замах

uk-noun

за́мах<genu>

за́мах • (zámax) m inan (genitive за́маху, nominative plural за́махи, genitive plural за́махів)

за́мах (canonical)
zámax (romanization)
за́маху (genitive)
за́махи (nominative plural)
за́махів (genitive plural)
за́мах (nominative singular)
за́махи (nominative plural)
за́маху (genitive singular)
за́махів (genitive plural)
за́махові (dative singular)
за́маху (dative singular)
за́махам (dative plural)
за́мах (accusative singular)
за́махи (accusative plural)
за́махом (instrumental singular)
за́махами (instrumental plural)
за́маху (locative singular)
за́махах (locative plural)
за́маху (singular vocative)
за́махи (plural vocative)

uk-ndecl

за́мах<genu>

Deverbal from замаха́ти (zamaxáty). Compare Polish zamach.

за́мах на зло́чин

attempt (act of trying at something, especially the commission of a crime)


геноцид

uk-noun

геноци́д<genu>

геноци́д • (henocýd) m inan (genitive геноци́ду, nominative plural геноци́ди, genitive plural геноци́дів, relational adjective геноци́дний)

геноци́д (canonical)
henocýd (romanization)
геноци́ду (genitive)
геноци́ди (nominative plural)
геноци́дів (genitive plural)
геноци́дний (adjective relational)
геноци́д (nominative singular)
геноци́ди (nominative plural)
геноци́ду (genitive singular)
геноци́дів (genitive plural)
геноци́дові (dative singular)
геноци́ду (dative singular)
геноци́дам (dative plural)
геноци́д (accusative singular)
геноци́ди (accusative plural)
геноци́дом (instrumental singular)
геноци́дами (instrumental plural)
геноци́ді (locative singular)
геноци́дах (locative plural)
геноци́де (singular vocative)
геноци́ди (plural vocative)

uk-ndecl

геноци́д<genu>


убити

uk-verb

уби́ти • (ubýty) pf (imperfective убива́ти)

уби́ти (canonical)
ubýty (romanization)
убива́ти (imperfective)
уби́ти (infinitive perfective)
уби́ть (infinitive perfective)
уби́тий (passive past perfective)
impersonal: уби́то (passive past perfective)
уби́вши (adverbial past perfective)
уб'ю́ (first-person future perfective singular)
уб'є́ш (future perfective second-person singular)
уб'є́ (future perfective singular third-person)
уб'є́м (first-person future perfective plural)
уб'ємо́ (first-person future perfective plural)
уб'єте́ (future perfective plural second-person)
уб'ю́ть (future perfective plural third-person)
уби́ймо (first-person imperative plural)
уби́й (imperative second-person singular)
уби́йте (imperative plural second-person)
уби́в (masculine past singular)
уби́ли (masculine past plural)
уби́ла (feminine past singular)
уби́ли (feminine past plural)
уби́ло (neuter past singular)
уби́ли (neuter past plural)

From Proto-Slavic *ubiti. Compare Bulgarian уби́я (ubíja), Serbo-Croatian ùbiti, Slovene ubíti.


зек

uk-noun

зек • (zek) m pers (genitive зе́ка, nominative plural зе́ки, genitive plural зе́ків, feminine зе́чка, relational adjective зе́ківський)

zek (romanization)
зе́ка (genitive)
зе́ки (nominative plural)
зе́ків (genitive plural)
зе́чка (feminine)
зе́ківський (adjective relational)
зек (nominative singular)
зе́ки (nominative plural)
зе́ка (genitive singular)
зе́ків (genitive plural)
зе́кові (dative singular)
зе́ку (dative singular)
зе́кам (dative plural)
зе́ка (accusative singular)
зе́ків (accusative plural)
зе́ком (instrumental singular)
зе́ками (instrumental plural)
зе́кові (locative singular)
зе́ку (locative singular)
зе́ках (locative plural)
зе́ку (singular vocative)
зе́ки (plural vocative)


фараон

фарао́н • (faraón) m pers (genitive фарао́на, nominative plural фарао́ни, genitive plural фарао́нів)

фарао́н (canonical)
faraón (romanization)
фарао́на (genitive)
фарао́ни (nominative plural)
фарао́нів (genitive plural)
фарао́н (nominative singular)
фарао́ни (nominative plural)
фарао́на (genitive singular)
фарао́нів (genitive plural)
фарао́нові (dative singular)
фарао́ну (dative singular)
фарао́нам (dative plural)
фарао́на (accusative singular)
фарао́нів (accusative plural)
фарао́ном (instrumental singular)
фарао́нами (instrumental plural)
фарао́нові (locative singular)
фарао́ні (locative singular)
фарао́нах (locative plural)
фарао́не (singular vocative)
фарао́ни (plural vocative)

From Ancient Greek Φαραώ (Pharaṓ, “Pharaoh”), from Biblical Hebrew פַּרְעֹה (parʿōh), from Egyptian pr-ꜥꜣ (“palace, pharaoh”, literally “pr (“house”) + ꜥꜣ (“great, big”)”).


