ліквідація

uk-noun

ліквіда́ція<>

ліквіда́ція • (likvidácija) f inan (genitive ліквіда́ції, nominative plural ліквіда́ції, genitive plural ліквіда́цій)

ліквіда́ція (canonical)
likvidácija (romanization)
ліквіда́ції (genitive)
ліквіда́ції (nominative plural)
ліквіда́цій (genitive plural)
ліквіда́ція (nominative singular)
ліквіда́ції (nominative plural)
ліквіда́ції (genitive singular)
ліквіда́цій (genitive plural)
ліквіда́ції (dative singular)
ліквіда́ціям (dative plural)
ліквіда́цію (accusative singular)
ліквіда́ції (accusative plural)
ліквіда́цією (instrumental singular)
ліквіда́ціями (instrumental plural)
ліквіда́ції (locative singular)
ліквіда́ціях (locative plural)
ліквіда́ціє (singular vocative)
ліквіда́ції (plural vocative)

uk-ndecl

ліквіда́ція<>

Uk-ліквідація.ogg

Internationalism from Latin liquidus. Compare Russian ликвида́ция (likvidácija), Belarusian ліквіда́цыя (likvidácyja), Polish likwidacja.By surface analysis, ліквід- (likvid-) + -ація (-acija)

surf

ліквіда́ція неписьме́нності


підпал

uk-noun

підпа́л<genu>

підпа́л • (pidpál) m inan (genitive підпа́лу, nominative plural підпа́ли, genitive plural підпа́лів)

підпа́л (canonical)
pidpál (romanization)
підпа́лу (genitive)
підпа́ли (nominative plural)
підпа́лів (genitive plural)
підпа́л (nominative singular)
підпа́ли (nominative plural)
підпа́лу (genitive singular)
підпа́лів (genitive plural)
підпа́лові (dative singular)
підпа́лу (dative singular)
підпа́лам (dative plural)
підпа́л (accusative singular)
підпа́ли (accusative plural)
підпа́лом (instrumental singular)
підпа́лами (instrumental plural)
підпа́лу (locative singular)
підпа́лі (locative singular)
підпа́лах (locative plural)
підпа́ле (singular vocative)
підпа́ли (plural vocative)


карний

uk-adj

ка́рний • (kárnyj)

ка́рний (canonical)
kárnyj (romanization)
ка́рний (masculine nominative)
ка́рне (neuter nominative)
ка́рна (feminine nominative)
ка́рні (nominative plural)
ка́рного (genitive masculine neuter)
ка́рної (feminine genitive)
ка́рних (genitive plural)
ка́рному (dative masculine neuter)
ка́рній (dative feminine)
ка́рним (dative plural)
ка́рного (accusative animate masculine)
ка́рне (accusative neuter)
ка́рну (accusative feminine)
ка́рних (accusative animate plural)
ка́рний (accusative inanimate masculine)
ка́рні (accusative inanimate plural)
ка́рним (instrumental masculine neuter)
ка́рною (feminine instrumental)
ка́рними (instrumental plural)
ка́рному (locative masculine neuter)
ка́рнім (locative masculine neuter)
ка́рній (feminine locative)
ка́рних (locative plural)

From ка́ра (kára) + -ний (-nyj). Compare Polish karny.


бойовик

uk-noun

((бойови́к<b.pr>,бойови́к<b>))

бойови́к • (bojovýk) m pers or m inan (genitive бойовика́, nominative plural бойовики́, genitive plural бойовикі́в)

бойови́к (canonical)
bojovýk (romanization)
бойовика́ (genitive)
бойовики́ (nominative plural)
бойовикі́в (genitive plural)
бойови́к (nominative singular)
бойовики́ (nominative plural)
бойовика́ (genitive singular)
бойовикі́в (genitive plural)
бойовико́ві (dative singular)
бойовику́ (dative singular)
бойовика́м (dative plural)
бойовика́ (accusative singular)
бойовикі́в (accusative plural)
бойовико́м (instrumental singular)
бойовика́ми (instrumental plural)
бойовико́ві (locative singular)
бойовику́ (locative singular)
бойовика́х (locative plural)
бойовику́ (singular vocative)
бойовики́ (plural vocative)
бойови́к (nominative singular)
бойовики́ (nominative plural)
бойовика́ (genitive singular)
бойовикі́в (genitive plural)
бойовико́ві (dative singular)
бойовику́ (dative singular)
бойовика́м (dative plural)
бойови́к (accusative singular)
бойовики́ (accusative plural)
бойовико́м (instrumental singular)
бойовика́ми (instrumental plural)
бойовику́ (locative singular)
бойовика́х (locative plural)
бойовику́ (singular vocative)
бойовики́ (plural vocative)

uk-ndecl

бойови́к<b.pr>

From бойови́й (bojovýj) + -и́к (-ýk). Compare Russian боеви́к (bojevík), Belarusian баяві́к (bajavík).

