банка

uk-noun

((ба́нка<*>,ба́нка<c*>))

ба́нка • (bánka) f inan (genitive ба́нки, nominative plural ба́нки or банки́, genitive plural ба́нок or бано́к)

ба́нка (canonical)
bánka (romanization)
ба́нки (genitive)
ба́нки (nominative plural)
банки́ (nominative plural)
ба́нок (genitive plural)
бано́к (genitive plural)
ба́нка (nominative singular)
ба́нки (nominative plural)
банки́ (nominative plural)
ба́нки (genitive singular)
ба́нок (genitive plural)
бано́к (genitive plural)
ба́нці (dative singular)
ба́нкам (dative plural)
банка́м (dative plural)
ба́нку (accusative singular)
ба́нки (accusative plural)
банки́ (accusative plural)
ба́нкою (instrumental singular)
ба́нками (instrumental plural)
банка́ми (instrumental plural)
ба́нці (locative singular)
ба́нках (locative plural)
банка́х (locative plural)
ба́нко (singular vocative)
ба́нки (plural vocative)
банки́ (plural vocative)

uk-ndecl

((ба́нка<*>,ба́нка<c*>))

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:банка

Borrowed from Russian ба́нка (bánka), from Ukrainian ба́нька (bánʹka) or Polish bańka, from Proto-Slavic *banъka.

alternative medicine
alternative medicine

(alternative medicine, usually in the plural) cupping glass, cup (for cupping therapy)


НЛО

Initialism of нерозпі́знаний літа́ючий об'є́кт (nerozpíznanyj litájučyj obʺjékt).

initialism

нерозпі́знаний літа́ючий об'є́кт


урок

uk-noun

уро́к • (urók) m inan (genitive уро́ку, nominative plural уро́ки, genitive plural уро́ків)

уро́к (canonical)
urók (romanization)
уро́ку (genitive)
уро́ки (nominative plural)
уро́ків (genitive plural)
уро́к (nominative singular)
уро́ки (nominative plural)
уро́ку (genitive singular)
уро́ків (genitive plural)
уро́кові (dative singular)
уро́ку (dative singular)
уро́кам (dative plural)
уро́к (accusative singular)
уро́ки (accusative plural)
уро́ком (instrumental singular)
уро́ками (instrumental plural)
уро́ку (locative singular)
уро́ці (locative singular)
уро́кові (locative singular)
уро́ках (locative plural)
уро́ку (singular vocative)
уро́ки (plural vocative)

Inherited from Old East Slavic урокъ (urokŭ, “agreement, condition”), from Proto-Slavic *urokъ, Proto-Slavic root *rok-.


Лев

uk-proper noun

Лев • (Lev) m animal (genitive Ле́ва, uncountable)

Lev (romanization)
Ле́ва (genitive)
Лев (nominative singular)
Ле́ва (genitive singular)
Ле́вові (dative singular)
Ле́ву (dative singular)
Ле́ва (accusative singular)
Ле́вом (instrumental singular)
Ле́вові (locative singular)
Ле́ві (locative singular)
Ле́ве (singular vocative)


волхв

uk-noun

волхв • (volxv) m pers (genitive волхва́, nominative plural волхви́, genitive plural волхві́в)

volxv (romanization)
волхва́ (genitive)
волхви́ (nominative plural)
волхві́в (genitive plural)
волхв (nominative singular)
волхви́ (nominative plural)
волхва́ (genitive singular)
волхві́в (genitive plural)
волхво́ві (dative singular)
волхву́ (dative singular)
волхва́м (dative plural)
волхва́ (accusative singular)
волхві́в (accusative plural)
волхво́м (instrumental singular)
волхва́ми (instrumental plural)
волхво́ві (locative singular)
волхві́ (locative singular)
волхва́х (locative plural)
во́лхве (singular vocative)
волхви́ (plural vocative)

Borrowed from Old Church Slavonic влъхвъ (vlŭxvŭ), from Old Church Slavonic влъснѫти (vlŭsnǫti, “to stutter”), referring to the trances the priests used in their ceremonies.


капище

uk-noun

ка́пище • (kápyšče) n inan (genitive ка́пища, nominative plural ка́пища, genitive plural ка́пищ)

ка́пище (canonical)
kápyšče (romanization)
ка́пища (genitive)
ка́пища (nominative plural)
ка́пищ (genitive plural)
ка́пище (nominative singular)
ка́пища (nominative plural)
ка́пища (genitive singular)
ка́пищ (genitive plural)
ка́пищу (dative singular)
ка́пищам (dative plural)
ка́пище (accusative singular)
ка́пища (accusative plural)
ка́пищем (instrumental singular)
ка́пищами (instrumental plural)
ка́пищу (locative singular)
ка́пищі (locative singular)
ка́пищах (locative plural)
ка́пище (singular vocative)
ка́пища (plural vocative)

Borrowed from Old Church Slavonic капище (kapište, “idol; pagan temple”), from капь (kapĭ, “image”).


маг

uk-noun

маг • (mah) m pers (genitive ма́га, nominative plural ма́ги, genitive plural ма́гів)

mah (romanization)
ма́га (genitive)
ма́ги (nominative plural)
ма́гів (genitive plural)
маг (nominative singular)
ма́ги (nominative plural)
ма́га (genitive singular)
ма́гів (genitive plural)
ма́гові (dative singular)
ма́гу (dative singular)
ма́гам (dative plural)
ма́га (accusative singular)
ма́гів (accusative plural)
ма́гом (instrumental singular)
ма́гами (instrumental plural)
ма́гові (locative singular)
ма́гу (locative singular)
ма́гах (locative plural)
ма́гу (singular vocative)
ма́ги (plural vocative)


гороскоп

гороско́п • (horoskóp) m inan (genitive гороско́па, nominative plural гороско́пи, genitive plural гороско́пів)

гороско́п (canonical)
horoskóp (romanization)
гороско́па (genitive)
гороско́пи (nominative plural)
гороско́пів (genitive plural)
гороско́п (nominative singular)
гороско́пи (nominative plural)
гороско́па (genitive singular)
гороско́пів (genitive plural)
гороско́пові (dative singular)
гороско́пу (dative singular)
гороско́пам (dative plural)
гороско́п (accusative singular)
гороско́пи (accusative plural)
гороско́пом (instrumental singular)
гороско́пами (instrumental plural)
гороско́пі (locative singular)
гороско́пах (locative plural)
гороско́пе (singular vocative)
гороско́пи (plural vocative)


етер

ете́р • (etér) m inan (genitive ете́ру, nominative plural ете́ри, genitive plural ете́рів, relational adjective ете́рний)

ете́р (canonical)
etér (romanization)
ете́ру (genitive)
ете́ри (nominative plural)
ете́рів (genitive plural)
ете́рний (adjective relational)
ете́р (nominative singular)
ете́ри (nominative plural)
ете́ру (genitive singular)
ете́рів (genitive plural)
ете́рові (dative singular)
ете́ру (dative singular)
ете́рам (dative plural)
ете́р (accusative singular)
ете́ри (accusative plural)
ете́ром (instrumental singular)
ете́рами (instrumental plural)
ете́рі (locative singular)
ете́рах (locative plural)
ете́ре (singular vocative)
ете́ри (plural vocative)

Borrowed from Ancient Greek αἰθήρ (aithḗr, “upper air”).


