vocative)

uk-ndecl

каторжа́нин<in>

(historical) convict sentenced to hard labor in a penal colony


воронок

uk-noun

вороно́к<b*>

вороно́к • (voronók) m inan (genitive воронка́, nominative plural воронки́, genitive plural воронкі́в)

вороно́к (canonical)
voronók (romanization)
воронка́ (genitive)
воронки́ (nominative plural)
воронкі́в (genitive plural)
вороно́к (nominative singular)
воронки́ (nominative plural)
воронка́ (genitive singular)
воронкі́в (genitive plural)
воронко́ві (dative singular)
воронку́ (dative singular)
воронка́м (dative plural)
вороно́к (accusative singular)
воронки́ (accusative plural)
воронко́м (instrumental singular)
воронка́ми (instrumental plural)
воронко́ві (locative singular)
воронку́ (locative singular)
воронка́х (locative plural)
воронку́ (singular vocative)
воронки́ (plural vocative)

uk-ndecl

вороно́к<b*>

(colloquial) paddy wagon (locked police car for transportation of prisoners)


поліція

uk-noun

поліце́йський

полі́ція • (polícija) f inan (genitive полі́ції, nominative plural полі́ції, genitive plural полі́цій, relational adjective поліці́йний or поліце́йський)

полі́ція (canonical)
polícija (romanization)
полі́ції (genitive)
полі́ції (nominative plural)
полі́цій (genitive plural)
поліці́йний (adjective relational)
поліце́йський (adjective relational)
полі́ція (nominative singular)
полі́ції (nominative plural)
полі́ції (genitive singular)
полі́цій (genitive plural)
полі́ції (dative singular)
полі́ціям (dative plural)
полі́цію (accusative singular)
полі́ції (accusative plural)
полі́цією (instrumental singular)
полі́ціями (instrumental plural)
полі́ції (locative singular)
полі́ціях (locative plural)
полі́ціє (singular vocative)
полі́ції (plural vocative)


тюрма

тюрма́ • (tjurmá) f inan (genitive тюрми́, nominative plural тю́рми, genitive plural тю́рем, relational adjective тюре́мний)

тюрма́ (canonical)
tjurmá (romanization)
тюрми́ (genitive)
тю́рми (nominative plural)
тю́рем (genitive plural)
тюре́мний (adjective relational)
тюрма́ (nominative singular)
тю́рми (nominative plural)
тюрми́ (genitive singular)
тю́рем (genitive plural)
тюрмі́ (dative singular)
тю́рмам (dative plural)
тюрму́ (accusative singular)
тю́рми (accusative plural)
тюрмо́ю (instrumental singular)
тю́рмами (instrumental plural)
тюрмі́ (locative singular)
тю́рмах (locative plural)
тю́рмо (singular vocative)
тю́рми (plural vocative)

From Old East Slavic тюрма (tjurma). Cognate with Russian тюрьма́ (tjurʹmá). See there for more.


каторжник

ка́торжник<pr>

ка́торжник • (kátoržnyk) m pers (genitive ка́торжника, nominative plural ка́торжники, genitive plural ка́торжників, feminine ка́торжниця)

ка́торжник (canonical)
kátoržnyk (romanization)
ка́торжника (genitive)
ка́торжники (nominative plural)
ка́торжників (genitive plural)
ка́торжниця (feminine)
ка́торжник (nominative singular)
ка́торжники (nominative plural)
ка́торжника (genitive singular)
ка́торжників (genitive plural)
ка́торжникові (dative singular)
ка́торжнику (dative singular)
ка́торжникам (dative plural)
ка́торжника (accusative singular)
ка́торжників (accusative plural)
ка́торжником (instrumental singular)
ка́торжниками (instrumental plural)
ка́торжникові (locative singular)
ка́торжнику (locative singular)
ка́торжниках (locative plural)
ка́торжнику (singular vocative)
ка́торжники (plural vocative)

uk-ndecl

ка́торжник<pr>

uk:каторжник


ментовка

uk-noun

менто́вка<*>

менто́вка • (mentóvka) f inan (genitive менто́вки, nominative plural менто́вки, genitive plural менто́вок)

менто́вка (canonical)
mentóvka (romanization)
менто́вки (genitive)
менто́вки (nominative plural)
менто́вок (genitive plural)
менто́вка (nominative singular)
менто́вки (nominative plural)
менто́вки (genitive singular)
менто́вок (genitive plural)
менто́вці (dative singular)
менто́вкам (dative plural)
менто́вку (accusative singular)
менто́вки (accusative plural)
менто́вкою (instrumental singular)
менто́вками (instrumental plural)
менто́вці (locative singular)
менто́вках (locative plural)
менто́вко (singular vocative)
менто́вки (plural vocative)

uk-ndecl

менто́вка<*>

Borrowed from Russian менто́вка (mentóvka).


темниця

uk-noun

темни́ця • (temnýcja) f inan (genitive темни́ці, nominative plural темни́ці, genitive plural темни́ць)

темни́ця (canonical)
temnýcja (romanization)
темни́ці (genitive)
темни́ці (nominative plural)
темни́ць (genitive plural)
темни́ця (nominative singular)
темни́ці (nominative plural)
темни́ці (genitive singular)
темни́ць (genitive plural)
темни́ці (dative singular)
темни́цям (dative plural)
темни́цю (accusative singular)
темни́ці (accusative plural)
темни́цею (instrumental singular)
темни́цями (instrumental plural)
темни́ці (locative singular)
темни́цях (locative plural)
темни́це (singular vocative)
темни́ці (plural vocative)


в'язниця

в'язни́ця • (vʺjaznýcja) f inan (genitive в'язни́ці, nominative plural в'язни́ці, genitive plural в'язни́ць, relational adjective в'язни́чний)

в'язни́ця (canonical)
vʺjaznýcja (romanization)
в'язни́ці (genitive)
в'язни́ці (nominative plural)
в'язни́ць (genitive plural)
в'язни́чний (adjective relational)
в'язни́ця (nominative singular)
в'язни́ці (nominative plural)
в'язни́ці (genitive singular)
в'язни́ць (genitive plural)
в'язни́ці (dative singular)
в'язни́цям (dative plural)
в'язни́цю (accusative singular)
в'язни́ці (accusative plural)
в'язни́цею (instrumental singular)
в'язни́цями (instrumental plural)
в'язни́ці (locative singular)
в'язни́цях (locative plural)
в'язни́це (singular vocative)
в'язни́ці (plural vocative)

[ʋjɐzˈnɪt͡sʲɐ]


КДБ

uk:Комітет державної безпеки СРСР

Коміте́т комітет#Ukrainian

держа́вної державний#Ukrainian

безпе́ки безпека#Ukrainian

(historical) Initialism of Коміте́т держа́вної безпе́ки (Komitét deržávnoji bezpéky, “State Security Committee”): KGB (the former Soviet State Security Committee)

Коміте́т держа́вної безпе́ки

Коміте́т комітет#Ukrainian

держа́вної державний#Ukrainian

безпе́ки безпека#Ukrainian

Initialism of Коміте́т держа́вної безпе́ки (Komitét deržávnoji bezpéky, “State Security Committee”): KGB (the current Belarusian security service)


інспектор

інспе́ктор<a.pr>

інспе́кторка

інспе́ктор • (inspéktor) m pers (genitive інспе́ктора, nominative plural інспе́ктори, genitive plural інспе́кторів, feminine інспе́кторка)

інспе́ктор (canonical)
inspéktor (romanization)
інспе́ктора (genitive)
інспе́ктори (nominative plural)
інспе́кторів (genitive plural)
інспе́кторка (feminine)
інспе́ктор (nominative singular)
інспе́ктори (nominative plural)
інспе́ктора (genitive singular)
інспе́кторів (genitive plural)
інспе́кторові (dative singular)
інспе́ктору (dative singular)
інспе́кторам (dative plural)
інспе́ктора (accusative singular)
інспе́кторів (accusative plural)
інспе́ктором (instrumental singular)
інспе́кторами (instrumental plural)
інспе́кторові (locative singular)
інспе́кторі (locative singular)
інспе́кторах (locative plural)
інспе́кторе (singular vocative)
інспе́ктори (plural vocative)

uk-ndecl

інспе́ктор<a.pr>

Uk-інспектор.ogg

Cognate with Russian инспе́ктор (inspéktor).

uk:інспектор


глухар

uk-noun

глуха́р • (hluxár) m inan (genitive глухаря́, nominative plural глухарі́, genitive plural глухарі́в)

глуха́р (canonical)
hluxár (romanization)
глухаря́ (genitive)
глухарі́ (nominative plural)
глухарі́в (genitive plural)
глуха́р (nominative singular)
глухарі́ (nominative plural)
глухаря́ (genitive singular)
глухарі́в (genitive plural)
глухаре́ві (dative singular)
глухарю́ (dative singular)
глухаря́м (dative plural)
глуха́р (accusative singular)
глухарі́ (accusative plural)
глухаре́м (instrumental singular)
глухаря́ми (instrumental plural)
глухарю́ (locative singular)
глухарі́ (locative singular)
глухаря́х (locative plural)
глуха́рю (singular vocative)
глухарі́ (plural vocative)

From глухи́й (hluxýj) + -а́р (-ár). Cognate with Russian глуха́рь (gluxárʹ).