злочин

uk-noun

зло́чин<genu>

зло́чин • (zlóčyn) m inan (genitive зло́чину, nominative plural зло́чини, genitive plural зло́чинів)

зло́чин (canonical)
zlóčyn (romanization)
зло́чину (genitive)
зло́чини (nominative plural)
зло́чинів (genitive plural)
зло́чин (nominative singular)
зло́чини (nominative plural)
зло́чину (genitive singular)
зло́чинів (genitive plural)
зло́чинові (dative singular)
зло́чину (dative singular)
зло́чинам (dative plural)
зло́чин (accusative singular)
зло́чини (accusative plural)
зло́чином (instrumental singular)
зло́чинами (instrumental plural)
зло́чині (locative singular)
зло́чинах (locative plural)
зло́чине (singular vocative)
зло́чини (plural vocative)

uk-ndecl

зло́чин<genu>

на мі́сці зло́чину


мотив

uk-noun

моти́в<genu>

моти́в • (motýv) m inan (genitive моти́ву, nominative plural моти́ви, genitive plural моти́вів)

моти́в (canonical)
motýv (romanization)
моти́ву (genitive)
моти́ви (nominative plural)
моти́вів (genitive plural)
моти́в (nominative singular)
моти́ви (nominative plural)
моти́ву (genitive singular)
моти́вів (genitive plural)
моти́вові (dative singular)
моти́ву (dative singular)
моти́вам (dative plural)
моти́в (accusative singular)
моти́ви (accusative plural)
моти́вом (instrumental singular)
моти́вами (instrumental plural)
моти́ві (locative singular)
моти́вах (locative plural)
моти́ве (singular vocative)
моти́ви (plural vocative)

uk-ndecl

моти́в<genu>

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from French motif, from Latin mōtīvus.

motive, reason (an incentive to act in a particular way)

motive (something which causes someone to want to commit a crime; a reason for criminal behaviour)


мент

uk-noun

мент • (ment) m inan (genitive ме́нту, nominative plural ме́нти, genitive plural ме́нтів)

ment (romanization)
ме́нту (genitive)
ме́нти (nominative plural)
ме́нтів (genitive plural)
мент (nominative singular)
ме́нти (nominative plural)
ме́нту (genitive singular)
ме́нтів (genitive plural)
ме́нтові (dative singular)
ме́нту (dative singular)
ме́нтам (dative plural)
мент (accusative singular)
ме́нти (accusative plural)
ме́нтом (instrumental singular)
ме́нтами (instrumental plural)
ме́нті (locative singular)
ме́нтах (locative plural)
ме́нте (singular vocative)
ме́нти (plural vocative)


бандит

банди́тський

банди́т • (bandýt) m pers (genitive банди́та, nominative plural банди́ти, genitive plural банди́тів, feminine банди́тка, relational adjective банди́тський)

банди́т (canonical)
bandýt (romanization)
банди́та (genitive)
банди́ти (nominative plural)
банди́тів (genitive plural)
банди́тка (feminine)
банди́тський (adjective relational)
банди́т (nominative singular)
банди́ти (nominative plural)
банди́та (genitive singular)
банди́тів (genitive plural)
банди́тові (dative singular)
банди́ту (dative singular)
банди́там (dative plural)
банди́та (accusative singular)
банди́тів (accusative plural)
банди́том (instrumental singular)
банди́тами (instrumental plural)
банди́тові (locative singular)
банди́ті (locative singular)
банди́тах (locative plural)
банди́те (singular vocative)
банди́ти (plural vocative)


вежа

ве́жа • (véža) f inan (genitive ве́жі, nominative plural ве́жі, genitive plural веж)

ве́жа (canonical)
véža (romanization)
ве́жі (genitive)
ве́жі (nominative plural)
веж (genitive plural)
ве́жа (nominative singular)
ве́жі (nominative plural)
ве́жі (genitive singular)
веж (genitive plural)
ве́жі (dative singular)
ве́жам (dative plural)
ве́жу (accusative singular)
ве́жі (accusative plural)
ве́жею (instrumental singular)
ве́жами (instrumental plural)
ве́жі (locative singular)
ве́жах (locative plural)
ве́же (singular vocative)
ве́жі (plural vocative)

Borrowed from Polish wieża, from Proto-Slavic *věža.


пацан

паца́н<b.pr>

паца́н • (pacán) m pers (genitive пацана́, nominative plural пацани́, genitive plural пацані́в)

паца́н (canonical)
pacán (romanization)
пацана́ (genitive)
пацани́ (nominative plural)
пацані́в (genitive plural)
паца́н (nominative singular)
пацани́ (nominative plural)
пацана́ (genitive singular)
пацані́в (genitive plural)
пацано́ві (dative singular)
пацану́ (dative singular)
пацана́м (dative plural)
пацана́ (accusative singular)
пацані́в (accusative plural)
пацано́м (instrumental singular)
пацана́ми (instrumental plural)
пацано́ві (locative singular)
пацані́ (locative singular)
пацана́х (locative plural)
паца́не (singular vocative)
пацани́ (plural vocative)

uk-ndecl

паца́н<b.pr>

From an unidentified form; presumably Ukrainian пацю́к (pacjúk, “piglet, rat”), with the expressive suffix -ан (-an).