астрологія

uk-noun

астроло́гія<sg>

астрологі́чний

астроло́гія • (astrolóhija) f inan (genitive астроло́гії, uncountable, relational adjective астрологі́чний)

астроло́гія (canonical)
astrolóhija (romanization)
астроло́гії (genitive)
астрологі́чний (adjective relational)
астроло́гія (nominative singular)
астроло́гії (genitive singular)
астроло́гії (dative singular)
астроло́гію (accusative singular)
астроло́гією (instrumental singular)
астроло́гії (locative singular)
астроло́гіє (singular vocative)

uk-ndecl

астроло́гія<sg>

[ɐstrɔˈɫɔɦʲijɐ]

Borrowed from Ancient Greek ἀστρολογία (astrología). By surface analysis, астро- (astro-) + -ло́гія (-lóhija).

surf

uk:Мельничук Олександр Савич


псевдонаука

uk-noun

псевдонау́ка<>

псевдонауко́вий

псевдонау́ка • (psevdonaúka) f inan (genitive псевдонау́ки, nominative plural псевдонау́ки, genitive plural псевдонау́к, relational adjective псевдонауко́вий)

псевдонау́ка (canonical)
psevdonaúka (romanization)
псевдонау́ки (genitive)
псевдонау́ки (nominative plural)
псевдонау́к (genitive plural)
псевдонауко́вий (adjective relational)
псевдонау́ка (nominative singular)
псевдонау́ки (nominative plural)
псевдонау́ки (genitive singular)
псевдонау́к (genitive plural)
псевдонау́ці (dative singular)
псевдонау́кам (dative plural)
псевдонау́ку (accusative singular)
псевдонау́ки (accusative plural)
псевдонау́кою (instrumental singular)
псевдонау́ками (instrumental plural)
псевдонау́ці (locative singular)
псевдонау́ках (locative plural)
псевдонау́ко (singular vocative)
псевдонау́ки (plural vocative)

uk-ndecl

псевдонау́ка<>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-псевдонаука.wav

From псевдо- (psevdo-) + нау́ка (naúka).


чарівник

uk-noun

чарівни́к • (čarivnýk) m pers (genitive чарівника́, nominative plural чарівники́, genitive plural чарівникі́в, feminine чарівни́ця)

чарівни́к (canonical)
čarivnýk (romanization)
чарівника́ (genitive)
чарівники́ (nominative plural)
чарівникі́в (genitive plural)
чарівни́ця (feminine)
чарівни́к (nominative singular)
чарівники́ (nominative plural)
чарівника́ (genitive singular)
чарівникі́в (genitive plural)
чарівнико́ві (dative singular)
чарівнику́ (dative singular)
чарівника́м (dative plural)
чарівника́ (accusative singular)
чарівникі́в (accusative plural)
чарівнико́м (instrumental singular)
чарівника́ми (instrumental plural)
чарівнико́ві (locative singular)
чарівнику́ (locative singular)
чарівника́х (locative plural)
чарівнику́ (singular vocative)
чарівники́ (plural vocative)

Inherited from Proto-Slavic *čarovьnikъ.


містичний

uk-adj

місти́чний • (mistýčnyj) (adverb місти́чно)

місти́чний (canonical)
mistýčnyj (romanization)
місти́чно (adverb)
місти́чний (masculine nominative)
місти́чне (neuter nominative)
місти́чна (feminine nominative)
місти́чні (nominative plural)
місти́чного (genitive masculine neuter)
місти́чної (feminine genitive)
місти́чних (genitive plural)
місти́чному (dative masculine neuter)
місти́чній (dative feminine)
місти́чним (dative plural)
місти́чного (accusative animate masculine)
місти́чне (accusative neuter)
місти́чну (accusative feminine)
місти́чних (accusative animate plural)
місти́чний (accusative inanimate masculine)
місти́чні (accusative inanimate plural)
місти́чним (instrumental masculine neuter)
місти́чною (feminine instrumental)
місти́чними (instrumental plural)
місти́чному (locative masculine neuter)
місти́чнім (locative masculine neuter)
місти́чній (feminine locative)
місти́чних (locative plural)

From мі́стика f (místyka, “mysticism”) + -и́чний (-ýčnyj, adjective-forming suffix). Compare Russian мисти́чный (mistíčnyj), Belarusian місты́чны (mistýčny), Polish mistyczny.


ефір

uk-noun

ефі́р • (efír) m inan (genitive ефі́ру, nominative plural ефі́ри, genitive plural ефі́рів, relational adjective ефі́рний)

ефі́р (canonical)
efír (romanization)
ефі́ру (genitive)
ефі́ри (nominative plural)
ефі́рів (genitive plural)
ефі́рний (adjective relational)
ефі́р (nominative singular)
ефі́ри (nominative plural)
ефі́ру (genitive singular)
ефі́рів (genitive plural)
ефі́рові (dative singular)
ефі́ру (dative singular)
ефі́рам (dative plural)
ефі́р (accusative singular)
ефі́ри (accusative plural)
ефі́ром (instrumental singular)
ефі́рами (instrumental plural)
ефі́рі (locative singular)
ефі́рах (locative plural)
ефі́ре (singular vocative)
ефі́ри (plural vocative)

bor

Ancient Greek αἰθήρ (aithḗr, “upper air”)


чаклунство

uk-noun

чаклу́нство<>

чаклу́нство • (čaklúnstvo) n inan (genitive чаклу́нства, nominative plural чаклу́нства, genitive plural чаклу́нств)

чаклу́нство (canonical)
čaklúnstvo (romanization)
чаклу́нства (genitive)
чаклу́нства (nominative plural)
чаклу́нств (genitive plural)
чаклу́нство (nominative singular)
чаклу́нства (nominative plural)
чаклу́нства (genitive singular)
чаклу́нств (genitive plural)
чаклу́нству (dative singular)
чаклу́нствам (dative plural)
чаклу́нство (accusative singular)
чаклу́нства (accusative plural)
чаклу́нством (instrumental singular)
чаклу́нствами (instrumental plural)
чаклу́нстві (locative singular)
чаклу́нствах (locative plural)
чаклу́нство (singular vocative)
чаклу́нства (plural vocative)

uk-ndecl

чаклу́нство<>

Uk-чаклунство.ogg


чарувати

uk-verb

чарува́ти • (čaruváty) impf

чарува́ти (canonical)
čaruváty (romanization)
чарува́ти (imperfective infinitive)
чарува́ть (imperfective infinitive)
чару́ючи (adverbial imperfective present)
чарува́вши (adverbial imperfective past)
чару́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду чарува́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду чарува́ть (first-person future imperfective singular)
чарува́тиму (first-person future imperfective singular)
чару́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш чарува́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш чарува́ть (future imperfective second-person singular)
чарува́тимеш (future imperfective second-person singular)
чару́є (imperfective present singular third-person)
бу́де чарува́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де чарува́ть (future imperfective singular third-person)
чарува́тиме (future imperfective singular third-person)
чару́єм (first-person imperfective plural present)
чару́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо чарува́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо чарува́ть (first-person future imperfective plural)
чарува́тимемо (first-person future imperfective plural)
чарува́тимем (first-person future imperfective plural)
чару́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете чарува́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете чарува́ть (future imperfective plural second-person)
чарува́тимете (future imperfective plural second-person)
чару́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть чарува́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть чарува́ть (future imperfective plural third-person)
чарува́тимуть (future imperfective plural third-person)
чару́ймо (first-person imperative plural)
чару́й (imperative second-person singular)
чару́йте (imperative plural second-person)
чарува́в (masculine past singular)
чарува́ли (masculine past plural)
чарува́ла (feminine past singular)
чарува́ли (feminine past plural)
чарува́ло (neuter past singular)
чарува́ли (neuter past plural)