(law enforcement slang) a case not likely to be solved


поліційний

uk-adj

поліці́йний • (policíjnyj)

поліці́йний (canonical)
policíjnyj (romanization)
поліці́йний (masculine nominative)
поліці́йне (neuter nominative)
поліці́йна (feminine nominative)
поліці́йні (nominative plural)
поліці́йного (genitive masculine neuter)
поліці́йної (feminine genitive)
поліці́йних (genitive plural)
поліці́йному (dative masculine neuter)
поліці́йній (dative feminine)
поліці́йним (dative plural)
поліці́йного (accusative animate masculine)
поліці́йне (accusative neuter)
поліці́йну (accusative feminine)
поліці́йних (accusative animate plural)
поліці́йний (accusative inanimate masculine)
поліці́йні (accusative inanimate plural)
поліці́йним (instrumental masculine neuter)
поліці́йною (feminine instrumental)
поліці́йними (instrumental plural)
поліці́йному (locative masculine neuter)
поліці́йнім (locative masculine neuter)
поліці́йній (feminine locative)
поліці́йних (locative plural)

From полі́ція f (polícija) + -ний (-nyj). Compare Polish policyjny.


поліцейський

uk-noun

поліце́йський<+.pr>

поліце́йська

поліце́йський • (policéjsʹkyj) m pers (genitive поліце́йського, nominative plural поліце́йські, genitive plural поліце́йських, feminine поліце́йська)

поліце́йський (canonical)
policéjsʹkyj (romanization)
поліце́йського (genitive)
поліце́йські (nominative plural)
поліце́йських (genitive plural)
поліце́йська (feminine)
поліце́йський (nominative singular)
поліце́йські (nominative plural)
поліце́йського (genitive singular)
поліце́йських (genitive plural)
поліце́йському (dative singular)
поліце́йським (dative plural)
поліце́йського (accusative singular)
поліце́йських (accusative plural)
поліце́йським (instrumental singular)
поліце́йськими (instrumental plural)
поліце́йському (locative singular)
поліце́йськім (locative singular)
поліце́йських (locative plural)
поліце́йський (singular vocative)
поліце́йські (plural vocative)

uk-ndecl

поліце́йський<+.pr>

From полі́ція f (polícija) + -ський (-sʹkyj). Compare Russian полице́йский (policéjskij), Belarusian паліцэ́йскі (palicéjski).

cog

полице́йский


обшукати

uk-verb

обшука́ти • (obšukáty) pf (imperfective обшу́кувати)

обшука́ти (canonical)
obšukáty (romanization)
обшу́кувати (imperfective)
обшука́ти (infinitive perfective)
обшука́ть (infinitive perfective)
обшу́каний (passive past perfective)
impersonal: обшу́кано (passive past perfective)
обшука́вши (adverbial past perfective)
обшука́ю (first-person future perfective singular)
обшука́єш (future perfective second-person singular)
обшука́є (future perfective singular third-person)
обшука́єм (first-person future perfective plural)
обшука́ємо (first-person future perfective plural)
обшука́єте (future perfective plural second-person)
обшука́ють (future perfective plural third-person)
обшука́ймо (first-person imperative plural)
обшука́й (imperative second-person singular)
обшука́йте (imperative plural second-person)
обшука́в (masculine past singular)
обшука́ли (masculine past plural)
обшука́ла (feminine past singular)
обшука́ли (feminine past plural)
обшука́ло (neuter past singular)
обшука́ли (neuter past plural)

Uk-обшукати.ogg

to search, to conduct a search of (inspect for investigatory purposes)


обшук

uk-noun

о́бшук<genu>

о́бшук • (óbšuk) m inan (genitive о́бшуку, nominative plural о́бшуки, genitive plural о́бшуків)

о́бшук (canonical)
óbšuk (romanization)
о́бшуку (genitive)
о́бшуки (nominative plural)
о́бшуків (genitive plural)
о́бшук (nominative singular)
о́бшуки (nominative plural)
о́бшуку (genitive singular)
о́бшуків (genitive plural)
о́бшукові (dative singular)
о́бшуку (dative singular)
о́бшукам (dative plural)
о́бшук (accusative singular)
о́бшуки (accusative plural)
о́бшуком (instrumental singular)
о́бшуками (instrumental plural)
о́бшуку (locative singular)
о́бшуках (locative plural)
о́бшуку (singular vocative)
о́бшуки (plural vocative)

uk-ndecl

о́бшук<genu>

Possibly a deverbal from обшука́ти pf (obšukáty).

search (attempt by investigators, often backed by official warrant, to find illicit or incriminating items)


обшукувати

uk-verb

обшу́кувати • (obšúkuvaty) impf (perfective обшука́ти)

обшу́кувати (canonical)
obšúkuvaty (romanization)
обшука́ти (perfective)
обшу́кувати (imperfective infinitive)
обшу́кувать (imperfective infinitive)
обшу́куваний (imperfective passive past)
impersonal: обшу́кувано (imperfective passive past)
обшу́куючи (adverbial imperfective present)
обшу́кувавши (adverbial imperfective past)
обшу́кую (first-person imperfective present singular)
бу́ду обшу́кувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду обшу́кувать (first-person future imperfective singular)
обшу́куватиму (first-person future imperfective singular)
обшу́куєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обшу́кувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш обшу́кувать (future imperfective second-person singular)
обшу́куватимеш (future imperfective second-person singular)
обшу́кує (imperfective present singular third-person)
бу́де обшу́кувати (future imperfective singular third-person)
бу́де обшу́кувать (future imperfective singular third-person)
обшу́куватиме (future imperfective singular third-person)
обшу́куєм (first-person imperfective plural present)
обшу́куємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обшу́кувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо обшу́кувать (first-person future imperfective plural)
обшу́куватимемо (first-person future imperfective plural)
обшу́куватимем (first-person future imperfective plural)
обшу́куєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обшу́кувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете обшу́кувать (future imperfective plural second-person)
обшу́куватимете (future imperfective plural second-person)
обшу́кують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обшу́кувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обшу́кувать (future imperfective plural third-person)
обшу́куватимуть (future imperfective plural third-person)
обшу́куймо (first-person imperative plural)
обшу́куй (imperative second-person singular)
обшу́куйте (imperative plural second-person)
обшу́кував (masculine past singular)
обшу́кували (masculine past plural)
обшу́кувала (feminine past singular)
обшу́кували (feminine past plural)
обшу́кувало (neuter past singular)
обшу́кували (neuter past plural)

From the обшу́к- (obšúk-) stem of обшука́ти pf (obšukáty) + -увати (-uvaty).


правоохоронний орган

uk-noun

правоохоро́нний<+> о́рган<>

правоохоро́нний о́рган • (pravooxorónnyj órhan) m inan (genitive правоохоро́нного о́ргана, nominative plural правоохоро́нні о́ргани, genitive plural правоохоро́нних о́рганів)

правоохоро́нний о́рган (canonical)
pravooxorónnyj órhan (romanization)
правоохоро́нного о́ргана (genitive)
правоохоро́нні о́ргани (nominative plural)
правоохоро́нних о́рганів (genitive plural)
правоохоро́нний о́рган (nominative singular)
правоохоро́нні о́ргани (nominative plural)
правоохоро́нного о́ргана (genitive singular)
правоохоро́нних о́рганів (genitive plural)
правоохоро́нному о́рганові (dative singular)
правоохоро́нному о́ргану (dative singular)
правоохоро́нним о́рганам (dative plural)
правоохоро́нний о́рган (accusative singular)
правоохоро́нні о́ргани (accusative plural)
правоохоро́нним о́рганом (instrumental singular)
правоохоро́нними о́рганами (instrumental plural)
правоохоро́нному о́ргані (locative singular)
правоохоро́ннім о́ргані (locative singular)
правоохоро́нних о́рганах (locative plural)
правоохоро́нний о́ргане (singular vocative)
правоохоро́нні о́ргани (plural vocative)

uk-ndecl

правоохоро́нний<+> о́рган<>

[prɐwɔɔxɔˈrɔnːei̯ ˈɔrɦɐn]

(in the plural) law enforcement, law enforcement agencies

en-правоохоронний_орган-uk-noun-IkmUP-pA


правоохоронний

uk-adj

правоохоро́нний

правоохоро́нний • (pravooxorónnyj)