теракт

uk-noun

тера́кт<genu>

тера́кт • (terákt) m inan (genitive тера́кту, nominative plural тера́кти, genitive plural тера́ктів)

тера́кт (canonical)
terákt (romanization)
тера́кту (genitive)
тера́кти (nominative plural)
тера́ктів (genitive plural)
тера́кт (nominative singular)
тера́кти (nominative plural)
тера́кту (genitive singular)
тера́ктів (genitive plural)
тера́ктові (dative singular)
тера́кту (dative singular)
тера́ктам (dative plural)
тера́кт (accusative singular)
тера́кти (accusative plural)
тера́ктом (instrumental singular)
тера́ктами (instrumental plural)
тера́кті (locative singular)
тера́ктах (locative plural)
тера́кте (singular vocative)
тера́кти (plural vocative)

uk-ndecl

тера́кт<genu>

Acronym of терористи́чний акт (terorystýčnyj akt).

acronym

терористи́чний акт

act of terrorism, act of terror, terrorist act


хабар

uk-noun

хаба́р • (xabár) m inan (genitive хабаря́, nominative plural хабарі́, genitive plural хабарі́в)

хаба́р (canonical)
xabár (romanization)
хабаря́ (genitive)
хабарі́ (nominative plural)
хабарі́в (genitive plural)
хаба́р (nominative singular)
хабарі́ (nominative plural)
хабаря́ (genitive singular)
хабарі́в (genitive plural)
хабаре́ві (dative singular)
хабарю́ (dative singular)
хабаря́м (dative plural)
хаба́р (accusative singular)
хабарі́ (accusative plural)
хабаре́м (instrumental singular)
хабаря́ми (instrumental plural)
хабарю́ (locative singular)
хабарі́ (locative singular)
хабаря́х (locative plural)
хаба́рю (singular vocative)
хабарі́ (plural vocative)

Borrowed from Turkish haber, from Arabic خَبَر (ḵabar).


злочинець

злочи́нець<*.pr>

злочи́нець • (zločýnecʹ) m pers (genitive злочи́нця, nominative plural злочи́нці, genitive plural злочи́нців, feminine злочи́нниця)

злочи́нець (canonical)
zločýnecʹ (romanization)
злочи́нця (genitive)
злочи́нці (nominative plural)
злочи́нців (genitive plural)
злочи́нниця (feminine)
злочи́нець (nominative singular)
злочи́нці (nominative plural)
злочи́нця (genitive singular)
злочи́нців (genitive plural)
злочи́нцеві (dative singular)
злочи́нцю (dative singular)
злочи́нцям (dative plural)
злочи́нця (accusative singular)
злочи́нців (accusative plural)
злочи́нцем (instrumental singular)
злочи́нцями (instrumental plural)
злочи́нцеві (locative singular)
злочи́нцю (locative singular)
злочи́нці (locative singular)
злочи́нцях (locative plural)
злочи́нцю (singular vocative)
злочи́нці (plural vocative)

uk-ndecl

злочи́нець<*.pr>

[zɫɔˈt͡ʃɪnet͡sʲ]

Uk-злочинець.ogg

From Proto-Slavic *zъločinьcь. Compare Belarusian злачы́нец (zlačýnjec) and Czech zločinec.


контрабанда

uk-noun

контраба́нда<sg>

контраба́ндний

контраба́нда • (kontrabánda) f inan (genitive контраба́нди, uncountable, relational adjective контраба́ндний)

контраба́нда (canonical)
kontrabánda (romanization)
контраба́нди (genitive)
контраба́ндний (adjective relational)
контраба́нда (nominative singular)
контраба́нди (genitive singular)
контраба́нді (dative singular)
контраба́нду (accusative singular)
контраба́ндою (instrumental singular)
контраба́нді (locative singular)
контраба́ндо (singular vocative)

uk-ndecl

контраба́нда<sg>

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from Russian контраба́нда (kontrabánda), from French contrebande, from Italian contrabbando.

bor

контраба́нда


корупція

uk-noun

кору́пція<sg>

корупці́йний

кору́пція • (korúpcija) f inan (genitive кору́пції, uncountable, relational adjective корупці́йний)

кору́пція (canonical)
korúpcija (romanization)
кору́пції (genitive)
корупці́йний (adjective relational)
кору́пція (nominative singular)
кору́пції (genitive singular)
кору́пції (dative singular)
кору́пцію (accusative singular)
кору́пцією (instrumental singular)
кору́пції (locative singular)
кору́пціє (singular vocative)

uk-ndecl

кору́пція<sg>

Borrowed via Western European languages from Latin corruptiō. Compare Russian корру́пция (korrúpcija), Belarusian кару́пцыя (karúpcyja), Polish korupcja.