Uk-чарувати.ogg

From Proto-Slavic *čarovati. Equivalent to ча́ри (čáry) + -ува́ти (-uváty).

af

ча́ри (čáry) + -ува́ти (-uváty)

(figuratively) to charm, to enchant, to captivate, to fascinate, to bewitch, to enthral, to spellbind


ясновидець

uk-noun

яснови́дець<*.pr>

яснови́дець • (jasnovýdecʹ) m pers (genitive яснови́дця, nominative plural яснови́дці, genitive plural яснови́дців, feminine яснови́диця)

яснови́дець (canonical)
jasnovýdecʹ (romanization)
яснови́дця (genitive)
яснови́дці (nominative plural)
яснови́дців (genitive plural)
яснови́диця (feminine)
яснови́дець (nominative singular)
яснови́дці (nominative plural)
яснови́дця (genitive singular)
яснови́дців (genitive plural)
яснови́дцеві (dative singular)
яснови́дцю (dative singular)
яснови́дцям (dative plural)
яснови́дця (accusative singular)
яснови́дців (accusative plural)
яснови́дцем (instrumental singular)
яснови́дцями (instrumental plural)
яснови́дцеві (locative singular)
яснови́дцю (locative singular)
яснови́дці (locative singular)
яснови́дцях (locative plural)
яснови́дцю (singular vocative)
яснови́дці (plural vocative)

uk-ndecl

яснови́дець<*.pr>

Uk-ясновидець.ogg

From ясний (jasnyj, “clear”) + -о- (-o-) + вид (vyd, “view”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian яснови́дец (jasnovídec), Serbo-Croatian јасновидац, Czech jasnovidec, Polish jasnowidz.

af

clairvoyant (person able to see things that cannot be perceived by the normal senses)


магія

uk-noun

ма́гія • (máhija) f inan (genitive ма́гії, uncountable, relational adjective магі́чний)

ма́гія (canonical)
máhija (romanization)
ма́гії (genitive)
магі́чний (adjective relational)
ма́гія (nominative singular)
ма́гії (genitive singular)
ма́гії (dative singular)
ма́гію (accusative singular)
ма́гією (instrumental singular)
ма́гії (locative singular)
ма́гіє (singular vocative)

Borrowed from Ancient Greek μαγεία (mageía). By surface analysis, маг (mah) + -ія (-ija). Compare Russian ма́гия (mágija).


магічний

uk-adj

магі́чний • (mahíčnyj) (adverb магі́чно, abstract noun магі́чність)

магі́чний (canonical)
mahíčnyj (romanization)
магі́чно (adverb)
магі́чність (abstract-noun)
магі́чний (masculine nominative)
магі́чне (neuter nominative)
магі́чна (feminine nominative)
магі́чні (nominative plural)
магі́чного (genitive masculine neuter)
магі́чної (feminine genitive)
магі́чних (genitive plural)
магі́чному (dative masculine neuter)
магі́чній (dative feminine)
магі́чним (dative plural)
магі́чного (accusative animate masculine)
магі́чне (accusative neuter)
магі́чну (accusative feminine)
магі́чних (accusative animate plural)
магі́чний (accusative inanimate masculine)
магі́чні (accusative inanimate plural)
магі́чним (instrumental masculine neuter)
магі́чною (feminine instrumental)
магі́чними (instrumental plural)
магі́чному (locative masculine neuter)
магі́чнім (locative masculine neuter)
магі́чній (feminine locative)
магі́чних (locative plural)

From ма́гія (máhija) + -і́чний (-íčnyj). Compare Russian маги́ческий (magíčeskij), Belarusian магі́чны (mahíčny), Polish magiczny.

af

ма́гія (máhija) + -і́чний (-íčnyj)


пророчий

uk-adj

проро́чий • (proróčyj)

проро́чий (canonical)
proróčyj (romanization)
проро́чий (masculine nominative)
проро́че (neuter nominative)
проро́ча (feminine nominative)
проро́чі (nominative plural)
проро́чого (genitive masculine neuter)
проро́чої (feminine genitive)
проро́чих (genitive plural)
проро́чому (dative masculine neuter)
проро́чій (dative feminine)
проро́чим (dative plural)
проро́чого (accusative animate masculine)
проро́че (accusative neuter)
проро́чу (accusative feminine)
проро́чих (accusative animate plural)
проро́чий (accusative inanimate masculine)
проро́чі (accusative inanimate plural)
проро́чим (instrumental masculine neuter)
проро́чою (feminine instrumental)
проро́чими (instrumental plural)
проро́чому (locative masculine neuter)
проро́чім (locative masculine neuter)
проро́чій (feminine locative)
проро́чих (locative plural)

From проро́к (prorók) + -ий (-yj). Compare Belarusian праро́чы (praróčy), Polish proroczy.


рідновірство

uk-noun

ріднові́рство<sg>

ріднові́рство • (ridnovírstvo) n inan (genitive ріднові́рства, uncountable)

ріднові́рство (canonical)
ridnovírstvo (romanization)
ріднові́рства (genitive)
ріднові́рство (nominative singular)
ріднові́рства (genitive singular)
ріднові́рству (dative singular)
ріднові́рство (accusative singular)
ріднові́рством (instrumental singular)
ріднові́рстві (locative singular)
ріднові́рство (singular vocative)

uk-ndecl

ріднові́рство<sg>

рід (rid, “people, tribe, source”) + вір (vir, “faith”) + -ство (-stvo, “-ness”). Compare Polish rodzimowierstwo.

af

(religion) Slavic neopaganism, or Rodnovery.


екстрасенс

uk-noun

екстрасе́нс<pr>

екстрасе́нс • (ekstraséns) m pers (genitive екстрасе́нса, nominative plural екстрасе́нси, genitive plural екстрасе́нсів)

екстрасе́нс (canonical)
ekstraséns (romanization)
екстрасе́нса (genitive)
екстрасе́нси (nominative plural)
екстрасе́нсів (genitive plural)
екстрасе́нс (nominative singular)
екстрасе́нси (nominative plural)
екстрасе́нса (genitive singular)
екстрасе́нсів (genitive plural)
екстрасе́нсові (dative singular)
екстрасе́нсу (dative singular)
екстрасе́нсам (dative plural)
екстрасе́нса (accusative singular)
екстрасе́нсів (accusative plural)
екстрасе́нсом (instrumental singular)
екстрасе́нсами (instrumental plural)
екстрасе́нсові (locative singular)
екстрасе́нсі (locative singular)
екстрасе́нсах (locative plural)
екстрасе́нсе (singular vocative)
екстрасе́нси (plural vocative)

uk-ndecl

екстрасе́нс<pr>

Probably back-formed from English extrasensory. Ultimately from Latin extra and sensus. Compare Russian экстрасе́нс (ekstraséns).