правоохоро́нний (canonical)
pravooxorónnyj (romanization)
правоохоро́нний (masculine nominative)
правоохоро́нне (neuter nominative)
правоохоро́нна (feminine nominative)
правоохоро́нні (nominative plural)
правоохоро́нного (genitive masculine neuter)
правоохоро́нної (feminine genitive)
правоохоро́нних (genitive plural)
правоохоро́нному (dative masculine neuter)
правоохоро́нній (dative feminine)
правоохоро́нним (dative plural)
правоохоро́нного (accusative animate masculine)
правоохоро́нне (accusative neuter)
правоохоро́нну (accusative feminine)
правоохоро́нних (accusative animate plural)
правоохоро́нний (accusative inanimate masculine)
правоохоро́нні (accusative inanimate plural)
правоохоро́нним (instrumental masculine neuter)
правоохоро́нною (feminine instrumental)
правоохоро́нними (instrumental plural)
правоохоро́нному (locative masculine neuter)
правоохоро́ннім (locative masculine neuter)
правоохоро́нній (feminine locative)
правоохоро́нних (locative plural)

uk-adecl

правоохоро́нний

From право (pravo) + -о- (-o-) + охоро́нний (oxorónnyj). Compare Russian правоохрани́тельный (pravooxranítelʹnyj), Belarusian праваахо́ўны (pravaaxóŭny).

cog

правоохрани́тельный

праваахо́ўны

(relational) law enforcement (attributive)


арештувати

uk-verb

арешто́вувати

арештува́ти • (areštuváty) pf (imperfective арешто́вувати)

арештува́ти (canonical)
areštuváty (romanization)
арешто́вувати (imperfective)
арештува́ти (infinitive perfective)
арештува́ть (infinitive perfective)
арешто́ваний (passive past perfective)
impersonal: арешто́вано (passive past perfective)
арештува́вши (adverbial past perfective)
арешту́ю (first-person future perfective singular)
арешту́єш (future perfective second-person singular)
арешту́є (future perfective singular third-person)
арешту́єм (first-person future perfective plural)
арешту́ємо (first-person future perfective plural)
арешту́єте (future perfective plural second-person)
арешту́ють (future perfective plural third-person)
арешту́ймо (first-person imperative plural)
арешту́й (imperative second-person singular)
арешту́йте (imperative plural second-person)
арештува́в (masculine past singular)
арештува́ли (masculine past plural)
арештува́ла (feminine past singular)
арештува́ли (feminine past plural)
арештува́ло (neuter past singular)
арештува́ли (neuter past plural)

Uk-арештувати.ogg

From аре́шт (aréšt, “arrest”) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian арестова́ть (arestovátʹ), Belarusian арыштава́ць (aryštavácʹ), Polish aresztować.

af

(transitive) to arrest (take into legal custody)


арештовувати

uk-verb

арешто́вувати

арешто́вувати • (areštóvuvaty) impf (perfective арештува́ти)

арешто́вувати (canonical)
areštóvuvaty (romanization)
арештува́ти (perfective)
арешто́вувати (imperfective infinitive)
арешто́вувать (imperfective infinitive)
арешто́вуючи (adverbial imperfective present)
арешто́вувавши (adverbial imperfective past)
арешто́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду арешто́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду арешто́вувать (first-person future imperfective singular)
арешто́вуватиму (first-person future imperfective singular)
арешто́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш арешто́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш арешто́вувать (future imperfective second-person singular)
арешто́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
арешто́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де арешто́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де арешто́вувать (future imperfective singular third-person)
арешто́вуватиме (future imperfective singular third-person)
арешто́вуєм (first-person imperfective plural present)
арешто́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо арешто́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо арешто́вувать (first-person future imperfective plural)
арешто́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
арешто́вуватимем (first-person future imperfective plural)
арешто́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете арешто́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете арешто́вувать (future imperfective plural second-person)
арешто́вуватимете (future imperfective plural second-person)
арешто́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть арешто́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть арешто́вувать (future imperfective plural third-person)
арешто́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
арешто́вуймо (first-person imperative plural)
арешто́вуй (imperative second-person singular)
арешто́вуйте (imperative plural second-person)
арешто́вував (masculine past singular)
арешто́вували (masculine past plural)
арешто́вувала (feminine past singular)
арешто́вували (feminine past plural)
арешто́вувало (neuter past singular)
арешто́вували (neuter past plural)

Uk-арештовувати.ogg

From the арешто́в- (areštóv-) stem of арештува́ти (areštuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian аресто́вывать (arestóvyvatʹ), Belarusian арышто́ўваць (aryštóŭvacʹ).

cog

аресто́вывать

арышто́ўваць


шпигун

uk-noun

шпигу́н<b.pr>

шпигу́нський

шпигу́н • (špyhún) m pers (genitive шпигуна́, nominative plural шпигуни́, genitive plural шпигуні́в, feminine шпигу́нка, relational adjective шпигу́нський)

шпигу́н (canonical)
špyhún (romanization)
шпигуна́ (genitive)
шпигуни́ (nominative plural)
шпигуні́в (genitive plural)
шпигу́нка (feminine)
шпигу́нський (adjective relational)
шпигу́н (nominative singular)
шпигуни́ (nominative plural)
шпигуна́ (genitive singular)
шпигуні́в (genitive plural)
шпигуно́ві (dative singular)
шпигуну́ (dative singular)
шпигуна́м (dative plural)
шпигуна́ (accusative singular)
шпигуні́в (accusative plural)
шпигуно́м (instrumental singular)
шпигуна́ми (instrumental plural)
шпигуно́ві (locative singular)
шпигуні́ (locative singular)
шпигуна́х (locative plural)
шпигу́не (singular vocative)
шпигуни́ (plural vocative)

uk-ndecl

шпигу́н<b.pr>

uk:Мельничук Олександр Савич


тюремний

uk-adj

тюре́мний • (tjurémnyj)

тюре́мний (canonical)
tjurémnyj (romanization)
тюре́мний (masculine nominative)
тюре́мне (neuter nominative)
тюре́мна (feminine nominative)
тюре́мні (nominative plural)
тюре́много (genitive masculine neuter)
тюре́мної (feminine genitive)
тюре́мних (genitive plural)
тюре́мному (dative masculine neuter)
тюре́мній (dative feminine)
тюре́мним (dative plural)
тюре́много (accusative animate masculine)
тюре́мне (accusative neuter)
тюре́мну (accusative feminine)
тюре́мних (accusative animate plural)
тюре́мний (accusative inanimate masculine)
тюре́мні (accusative inanimate plural)
тюре́мним (instrumental masculine neuter)
тюре́мною (feminine instrumental)
тюре́мними (instrumental plural)
тюре́мному (locative masculine neuter)
тюре́мнім (locative masculine neuter)
тюре́мній (feminine locative)
тюре́мних (locative plural)

From тюрма́ (tjurmá) + -ний (-nyj). Compare Russian тюре́мный (tjurémnyj), Belarusian турэ́мны (turémny).

Суддя́ засуди́в його́ до трива́лого тюре́много те́рміну.

The judge sentenced him to a lengthy prison term.

Suddjá zasudýv johó do tryváloho tjurémnoho términu.


прикордонник

uk-noun

прикордо́нник<pr>

прикордо́нниця

прикордо́нник • (prykordónnyk) m pers (genitive прикордо́нника, nominative plural прикордо́нники, genitive plural прикордо́нників, feminine прикордо́нниця)

прикордо́нник (canonical)
prykordónnyk (romanization)
прикордо́нника (genitive)
прикордо́нники (nominative plural)
прикордо́нників (genitive plural)
прикордо́нниця (feminine)
прикордо́нник (nominative singular)
прикордо́нники (nominative plural)
прикордо́нника (genitive singular)
прикордо́нників (genitive plural)
прикордо́нникові (dative singular)
прикордо́ннику (dative singular)
прикордо́нникам (dative plural)
прикордо́нника (accusative singular)
прикордо́нників (accusative plural)
прикордо́нником (instrumental singular)
прикордо́нниками (instrumental plural)
прикордо́нникові (locative singular)
прикордо́ннику (locative singular)
прикордо́нниках (locative plural)
прикордо́ннику (singular vocative)
прикордо́нники (plural vocative)

uk-ndecl

прикордо́нник<pr>

при- (pry-) + кордо́н (kordón, “border”) + -ник (-nyk)


домашній арешт

uk-noun

дома́шній аре́шт • (domášnij aréšt) m inan (genitive дома́шнього аре́шту, uncountable)

дома́шній аре́шт (canonical)
domášnij aréšt (romanization)
дома́шнього аре́шту (genitive)
дома́шній аре́шт (nominative singular)
дома́шнього аре́шту (genitive singular)
дома́шньому аре́штові (dative singular)
дома́шньому аре́шту (dative singular)
дома́шній аре́шт (accusative singular)
дома́шнім аре́штом (instrumental singular)
дома́шньому аре́шті (locative singular)
дома́шнім аре́шті (locative singular)
дома́шній аре́ште (singular vocative)


ув'язнення

ув'я́знення<loci:ju>

ув'я́знення • (uvʺjáznennja) n inan (genitive ув'я́знення, nominative plural ув'я́знення, genitive plural ув'я́знень)