міліція

uk-noun

мілі́ція • (milícija) f inan (genitive мілі́ції, nominative plural мілі́ції, genitive plural мілі́цій)

мілі́ція (canonical)
milícija (romanization)
мілі́ції (genitive)
мілі́ції (nominative plural)
мілі́цій (genitive plural)
мілі́ція (nominative singular)
мілі́ції (nominative plural)
мілі́ції (genitive singular)
мілі́цій (genitive plural)
мілі́ції (dative singular)
мілі́ціям (dative plural)
мілі́цію (accusative singular)
мілі́ції (accusative plural)
мілі́цією (instrumental singular)
мілі́ціями (instrumental plural)
мілі́ції (locative singular)
мілі́ціях (locative plural)
мілі́ціє (singular vocative)
мілі́ції (plural vocative)

Uk-міліція.ogg

From Latin militia. Compare Russian мили́ция (milícija), Belarusian мілі́цыя (milícyja), Polish milicja.


рекет

ре́кет • (réket) m inan (genitive ре́кету, uncountable)

ре́кет (canonical)
réket (romanization)
ре́кету (genitive)
ре́кет (nominative singular)
ре́кету (genitive singular)
ре́кетові (dative singular)
ре́кету (dative singular)
ре́кет (accusative singular)
ре́кетом (instrumental singular)
ре́кету (locative singular)
ре́кеті (locative singular)
ре́кете (singular vocative)

Near-synonyms: зди́рство n (zdýrstvo, “extortion”), вимага́ння n (vymahánnja, “extortion”)

extortion racket, extortion racketeering


правопорядок

правопоря́док<*.genu>

правопоря́док • (pravoporjádok) m inan (genitive правопоря́дку, nominative plural правопоря́дки, genitive plural правопоря́дків)

правопоря́док (canonical)
pravoporjádok (romanization)
правопоря́дку (genitive)
правопоря́дки (nominative plural)
правопоря́дків (genitive plural)
правопоря́док (nominative singular)
правопоря́дки (nominative plural)
правопоря́дку (genitive singular)
правопоря́дків (genitive plural)
правопоря́дкові (dative singular)
правопоря́дку (dative singular)
правопоря́дкам (dative plural)
правопоря́док (accusative singular)
правопоря́дки (accusative plural)
правопоря́дком (instrumental singular)
правопоря́дками (instrumental plural)
правопоря́дкові (locative singular)
правопоря́дку (locative singular)
правопоря́дках (locative plural)
правопоря́дку (singular vocative)
правопоря́дки (plural vocative)

uk-ndecl

правопоря́док<*.genu>

From пра́во (právo, “law”) + -о- (-o-) + поря́док (porjádok, “order”).


рецидив

uk-noun

рециди́в<genu>

рециди́в • (recydýv) m inan (genitive рециди́ву, nominative plural рециди́ви, genitive plural рециди́вів, relational adjective рециди́вний)

рециди́в (canonical)
recydýv (romanization)
рециди́ву (genitive)
рециди́ви (nominative plural)
рециди́вів (genitive plural)
рециди́вний (adjective relational)
рециди́в (nominative singular)
рециди́ви (nominative plural)
рециди́ву (genitive singular)
рециди́вів (genitive plural)
рециди́вові (dative singular)
рециди́ву (dative singular)
рециди́вам (dative plural)
рециди́в (accusative singular)
рециди́ви (accusative plural)
рециди́вом (instrumental singular)
рециди́вами (instrumental plural)
рециди́ві (locative singular)
рециди́вах (locative plural)
рециди́ве (singular vocative)
рециди́ви (plural vocative)

uk-ndecl

рециди́в<genu>

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from German Rezidiv (possibly via Polish recydywa), from Latin recidīvus. Compare Russian рециди́в (recidív), Belarusian рэцыды́ў (recydýŭ).

(criminal law) recidivism, repeat offending


каторжанин

uk-noun

каторжа́нин<in>

каторжа́нин • (katoržányn) m inan (genitive каторжа́нина, nominative plural каторжа́ни, genitive plural каторжа́н, feminine каторжа́нка)

каторжа́нин (canonical)
katoržányn (romanization)
каторжа́нина (genitive)
каторжа́ни (nominative plural)
каторжа́н (genitive plural)
каторжа́нка (feminine)
каторжа́нин (nominative singular)
каторжа́ни (nominative plural)
каторжа́нина (genitive singular)
каторжа́н (genitive plural)
каторжа́нинові (dative singular)
каторжа́нину (dative singular)
каторжа́нам (dative plural)
каторжа́нин (accusative singular)
каторжа́ни (accusative plural)
каторжа́нином (instrumental singular)
каторжа́нами (instrumental plural)
каторжа́нині (locative singular)
каторжа́нах (locative plural)
каторжа́нине (singular vocative)
каторжа́ни (plural vocative)

uk-ndecl

каторжа́нин<in>

(historical) convict sentenced to hard labor in a penal colony


воронок

uk-noun

вороно́к<b*>

вороно́к • (voronók) m inan (genitive воронка́, nominative plural воронки́, genitive plural воронкі́в)