(personal) militant, insurgent, fighter (a member of an armed group, especially an illegal or unofficial one)


беркутівець

uk-noun

бе́ркутівець<*.pr>

бе́ркутівський

бе́ркутівець • (bérkutivecʹ) m pers (genitive бе́ркутівця, nominative plural бе́ркутівці, genitive plural бе́ркутівців, relational adjective бе́ркутівський)

бе́ркутівець (canonical)
bérkutivecʹ (romanization)
бе́ркутівця (genitive)
бе́ркутівці (nominative plural)
бе́ркутівців (genitive plural)
бе́ркутівський (adjective relational)
бе́ркутівець (nominative singular)
бе́ркутівці (nominative plural)
бе́ркутівця (genitive singular)
бе́ркутівців (genitive plural)
бе́ркутівцеві (dative singular)
бе́ркутівцю (dative singular)
бе́ркутівцям (dative plural)
бе́ркутівця (accusative singular)
бе́ркутівців (accusative plural)
бе́ркутівцем (instrumental singular)
бе́ркутівцями (instrumental plural)
бе́ркутівцеві (locative singular)
бе́ркутівцю (locative singular)
бе́ркутівці (locative singular)
бе́ркутівцях (locative plural)
бе́ркутівцю (singular vocative)
бе́ркутівці (plural vocative)

uk-ndecl

бе́ркутівець<*.pr>

From Бе́ркут (Bérkut) + -івець (-ivecʹ).

(colloquial) Berkut officer (member of the 'Berkut' special militsia subunits, disbanded by the Government of Ukraine in 2014 but incorporated into the Russian Federation's forces in occupied Crimea)


хрещений батько

uk-noun

хреще́ний<+> ба́тько<M.c.pr>

хреще́ний ба́тько • (xreščényj bátʹko) m pers (genitive хреще́ного ба́тька, nominative plural хреще́ні батьки́, genitive plural хреще́них батькі́в)

хреще́ний ба́тько (canonical)
xreščényj bátʹko (romanization)
хреще́ного ба́тька (genitive)
хреще́ні батьки́ (nominative plural)
хреще́них батькі́в (genitive plural)
хреще́ний ба́тько (nominative singular)
хреще́ні батьки́ (nominative plural)
хреще́ного ба́тька (genitive singular)
хреще́них батькі́в (genitive plural)
хреще́ному ба́тькові (dative singular)
хреще́ному ба́тьку (dative singular)
хреще́ним батька́м (dative plural)
хреще́ного ба́тька (accusative singular)
хреще́них батькі́в (accusative plural)
хреще́ним ба́тьком (instrumental singular)
хреще́ними батька́ми (instrumental plural)
хреще́ному ба́тькові (locative singular)
хреще́ному ба́тьку (locative singular)
хреще́нім ба́тькові (locative singular)
хреще́нім ба́тьку (locative singular)
хреще́них батька́х (locative plural)
хреще́ний ба́тьку (singular vocative)
хреще́ні батьки́ (plural vocative)

uk-ndecl

хреще́ний<+> ба́тько<M.c.pr>

From хреще́ний (xreščényj, “related to baptism”) + ба́тько (bátʹko, “father”).


позбавлення волі

uk-noun

позба́влення<sg.loci:ju> во́лі

позба́влення во́лі • (pozbávlennja vóli) n inan (genitive позба́влення во́лі, uncountable)

позба́влення во́лі (canonical)
pozbávlennja vóli (romanization)
позба́влення во́лі (genitive)
позба́влення во́лі (nominative singular)
позба́влення во́лі (genitive singular)
позба́вленню во́лі (dative singular)
позба́влення во́лі (accusative singular)
позба́вленням во́лі (instrumental singular)
позба́вленні во́лі (locative singular)
позба́вленню во́лі (locative singular)
позба́влення во́лі (singular vocative)

uk-ndecl

позба́влення<sg.loci:ju> во́лі

Literally, “deprivation of liberty”. Compare Polish pozbawienie wolności.


схопити

uk-verb

схопи́ти • (sxopýty) pf (imperfective схо́плювати)

схопи́ти (canonical)
sxopýty (romanization)
схо́плювати (imperfective)
схопи́ти (infinitive perfective)
схопи́ть (infinitive perfective)
схо́плений (passive past perfective)
impersonal: схо́плено (passive past perfective)
схопи́вши (adverbial past perfective)
схоплю́ (first-person future perfective singular)
схо́пиш (future perfective second-person singular)
схо́пить (future perfective singular third-person)
схо́пим (first-person future perfective plural)
схо́пимо (first-person future perfective plural)
схо́пите (future perfective plural second-person)
схо́плять (future perfective plural third-person)
схопі́м (first-person imperative plural)
схопі́мо (first-person imperative plural)
схопи́ (imperative second-person singular)
схопі́ть (imperative plural second-person)
схопи́в (masculine past singular)
схопи́ли (masculine past plural)
схопи́ла (feminine past singular)
схопи́ли (feminine past plural)
схопи́ло (neuter past singular)
схопи́ли (neuter past plural)

Uk-схопити.ogg

From с- (s-) + хопи́ти (xopýty). Compare Belarusian схапі́ць (sxapícʹ).