ув'я́знення (canonical)
uvʺjáznennja (romanization)
ув'я́знення (genitive)
ув'я́знення (nominative plural)
ув'я́знень (genitive plural)
ув'я́знення (nominative singular)
ув'я́знення (nominative plural)
ув'я́знення (genitive singular)
ув'я́знень (genitive plural)
ув'я́зненню (dative singular)
ув'я́зненням (dative plural)
ув'я́знення (accusative singular)
ув'я́знення (accusative plural)
ув'я́зненням (instrumental singular)
ув'я́зненнями (instrumental plural)
ув'я́зненні (locative singular)
ув'я́зненню (locative singular)
ув'я́зненнях (locative plural)
ув'я́знення (singular vocative)
ув'я́знення (plural vocative)

uk-ndecl

ув'я́знення<loci:ju>

Uk-ув'язнення.ogg

From ув'язни́ти (uvʺjaznýty) + -ення (-ennja).

af

дові́чне ув'я́знення

imprisonment, incarceration, confinement, detention


політв'язень

uk-noun

політв'я́зень<M.*.pr>

політв'я́зень • (politvʺjázenʹ) m pers (genitive політв'я́зня, nominative plural політв'я́зні, genitive plural політв'я́знів)

політв'я́зень (canonical)
politvʺjázenʹ (romanization)
політв'я́зня (genitive)
політв'я́зні (nominative plural)
політв'я́знів (genitive plural)
політв'я́зень (nominative singular)
політв'я́зні (nominative plural)
політв'я́зня (genitive singular)
політв'я́знів (genitive plural)
політв'я́зневі (dative singular)
політв'я́зню (dative singular)
політв'я́зням (dative plural)
політв'я́зня (accusative singular)
політв'я́знів (accusative plural)
політв'я́знем (instrumental singular)
політв'я́знями (instrumental plural)
політв'я́зневі (locative singular)
політв'я́зню (locative singular)
політв'я́зні (locative singular)
політв'я́знях (locative plural)
політв'я́зню (singular vocative)
політв'я́зні (plural vocative)

uk-ndecl

політв'я́зень<M.*.pr>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-політв'язень.wav

Acronym of політи́чний в'я́зень (politýčnyj vʺjázenʹ).

acronym

політи́чний в'я́зень

uk:Політичний в'язень


військовополонений

uk-noun

військовополоне́ний<+.pr>

військовополоне́на

військовополоне́ний • (vijsʹkovopolonényj) m pers (genitive військовополоне́ного, nominative plural військовополоне́ні, genitive plural військовополоне́них, feminine військовополоне́на)

військовополоне́ний (canonical)
vijsʹkovopolonényj (romanization)
військовополоне́ного (genitive)
військовополоне́ні (nominative plural)
військовополоне́них (genitive plural)
військовополоне́на (feminine)
військовополоне́ний (nominative singular)
військовополоне́ні (nominative plural)
військовополоне́ного (genitive singular)
військовополоне́них (genitive plural)
військовополоне́ному (dative singular)
військовополоне́ним (dative plural)
військовополоне́ного (accusative singular)
військовополоне́них (accusative plural)
військовополоне́ним (instrumental singular)
військовополоне́ними (instrumental plural)
військовополоне́ному (locative singular)
військовополоне́нім (locative singular)
військовополоне́них (locative plural)
військовополоне́ний (singular vocative)
військовополоне́ні (plural vocative)

uk-ndecl

військовополоне́ний<+.pr>

[ʋʲii̯sʲkɔwɔpɔɫɔˈnɛnei̯]

From військо́ви́й (vijsʹkóvýj) + -о- (-o-) + полоне́ний (polonényj).

af

військо́ви́й

uk:військовополонений


полонений

uk-noun

полоне́ний<+.pr>

полоне́ний • (polonényj) m pers (genitive полоне́ного, nominative plural полоне́ні, genitive plural полоне́них, feminine полоне́на)

полоне́ний (canonical)
polonényj (romanization)
полоне́ного (genitive)
полоне́ні (nominative plural)
полоне́них (genitive plural)
полоне́на (feminine)
полоне́ний (nominative singular)
полоне́ні (nominative plural)
полоне́ного (genitive singular)
полоне́них (genitive plural)
полоне́ному (dative singular)
полоне́ним (dative plural)
полоне́ного (accusative singular)
полоне́них (accusative plural)
полоне́ним (instrumental singular)
полоне́ними (instrumental plural)
полоне́ному (locative singular)
полоне́нім (locative singular)
полоне́них (locative plural)
полоне́ний (singular vocative)
полоне́ні (plural vocative)

uk-ndecl

полоне́ний<+.pr>

From поло́н (polón). Cognate with Russian пле́нный (plénnyj), Belarusian пало́нны (palónny).


чекіст

uk-noun

чекі́стський

чекі́ст • (čekíst) m pers (genitive чекі́ста, nominative plural чекі́сти, genitive plural чекі́стів, feminine чекі́стка, relational adjective чекі́стський)

чекі́ст (canonical)
čekíst (romanization)
чекі́ста (genitive)
чекі́сти (nominative plural)
чекі́стів (genitive plural)
чекі́стка (feminine)
чекі́стський (adjective relational)
чекі́ст (nominative singular)
чекі́сти (nominative plural)
чекі́ста (genitive singular)
чекі́стів (genitive plural)
чекі́стові (dative singular)
чекі́сту (dative singular)
чекі́стам (dative plural)
чекі́ста (accusative singular)
чекі́стів (accusative plural)
чекі́стом (instrumental singular)
чекі́стами (instrumental plural)
чекі́стові (locative singular)
чекі́сті (locative singular)
чекі́стах (locative plural)
чекі́сте (singular vocative)
чекі́сти (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

(by extension, metonymically) Chekist (KGB man, FSB agent; a national security official employed by any of the state security intelligence agencies of the Soviet Union or Russian Federation)


заарештувати

uk-verb

заарештува́ти

заарешто́вувати

заарештува́ти • (zaareštuváty) pf (imperfective заарешто́вувати)

заарештува́ти (canonical)
zaareštuváty (romanization)
заарешто́вувати (imperfective)
заарештува́ти (infinitive perfective)
заарештува́ть (infinitive perfective)
заарешто́ваний (passive past perfective)
impersonal: заарешто́вано (passive past perfective)
заарештува́вши (adverbial past perfective)
заарешту́ю (first-person future perfective singular)
заарешту́єш (future perfective second-person singular)
заарешту́є (future perfective singular third-person)
заарешту́єм (first-person future perfective plural)
заарешту́ємо (first-person future perfective plural)
заарешту́єте (future perfective plural second-person)
заарешту́ють (future perfective plural third-person)
заарешту́ймо (first-person imperative plural)
заарешту́й (imperative second-person singular)
заарешту́йте (imperative plural second-person)
заарештува́в (masculine past singular)
заарештува́ли (masculine past plural)
заарештува́ла (feminine past singular)
заарештува́ли (feminine past plural)
заарештува́ло (neuter past singular)
заарештува́ли (neuter past plural)

Uk-заарештувати.ogg

From за- (za-) + арештува́ти (areštuváty). Compare Russian заарестова́ть (zaarestovátʹ), Belarusian заарыштава́ць (zaaryštavácʹ), Polish zaaresztować.

cog

заарестова́ть

заарыштава́ць

(transitive) to arrest, to apprehend (take into legal custody)


заарештовувати

uk-verb

заарешто́вувати

заарештува́ти

заарешто́вувати • (zaareštóvuvaty) impf (perfective заарештува́ти)

заарешто́вувати (canonical)
zaareštóvuvaty (romanization)
заарештува́ти (perfective)
заарешто́вувати (imperfective infinitive)
заарешто́вувать (imperfective infinitive)
заарешто́вуючи (adverbial imperfective present)
заарешто́вувавши (adverbial imperfective past)
заарешто́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду заарешто́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заарешто́вувать (first-person future imperfective singular)
заарешто́вуватиму (first-person future imperfective singular)
заарешто́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заарешто́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заарешто́вувать (future imperfective second-person singular)
заарешто́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
заарешто́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де заарешто́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де заарешто́вувать (future imperfective singular third-person)
заарешто́вуватиме (future imperfective singular third-person)
заарешто́вуєм (first-person imperfective plural present)
заарешто́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заарешто́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заарешто́вувать (first-person future imperfective plural)
заарешто́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
заарешто́вуватимем (first-person future imperfective plural)
заарешто́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заарешто́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заарешто́вувать (future imperfective plural second-person)
заарешто́вуватимете (future imperfective plural second-person)
заарешто́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заарешто́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заарешто́вувать (future imperfective plural third-person)
заарешто́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
заарешто́вуймо (first-person imperative plural)
заарешто́вуй (imperative second-person singular)
заарешто́вуйте (imperative plural second-person)
заарешто́вував (masculine past singular)
заарешто́вували (masculine past plural)
заарешто́вувала (feminine past singular)
заарешто́вували (feminine past plural)
заарешто́вувало (neuter past singular)
заарешто́вували (neuter past plural)

Uk-заарештовувати.ogg

From the заарешто́в- (zaareštóv-) stem of заарештува́ти (zaareštuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian зааресто́вывать (zaarestóvyvatʹ).

af

заарештува́ти

cog

зааресто́вывать


ув'язнений

uk-noun

ув'я́знений<+.pr>

ув'я́знений • (uvʺjáznenyj) m pers (genitive ув'я́зненого, nominative plural ув'я́знені, genitive plural ув'я́знених, feminine ув'я́знена)