psychic (person who possesses, or appears to possess, extra-sensory abilities)


зачарувати

uk-verb

зачаро́вувати

зачарува́ти • (začaruváty) pf (imperfective зачаро́вувати)

зачарува́ти (canonical)
začaruváty (romanization)
зачаро́вувати (imperfective)
зачарува́ти (infinitive perfective)
зачарува́ть (infinitive perfective)
зачаро́ваний (passive past perfective)
impersonal: зачаро́вано (passive past perfective)
зачарува́вши (adverbial past perfective)
зачару́ю (first-person future perfective singular)
зачару́єш (future perfective second-person singular)
зачару́є (future perfective singular third-person)
зачару́єм (first-person future perfective plural)
зачару́ємо (first-person future perfective plural)
зачару́єте (future perfective plural second-person)
зачару́ють (future perfective plural third-person)
зачару́ймо (first-person imperative plural)
зачару́й (imperative second-person singular)
зачару́йте (imperative plural second-person)
зачарува́в (masculine past singular)
зачарува́ли (masculine past plural)
зачарува́ла (feminine past singular)
зачарува́ли (feminine past plural)
зачарува́ло (neuter past singular)
зачарува́ли (neuter past plural)

Uk-зачарувати.ogg

From за- (za-) + чарува́ти (čaruváty). Compare Russian зачарова́ть (začarovátʹ), Belarusian зачарава́ць (začaravácʹ), Polish zaczarować.

(literally) to bewitch, to cast a spell (on), to cast spells (on), to enchant

На прослуховуванні Вескляров зачарував комісію тембром голосу і манерою розповідати.

2021 June 10, Stanislav Tsalyk, “Дід Панас. Зіркова і печальна історія легенди українського телебачення”, in BBC News Ukraine, archived from the original on 2024-01-06:

At the audition, Vesklyarov charmed the committee with the timbre of his voice and his manner of telling.

Na prosluxovuvanni Veskljarov začaruvav komisiju tembrom holosu i maneroju rozpovidaty.


зачаровувати

зачаро́вувати

зачаро́вувати • (začaróvuvaty) impf (perfective зачарува́ти)

зачаро́вувати (canonical)
začaróvuvaty (romanization)
зачарува́ти (perfective)
зачаро́вувати (imperfective infinitive)
зачаро́вувать (imperfective infinitive)
зачаро́вуваний (imperfective passive past)
impersonal: зачаро́вувано (imperfective passive past)
зачаро́вуючи (adverbial imperfective present)
зачаро́вувавши (adverbial imperfective past)
зачаро́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду зачаро́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду зачаро́вувать (first-person future imperfective singular)
зачаро́вуватиму (first-person future imperfective singular)
зачаро́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш зачаро́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш зачаро́вувать (future imperfective second-person singular)
зачаро́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
зачаро́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де зачаро́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де зачаро́вувать (future imperfective singular third-person)
зачаро́вуватиме (future imperfective singular third-person)
зачаро́вуєм (first-person imperfective plural present)
зачаро́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо зачаро́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо зачаро́вувать (first-person future imperfective plural)
зачаро́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
зачаро́вуватимем (first-person future imperfective plural)
зачаро́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете зачаро́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете зачаро́вувать (future imperfective plural second-person)
зачаро́вуватимете (future imperfective plural second-person)
зачаро́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть зачаро́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть зачаро́вувать (future imperfective plural third-person)
зачаро́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
зачаро́вуймо (first-person imperative plural)
зачаро́вуй (imperative second-person singular)
зачаро́вуйте (imperative plural second-person)
зачаро́вував (masculine past singular)
зачаро́вували (masculine past plural)
зачаро́вувала (feminine past singular)
зачаро́вували (feminine past plural)
зачаро́вувало (neuter past singular)
зачаро́вували (neuter past plural)

[zɐt͡ʃɐˈrɔwʊʋɐte]

From the зачаро́в- (začaróv-) stem of зачарува́ти (začaruváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian зачаро́вывать (začaróvyvatʹ), Belarusian зачаро́ўваць (začaróŭvacʹ), Polish zaczarowywać.

cog

зачаро́вывать

зачаро́ўваць


жрець

uk-noun

жрець • (žrecʹ) m pers (genitive жерця́, nominative plural жерці́, genitive plural жерці́в, feminine жри́ця)

žrecʹ (romanization)
жерця́ (genitive)
жерці́ (nominative plural)
жерці́в (genitive plural)
жри́ця (feminine)
жрець (nominative singular)
жерці́ (nominative plural)
жерця́ (genitive singular)
жерці́в (genitive plural)
жерце́ві (dative singular)
жерцю́ (dative singular)
жерця́м (dative plural)
жерця́ (accusative singular)
жерці́в (accusative plural)
жерце́м (instrumental singular)
жерця́ми (instrumental plural)
жерце́ві (locative singular)
жерцю́ (locative singular)
жерці́ (locative singular)
жерця́х (locative plural)
же́рче (singular vocative)
жерці́ (plural vocative)

Inherited from Proto-Slavic *žьrьcь, from *žьrti + *-ьcь, from Proto-Balto-Slavic *girˀ-, from Proto-Indo-European *gʷerH-.


язичництво

язи́чництво<sg>

язи́чництво • (jazýčnyctvo) n inan (genitive язи́чництва, uncountable)

язи́чництво (canonical)
jazýčnyctvo (romanization)
язи́чництва (genitive)
язи́чництво (nominative singular)
язи́чництва (genitive singular)
язи́чництву (dative singular)
язи́чництво (accusative singular)
язи́чництвом (instrumental singular)
язи́чництві (locative singular)
язи́чництво (singular vocative)

uk-ndecl

язи́чництво<sg>

From язи́чник (jazýčnyk) + -цтво (-ctvo). Compare Belarusian язы́чніцтва (jazýčnictva).

heathendom, heathenism, heathenry, paganism


язичницький

uk-adj

язи́чницький

язи́чницький • (jazýčnycʹkyj)

язи́чницький (canonical)
jazýčnycʹkyj (romanization)
язи́чницький (masculine nominative)
язи́чницьке (neuter nominative)
язи́чницька (feminine nominative)
язи́чницькі (nominative plural)
язи́чницького (genitive masculine neuter)
язи́чницької (feminine genitive)
язи́чницьких (genitive plural)
язи́чницькому (dative masculine neuter)
язи́чницькій (dative feminine)
язи́чницьким (dative plural)
язи́чницького (accusative animate masculine)
язи́чницьке (accusative neuter)
язи́чницьку (accusative feminine)
язи́чницьких (accusative animate plural)
язи́чницький (accusative inanimate masculine)
язи́чницькі (accusative inanimate plural)
язи́чницьким (instrumental masculine neuter)
язи́чницькою (feminine instrumental)
язи́чницькими (instrumental plural)
язи́чницькому (locative masculine neuter)
язи́чницькім (locative masculine neuter)
язи́чницькій (feminine locative)
язи́чницьких (locative plural)

uk-adecl

язи́чницький

Uk-язичницький.ogg

From язи́чник (jazýčnyk) + -цький (-cʹkyj). Compare Belarusian язы́чніцкі (jazýčnicki).