вороно́к (canonical)
voronók (romanization)
воронка́ (genitive)
воронки́ (nominative plural)
воронкі́в (genitive plural)
вороно́к (nominative singular)
воронки́ (nominative plural)
воронка́ (genitive singular)
воронкі́в (genitive plural)
воронко́ві (dative singular)
воронку́ (dative singular)
воронка́м (dative plural)
вороно́к (accusative singular)
воронки́ (accusative plural)
воронко́м (instrumental singular)
воронка́ми (instrumental plural)
воронко́ві (locative singular)
воронку́ (locative singular)
воронка́х (locative plural)
воронку́ (singular vocative)
воронки́ (plural vocative)

uk-ndecl

вороно́к<b*>

(colloquial) paddy wagon (locked police car for transportation of prisoners)


контрабандист

uk-noun

контрабанди́ст<pr>

контрабанди́стка

контрабанди́стський

контрабанди́ст • (kontrabandýst) m pers (genitive контрабанди́ста, nominative plural контрабанди́сти, genitive plural контрабанди́стів, feminine контрабанди́стка, relational adjective контрабанди́стський)

контрабанди́ст (canonical)
kontrabandýst (romanization)
контрабанди́ста (genitive)
контрабанди́сти (nominative plural)
контрабанди́стів (genitive plural)
контрабанди́стка (feminine)
контрабанди́стський (adjective relational)
контрабанди́ст (nominative singular)
контрабанди́сти (nominative plural)
контрабанди́ста (genitive singular)
контрабанди́стів (genitive plural)
контрабанди́стові (dative singular)
контрабанди́сту (dative singular)
контрабанди́стам (dative plural)
контрабанди́ста (accusative singular)
контрабанди́стів (accusative plural)
контрабанди́стом (instrumental singular)
контрабанди́стами (instrumental plural)
контрабанди́стові (locative singular)
контрабанди́сті (locative singular)
контрабанди́стах (locative plural)
контрабанди́сте (singular vocative)
контрабанди́сти (plural vocative)

uk-ndecl

контрабанди́ст<pr>

контраба́нда (kontrabánda) + -ист (-yst)

af

контраба́нда


наркодилер

uk-noun

наркоди́лер<pr>

наркоди́лер • (narkodýler) m pers (genitive наркоди́лера, nominative plural наркоди́лери, genitive plural наркоди́лерів)

наркоди́лер (canonical)
narkodýler (romanization)
наркоди́лера (genitive)
наркоди́лери (nominative plural)
наркоди́лерів (genitive plural)
наркоди́лер (nominative singular)
наркоди́лери (nominative plural)
наркоди́лера (genitive singular)
наркоди́лерів (genitive plural)
наркоди́лерові (dative singular)
наркоди́леру (dative singular)
наркоди́лерам (dative plural)
наркоди́лера (accusative singular)
наркоди́лерів (accusative plural)
наркоди́лером (instrumental singular)
наркоди́лерами (instrumental plural)
наркоди́лерові (locative singular)
наркоди́лері (locative singular)
наркоди́лерах (locative plural)
наркоди́лере (singular vocative)
наркоди́лери (plural vocative)

uk-ndecl

наркоди́лер<pr>

drug dealer, pusher (person who illegally sells drugs)


поліція

uk-noun

поліце́йський

полі́ція • (polícija) f inan (genitive полі́ції, nominative plural полі́ції, genitive plural полі́цій, relational adjective поліці́йний or поліце́йський)

полі́ція (canonical)
polícija (romanization)
полі́ції (genitive)
полі́ції (nominative plural)
полі́цій (genitive plural)
поліці́йний (adjective relational)
поліце́йський (adjective relational)
полі́ція (nominative singular)
полі́ції (nominative plural)
полі́ції (genitive singular)
полі́цій (genitive plural)
полі́ції (dative singular)
полі́ціям (dative plural)
полі́цію (accusative singular)
полі́ції (accusative plural)
полі́цією (instrumental singular)
полі́ціями (instrumental plural)
полі́ції (locative singular)
полі́ціях (locative plural)
полі́ціє (singular vocative)
полі́ції (plural vocative)


тюрма

тюрма́ • (tjurmá) f inan (genitive тюрми́, nominative plural тю́рми, genitive plural тю́рем, relational adjective тюре́мний)

тюрма́ (canonical)
tjurmá (romanization)
тюрми́ (genitive)
тю́рми (nominative plural)
тю́рем (genitive plural)
тюре́мний (adjective relational)
тюрма́ (nominative singular)
тю́рми (nominative plural)
тюрми́ (genitive singular)
тю́рем (genitive plural)
тюрмі́ (dative singular)
тю́рмам (dative plural)
тюрму́ (accusative singular)
тю́рми (accusative plural)
тюрмо́ю (instrumental singular)
тю́рмами (instrumental plural)
тюрмі́ (locative singular)
тю́рмах (locative plural)
тю́рмо (singular vocative)
тю́рми (plural vocative)

From Old East Slavic тюрма (tjurma). Cognate with Russian тюрьма́ (tjurʹmá). See there for more.