ув'я́знений (canonical)
uvʺjáznenyj (romanization)
ув'я́зненого (genitive)
ув'я́знені (nominative plural)
ув'я́знених (genitive plural)
ув'я́знена (feminine)
ув'я́знений (nominative singular)
ув'я́знені (nominative plural)
ув'я́зненого (genitive singular)
ув'я́знених (genitive plural)
ув'я́зненому (dative singular)
ув'я́зненим (dative plural)
ув'я́зненого (accusative singular)
ув'я́знених (accusative plural)
ув'я́зненим (instrumental singular)
ув'я́зненими (instrumental plural)
ув'я́зненому (locative singular)
ув'я́зненім (locative singular)
ув'я́знених (locative plural)
ув'я́знений (singular vocative)
ув'я́знені (plural vocative)

uk-ndecl

ув'я́знений<+.pr>


розвідка

uk-noun

ро́звідка<*>

ро́звідка • (rózvidka) f inan (genitive ро́звідки, nominative plural ро́звідки, genitive plural ро́звідок)

ро́звідка (canonical)
rózvidka (romanization)
ро́звідки (genitive)
ро́звідки (nominative plural)
ро́звідок (genitive plural)
ро́звідка (nominative singular)
ро́звідки (nominative plural)
ро́звідки (genitive singular)
ро́звідок (genitive plural)
ро́звідці (dative singular)
ро́звідкам (dative plural)
ро́звідку (accusative singular)
ро́звідки (accusative plural)
ро́звідкою (instrumental singular)
ро́звідками (instrumental plural)
ро́звідці (locative singular)
ро́звідках (locative plural)
ро́звідко (singular vocative)
ро́звідки (plural vocative)

uk-ndecl

ро́звідка<*>

Uk-розвідка.ogg

From розві́дати (rozvídaty) + -ка (-ka). Compare Russian разве́дка (razvédka).

uk:розвідка (значення)

intelligence agency, intelligence service


СБУ

uk-proper noun

СБУ • (SBU) f inan (unknown stress, indeclinable)

Слу́жба безпе́ки Украї́ни
Служба безпеки України#Ukrainian

Initialism of Слу́жба безпе́ки Украї́ни (Slúžba bezpéky Ukrajíny).: the SBU, the Security Service of Ukraine (the law enforcement authority and main intelligence and security agency of the Ukrainian government.)

Слу́жба безпе́ки Украї́ни

uk:Служба безпеки України


Служба безпеки України

Слу́жба<sg> безпе́ки Украї́ни

Слу́жба безпе́ки Украї́ни • (Slúžba bezpéky Ukrajíny) f inan (genitive Слу́жби безпе́ки Украї́ни, uncountable)

Слу́жба безпе́ки Украї́ни (canonical)
Slúžba bezpéky Ukrajíny (romanization)
Слу́жби безпе́ки Украї́ни (genitive)
Слу́жба безпе́ки Украї́ни (nominative singular)
Слу́жби безпе́ки Украї́ни (genitive singular)
Слу́жбі безпе́ки Украї́ни (dative singular)
Слу́жбу безпе́ки Украї́ни (accusative singular)
Слу́жбою безпе́ки Украї́ни (instrumental singular)
Слу́жбі безпе́ки Украї́ни (locative singular)
Слу́жбо безпе́ки Украї́ни (singular vocative)

uk-ndecl

Слу́жба<sg> безпе́ки Украї́ни

the SBU, the Security Service of Ukraine (the law enforcement authority and main intelligence and security agency of the Ukrainian government.)

uk:Служба безпеки України

en-Служба_безпеки_України-uk-name-Wj8NShwO


міліціонер

uk-noun

міліціоне́р<pr>

міліціоне́рка

міліціоне́рський

міліціоне́р • (milicionér) m pers (genitive міліціоне́ра, nominative plural міліціоне́ри, genitive plural міліціоне́рів, feminine міліціоне́рка, relational adjective міліціоне́рський)

міліціоне́р (canonical)
milicionér (romanization)
міліціоне́ра (genitive)
міліціоне́ри (nominative plural)
міліціоне́рів (genitive plural)
міліціоне́рка (feminine)
міліціоне́рський (adjective relational)
міліціоне́р (nominative singular)
міліціоне́ри (nominative plural)
міліціоне́ра (genitive singular)
міліціоне́рів (genitive plural)
міліціоне́рові (dative singular)
міліціоне́ру (dative singular)
міліціоне́рам (dative plural)
міліціоне́ра (accusative singular)
міліціоне́рів (accusative plural)
міліціоне́ром (instrumental singular)
міліціоне́рами (instrumental plural)
міліціоне́рові (locative singular)
міліціоне́рі (locative singular)
міліціоне́рах (locative plural)
міліціоне́ре (singular vocative)
міліціоне́ри (plural vocative)

uk-ndecl

міліціоне́р<pr>

Uk-міліціонер.ogg

Borrowed from German Milizionär. Compare Russian милиционе́р (milicionér), Belarusian міліцыяне́р (milicyjanjér).

(historical) police officer, policeman, militsia officer, militiaman (during the Soviet period and in some post-Soviet successor states)


слідчий

uk-adj

слі́дчий • (slídčyj)

слі́дчий (canonical)
slídčyj (romanization)
слі́дчий (masculine nominative)
слі́дче (neuter nominative)
слі́дча (feminine nominative)
слі́дчі (nominative plural)
слі́дчого (genitive masculine neuter)
слі́дчої (feminine genitive)
слі́дчих (genitive plural)
слі́дчому (dative masculine neuter)
слі́дчій (dative feminine)
слі́дчим (dative plural)
слі́дчого (accusative animate masculine)
слі́дче (accusative neuter)
слі́дчу (accusative feminine)
слі́дчих (accusative animate plural)
слі́дчий (accusative inanimate masculine)
слі́дчі (accusative inanimate plural)
слі́дчим (instrumental masculine neuter)
слі́дчою (feminine instrumental)
слі́дчими (instrumental plural)
слі́дчому (locative masculine neuter)
слі́дчім (locative masculine neuter)
слі́дчій (feminine locative)
слі́дчих (locative plural)

Uk-слідчий.ogg

Cognate with Belarusian сле́дчы (sljédčy), Polish śledczy.

(relational) investigation (attributive), investigative, investigatory


розвідувальний

розві́дувальний

розві́дувальний • (rozvíduvalʹnyj)

розві́дувальний (canonical)
rozvíduvalʹnyj (romanization)
розві́дувальний (masculine nominative)
розві́дувальне (neuter nominative)
розві́дувальна (feminine nominative)
розві́дувальні (nominative plural)
розві́дувального (genitive masculine neuter)
розві́дувальної (feminine genitive)
розві́дувальних (genitive plural)
розві́дувальному (dative masculine neuter)
розві́дувальній (dative feminine)
розві́дувальним (dative plural)
розві́дувального (accusative animate masculine)
розві́дувальне (accusative neuter)
розві́дувальну (accusative feminine)
розві́дувальних (accusative animate plural)
розві́дувальний (accusative inanimate masculine)
розві́дувальні (accusative inanimate plural)
розві́дувальним (instrumental masculine neuter)
розві́дувальною (feminine instrumental)
розві́дувальними (instrumental plural)
розві́дувальному (locative masculine neuter)
розві́дувальнім (locative masculine neuter)
розві́дувальній (feminine locative)
розві́дувальних (locative plural)

uk-adecl

розві́дувальний

[rɔzʲˈʋʲidʊʋɐlʲnei̯]

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-розвідувальний.wav

From розві́дувати (rozvíduvaty) + -альний (-alʹnyj). Compare Russian разве́дывательный (razvédyvatelʹnyj), Belarusian разве́двальны (razvjédvalʹny).

af

розві́дувати

cog

разве́дывательный

разве́двальны

розві́дувальний літа́к

розві́дувальний супу́тник

розві́дувальна слу́жба

intelligence agency (literally, “intelligence service”)

розві́дувальне співтовари́ство

Центра́льне розві́дувальне управлі́ння


контррозвідка

uk-noun

контрро́звідка<*>

контррозві́дувальний

контрро́звідка • (kontrrózvidka) f inan (genitive контрро́звідки, nominative plural контрро́звідки, genitive plural контрро́звідок, relational adjective контррозві́дувальний)

контрро́звідка (canonical)
kontrrózvidka (romanization)
контрро́звідки (genitive)
контрро́звідки (nominative plural)
контрро́звідок (genitive plural)
контррозві́дувальний (adjective relational)
контрро́звідка (nominative singular)
контрро́звідки (nominative plural)
контрро́звідки (genitive singular)
контрро́звідок (genitive plural)
контрро́звідці (dative singular)
контрро́звідкам (dative plural)
контрро́звідку (accusative singular)
контрро́звідки (accusative plural)
контрро́звідкою (instrumental singular)
контрро́звідками (instrumental plural)
контрро́звідці (locative singular)
контрро́звідках (locative plural)
контрро́звідко (singular vocative)
контрро́звідки (plural vocative)

uk-ndecl

контрро́звідка<*>

From контр- (kontr-) + ро́звідка (rózvidka). Compare Russian контрразве́дка (kontrrazvédka).