язичество

uk-noun

язи́чество<sg>

язи́чество • (jazýčestvo) n inan (genitive язи́чества, uncountable, relational adjective язи́чеський)

язи́чество (canonical)
jazýčestvo (romanization)
язи́чества (genitive)
язи́чеський (adjective relational)
язи́чество (nominative singular)
язи́чества (genitive singular)
язи́честву (dative singular)
язи́чество (accusative singular)
язи́чеством (instrumental singular)
язи́честві (locative singular)
язи́чество (singular vocative)

uk-ndecl

язи́чество<sg>

Uk-язичество.ogg

From язи́ч(ник) (jazýč(nyk)) + -ство (-stvo). Compare Russian язы́чество (jazýčestvo).

uk:язичництво


відьмак

uk-noun

відьма́цький

відьма́к • (vidʹmák) m pers (genitive відьмака́, nominative plural відьмаки́, genitive plural відьмакі́в, relational adjective відьма́цький)

відьма́к (canonical)
vidʹmák (romanization)
відьмака́ (genitive)
відьмаки́ (nominative plural)
відьмакі́в (genitive plural)
відьма́цький (adjective relational)
відьма́к (nominative singular)
відьмаки́ (nominative plural)
відьмака́ (genitive singular)
відьмакі́в (genitive plural)
відьмако́ві (dative singular)
відьмаку́ (dative singular)
відьмака́м (dative plural)
відьмака́ (accusative singular)
відьмакі́в (accusative plural)
відьмако́м (instrumental singular)
відьмака́ми (instrumental plural)
відьмако́ві (locative singular)
відьмаку́ (locative singular)
відьмака́х (locative plural)
відьма́че (singular vocative)
відьмаки́ (plural vocative)

Uk-відьмак.ogg

A male form of
ві́дьма (vídʹma, “witch”) + -а́к (-ák), from Proto-Slavic *vědьma. Repopularized by The Witcher franchise.

(Slavic mythology) male witch, witcher, warlock, vidmak


алхімія

алхі́мія<sg>

алхі́мія • (alxímija) f inan (genitive алхі́мії, uncountable, relational adjective алхімі́чний)

алхі́мія (canonical)
alxímija (romanization)
алхі́мії (genitive)
алхімі́чний (adjective relational)
алхі́мія (nominative singular)
алхі́мії (genitive singular)
алхі́мії (dative singular)
алхі́мію (accusative singular)
алхі́мією (instrumental singular)
алхі́мії (locative singular)
алхі́міє (singular vocative)

uk-ndecl

алхі́мія<sg>

Borrowed from Russian алхи́мия (alxímija), from Medieval Latin alchimia, from Arabic اَلْكِيمِيَاء (al-kīmiyāʔ).

der

اَلْكِيمِيَاء

Arabic اَلْكِيمِيَاء (al-kīmiyāʔ)

uk:Мельничук Олександр Савич


безоар

uk-noun

безоа́р • (bezoár) m inan (genitive безоа́ра, nominative plural безоа́ри, relational adjective безоа́ровий)

безоа́р (canonical)
bezoár (romanization)
безоа́ра (genitive)
безоа́ри (nominative plural)
безоа́ровий (adjective relational)
безоа́р (nominative singular)
безоа́ри (nominative plural)
безоа́ра (genitive singular)
безоа́рів (genitive plural)
безоа́рові (dative singular)
безоа́ру (dative singular)
безоа́рам (dative plural)
безоа́р (accusative singular)
безоа́ри (accusative plural)
безоа́ром (instrumental singular)
безоа́рами (instrumental plural)
безоа́рі (locative singular)
безоа́рах (locative plural)
безоа́ре (singular vocative)
безоа́ри (plural vocative)


криптозоологія

криптозооло́гія<sg>

криптозоологі́чний

криптозооло́гія • (kryptozoolóhija) f inan (genitive криптозооло́гії, uncountable, relational adjective криптозоологі́чний)

криптозооло́гія (canonical)
kryptozoolóhija (romanization)
криптозооло́гії (genitive)
криптозоологі́чний (adjective relational)
криптозооло́гія (nominative singular)
криптозооло́гії (genitive singular)
криптозооло́гії (dative singular)
криптозооло́гію (accusative singular)
криптозооло́гією (instrumental singular)
криптозооло́гії (locative singular)
криптозооло́гіє (singular vocative)

uk-ndecl

криптозооло́гія<sg>

From крипто- (krypto-) + зооло́гія (zoolóhija). Compare Russian криптозооло́гия (kriptozoológija), Polish kryptozoologia.

cog

криптозооло́гия


стихія

uk-noun

стихі́я • (styxíja) f inan (genitive стихі́ї, nominative plural стихі́ї, genitive plural стихі́й, relational adjective стихі́йний)

стихі́я (canonical)
styxíja (romanization)
стихі́ї (genitive)
стихі́ї (nominative plural)
стихі́й (genitive plural)
стихі́йний (adjective relational)
стихі́я (nominative singular)
стихі́ї (nominative plural)
стихі́ї (genitive singular)
стихі́й (genitive plural)
стихі́ї (dative singular)
стихі́ям (dative plural)
стихі́ю (accusative singular)
стихі́ї (accusative plural)
стихі́єю (instrumental singular)
стихі́ями (instrumental plural)
стихі́ї (locative singular)
стихі́ях (locative plural)
стихі́є (singular vocative)
стихі́ї (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

Inherited from Old East Slavic стихия (stixija), from Old Church Slavonic стѵхии (stüxii) (feminine form стѵхиꙗ (stüxija)), from Ancient Greek στοιχεῖον (stoikheîon). Compare Russian стихи́я (stixíja), Belarusian стыхі́я (styxíja).

inh+

(alchemy, philosophy) element (one of the four basic building blocks of matter in theories of ancient philosophers and alchemists: water, earth, fire, and air)

(by extension, literary) element (essential part or principle)


язичник

uk-noun

язи́чник<pr>

язи́чницький

язи́чник • (jazýčnyk) m pers (genitive язи́чника, nominative plural язи́чники, genitive plural язи́чників, feminine язи́чниця, relational adjective язи́чницький)

язи́чник (canonical)
jazýčnyk (romanization)
язи́чника (genitive)
язи́чники (nominative plural)
язи́чників (genitive plural)
язи́чниця (feminine)
язи́чницький (adjective relational)
язи́чник (nominative singular)
язи́чники (nominative plural)
язи́чника (genitive singular)
язи́чників (genitive plural)
язи́чникові (dative singular)
язи́чнику (dative singular)
язи́чникам (dative plural)
язи́чника (accusative singular)
язи́чників (accusative plural)
язи́чником (instrumental singular)
язи́чниками (instrumental plural)
язи́чникові (locative singular)
язи́чнику (locative singular)
язи́чниках (locative plural)
язи́чнику (singular vocative)
язи́чники (plural vocative)

uk-ndecl

язи́чник<pr>

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:язичник (рослина)

Inherited from Old East Slavic ѧзꙑчьникъ (języčĭnikŭ), from ѧзꙑкъ (językŭ, “tongue; nation”), modeled on Ancient Greek ἔθνος (éthnos, “nation”).