(colloquial, law enforcement) to catch, to collar, to nab, to nick


схоплювати

схо́плювати • (sxópljuvaty) impf (perfective схопи́ти)

схо́плювати (canonical)
sxópljuvaty (romanization)
схопи́ти (perfective)
схо́плювати (imperfective infinitive)
схо́плювать (imperfective infinitive)
схо́плюючи (adverbial imperfective present)
схо́плювавши (adverbial imperfective past)
схо́плюю (first-person imperfective present singular)
бу́ду схо́плювати (first-person future imperfective singular)
бу́ду схо́плювать (first-person future imperfective singular)
схо́плюватиму (first-person future imperfective singular)
схо́плюєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш схо́плювати (future imperfective second-person singular)
бу́деш схо́плювать (future imperfective second-person singular)
схо́плюватимеш (future imperfective second-person singular)
схо́плює (imperfective present singular third-person)
бу́де схо́плювати (future imperfective singular third-person)
бу́де схо́плювать (future imperfective singular third-person)
схо́плюватиме (future imperfective singular third-person)
схо́плюєм (first-person imperfective plural present)
схо́плюємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо схо́плювати (first-person future imperfective plural)
бу́демо схо́плювать (first-person future imperfective plural)
схо́плюватимемо (first-person future imperfective plural)
схо́плюватимем (first-person future imperfective plural)
схо́плюєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете схо́плювати (future imperfective plural second-person)
бу́дете схо́плювать (future imperfective plural second-person)
схо́плюватимете (future imperfective plural second-person)
схо́плюють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть схо́плювати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть схо́плювать (future imperfective plural third-person)
схо́плюватимуть (future imperfective plural third-person)
схо́плюймо (first-person imperative plural)
схо́плюй (imperative second-person singular)
схо́плюйте (imperative plural second-person)
схо́плював (masculine past singular)
схо́плювали (masculine past plural)
схо́плювала (feminine past singular)
схо́плювали (feminine past plural)
схо́плювало (neuter past singular)
схо́плювали (neuter past plural)

Uk-схоплювати.ogg

From the схо́пл- (sxópl-) stem of схопи́ти (sxopýty) + -ювати (-juvaty). Compare Belarusian схо́пліваць (sxóplivacʹ).


підсудний

uk-adj

підсу́дний • (pidsúdnyj)

підсу́дний (canonical)
pidsúdnyj (romanization)
підсу́дний (masculine nominative)
підсу́дне (neuter nominative)
підсу́дна (feminine nominative)
підсу́дні (nominative plural)
підсу́дного (genitive masculine neuter)
підсу́дної (feminine genitive)
підсу́дних (genitive plural)
підсу́дному (dative masculine neuter)
підсу́дній (dative feminine)
підсу́дним (dative plural)
підсу́дного (accusative animate masculine)
підсу́дне (accusative neuter)
підсу́дну (accusative feminine)
підсу́дних (accusative animate plural)
підсу́дний (accusative inanimate masculine)
підсу́дні (accusative inanimate plural)
підсу́дним (instrumental masculine neuter)
підсу́дною (feminine instrumental)
підсу́дними (instrumental plural)
підсу́дному (locative masculine neuter)
підсу́днім (locative masculine neuter)
підсу́дній (feminine locative)
підсу́дних (locative plural)

Uk-підсудний.ogg

From під- (pid-) + суд (sud) + -ний (-nyj). Compare Russian подсу́дный (podsúdnyj), Belarusian падсу́дны (padsúdny).

(law) under the jurisdiction of (+ dative case)

(law, of a person) on trial, being tried in a court


підсудний

uk-noun

підсу́дний<+.pr>

підсу́дний • (pidsúdnyj) m pers (genitive підсу́дного, nominative plural підсу́дні, genitive plural підсу́дних, feminine підсу́дна)

підсу́дний (canonical)
pidsúdnyj (romanization)
підсу́дного (genitive)
підсу́дні (nominative plural)
підсу́дних (genitive plural)
підсу́дна (feminine)
підсу́дний (nominative singular)
підсу́дні (nominative plural)
підсу́дного (genitive singular)
підсу́дних (genitive plural)
підсу́дному (dative singular)
підсу́дним (dative plural)
підсу́дного (accusative singular)
підсу́дних (accusative plural)
підсу́дним (instrumental singular)
підсу́дними (instrumental plural)
підсу́дному (locative singular)
підсу́днім (locative singular)
підсу́дних (locative plural)
підсу́дний (singular vocative)
підсу́дні (plural vocative)

uk-ndecl

підсу́дний<+.pr>

Uk-підсудний.ogg


відбій

uk-noun

відбі́й • (vidbíj) m inan (genitive відбо́ю, uncountable)

відбі́й (canonical)
vidbíj (romanization)
відбо́ю (genitive)
відбі́й (nominative singular)
відбо́ю (genitive singular)
відбо́ю (dative singular)
відбо́єві (dative singular)
відбі́й (accusative singular)
відбо́єм (instrumental singular)
відбо́ю (locative singular)
відбо́ї (locative singular)
відбо́ю (singular vocative)

(military or law enforcement) over (a word indicating the end of some activity, the start of sleep hours, etc.)