бандитизм

бандити́зм<sg>

бандити́зм • (bandytýzm) m inan (genitive бандити́зму, uncountable)

бандити́зм (canonical)
bandytýzm (romanization)
бандити́зму (genitive)
бандити́зм (nominative singular)
бандити́зму (genitive singular)
бандити́змові (dative singular)
бандити́зму (dative singular)
бандити́зм (accusative singular)
бандити́змом (instrumental singular)
бандити́зму (locative singular)
бандити́змі (locative singular)
бандити́зме (singular vocative)

uk-ndecl

бандити́зм<sg>

Uk-бандитизм.ogg


каторжник

uk-noun

ка́торжник<pr>

ка́торжник • (kátoržnyk) m pers (genitive ка́торжника, nominative plural ка́торжники, genitive plural ка́торжників, feminine ка́торжниця)

ка́торжник (canonical)
kátoržnyk (romanization)
ка́торжника (genitive)
ка́торжники (nominative plural)
ка́торжників (genitive plural)
ка́торжниця (feminine)
ка́торжник (nominative singular)
ка́торжники (nominative plural)
ка́торжника (genitive singular)
ка́торжників (genitive plural)
ка́торжникові (dative singular)
ка́торжнику (dative singular)
ка́торжникам (dative plural)
ка́торжника (accusative singular)
ка́торжників (accusative plural)
ка́торжником (instrumental singular)
ка́торжниками (instrumental plural)
ка́торжникові (locative singular)
ка́торжнику (locative singular)
ка́торжниках (locative plural)
ка́торжнику (singular vocative)
ка́торжники (plural vocative)

uk-ndecl

ка́торжник<pr>

uk:каторжник


ментовка

uk-noun

менто́вка<*>

менто́вка • (mentóvka) f inan (genitive менто́вки, nominative plural менто́вки, genitive plural менто́вок)

менто́вка (canonical)
mentóvka (romanization)
менто́вки (genitive)
менто́вки (nominative plural)
менто́вок (genitive plural)
менто́вка (nominative singular)
менто́вки (nominative plural)
менто́вки (genitive singular)
менто́вок (genitive plural)
менто́вці (dative singular)
менто́вкам (dative plural)
менто́вку (accusative singular)
менто́вки (accusative plural)
менто́вкою (instrumental singular)
менто́вками (instrumental plural)
менто́вці (locative singular)
менто́вках (locative plural)
менто́вко (singular vocative)
менто́вки (plural vocative)

uk-ndecl

менто́вка<*>

Borrowed from Russian менто́вка (mentóvka).


вбити

uk-verb

вби́ти • (vbýty) pf (imperfective вбива́ти)

вби́ти (canonical)
vbýty (romanization)
вбива́ти (imperfective)
вби́ти (infinitive perfective)
вбить (infinitive perfective)
вби́тий (passive past perfective)
impersonal: вби́то (passive past perfective)
вби́вши (adverbial past perfective)
вб'ю (first-person future perfective singular)
вб'єш (future perfective second-person singular)
вб'є (future perfective singular third-person)
вб'єм (first-person future perfective plural)
вб'ємо́ (first-person future perfective plural)
вб'єте́ (future perfective plural second-person)
вб'ють (future perfective plural third-person)
вби́ймо (first-person imperative plural)
вбий (imperative second-person singular)
вби́йте (imperative plural second-person)
вбив (masculine past singular)
вби́ли (masculine past plural)
вби́ла (feminine past singular)
вби́ли (feminine past plural)
вби́ло (neuter past singular)
вби́ли (neuter past plural)

уби́ти убити#Ukrainian

(transitive) Alternative form of уби́ти (ubýty) to kill, to murder

уби́ти

after consonants or at the beginning of a clause


убивати

убива́ти • (ubyváty) impf (perfective уби́ти)

убива́ти (canonical)
ubyváty (romanization)
уби́ти (perfective)
убива́ти (imperfective infinitive)
убива́ть (imperfective infinitive)
убива́ючи (adverbial imperfective present)
убива́вши (adverbial imperfective past)
убива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вбива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вбива́ть (first-person future imperfective singular)
убива́тиму (first-person future imperfective singular)
убива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш убива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш убива́ть (future imperfective second-person singular)
убива́тимеш (future imperfective second-person singular)
убива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вбива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вбива́ть (future imperfective singular third-person)
убива́тиме (future imperfective singular third-person)
убива́єм (first-person imperfective plural present)
убива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вбива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вбива́ть (first-person future imperfective plural)
убива́тимемо (first-person future imperfective plural)
убива́тимем (first-person future imperfective plural)
убива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вбива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вбива́ть (future imperfective plural second-person)
убива́тимете (future imperfective plural second-person)
убива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть убива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть убива́ть (future imperfective plural third-person)
убива́тимуть (future imperfective plural third-person)
убива́ймо (first-person imperative plural)
убива́й (imperative second-person singular)
убива́йте (imperative plural second-person)
убива́в (masculine past singular)
убива́ли (masculine past plural)
убива́ла (feminine past singular)
убива́ли (feminine past plural)
убива́ло (neuter past singular)
убива́ли (neuter past plural)