inh+

Uk-язичник.ogg

pagan, heathen (not adhering to an Abrahamic religion)


псевдонауковець

uk-noun

псевдонауко́вець<*.pr>

псевдонауко́виця

псевдонауко́вець • (psevdonaukóvecʹ) m pers (genitive псевдонауко́вця, nominative plural псевдонауко́вці, genitive plural псевдонауко́вців, feminine псевдонауко́виця)

псевдонауко́вець (canonical)
psevdonaukóvecʹ (romanization)
псевдонауко́вця (genitive)
псевдонауко́вці (nominative plural)
псевдонауко́вців (genitive plural)
псевдонауко́виця (feminine)
псевдонауко́вець (nominative singular)
псевдонауко́вці (nominative plural)
псевдонауко́вця (genitive singular)
псевдонауко́вців (genitive plural)
псевдонауко́вцеві (dative singular)
псевдонауко́вцю (dative singular)
псевдонауко́вцям (dative plural)
псевдонауко́вця (accusative singular)
псевдонауко́вців (accusative plural)
псевдонауко́вцем (instrumental singular)
псевдонауко́вцями (instrumental plural)
псевдонауко́вцеві (locative singular)
псевдонауко́вцю (locative singular)
псевдонауко́вці (locative singular)
псевдонауко́вцях (locative plural)
псевдонауко́вцю (singular vocative)
псевдонауко́вці (plural vocative)

uk-ndecl

псевдонауко́вець<*.pr>

From псевдо- (psevdo-) + науко́вець (naukóvecʹ).


характерник

uk-noun

характе́рник<pr.vocu>

характе́рниця

характе́рник • (xaraktérnyk) m pers (genitive характе́рника, nominative plural характе́рники, genitive plural характе́рників, feminine характе́рниця)

характе́рник (canonical)
xaraktérnyk (romanization)
характе́рника (genitive)
характе́рники (nominative plural)
характе́рників (genitive plural)
характе́рниця (feminine)
характе́рник (nominative singular)
характе́рники (nominative plural)
характе́рника (genitive singular)
характе́рників (genitive plural)
характе́рникові (dative singular)
характе́рнику (dative singular)
характе́рникам (dative plural)
характе́рника (accusative singular)
характе́рників (accusative plural)
характе́рником (instrumental singular)
характе́рниками (instrumental plural)
характе́рникові (locative singular)
характе́рнику (locative singular)
характе́рниках (locative plural)
характе́рнику (singular vocative)
характе́рники (plural vocative)

uk-ndecl

характе́рник<pr.vocu>

From хара́ктер (xarákter) + -ник (-nyk), from an older meaning of хара́ктер (xarákter) - "writings; (magic) characters".


псевдонауковий

uk-adj

псевдонауко́вий

псевдонауко́вий • (psevdonaukóvyj)

псевдонауко́вий (canonical)
psevdonaukóvyj (romanization)
псевдонауко́вий (masculine nominative)
псевдонауко́ве (neuter nominative)
псевдонауко́ва (feminine nominative)
псевдонауко́ві (nominative plural)
псевдонауко́вого (genitive masculine neuter)
псевдонауко́вої (feminine genitive)
псевдонауко́вих (genitive plural)
псевдонауко́вому (dative masculine neuter)
псевдонауко́вій (dative feminine)
псевдонауко́вим (dative plural)
псевдонауко́вого (accusative animate masculine)
псевдонауко́ве (accusative neuter)
псевдонауко́ву (accusative feminine)
псевдонауко́вих (accusative animate plural)
псевдонауко́вий (accusative inanimate masculine)
псевдонауко́ві (accusative inanimate plural)
псевдонауко́вим (instrumental masculine neuter)
псевдонауко́вою (feminine instrumental)
псевдонауко́вими (instrumental plural)
псевдонауко́вому (locative masculine neuter)
псевдонауко́вім (locative masculine neuter)
псевдонауко́вій (feminine locative)
псевдонауко́вих (locative plural)

uk-adecl

псевдонауко́вий

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-псевдонауковий.wav

From псевдонау́ка (psevdonaúka) + -о́вий (-óvyj). Compare Belarusian псеўданавуко́вы (psjeŭdanavukóvy), Polish pseudonaukowy.

af

псевдонау́ка

cog

псеўданавуко́вы


чаклун

uk-noun

чаклу́н<b.pr>

чаклу́н • (čaklún) m pers (genitive чаклуна́, nominative plural чаклуни́, genitive plural чаклуні́в, feminine чаклу́нка)

чаклу́н (canonical)
čaklún (romanization)
чаклуна́ (genitive)
чаклуни́ (nominative plural)
чаклуні́в (genitive plural)
чаклу́нка (feminine)
чаклу́н (nominative singular)
чаклуни́ (nominative plural)
чаклуна́ (genitive singular)
чаклуні́в (genitive plural)
чаклуно́ві (dative singular)
чаклуну́ (dative singular)
чаклуна́м (dative plural)
чаклуна́ (accusative singular)
чаклуні́в (accusative plural)
чаклуно́м (instrumental singular)
чаклуна́ми (instrumental plural)
чаклуно́ві (locative singular)
чаклуні́ (locative singular)
чаклуна́х (locative plural)
чаклу́не (singular vocative)
чаклуни́ (plural vocative)

uk-ndecl

чаклу́н<b.pr>

чаклува́ти (čakluváty) + -у́н (-ún).

af

чаклува́ти (čakluváty) + -у́н (-ún)


Змієносець

uk-proper noun

Змієно́сець<*.sg>

Змієно́сець • (Zmijenósecʹ) m inan (genitive Змієно́сця, uncountable)

Змієно́сець (canonical)
Zmijenósecʹ (romanization)
Змієно́сця (genitive)
Змієно́сець (nominative singular)
Змієно́сця (genitive singular)
Змієно́сцеві (dative singular)
Змієно́сцю (dative singular)
Змієно́сець (accusative singular)
Змієно́сцем (instrumental singular)
Змієно́сцю (locative singular)
Змієно́сці (locative singular)
Змієно́сцю (singular vocative)

uk-ndecl

Змієно́сець<*.sg>

змія́ (zmijá, “snake”) + -о- (-o-) + носи́ти (nosýty, “to carry”) + -ець (-ecʹ, agent suffix). Calque of Ancient Greek ὀφῐοῦχος (ophĭoûkhos).