cog

контрразве́дка


беркутівець

uk-noun

бе́ркутівець<*.pr>

бе́ркутівський

бе́ркутівець • (bérkutivecʹ) m pers (genitive бе́ркутівця, nominative plural бе́ркутівці, genitive plural бе́ркутівців, relational adjective бе́ркутівський)

бе́ркутівець (canonical)
bérkutivecʹ (romanization)
бе́ркутівця (genitive)
бе́ркутівці (nominative plural)
бе́ркутівців (genitive plural)
бе́ркутівський (adjective relational)
бе́ркутівець (nominative singular)
бе́ркутівці (nominative plural)
бе́ркутівця (genitive singular)
бе́ркутівців (genitive plural)
бе́ркутівцеві (dative singular)
бе́ркутівцю (dative singular)
бе́ркутівцям (dative plural)
бе́ркутівця (accusative singular)
бе́ркутівців (accusative plural)
бе́ркутівцем (instrumental singular)
бе́ркутівцями (instrumental plural)
бе́ркутівцеві (locative singular)
бе́ркутівцю (locative singular)
бе́ркутівці (locative singular)
бе́ркутівцях (locative plural)
бе́ркутівцю (singular vocative)
бе́ркутівці (plural vocative)

uk-ndecl

бе́ркутівець<*.pr>

From Бе́ркут (Bérkut) + -івець (-ivecʹ).

(colloquial) Berkut officer (member of the 'Berkut' special militsia subunits, disbanded by the Government of Ukraine in 2014 but incorporated into the Russian Federation's forces in occupied Crimea)


надсекретний

uk-adj

надсекре́тний

надсекре́тно

надсекре́тність

надсекре́тний • (nadsekrétnyj) (adverb надсекре́тно, abstract noun надсекре́тність)

надсекре́тний (canonical)
nadsekrétnyj (romanization)
надсекре́тно (adverb)
надсекре́тність (abstract-noun)
надсекре́тний (masculine nominative)
надсекре́тне (neuter nominative)
надсекре́тна (feminine nominative)
надсекре́тні (nominative plural)
надсекре́тного (genitive masculine neuter)
надсекре́тної (feminine genitive)
надсекре́тних (genitive plural)
надсекре́тному (dative masculine neuter)
надсекре́тній (dative feminine)
надсекре́тним (dative plural)
надсекре́тного (accusative animate masculine)
надсекре́тне (accusative neuter)
надсекре́тну (accusative feminine)
надсекре́тних (accusative animate plural)
надсекре́тний (accusative inanimate masculine)
надсекре́тні (accusative inanimate plural)
надсекре́тним (instrumental masculine neuter)
надсекре́тною (feminine instrumental)
надсекре́тними (instrumental plural)
надсекре́тному (locative masculine neuter)
надсекре́тнім (locative masculine neuter)
надсекре́тній (feminine locative)
надсекре́тних (locative plural)

uk-adecl

надсекре́тний

From над- (nad-) + секре́тний (sekrétnyj).


контррозвідник

uk-noun

контррозві́дник<pr>

контррозві́дниця

контррозві́дник • (kontrrozvídnyk) m pers (genitive контррозві́дника, nominative plural контррозві́дники, genitive plural контррозві́дників, feminine контррозві́дниця)

контррозві́дник (canonical)
kontrrozvídnyk (romanization)
контррозві́дника (genitive)
контррозві́дники (nominative plural)
контррозві́дників (genitive plural)
контррозві́дниця (feminine)
контррозві́дник (nominative singular)
контррозві́дники (nominative plural)
контррозві́дника (genitive singular)
контррозві́дників (genitive plural)
контррозві́дникові (dative singular)
контррозві́днику (dative singular)
контррозві́дникам (dative plural)
контррозві́дника (accusative singular)
контррозві́дників (accusative plural)
контррозві́дником (instrumental singular)
контррозві́дниками (instrumental plural)
контррозві́дникові (locative singular)
контррозві́днику (locative singular)
контррозві́дниках (locative plural)
контррозві́днику (singular vocative)
контррозві́дники (plural vocative)

uk-ndecl

контррозві́дник<pr>

From контрро́звід(ка) (kontrrózvid(ka)) + -ник (-nyk). Compare Russian контрразве́дчик (kontrrazvédčik), Belarusian контрразве́дчык (kontrrazvjédčyk).

af

контрро́звідка

контрро́звід(ка)

cog

контрразве́дчик

контрразве́дчык

counterintelligence agent, counterintelligence officer, counterintelligence operative, counterspy


позбавлення волі

uk-noun

позба́влення<sg.loci:ju> во́лі

позба́влення во́лі • (pozbávlennja vóli) n inan (genitive позба́влення во́лі, uncountable)

позба́влення во́лі (canonical)
pozbávlennja vóli (romanization)
позба́влення во́лі (genitive)
позба́влення во́лі (nominative singular)
позба́влення во́лі (genitive singular)
позба́вленню во́лі (dative singular)
позба́влення во́лі (accusative singular)
позба́вленням во́лі (instrumental singular)
позба́вленні во́лі (locative singular)
позба́вленню во́лі (locative singular)
позба́влення во́лі (singular vocative)

uk-ndecl

позба́влення<sg.loci:ju> во́лі

Literally, “deprivation of liberty”. Compare Polish pozbawienie wolności.


схопити

uk-verb

схопи́ти • (sxopýty) pf (imperfective схо́плювати)

схопи́ти (canonical)
sxopýty (romanization)
схо́плювати (imperfective)
схопи́ти (infinitive perfective)
схопи́ть (infinitive perfective)
схо́плений (passive past perfective)
impersonal: схо́плено (passive past perfective)
схопи́вши (adverbial past perfective)
схоплю́ (first-person future perfective singular)
схо́пиш (future perfective second-person singular)
схо́пить (future perfective singular third-person)
схо́пим (first-person future perfective plural)
схо́пимо (first-person future perfective plural)
схо́пите (future perfective plural second-person)
схо́плять (future perfective plural third-person)
схопі́м (first-person imperative plural)
схопі́мо (first-person imperative plural)
схопи́ (imperative second-person singular)
схопі́ть (imperative plural second-person)
схопи́в (masculine past singular)
схопи́ли (masculine past plural)
схопи́ла (feminine past singular)
схопи́ли (feminine past plural)
схопи́ло (neuter past singular)
схопи́ли (neuter past plural)

Uk-схопити.ogg

From с- (s-) + хопи́ти (xopýty). Compare Belarusian схапі́ць (sxapícʹ).

(colloquial, law enforcement) to catch, to collar, to nab, to nick


схоплювати

схо́плювати • (sxópljuvaty) impf (perfective схопи́ти)

схо́плювати (canonical)
sxópljuvaty (romanization)
схопи́ти (perfective)
схо́плювати (imperfective infinitive)
схо́плювать (imperfective infinitive)
схо́плюючи (adverbial imperfective present)
схо́плювавши (adverbial imperfective past)
схо́плюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду схо́плювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду схо́плювать (first-person future imperfective singular)
схо́плюватиму (first-person future imperfective singular)
схо́плюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш схо́плювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш схо́плювать (future imperfective second-person singular)
схо́плюватимеш (future imperfective second-person singular)
схо́плює (imperfective present singular third-person)
бу́де схо́плювати (future imperfective singular third-person)
бу́де схо́плювать (future imperfective singular third-person)
схо́плюватиме (future imperfective singular third-person)
схо́плюєм (first-person imperfective plural present)
схо́плюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо схо́плювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо схо́плювать (first-person future imperfective plural)
схо́плюватимемо (first-person future imperfective plural)
схо́плюватимем (first-person future imperfective plural)
схо́плюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете схо́плювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете схо́плювать (future imperfective plural second-person)
схо́плюватимете (future imperfective plural second-person)
схо́плюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть схо́плювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть схо́плювать (future imperfective plural third-person)
схо́плюватимуть (future imperfective plural third-person)
схо́плюймо (first-person imperative plural)
схо́плюй (imperative second-person singular)
схо́плюйте (imperative plural second-person)
схо́плював (masculine past singular)
схо́плювали (masculine past plural)
схо́плювала (feminine past singular)
схо́плювали (feminine past plural)
схо́плювало (neuter past singular)
схо́плювали (neuter past plural)

Uk-схоплювати.ogg

From the схо́пл- (sxópl-) stem of схопи́ти (sxopýty) + -ювати (-juvaty). Compare Belarusian схо́пліваць (sxóplivacʹ).


відбій

uk-noun

відбі́й • (vidbíj) m inan (genitive відбо́ю, uncountable)

відбі́й (canonical)
vidbíj (romanization)
відбо́ю (genitive)
відбі́й (nominative singular)
відбо́ю (genitive singular)
відбо́ю (dative singular)
відбо́єві (dative singular)
відбі́й (accusative singular)
відбо́єм (instrumental singular)
відбо́ю (locative singular)
відбо́ї (locative singular)
відбо́ю (singular vocative)

(military or law enforcement) over (a word indicating the end of some activity, the start of sleep hours, etc.)