Uk-убивати.ogg


вбивати

вбива́ти • (vbyváty) impf (perfective вби́ти)

вбива́ти (canonical)
vbyváty (romanization)
вби́ти (perfective)
вбива́ти (imperfective infinitive)
вбива́ть (imperfective infinitive)
вбива́ючи (adverbial imperfective present)
вбива́вши (adverbial imperfective past)
вбива́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду вбива́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду вбива́ть (first-person future imperfective singular)
вбива́тиму (first-person future imperfective singular)
вбива́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш убива́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш убива́ть (future imperfective second-person singular)
вбива́тимеш (future imperfective second-person singular)
вбива́є (imperfective present singular third-person)
бу́де вбива́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де вбива́ть (future imperfective singular third-person)
вбива́тиме (future imperfective singular third-person)
вбива́єм (first-person imperfective plural present)
вбива́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо вбива́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо вбива́ть (first-person future imperfective plural)
вбива́тимемо (first-person future imperfective plural)
вбива́тимем (first-person future imperfective plural)
вбива́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете вбива́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете вбива́ть (future imperfective plural second-person)
вбива́тимете (future imperfective plural second-person)
вбива́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть убива́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть убива́ть (future imperfective plural third-person)
вбива́тимуть (future imperfective plural third-person)
вбива́ймо (first-person imperative plural)
вбива́й (imperative second-person singular)
вбива́йте (imperative plural second-person)
вбива́в (masculine past singular)
вбива́ли (masculine past plural)
вбива́ла (feminine past singular)
вбива́ли (feminine past plural)
вбива́ло (neuter past singular)
вбива́ли (neuter past plural)

Uk-вбивати.ogg

убива́ти убивати#Ukrainian

(transitive) Alternative form of убива́ти (ubyváty): to kill, to murder


темниця

uk-noun

темни́ця • (temnýcja) f inan (genitive темни́ці, nominative plural темни́ці, genitive plural темни́ць)

темни́ця (canonical)
temnýcja (romanization)
темни́ці (genitive)
темни́ці (nominative plural)
темни́ць (genitive plural)
темни́ця (nominative singular)
темни́ці (nominative plural)
темни́ці (genitive singular)
темни́ць (genitive plural)
темни́ці (dative singular)
темни́цям (dative plural)
темни́цю (accusative singular)
темни́ці (accusative plural)
темни́цею (instrumental singular)
темни́цями (instrumental plural)
темни́ці (locative singular)
темни́цях (locative plural)
темни́це (singular vocative)
темни́ці (plural vocative)


в'язниця

в'язни́ця • (vʺjaznýcja) f inan (genitive в'язни́ці, nominative plural в'язни́ці, genitive plural в'язни́ць, relational adjective в'язни́чний)

в'язни́ця (canonical)
vʺjaznýcja (romanization)
в'язни́ці (genitive)
в'язни́ці (nominative plural)
в'язни́ць (genitive plural)
в'язни́чний (adjective relational)
в'язни́ця (nominative singular)
в'язни́ці (nominative plural)
в'язни́ці (genitive singular)
в'язни́ць (genitive plural)
в'язни́ці (dative singular)
в'язни́цям (dative plural)
в'язни́цю (accusative singular)
в'язни́ці (accusative plural)
в'язни́цею (instrumental singular)
в'язни́цями (instrumental plural)
в'язни́ці (locative singular)
в'язни́цях (locative plural)
в'язни́це (singular vocative)
в'язни́ці (plural vocative)

[ʋjɐzˈnɪt͡sʲɐ]


інспектор

інспе́ктор<a.pr>

інспе́кторка

інспе́ктор • (inspéktor) m pers (genitive інспе́ктора, nominative plural інспе́ктори, genitive plural інспе́кторів, feminine інспе́кторка)

інспе́ктор (canonical)
inspéktor (romanization)
інспе́ктора (genitive)
інспе́ктори (nominative plural)
інспе́кторів (genitive plural)
інспе́кторка (feminine)
інспе́ктор (nominative singular)
інспе́ктори (nominative plural)
інспе́ктора (genitive singular)
інспе́кторів (genitive plural)
інспе́кторові (dative singular)
інспе́ктору (dative singular)
інспе́кторам (dative plural)
інспе́ктора (accusative singular)
інспе́кторів (accusative plural)
інспе́ктором (instrumental singular)
інспе́кторами (instrumental plural)
інспе́кторові (locative singular)
інспе́кторі (locative singular)
інспе́кторах (locative plural)
інспе́кторе (singular vocative)
інспе́ктори (plural vocative)

uk-ndecl

інспе́ктор<a.pr>

Uk-інспектор.ogg

Cognate with Russian инспе́ктор (inspéktor).

uk:інспектор


глухар

uk-noun

глуха́р • (hluxár) m inan (genitive глухаря́, nominative plural глухарі́, genitive plural глухарі́в)