звіздар

uk-noun

звізда́р • (zvizdár) m pers (genitive звіздаря́, nominative plural звіздарі́, genitive plural звіздарі́в)

звізда́р (canonical)
zvizdár (romanization)
звіздаря́ (genitive)
звіздарі́ (nominative plural)
звіздарі́в (genitive plural)
звізда́р (nominative singular)
звіздарі́ (nominative plural)
звіздаря́ (genitive singular)
звіздарі́в (genitive plural)
звіздаре́ві (dative singular)
звіздарю́ (dative singular)
звіздаря́м (dative plural)
звіздаря́ (accusative singular)
звіздарі́в (accusative plural)
звіздаре́м (instrumental singular)
звіздаря́ми (instrumental plural)
звіздаре́ві (locative singular)
звіздарю́ (locative singular)
звіздарі́ (locative singular)
звіздаря́х (locative plural)
звізда́рю (singular vocative)
звіздарі́ (plural vocative)


бовван

((бовва́н<>,бовва́н<pr>))

бовва́н • (bovván) m inan or m pers (genitive бовва́на, nominative plural бовва́ни, genitive plural бовва́нів)

бовва́н (canonical)
bovván (romanization)
бовва́на (genitive)
бовва́ни (nominative plural)
бовва́нів (genitive plural)
бовва́н (nominative singular)
бовва́ни (nominative plural)
бовва́на (genitive singular)
бовва́нів (genitive plural)
бовва́нові (dative singular)
бовва́ну (dative singular)
бовва́нам (dative plural)
бовва́н (accusative singular)
бовва́ни (accusative plural)
бовва́ном (instrumental singular)
бовва́нами (instrumental plural)
бовва́ні (locative singular)
бовва́нах (locative plural)
бовва́не (singular vocative)
бовва́ни (plural vocative)
бовва́н (nominative singular)
бовва́ни (nominative plural)
бовва́на (genitive singular)
бовва́нів (genitive plural)
бовва́нові (dative singular)
бовва́ну (dative singular)
бовва́нам (dative plural)
бовва́на (accusative singular)
бовва́нів (accusative plural)
бовва́ном (instrumental singular)
бовва́нами (instrumental plural)
бовва́нові (locative singular)
бовва́ні (locative singular)
бовва́нах (locative plural)
бовва́не (singular vocative)
бовва́ни (plural vocative)

Inherited from Old Ruthenian болва́нъ (bolván), from Old East Slavic бълванъ (bŭlvanŭ), from Proto-Slavic *bъlvanъ. Doublet of болва́н (bolván), from Russian болва́н (bolván).


астрологічний

uk-adj

астрологі́чний

астрологі́чний • (astrolohíčnyj)

астрологі́чний (canonical)
astrolohíčnyj (romanization)
астрологі́чний (masculine nominative)
астрологі́чне (neuter nominative)
астрологі́чна (feminine nominative)
астрологі́чні (nominative plural)
астрологі́чного (genitive masculine neuter)
астрологі́чної (feminine genitive)
астрологі́чних (genitive plural)
астрологі́чному (dative masculine neuter)
астрологі́чній (dative feminine)
астрологі́чним (dative plural)
астрологі́чного (accusative animate masculine)
астрологі́чне (accusative neuter)
астрологі́чну (accusative feminine)
астрологі́чних (accusative animate plural)
астрологі́чний (accusative inanimate masculine)
астрологі́чні (accusative inanimate plural)
астрологі́чним (instrumental masculine neuter)
астрологі́чною (feminine instrumental)
астрологі́чними (instrumental plural)
астрологі́чному (locative masculine neuter)
астрологі́чнім (locative masculine neuter)
астрологі́чній (feminine locative)
астрологі́чних (locative plural)

uk-adecl

астрологі́чний

From астроло́гія (astrolóhija) + -і́чний (-íčnyj). Compare Belarusian астралагі́чны (astralahíčny), Polish astrologiczny, Russian астрологи́ческий (astrologíčeskij).

cog

астралагі́чны

астрологи́ческий


ворожбит

uk-noun

ворожби́т<pr>

ворожби́тський

ворожби́т • (vorožbýt) m pers (genitive ворожби́та, nominative plural ворожби́ти, genitive plural ворожби́тів, feminine ворожби́тка, relational adjective ворожби́тський)

ворожби́т (canonical)
vorožbýt (romanization)
ворожби́та (genitive)
ворожби́ти (nominative plural)
ворожби́тів (genitive plural)
ворожби́тка (feminine)
ворожби́тський (adjective relational)
ворожби́т (nominative singular)
ворожби́ти (nominative plural)
ворожби́та (genitive singular)
ворожби́тів (genitive plural)
ворожби́тові (dative singular)
ворожби́ту (dative singular)
ворожби́там (dative plural)
ворожби́та (accusative singular)
ворожби́тів (accusative plural)
ворожби́том (instrumental singular)
ворожби́тами (instrumental plural)
ворожби́тові (locative singular)
ворожби́ті (locative singular)
ворожби́тах (locative plural)
ворожби́те (singular vocative)
ворожби́ти (plural vocative)

uk-ndecl

ворожби́т<pr>

From ворожба́ (vorožbá) + -и́т (-ýt). Compare Belarusian варажбі́т (varažbít), Polish wróżbita.

af

ворожба́ (vorožbá) + -и́т (-ýt)


ворожбитка

uk-noun

ворожби́тка<*.pr>

ворожби́тка • (vorožbýtka) f pers (genitive ворожби́тки, nominative plural ворожби́тки, genitive plural ворожби́ток, masculine ворожби́т)

ворожби́тка (canonical)
vorožbýtka (romanization)
ворожби́тки (genitive)
ворожби́тки (nominative plural)
ворожби́ток (genitive plural)
ворожби́т (masculine)
ворожби́тка (nominative singular)
ворожби́тки (nominative plural)
ворожби́тки (genitive singular)
ворожби́ток (genitive plural)
ворожби́тці (dative singular)
ворожби́ткам (dative plural)
ворожби́тку (accusative singular)
ворожби́ток (accusative plural)
ворожби́ткою (instrumental singular)
ворожби́тками (instrumental plural)
ворожби́тці (locative singular)
ворожби́тках (locative plural)
ворожби́тко (singular vocative)
ворожби́тки (plural vocative)

uk-ndecl

ворожби́тка<*.pr>

From ворожби́т (vorožbýt) + -ка (-ka). Compare Belarusian варажбі́тка (varažbítka), Polish wróżbitka.

ворожби́т ворожбит#Ukrainian

female equivalent of ворожби́т (vorožbýt):


чарівниця

uk-noun

чарівни́ця<pr>

чарівни́ця • (čarivnýcja) f pers (genitive чарівни́ці, nominative plural чарівни́ці, genitive plural чарівни́ць)

чарівни́ця (canonical)
čarivnýcja (romanization)
чарівни́ці (genitive)
чарівни́ці (nominative plural)
чарівни́ць (genitive plural)
чарівни́ця (nominative singular)
чарівни́ці (nominative plural)
чарівни́ці (genitive singular)
чарівни́ць (genitive plural)
чарівни́ці (dative singular)
чарівни́цям (dative plural)
чарівни́цю (accusative singular)
чарівни́ць (accusative plural)
чарівни́цею (instrumental singular)
чарівни́цями (instrumental plural)
чарівни́ці (locative singular)
чарівни́цях (locative plural)
чарівни́це (singular vocative)
чарівни́ці (plural vocative)

uk-ndecl

чарівни́ця<pr>

[t͡ʃɐrʲiu̯ˈnɪt͡sʲɐ]

Inherited from Proto-Slavic *čarovьnica. By surface analysis, чарів(ни́к) (čariv(nýk)) + -ни́ця (-nýcja). Compare Russian чаровни́ца (čarovníca), Belarusian чараўні́ца (čaraŭníca), Polish czarownica.

surf

чарівник<alt:чарів(ни́к)>

(figuratively, colloquial) enchantress (a beautiful, charming and irresistible woman)


заворожити

uk-verb

заворо́жувати

заворожи́ти • (zavorožýty) pf (imperfective заворо́жувати)