буцегарня

буцега́рня<*>

буцега́рня • (bucehárnja) f inan (genitive буцега́рні, nominative plural буцега́рні, genitive plural буцега́рень)

буцега́рня (canonical)
bucehárnja (romanization)
буцега́рні (genitive)
буцега́рні (nominative plural)
буцега́рень (genitive plural)
буцега́рня (nominative singular)
буцега́рні (nominative plural)
буцега́рні (genitive singular)
буцега́рень (genitive plural)
буцега́рні (dative singular)
буцега́рням (dative plural)
буцега́рню (accusative singular)
буцега́рні (accusative plural)
буцега́рнею (instrumental singular)
буцега́рнями (instrumental plural)
буцега́рні (locative singular)
буцега́рнях (locative plural)
буцега́рне (singular vocative)
буцега́рні (plural vocative)

uk-ndecl

буцега́рня<*>

(colloquial) detention cell, cooler, lockup, calaboose, jail, prison, brig

uk:буцегарня


дерибан

uk-noun

дериба́н<genu>

дериба́н • (derybán) m inan (genitive дериба́ну, nominative plural дериба́ни, genitive plural дериба́нів)

дериба́н (canonical)
derybán (romanization)
дериба́ну (genitive)
дериба́ни (nominative plural)
дериба́нів (genitive plural)
дериба́н (nominative singular)
дериба́ни (nominative plural)
дериба́ну (genitive singular)
дериба́нів (genitive plural)
дериба́нові (dative singular)
дериба́ну (dative singular)
дериба́нам (dative plural)
дериба́н (accusative singular)
дериба́ни (accusative plural)
дериба́ном (instrumental singular)
дериба́нами (instrumental plural)
дериба́ні (locative singular)
дериба́нах (locative plural)
дериба́не (singular vocative)
дериба́ни (plural vocative)

uk-ndecl

дериба́н<genu>

(slang) illegal acquisition of property, money, land, etc.


дерибанити

дериба́нити (canonical)
derybányty (romanization)
дериба́нити (imperfective infinitive)
дериба́нить (imperfective infinitive)
дериба́нячи (adverbial imperfective present)
дериба́нивши (adverbial imperfective past)
дериба́ню (first-person imperfective present singular)
бу́ду дериба́нити (first-person future imperfective singular)
бу́ду дериба́нить (first-person future imperfective singular)
дериба́нитиму (first-person future imperfective singular)
дериба́ниш (imperfective present second-person singular)
бу́деш дериба́нити (future imperfective second-person singular)
бу́деш дериба́нить (future imperfective second-person singular)
дериба́нитимеш (future imperfective second-person singular)
дериба́нить (imperfective present singular third-person)
бу́де дериба́нити (future imperfective singular third-person)
бу́де дериба́нить (future imperfective singular third-person)
дериба́нитиме (future imperfective singular third-person)
дериба́ним (first-person imperfective plural present)
дериба́нимо (first-person imperfective plural present)
бу́демо дериба́нити (first-person future imperfective plural)
бу́демо дериба́нить (first-person future imperfective plural)
дериба́нитимемо (first-person future imperfective plural)
дериба́нитимем (first-person future imperfective plural)
дериба́ните (imperfective plural present second-person)
бу́дете дериба́нити (future imperfective plural second-person)
бу́дете дериба́нить (future imperfective plural second-person)
дериба́нитимете (future imperfective plural second-person)
дериба́нять (imperfective plural present third-person)
бу́дуть дериба́нити (future imperfective plural third-person)
бу́дуть дериба́нить (future imperfective plural third-person)
дериба́нитимуть (future imperfective plural third-person)
дериба́ньмо (first-person imperative plural)
дериба́нь (imperative second-person singular)
дериба́ньте (imperative plural second-person)
дериба́нив (masculine past singular)
дериба́нили (masculine past plural)
дериба́нила (feminine past singular)
дериба́нили (feminine past plural)
дериба́нило (neuter past singular)
дериба́нили (neuter past plural)

(slang) to illegally acquire property, money, etc.


відмивання грошей

uk-noun

відмива́ння<sg.loci:ju> гро́шей

відмива́ння гро́шей • (vidmyvánnja hróšej) n inan (genitive відмива́ння гро́шей, uncountable)

відмива́ння гро́шей (canonical)
vidmyvánnja hróšej (romanization)
відмива́ння гро́шей (genitive)
відмива́ння гро́шей (nominative singular)
відмива́ння гро́шей (genitive singular)
відмива́нню гро́шей (dative singular)
відмива́ння гро́шей (accusative singular)
відмива́нням гро́шей (instrumental singular)
відмива́нні гро́шей (locative singular)
відмива́нню гро́шей (locative singular)
відмива́ння гро́шей (singular vocative)

uk-ndecl

відмива́ння<sg.loci:ju> гро́шей

[ʋʲidmeˈʋanʲːɐ ˈɦrɔʃei̯]

uk:відмивання грошей


корупціонер

uk-noun

корупціоне́р<pr>

корупціоне́рка

корупціоне́р • (korupcionér) m pers (genitive корупціоне́ра, nominative plural корупціоне́ри, genitive plural корупціоне́рів, feminine корупціоне́рка)

корупціоне́р (canonical)
korupcionér (romanization)
корупціоне́ра (genitive)
корупціоне́ри (nominative plural)
корупціоне́рів (genitive plural)
корупціоне́рка (feminine)
корупціоне́р (nominative singular)
корупціоне́ри (nominative plural)
корупціоне́ра (genitive singular)
корупціоне́рів (genitive plural)
корупціоне́рові (dative singular)
корупціоне́ру (dative singular)
корупціоне́рам (dative plural)
корупціоне́ра (accusative singular)
корупціоне́рів (accusative plural)
корупціоне́ром (instrumental singular)
корупціоне́рами (instrumental plural)
корупціоне́рові (locative singular)
корупціоне́рі (locative singular)
корупціоне́рах (locative plural)
корупціоне́ре (singular vocative)
корупціоне́ри (plural vocative)

uk-ndecl

корупціоне́р<pr>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-корупціонер.wav