буцегарня

буцега́рня<*>

буцега́рня • (bucehárnja) f inan (genitive буцега́рні, nominative plural буцега́рні, genitive plural буцега́рень)

буцега́рня (canonical)
bucehárnja (romanization)
буцега́рні (genitive)
буцега́рні (nominative plural)
буцега́рень (genitive plural)
буцега́рня (nominative singular)
буцега́рні (nominative plural)
буцега́рні (genitive singular)
буцега́рень (genitive plural)
буцега́рні (dative singular)
буцега́рням (dative plural)
буцега́рню (accusative singular)
буцега́рні (accusative plural)
буцега́рнею (instrumental singular)
буцега́рнями (instrumental plural)
буцега́рні (locative singular)
буцега́рнях (locative plural)
буцега́рне (singular vocative)
буцега́рні (plural vocative)

uk-ndecl

буцега́рня<*>

(colloquial) detention cell, cooler, lockup, calaboose, jail, prison, brig

uk:буцегарня


контртерористичний

uk-adj

контртерористи́чний

контртерористи́чний • (kontrterorystýčnyj)

контртерористи́чний (canonical)
kontrterorystýčnyj (romanization)
контртерористи́чний (masculine nominative)
контртерористи́чне (neuter nominative)
контртерористи́чна (feminine nominative)
контртерористи́чні (nominative plural)
контртерористи́чного (genitive masculine neuter)
контртерористи́чної (feminine genitive)
контртерористи́чних (genitive plural)
контртерористи́чному (dative masculine neuter)
контртерористи́чній (dative feminine)
контртерористи́чним (dative plural)
контртерористи́чного (accusative animate masculine)
контртерористи́чне (accusative neuter)
контртерористи́чну (accusative feminine)
контртерористи́чних (accusative animate plural)
контртерористи́чний (accusative inanimate masculine)
контртерористи́чні (accusative inanimate plural)
контртерористи́чним (instrumental masculine neuter)
контртерористи́чною (feminine instrumental)
контртерористи́чними (instrumental plural)
контртерористи́чному (locative masculine neuter)
контртерористи́чнім (locative masculine neuter)
контртерористи́чній (feminine locative)
контртерористи́чних (locative plural)

uk-adecl

контртерористи́чний

From контр- (kontr-) + терори́ст (terorýst) + -и́чний (-ýčnyj). Compare Belarusian контртэрарысты́чны (kontrterarystýčny), Russian контртеррористи́ческий (kontrterroristíčeskij)

cog

контртэрарысты́чны

контртеррористи́ческий


виправний

uk-adj

виправни́й • (vypravnýj)

виправни́й (canonical)
vypravnýj (romanization)
виправни́й (masculine nominative)
виправне́ (neuter nominative)
виправна́ (feminine nominative)
виправні́ (nominative plural)
виправно́го (genitive masculine neuter)
виправно́ї (feminine genitive)
виправни́х (genitive plural)
виправно́му (dative masculine neuter)
виправні́й (dative feminine)
виправни́м (dative plural)
виправно́го (accusative animate masculine)
виправне́ (accusative neuter)
виправну́ (accusative feminine)
виправни́х (accusative animate plural)
виправни́й (accusative inanimate masculine)
виправні́ (accusative inanimate plural)
виправни́м (instrumental masculine neuter)
виправно́ю (feminine instrumental)
виправни́ми (instrumental plural)
виправно́му (locative masculine neuter)
виправні́м (locative masculine neuter)
виправні́й (feminine locative)
виправни́х (locative plural)

From ви́правити (výpravyty) or ви́правлення (výpravlennja) + -ний (-nyj).

af

ви́правлення

виправни́й за́клад ― vypravnýj základ ― correctional facility, correctional institution

виправна́ устано́ва ― vypravná ustanóva ― correctional facility, correctional institution


заарештований

uk-noun

заарешто́ваний<+.pr>

заарешто́вана

заарешто́ваний • (zaareštóvanyj) m pers (genitive заарешто́ваного, nominative plural заарешто́вані, genitive plural заарешто́ваних, feminine заарешто́вана)

заарешто́ваний (canonical)
zaareštóvanyj (romanization)
заарешто́ваного (genitive)
заарешто́вані (nominative plural)
заарешто́ваних (genitive plural)
заарешто́вана (feminine)
заарешто́ваний (nominative singular)
заарешто́вані (nominative plural)
заарешто́ваного (genitive singular)
заарешто́ваних (genitive plural)
заарешто́ваному (dative singular)
заарешто́ваним (dative plural)
заарешто́ваного (accusative singular)
заарешто́ваних (accusative plural)
заарешто́ваним (instrumental singular)
заарешто́ваними (instrumental plural)
заарешто́ваному (locative singular)
заарешто́ванім (locative singular)
заарешто́ваних (locative plural)
заарешто́ваний (singular vocative)
заарешто́вані (plural vocative)

uk-ndecl

заарешто́ваний<+.pr>

arrestee, arrested person, person under arrest


правоохоронець

uk-noun

правоохоро́нець<*.pr>

правоохоро́нниця

правоохоро́нець • (pravooxorónecʹ) m pers (genitive правоохоро́нця, nominative plural правоохоро́нці, genitive plural правоохоро́нців, feminine правоохоро́нниця)

правоохоро́нець (canonical)
pravooxorónecʹ (romanization)
правоохоро́нця (genitive)
правоохоро́нці (nominative plural)
правоохоро́нців (genitive plural)
правоохоро́нниця (feminine)
правоохоро́нець (nominative singular)
правоохоро́нці (nominative plural)
правоохоро́нця (genitive singular)
правоохоро́нців (genitive plural)
правоохоро́нцеві (dative singular)
правоохоро́нцю (dative singular)
правоохоро́нцям (dative plural)
правоохоро́нця (accusative singular)
правоохоро́нців (accusative plural)
правоохоро́нцем (instrumental singular)
правоохоро́нцями (instrumental plural)
правоохоро́нцеві (locative singular)
правоохоро́нцю (locative singular)
правоохоро́нці (locative singular)
правоохоро́нцях (locative plural)
правоохоро́нцю (singular vocative)
правоохоро́нці (plural vocative)

uk-ndecl

правоохоро́нець<*.pr>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-правоохоронець.wav

From пра́во (právo) + -о- (-o-) + охоро́нець (oxorónecʹ). Compare Russian правоохрани́тель (pravooxranítelʹ), Belarusian праваахо́ўнік (pravaaxóŭnik).

cog

правоохрани́тель

праваахо́ўнік


поліціянт

uk-noun

поліція́нт<pr>

поліція́нт • (policijánt) m pers (genitive поліція́нта, nominative plural поліція́нти, genitive plural поліція́нтів)

поліція́нт (canonical)
policijánt (romanization)
поліція́нта (genitive)
поліція́нти (nominative plural)
поліція́нтів (genitive plural)
поліція́нт (nominative singular)
поліція́нти (nominative plural)
поліція́нта (genitive singular)
поліція́нтів (genitive plural)
поліція́нтові (dative singular)
поліція́нту (dative singular)
поліція́нтам (dative plural)
поліція́нта (accusative singular)
поліція́нтів (accusative plural)
поліція́нтом (instrumental singular)
поліція́нтами (instrumental plural)
поліція́нтові (locative singular)
поліція́нті (locative singular)
поліція́нтах (locative plural)
поліція́нте (singular vocative)
поліція́нти (plural vocative)

uk-ndecl

поліція́нт<pr>

поліціа́нт поліціант#Ukrainian

(colloquial) Alternative form of поліціа́нт (policiánt, “policeman”)


поліціант

uk-noun

поліціа́нт<pr>

поліціа́нт • (policiánt) m pers (genitive поліціа́нта, nominative plural поліціа́нти, genitive plural поліціа́нтів)

поліціа́нт (canonical)
policiánt (romanization)
поліціа́нта (genitive)
поліціа́нти (nominative plural)
поліціа́нтів (genitive plural)
поліціа́нт (nominative singular)
поліціа́нти (nominative plural)
поліціа́нта (genitive singular)
поліціа́нтів (genitive plural)
поліціа́нтові (dative singular)
поліціа́нту (dative singular)
поліціа́нтам (dative plural)
поліціа́нта (accusative singular)
поліціа́нтів (accusative plural)
поліціа́нтом (instrumental singular)
поліціа́нтами (instrumental plural)
поліціа́нтові (locative singular)
поліціа́нті (locative singular)
поліціа́нтах (locative plural)
поліціа́нте (singular vocative)
поліціа́нти (plural vocative)

uk-ndecl

поліціа́нт<pr>


умовно-достроковий

uk-adj

умо́вно-достроко́вий

умо́вно-достроко́вий • (umóvno-dostrokóvyj)