заворожи́ти (canonical)
zavorožýty (romanization)
заворо́жувати (imperfective)
заворожи́ти (infinitive perfective)
заворожи́ть (infinitive perfective)
заворо́жений (passive past perfective)
impersonal: заворо́жено (passive past perfective)
заворожи́вши (adverbial past perfective)
заворожу́ (first-person future perfective singular)
заворо́жиш (future perfective second-person singular)
заворо́жить (future perfective singular third-person)
заворо́жим (first-person future perfective plural)
заворо́жимо (first-person future perfective plural)
заворо́жите (future perfective plural second-person)
заворо́жать (future perfective plural third-person)
заворожі́м (first-person imperative plural)
заворожі́мо (first-person imperative plural)
заворожи́ (imperative second-person singular)
заворожі́ть (imperative plural second-person)
заворожи́в (masculine past singular)
заворожи́ли (masculine past plural)
заворожи́ла (feminine past singular)
заворожи́ли (feminine past plural)
заворожи́ло (neuter past singular)
заворожи́ли (neuter past plural)

Uk-заворожити.ogg

From за- (za-) + ворожи́ти (vorožýty). Compare Russian заворожи́ть (zavorožítʹ), Belarusian заваражы́ць (zavaražýcʹ).

to tell fortunes, to foretell [with dative ‘to somebody’]


заворожувати

заворо́жувати

заворо́жувати • (zavoróžuvaty) impf (perfective заворожи́ти)

заворо́жувати (canonical)
zavoróžuvaty (romanization)
заворожи́ти (perfective)
заворо́жувати (imperfective infinitive)
заворо́жувать (imperfective infinitive)
заворо́жуючи (adverbial imperfective present)
заворо́жувавши (adverbial imperfective past)
заворо́жую (first-person imperfective present singular)
бу́ду заворо́жувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заворо́жувать (first-person future imperfective singular)
заворо́жуватиму (first-person future imperfective singular)
заворо́жуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заворо́жувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заворо́жувать (future imperfective second-person singular)
заворо́жуватимеш (future imperfective second-person singular)
заворо́жує (imperfective present singular third-person)
бу́де заворо́жувати (future imperfective singular third-person)
бу́де заворо́жувать (future imperfective singular third-person)
заворо́жуватиме (future imperfective singular third-person)
заворо́жуєм (first-person imperfective plural present)
заворо́жуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заворо́жувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заворо́жувать (first-person future imperfective plural)
заворо́жуватимемо (first-person future imperfective plural)
заворо́жуватимем (first-person future imperfective plural)
заворо́жуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заворо́жувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заворо́жувать (future imperfective plural second-person)
заворо́жуватимете (future imperfective plural second-person)
заворо́жують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заворо́жувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заворо́жувать (future imperfective plural third-person)
заворо́жуватимуть (future imperfective plural third-person)
заворо́жуймо (first-person imperative plural)
заворо́жуй (imperative second-person singular)
заворо́жуйте (imperative plural second-person)
заворо́жував (masculine past singular)
заворо́жували (masculine past plural)
заворо́жувала (feminine past singular)
заворо́жували (feminine past plural)
заворо́жувало (neuter past singular)
заворо́жували (neuter past plural)

[zɐwɔˈrɔʒʊʋɐte]

From заворожи́ти (zavorožýty) + -увати (-uvaty). Compare Russian завора́живать (zavoráživatʹ), Belarusian заваро́жваць (zavaróžvacʹ).

cog

завора́живать

заваро́жваць


медіум

uk-noun

((ме́діум<pr>,ме́діум<>))

медіумі́чний

ме́діум • (médium) m pers or m inan (genitive ме́діума, nominative plural ме́діуми, genitive plural ме́діумів, relational adjective медіумі́чний)

ме́діум (canonical)
médium (romanization)
ме́діума (genitive)
ме́діуми (nominative plural)
ме́діумів (genitive plural)
медіумі́чний (adjective relational)
ме́діум (nominative singular)
ме́діуми (nominative plural)
ме́діума (genitive singular)
ме́діумів (genitive plural)
ме́діумові (dative singular)
ме́діуму (dative singular)
ме́діумам (dative plural)
ме́діума (accusative singular)
ме́діумів (accusative plural)
ме́діумом (instrumental singular)
ме́діумами (instrumental plural)
ме́діумові (locative singular)
ме́діуму (locative singular)
ме́діумі (locative singular)
ме́діумах (locative plural)
ме́діуме (singular vocative)
ме́діуми (plural vocative)
ме́діум (nominative singular)
ме́діума (genitive singular)
ме́діумові (dative singular)
ме́діуму (dative singular)
ме́діум (accusative singular)
ме́діумом (instrumental singular)
ме́діуму (locative singular)
ме́діумі (locative singular)
ме́діуме (singular vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич
uk:медіум

Borrowed from German Medium, French médium, and English medium, which are derived from Latin medium.

(spiritualism, animate, countable) medium (a person who mediates between people and the spirit world)


зурочити

uk-verb

зуро́чити • (zuróčyty) pf

зуро́чити (canonical)
zuróčyty (romanization)
зуро́чити (infinitive perfective)
зуро́чить (infinitive perfective)
зуро́чений (passive past perfective)
impersonal: зуро́чено (passive past perfective)
зуро́чивши (adverbial past perfective)
зуро́чу (first-person future perfective singular)
зуро́чиш (future perfective second-person singular)
зуро́чить (future perfective singular third-person)
зуро́чим (first-person future perfective plural)
зуро́чимо (first-person future perfective plural)
зуро́чите (future perfective plural second-person)
зуро́чать (future perfective plural third-person)
зуро́чмо (first-person imperative plural)
зуро́ч (imperative second-person singular)
зуро́чте (imperative plural second-person)
зуро́чив (masculine past singular)
зуро́чили (masculine past plural)
зуро́чила (feminine past singular)
зуро́чили (feminine past plural)
зуро́чило (neuter past singular)
зуро́чили (neuter past plural)

Uk-зурочити.ogg

From з- (z-) + уро́ки (uróky, “evil eye”) + -ити (-yty). Related to ректи́ (rektý).

af

щоб не зуро́чити (idiomatic, expressing the hope that praise will not bring bad luck)

to give (somebody) the evil eye (to give a disapproving or hostile look that is superstitiously believed to cause bad luck or injury)

uk:Мельничук Олександр Савич


чупакабра

uk-noun

чупака́бра<anml>

чупака́бра • (čupakábra) f animal (genitive чупака́бри, nominative plural чупака́бри, genitive plural чупака́бр)

чупака́бра (canonical)
čupakábra (romanization)
чупака́бри (genitive)
чупака́бри (nominative plural)
чупака́бр (genitive plural)
чупака́бра (nominative singular)
чупака́бри (nominative plural)
чупака́бри (genitive singular)
чупака́бр (genitive plural)
чупака́брі (dative singular)
чупака́брам (dative plural)
чупака́бру (accusative singular)
чупака́бри (accusative plural)
чупака́бр (accusative plural)
чупака́брою (instrumental singular)
чупака́брами (instrumental plural)
чупака́брі (locative singular)
чупака́брах (locative plural)
чупака́бро (singular vocative)
чупака́бри (plural vocative)

uk-ndecl

чупака́бра<anml>