From кору́пція (korúpcija), with an ending akin to borrowings from French nouns ending in -aire (e.g. акціоне́р (akcionér), пенсіоне́р (pensionér), революціоне́р (revoljucionér), etc.)

corrupt official, corrupt politician, corruptioneer


контртерористичний

uk-adj

контртерористи́чний

контртерористи́чний • (kontrterorystýčnyj)

контртерористи́чний (canonical)
kontrterorystýčnyj (romanization)
контртерористи́чний (masculine nominative)
контртерористи́чне (neuter nominative)
контртерористи́чна (feminine nominative)
контртерористи́чні (nominative plural)
контртерористи́чного (genitive masculine neuter)
контртерористи́чної (feminine genitive)
контртерористи́чних (genitive plural)
контртерористи́чному (dative masculine neuter)
контртерористи́чній (dative feminine)
контртерористи́чним (dative plural)
контртерористи́чного (accusative animate masculine)
контртерористи́чне (accusative neuter)
контртерористи́чну (accusative feminine)
контртерористи́чних (accusative animate plural)
контртерористи́чний (accusative inanimate masculine)
контртерористи́чні (accusative inanimate plural)
контртерористи́чним (instrumental masculine neuter)
контртерористи́чною (feminine instrumental)
контртерористи́чними (instrumental plural)
контртерористи́чному (locative masculine neuter)
контртерористи́чнім (locative masculine neuter)
контртерористи́чній (feminine locative)
контртерористи́чних (locative plural)

uk-adecl

контртерористи́чний

From контр- (kontr-) + терори́ст (terorýst) + -и́чний (-ýčnyj). Compare Belarusian контртэрарысты́чны (kontrterarystýčny), Russian контртеррористи́ческий (kontrterroristíčeskij)

cog

контртэрарысты́чны

контртеррористи́ческий


масовий вбивця

uk-noun

ма́совий<+> вби́вця<M.pr>

ма́сова вби́вця

ма́совий вби́вця • (másovyj vbývcja) m pers (genitive ма́сового вби́вці, nominative plural ма́сові вби́вці, genitive plural ма́сових вби́вць, feminine ма́сова вби́вця)

ма́совий вби́вця (canonical)
másovyj vbývcja (romanization)
ма́сового вби́вці (genitive)
ма́сові вби́вці (nominative plural)
ма́сових вби́вць (genitive plural)
ма́сова вби́вця (feminine)
ма́совий вби́вця (nominative singular)
ма́сові вби́вці (nominative plural)
ма́сового вби́вці (genitive singular)
ма́сових вби́вць (genitive plural)
ма́совому вби́вці (dative singular)
ма́совим вби́вцям (dative plural)
ма́сового вби́вцю (accusative singular)
ма́сових вби́вць (accusative plural)
ма́совим вби́вцею (instrumental singular)
ма́совими вби́вцями (instrumental plural)
ма́совому вби́вці (locative singular)
ма́совім вби́вці (locative singular)
ма́сових вби́вцях (locative plural)
ма́совий вби́вце (singular vocative)
ма́сові вби́вці (plural vocative)

uk-ndecl

ма́совий<+> вби́вця<M.pr>


виправний

uk-adj

виправни́й • (vypravnýj)

виправни́й (canonical)
vypravnýj (romanization)
виправни́й (masculine nominative)
виправне́ (neuter nominative)
виправна́ (feminine nominative)
виправні́ (nominative plural)
виправно́го (genitive masculine neuter)
виправно́ї (feminine genitive)
виправни́х (genitive plural)
виправно́му (dative masculine neuter)
виправні́й (dative feminine)
виправни́м (dative plural)
виправно́го (accusative animate masculine)
виправне́ (accusative neuter)
виправну́ (accusative feminine)
виправни́х (accusative animate plural)
виправни́й (accusative inanimate masculine)
виправні́ (accusative inanimate plural)
виправни́м (instrumental masculine neuter)
виправно́ю (feminine instrumental)
виправни́ми (instrumental plural)
виправно́му (locative masculine neuter)
виправні́м (locative masculine neuter)
виправні́й (feminine locative)
виправни́х (locative plural)

From ви́правити (výpravyty) or ви́правлення (výpravlennja) + -ний (-nyj).

af

ви́правлення

виправни́й за́клад ― vypravnýj základ ― correctional facility, correctional institution

виправна́ устано́ва ― vypravná ustanóva ― correctional facility, correctional institution


помилувати

uk-verb

поми́лувати • (pomýluvaty) pf (imperfective ми́лувати)

поми́лувати (canonical)
pomýluvaty (romanization)
ми́лувати (imperfective)
поми́лувати (infinitive perfective)
поми́лувать (infinitive perfective)
поми́луваний (passive past perfective)
impersonal: поми́лувано (passive past perfective)
поми́лувавши (adverbial past perfective)
поми́лую (first-person future perfective singular)
поми́луєш (future perfective second-person singular)
поми́лує (future perfective singular third-person)
поми́луєм (first-person future perfective plural)
поми́луємо (first-person future perfective plural)
поми́луєте (future perfective plural second-person)
поми́лують (future perfective plural third-person)
поми́луймо (first-person imperative plural)
поми́луй (imperative second-person singular)
поми́луйте (imperative plural second-person)
поми́лував (masculine past singular)
поми́лували (masculine past plural)
поми́лувала (feminine past singular)
поми́лували (feminine past plural)
поми́лувало (neuter past singular)
поми́лували (neuter past plural)