умо́вно -достроко́вий (canonical)
umóvno-dostrokóvyj (romanization)
умо́вно-достроко́вий (masculine nominative)
умо́вно-достроко́ве (neuter nominative)
умо́вно-достроко́ва (feminine nominative)
умо́вно-достроко́ві (nominative plural)
умо́вно-достроко́вого (genitive masculine neuter)
умо́вно-достроко́вої (feminine genitive)
умо́вно-достроко́вих (genitive plural)
умо́вно-достроко́вому (dative masculine neuter)
умо́вно-достроко́вій (dative feminine)
умо́вно-достроко́вим (dative plural)
умо́вно-достроко́вого (accusative animate masculine)
умо́вно-достроко́ве (accusative neuter)
умо́вно-достроко́ву (accusative feminine)
умо́вно-достроко́вих (accusative animate plural)
умо́вно-достроко́вий (accusative inanimate masculine)
умо́вно-достроко́ві (accusative inanimate plural)
умо́вно-достроко́вим (instrumental masculine neuter)
умо́вно-достроко́вою (feminine instrumental)
умо́вно-достроко́вими (instrumental plural)
умо́вно-достроко́вому (locative masculine neuter)
умо́вно-достроко́вім (locative masculine neuter)
умо́вно-достроко́вій (feminine locative)
умо́вно-достроко́вих (locative plural)

uk-adecl

умо́вно-достроко́вий

From умо́вний (umóvnyj, “conditional”) + -о- (-o-) + достроко́вий (dostrokóvyj, “early, ahead of time”).

af

умо́вно-достроко́ве зві́льнення


СБУшник

uk-noun

СБУ́шник<pr>

СБУ́шник • (SBÚšnyk) m pers (genitive СБУ́шника, nominative plural СБУ́шники, genitive plural СБУ́шників)

СБУ́шник (canonical)
SBÚšnyk (romanization)
СБУ́шника (genitive)
СБУ́шники (nominative plural)
СБУ́шників (genitive plural)
СБУ́шник (nominative singular)
СБУ́шники (nominative plural)
СБУ́шника (genitive singular)
СБУ́шників (genitive plural)
СБУ́шникові (dative singular)
СБУ́шнику (dative singular)
СБУ́шникам (dative plural)
СБУ́шника (accusative singular)
СБУ́шників (accusative plural)
СБУ́шником (instrumental singular)
СБУ́шниками (instrumental plural)
СБУ́шникові (locative singular)
СБУ́шнику (locative singular)
СБУ́шниках (locative plural)
СБУ́шнику (singular vocative)
СБУ́шники (plural vocative)

uk-ndecl

СБУ́шник<pr>

From СБУ (SBU) + -шник (-šnyk). Compare Russian ФСБшник (FSBšnik) (colloquial term for agents of Russia's FSB)

І саме звідти, регулярно вранці, виїжджає на роботу наш СБУшник.

2019 December 23, Denys Bihus, “Як СБУшник Беззубенко отримав службову квартиру в одній з найдорожчих новобудов Києва”, in 24 Kanal, archived from the original on 2022-11-26:

And it is from there, regularly in the morning, that our SBU agent leaves for work.

I same zvidty, rehuljarno vranci, vyjiždžaje na robotu naš SBUšnyk.

«[...] А тому, що вони розуміли, що є величезна ймовірність того, що їх, врешті-решт, коли справа дійде до суду, можуть ще й винними зробити. Мовляв, це не СБУшники на них напали, а вони – на СБУшників.»

2021 July 21, Mykhailo Zhirokhov, quotee, “Напад СБУшників на прикордонників: ганьба, яку не залишають просто так”, in Ukrinform, archived from the original on 2021-10-16:

"… Because they understood that there was a huge chance that they, in the end, when the case came to court, could even be found guilty. Like it wasn't the SBU agents who attacked them, but they attacked the SBU agents."

“[...] A tomu, ščo vony rozumily, ščo je velyčezna jmovirnistʹ toho, ščo jix, vrešti-rešt, koly sprava dijde do sudu, možutʹ šče j vynnymy zrobyty. Movljav, ce ne SBUšnyky na nyx napaly, a vony – na SBUšnykiv.”

(colloquial, derogatory) SBU agent (operative of the Security Service of Ukraine)


шпигувати

uk-verb

шпигува́ти • (špyhuváty) impf

шпигува́ти (canonical)
špyhuváty (romanization)
шпигува́ти (imperfective infinitive)
шпигува́ть (imperfective infinitive)
шпиго́ваний (imperfective passive past)
impersonal: шпиго́вано (imperfective passive past)
шпигу́ючи (adverbial imperfective present)
шпигува́вши (adverbial imperfective past)
шпигу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду шпигува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду шпигува́ть (first-person future imperfective singular)
шпигува́тиму (first-person future imperfective singular)
шпигу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш шпигува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш шпигува́ть (future imperfective second-person singular)
шпигува́тимеш (future imperfective second-person singular)
шпигу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де шпигува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де шпигува́ть (future imperfective singular third-person)
шпигува́тиме (future imperfective singular third-person)
шпигу́єм (first-person imperfective plural present)
шпигу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо шпигува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо шпигува́ть (first-person future imperfective plural)
шпигува́тимемо (first-person future imperfective plural)
шпигува́тимем (first-person future imperfective plural)
шпигу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете шпигува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете шпигува́ть (future imperfective plural second-person)
шпигува́тимете (future imperfective plural second-person)
шпигу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть шпигува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть шпигува́ть (future imperfective plural third-person)
шпигува́тимуть (future imperfective plural third-person)
шпигу́ймо (first-person imperative plural)
шпигу́й (imperative second-person singular)
шпигу́йте (imperative plural second-person)
шпигува́в (masculine past singular)
шпигува́ли (masculine past plural)
шпигува́ла (feminine past singular)
шпигува́ли (feminine past plural)
шпигува́ло (neuter past singular)
шпигува́ли (neuter past plural)

uk:Мельничук Олександр Савич

From шпик (špyk) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian шпигова́ть (špigovátʹ), Belarusian шпігава́ць (špihavácʹ), Polish szpikować.

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-шпигувати.wav


шпигувати

шпигува́ти • (špyhuváty) impf

шпигува́ти (canonical)
špyhuváty (romanization)
шпигува́ти (imperfective infinitive)
шпигува́ть (imperfective infinitive)
шпигу́ючи (adverbial imperfective present)
шпигува́вши (adverbial imperfective past)
шпигу́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду шпигува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду шпигува́ть (first-person future imperfective singular)
шпигува́тиму (first-person future imperfective singular)
шпигу́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш шпигува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш шпигува́ть (future imperfective second-person singular)
шпигува́тимеш (future imperfective second-person singular)
шпигу́є (imperfective present singular third-person)
бу́де шпигува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де шпигува́ть (future imperfective singular third-person)
шпигува́тиме (future imperfective singular third-person)
шпигу́єм (first-person imperfective plural present)
шпигу́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо шпигува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо шпигува́ть (first-person future imperfective plural)
шпигува́тимемо (first-person future imperfective plural)
шпигува́тимем (first-person future imperfective plural)
шпигу́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете шпигува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете шпигува́ть (future imperfective plural second-person)
шпигува́тимете (future imperfective plural second-person)
шпигу́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть шпигува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть шпигува́ть (future imperfective plural third-person)
шпигува́тимуть (future imperfective plural third-person)
шпигу́ймо (first-person imperative plural)
шпигу́й (imperative second-person singular)
шпигу́йте (imperative plural second-person)
шпигува́в (masculine past singular)
шпигува́ли (masculine past plural)
шпигува́ла (feminine past singular)
шпигува́ли (feminine past plural)
шпигува́ло (neuter past singular)
шпигува́ли (neuter past plural)

uk:Мельничук Олександр Савич

From шпиг (špyh, “spy”) + -ува́ти (-uváty). Compare Belarusian шпегава́ць (špjehavácʹ), Polish szpiegować.

+obj

за (za + instrumental) ‘on somebody/something’

(intransitive or dialectally transitive) to spy, to spy on [with за (za, + instrumental) ‘on somebody/something’]


шпіон

uk-noun

шпіо́н • (špión) m pers (genitive шпіо́на, nominative plural шпіо́ни, genitive plural шпіо́нів, feminine шпіо́нка, relational adjective шпіо́нський)

шпіо́н (canonical)
špión (romanization)
шпіо́на (genitive)
шпіо́ни (nominative plural)
шпіо́нів (genitive plural)
шпіо́нка (feminine)
шпіо́нський (adjective relational)
шпіо́н (nominative singular)
шпіо́ни (nominative plural)
шпіо́на (genitive singular)
шпіо́нів (genitive plural)
шпіо́нові (dative singular)
шпіо́ну (dative singular)
шпіо́нам (dative plural)
шпіо́на (accusative singular)
шпіо́нів (accusative plural)
шпіо́ном (instrumental singular)
шпіо́нами (instrumental plural)
шпіо́нові (locative singular)
шпіо́ні (locative singular)
шпіо́нах (locative plural)
шпіо́не (singular vocative)
шпіо́ни (plural vocative)