[pɔˈmɪɫʊʋɐte]

From по- (po-) + ми́лувати (mýluvaty). Compare Russian поми́ловать (pomílovatʹ), Belarusian памі́лаваць (pamílavacʹ), Polish pomiłować, Old Church Slavonic помиловати (pomilovati).

cog

(criminal law) to pardon (to grant an official pardon for a crime)


заарештований

uk-noun

заарешто́ваний<+.pr>

заарешто́вана

заарешто́ваний • (zaareštóvanyj) m pers (genitive заарешто́ваного, nominative plural заарешто́вані, genitive plural заарешто́ваних, feminine заарешто́вана)

заарешто́ваний (canonical)
zaareštóvanyj (romanization)
заарешто́ваного (genitive)
заарешто́вані (nominative plural)
заарешто́ваних (genitive plural)
заарешто́вана (feminine)
заарешто́ваний (nominative singular)
заарешто́вані (nominative plural)
заарешто́ваного (genitive singular)
заарешто́ваних (genitive plural)
заарешто́ваному (dative singular)
заарешто́ваним (dative plural)
заарешто́ваного (accusative singular)
заарешто́ваних (accusative plural)
заарешто́ваним (instrumental singular)
заарешто́ваними (instrumental plural)
заарешто́ваному (locative singular)
заарешто́ванім (locative singular)
заарешто́ваних (locative plural)
заарешто́ваний (singular vocative)
заарешто́вані (plural vocative)

uk-ndecl

заарешто́ваний<+.pr>

arrestee, arrested person, person under arrest


правоохоронець

uk-noun

правоохоро́нець<*.pr>

правоохоро́нниця

правоохоро́нець • (pravooxorónecʹ) m pers (genitive правоохоро́нця, nominative plural правоохоро́нці, genitive plural правоохоро́нців, feminine правоохоро́нниця)

правоохоро́нець (canonical)
pravooxorónecʹ (romanization)
правоохоро́нця (genitive)
правоохоро́нці (nominative plural)
правоохоро́нців (genitive plural)
правоохоро́нниця (feminine)
правоохоро́нець (nominative singular)
правоохоро́нці (nominative plural)
правоохоро́нця (genitive singular)
правоохоро́нців (genitive plural)
правоохоро́нцеві (dative singular)
правоохоро́нцю (dative singular)
правоохоро́нцям (dative plural)
правоохоро́нця (accusative singular)
правоохоро́нців (accusative plural)
правоохоро́нцем (instrumental singular)
правоохоро́нцями (instrumental plural)
правоохоро́нцеві (locative singular)
правоохоро́нцю (locative singular)
правоохоро́нці (locative singular)
правоохоро́нцях (locative plural)
правоохоро́нцю (singular vocative)
правоохоро́нці (plural vocative)

uk-ndecl

правоохоро́нець<*.pr>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-правоохоронець.wav

From пра́во (právo) + -о- (-o-) + охоро́нець (oxorónecʹ). Compare Russian правоохрани́тель (pravooxranítelʹ), Belarusian праваахо́ўнік (pravaaxóŭnik).

cog

правоохрани́тель

праваахо́ўнік


поліціянт

uk-noun

поліція́нт<pr>

поліція́нт • (policijánt) m pers (genitive поліція́нта, nominative plural поліція́нти, genitive plural поліція́нтів)

поліція́нт (canonical)
policijánt (romanization)
поліція́нта (genitive)
поліція́нти (nominative plural)
поліція́нтів (genitive plural)
поліція́нт (nominative singular)
поліція́нти (nominative plural)
поліція́нта (genitive singular)
поліція́нтів (genitive plural)
поліція́нтові (dative singular)
поліція́нту (dative singular)
поліція́нтам (dative plural)
поліція́нта (accusative singular)
поліція́нтів (accusative plural)
поліція́нтом (instrumental singular)
поліція́нтами (instrumental plural)
поліція́нтові (locative singular)
поліція́нті (locative singular)
поліція́нтах (locative plural)
поліція́нте (singular vocative)
поліція́нти (plural vocative)

uk-ndecl

поліція́нт<pr>

поліціа́нт поліціант#Ukrainian

(colloquial) Alternative form of поліціа́нт (policiánt, “policeman”)


поліціант

uk-noun

поліціа́нт<pr>

поліціа́нт • (policiánt) m pers (genitive поліціа́нта, nominative plural поліціа́нти, genitive plural поліціа́нтів)

поліціа́нт (canonical)
policiánt (romanization)
поліціа́нта (genitive)
поліціа́нти (nominative plural)
поліціа́нтів (genitive plural)
поліціа́нт (nominative singular)
поліціа́нти (nominative plural)
поліціа́нта (genitive singular)
поліціа́нтів (genitive plural)
поліціа́нтові (dative singular)
поліціа́нту (dative singular)
поліціа́нтам (dative plural)
поліціа́нта (accusative singular)
поліціа́нтів (accusative plural)
поліціа́нтом (instrumental singular)
поліціа́нтами (instrumental plural)
поліціа́нтові (locative singular)
поліціа́нті (locative singular)
поліціа́нтах (locative plural)
поліціа́нте (singular vocative)
поліціа́нти (plural vocative)

uk-ndecl

поліціа́нт<pr>


умовно-достроковий

uk-adj

умо́вно-достроко́вий

умо́вно-достроко́вий • (umóvno-dostrokóvyj)

умо́вно -достроко́вий (canonical)
umóvno-dostrokóvyj (romanization)
умо́вно-достроко́вий (masculine nominative)
умо́вно-достроко́ве (neuter nominative)
умо́вно-достроко́ва (feminine nominative)
умо́вно-достроко́ві (nominative plural)
умо́вно-достроко́вого (genitive masculine neuter)
умо́вно-достроко́вої (feminine genitive)
умо́вно-достроко́вих (genitive plural)
умо́вно-достроко́вому (dative masculine neuter)
умо́вно-достроко́вій (dative feminine)
умо́вно-достроко́вим (dative plural)
умо́вно-достроко́вого (accusative animate masculine)
умо́вно-достроко́ве (accusative neuter)
умо́вно-достроко́ву (accusative feminine)
умо́вно-достроко́вих (accusative animate plural)
умо́вно-достроко́вий (accusative inanimate masculine)
умо́вно-достроко́ві (accusative inanimate plural)
умо́вно-достроко́вим (instrumental masculine neuter)
умо́вно-достроко́вою (feminine instrumental)
умо́вно-достроко́вими (instrumental plural)
умо́вно-достроко́вому (locative masculine neuter)
умо́вно-достроко́вім (locative masculine neuter)
умо́вно-достроко́вій (feminine locative)
умо́вно-достроко́вих (locative plural)

uk-adecl

умо́вно-достроко́вий

From умо́вний (umóvnyj, “conditional”) + -о- (-o-) + достроко́вий (dostrokóvyj, “early, ahead of time”).

af

умо́вно-достроко́ве зві́льнення


крадій

uk-noun

краді́́й<b.pr>

краді́йський

краді́́й • (kradí́j) m pers (genitive крадія́, nominative plural крадії́, genitive plural крадії́в, feminine краді́йка, relational adjective краді́йський)

краді́́й (canonical)
kradí́j (romanization)
крадія́ (genitive)
крадії́ (nominative plural)
крадії́в (genitive plural)
краді́йка (feminine)
краді́йський (adjective relational)
краді́́й (nominative singular)
крадії́ (nominative plural)
крадія́ (genitive singular)
крадії́в (genitive plural)
крадію́ (dative singular)
крадіє́ві (dative singular)
крадія́м (dative plural)
крадія́ (accusative singular)
крадії́в (accusative plural)
крадіє́м (instrumental singular)
крадія́ми (instrumental plural)
крадію́ (locative singular)
крадіє́ві (locative singular)
крадії́ (locative singular)
крадія́х (locative plural)
краді́́ю (singular vocative)
крадії́ (plural vocative)

uk-ndecl

краді́́й<b.pr>

Inherited from Proto-Slavic *kradějь. By surface analysis, крад- (krad-) + -ій (-ij).


крадіж

uk-noun

краді́ж • (kradíž) m inan (genitive крадежу́, nominative plural крадежі́, genitive plural крадежі́в)

краді́ж (canonical)
kradíž (romanization)
крадежу́ (genitive)
крадежі́ (nominative plural)
крадежі́в (genitive plural)
краді́ж (nominative singular)
крадежі́ (nominative plural)
крадежу́ (genitive singular)
крадежі́в (genitive plural)
крадеже́ві (dative singular)
крадежу́ (dative singular)
крадежа́м (dative plural)
краді́ж (accusative singular)
крадежі́ (accusative plural)
крадеже́м (instrumental singular)
крадежа́ми (instrumental plural)
крадежу́ (locative singular)
крадежі́ (locative singular)
крадежа́х (locative plural)
крадежу́ (singular vocative)
крадежі́ (plural vocative)

Inherited from Old Ruthenian крадѣ́жъ, краде́жъ (kradě́ž, kradéž), from Proto-Slavic *kradežь. By surface analysis, крад- (krad-) + -іж (-iž).

inh

крадѣ́жъ, краде́жъ

inh+

крадѣ́жъ, краде́жъ


батьковбивця

uk-noun

батьковби́вця<MF.pr>

батьковби́вця • (batʹkovbývcja) m pers or f pers (genitive батьковби́вці, nominative plural батьковби́вці, genitive plural батьковби́вць)

батьковби́вця (canonical)
batʹkovbývcja (romanization)
батьковби́вці (genitive)
батьковби́вці (nominative plural)
батьковби́вць (genitive plural)
батьковби́вця (nominative singular)
батьковби́вці (nominative plural)
батьковби́вці (genitive singular)
батьковби́вць (genitive plural)
батьковби́вці (dative singular)
батьковби́вцям (dative plural)
батьковби́вцю (accusative singular)
батьковби́вць (accusative plural)
батьковби́вцею (instrumental singular)
батьковби́вцями (instrumental plural)
батьковби́вці (locative singular)
батьковби́вцях (locative plural)
батьковби́вце (singular vocative)
батьковби́вці (plural vocative)

uk-ndecl

батьковби́вця<MF.pr>

[bɐtʲkɔu̯ˈbɪu̯t͡sʲɐ]

Uk-батьковбивця.ogg

From ба́тько (bátʹko, “father”) + вби́вця (vbývcja, “murderer”).

af

Coordinate term: матеревби́вця (materevbývcja, “matricide”)

patricide (person who kills their father)


батьковбивство

uk-noun

батьковби́вство<>

батьковби́вство • (batʹkovbývstvo) n inan (genitive батьковби́вства, nominative plural батьковби́вства, genitive plural батьковби́вств)

батьковби́вство (canonical)
batʹkovbývstvo (romanization)
батьковби́вства (genitive)
батьковби́вства (nominative plural)
батьковби́вств (genitive plural)
батьковби́вство (nominative singular)
батьковби́вства (nominative plural)
батьковби́вства (genitive singular)
батьковби́вств (genitive plural)
батьковби́вству (dative singular)
батьковби́вствам (dative plural)
батьковби́вство (accusative singular)
батьковби́вства (accusative plural)
батьковби́вством (instrumental singular)
батьковби́вствами (instrumental plural)
батьковби́встві (locative singular)
батьковби́вствах (locative plural)
батьковби́вство (singular vocative)
батьковби́вства (plural vocative)

uk-ndecl

батьковби́вство<>

From ба́тько (bátʹko, “father”) + вби́вство (vbývstvo, “murder”).

af

Coordinate term: матеревби́вство (materevbývstvo, “matricide”)


матеревбивство

uk-noun

матеревби́вство<>

матеревби́вство • (materevbývstvo) n inan (genitive матеревби́вства, nominative plural матеревби́вства, genitive plural матеревби́вств)

матеревби́вство (canonical)
materevbývstvo (romanization)
матеревби́вства (genitive)
матеревби́вства (nominative plural)
матеревби́вств (genitive plural)
матеревби́вство (nominative singular)
матеревби́вства (nominative plural)
матеревби́вства (genitive singular)
матеревби́вств (genitive plural)
матеревби́вству (dative singular)
матеревби́вствам (dative plural)
матеревби́вство (accusative singular)
матеревби́вства (accusative plural)
матеревби́вством (instrumental singular)
матеревби́вствами (instrumental plural)
матеревби́встві (locative singular)
матеревби́вствах (locative plural)
матеревби́вство (singular vocative)
матеревби́вства (plural vocative)

uk-ndecl

матеревби́вство<>

From матер- (mater-, “mother”) + -е- (-e-) + вби́вство (vbývstvo, “murder”).

af

Coordinate term: батьковби́вство (batʹkovbývstvo, “patricide”)


матеревбивця

uk-noun

матеревби́вця<MF.pr>

матеревби́вця • (materevbývcja) m pers or f pers (genitive матеревби́вці, nominative plural матеревби́вці, genitive plural матеревби́вць)

матеревби́вця (canonical)
materevbývcja (romanization)
матеревби́вці (genitive)
матеревби́вці (nominative plural)
матеревби́вць (genitive plural)
матеревби́вця (nominative singular)
матеревби́вці (nominative plural)
матеревби́вці (genitive singular)
матеревби́вць (genitive plural)
матеревби́вці (dative singular)
матеревби́вцям (dative plural)
матеревби́вцю (accusative singular)
матеревби́вць (accusative plural)
матеревби́вцею (instrumental singular)
матеревби́вцями (instrumental plural)
матеревби́вці (locative singular)
матеревби́вцях (locative plural)
матеревби́вце (singular vocative)
матеревби́вці (plural vocative)

uk-ndecl

матеревби́вця<MF.pr>

From матер- (mater-, “mother”) + -е- (-e-) + вби́вця (vbývcja, “murderer”).

af

Coordinate term: батьковби́вця (batʹkovbývcja, “patricide”)

matricide (person who kills their mother)


розшук

uk-noun

ро́зшук<genu>

ро́зшук • (rózšuk) m inan (genitive ро́зшуку, nominative plural ро́зшуки, genitive plural ро́зшуків, relational adjective розшуко́вий)

ро́зшук (canonical)
rózšuk (romanization)
ро́зшуку (genitive)
ро́зшуки (nominative plural)
ро́зшуків (genitive plural)
розшуко́вий (adjective relational)
ро́зшук (nominative singular)
ро́зшуки (nominative plural)
ро́зшуку (genitive singular)
ро́зшуків (genitive plural)
ро́зшукові (dative singular)
ро́зшуку (dative singular)
ро́зшукам (dative plural)
ро́зшук (accusative singular)
ро́зшуки (accusative plural)
ро́зшуком (instrumental singular)
ро́зшуками (instrumental plural)
ро́зшуку (locative singular)
ро́зшуках (locative plural)
ро́зшуку (singular vocative)
ро́зшуки (plural vocative)

uk-ndecl

ро́зшук<genu>

оголоси́ти (кого́сь) у ро́зшук ― oholosýty (kohósʹ) u rózšuk ― to declare (someone) wanted

ка́рний ро́зшук

manhunt (an organized search for a criminal or enemy)