глуха́р (canonical)
hluxár (romanization)
глухаря́ (genitive)
глухарі́ (nominative plural)
глухарі́в (genitive plural)
глуха́р (nominative singular)
глухарі́ (nominative plural)
глухаря́ (genitive singular)
глухарі́в (genitive plural)
глухаре́ві (dative singular)
глухарю́ (dative singular)
глухаря́м (dative plural)
глуха́р (accusative singular)
глухарі́ (accusative plural)
глухаре́м (instrumental singular)
глухаря́ми (instrumental plural)
глухарю́ (locative singular)
глухарі́ (locative singular)
глухаря́х (locative plural)
глуха́рю (singular vocative)
глухарі́ (plural vocative)

From глухи́й (hluxýj) + -а́р (-ár). Cognate with Russian глуха́рь (gluxárʹ).

(law enforcement slang) a case not likely to be solved


декриміналізація

декриміналіза́ція<sg>

декриміналіза́ція • (dekryminalizácija) f inan (genitive декриміналіза́ції, uncountable)

декриміналіза́ція (canonical)
dekryminalizácija (romanization)
декриміналіза́ції (genitive)
декриміналіза́ція (nominative singular)
декриміналіза́ції (genitive singular)
декриміналіза́ції (dative singular)
декриміналіза́цію (accusative singular)
декриміналіза́цією (instrumental singular)
декриміналіза́ції (locative singular)
декриміналіза́ціє (singular vocative)

uk-ndecl

декриміналіза́ція<sg>

Cognate with Russian декриминализа́ция (dekriminalizácija), Polish dekryminalizacja.

cog

декриминализа́ция

decriminalization (making a previously criminal activity no longer treatable as a criminal offence)

uk:декриміналізація


кримінальний

uk-adj

криміна́льний

криміна́льно

криміна́льний • (kryminálʹnyj) (adverb криміна́льно)

криміна́льний (canonical)
kryminálʹnyj (romanization)
криміна́льно (adverb)
криміна́льний (masculine nominative)
криміна́льне (neuter nominative)
криміна́льна (feminine nominative)
криміна́льні (nominative plural)
криміна́льного (genitive masculine neuter)
криміна́льної (feminine genitive)
криміна́льних (genitive plural)
криміна́льному (dative masculine neuter)
криміна́льній (dative feminine)
криміна́льним (dative plural)
криміна́льного (accusative animate masculine)
криміна́льне (accusative neuter)
криміна́льну (accusative feminine)
криміна́льних (accusative animate plural)
криміна́льний (accusative inanimate masculine)
криміна́льні (accusative inanimate plural)
криміна́льним (instrumental masculine neuter)
криміна́льною (feminine instrumental)
криміна́льними (instrumental plural)
криміна́льному (locative masculine neuter)
криміна́льнім (locative masculine neuter)
криміна́льній (feminine locative)
криміна́льних (locative plural)

uk-adecl

криміна́льний

Uk-кримінальний.ogg

Borrowed from Latin crīminālis. Also analyzable as криміна́л (kryminál) + -ний (-nyj). Compare Russian кримина́льный (kriminálʹnyj), Polish kryminalny.

cog

кримина́льный


убивство

uk-noun

уби́вство • (ubývstvo) n inan (genitive уби́вства, nominative plural уби́вства, genitive plural уби́вств)

уби́вство (canonical)
ubývstvo (romanization)
уби́вства (genitive)
уби́вства (nominative plural)
уби́вств (genitive plural)
уби́вство (nominative singular)
уби́вства (nominative plural)
уби́вства (genitive singular)
уби́вств (genitive plural)
уби́вству (dative singular)
уби́вствам (dative plural)
уби́вство (accusative singular)
уби́вства (accusative plural)
уби́вством (instrumental singular)
уби́вствами (instrumental plural)
уби́встві (locative singular)
уби́вствах (locative plural)
уби́вство (singular vocative)
уби́вства (plural vocative)

Uk-убивство.ogg


злочинність

злочи́нність<sg.io>

злочи́нність • (zločýnnistʹ) f inan (genitive злочи́нності or злочи́нности, uncountable)

злочи́нність (canonical)
zločýnnistʹ (romanization)
злочи́нності (genitive)
злочи́нности (genitive)
злочи́нність (nominative singular)
злочи́нності (genitive singular)
злочи́нности (genitive singular)
злочи́нності (dative singular)
злочи́нність (accusative singular)
злочи́нністю (instrumental singular)
злочи́нності (locative singular)
злочи́нносте (singular vocative)

uk-ndecl

злочи́нність<sg.io>

[zɫɔˈt͡ʃɪnʲːisʲtʲ]

Uk-злочинність.ogg

From злочи́нний (zločýnnyj) + -ість (-istʹ, noun-forming suffix). Compare Belarusian злачы́ннасць (zlačýnnascʹ).

cog

злачы́ннасць

uk:злочинність


правопорушник

uk-noun

правопору́шник<pr>

правопору́шниця

правопору́шник • (pravoporúšnyk) m pers (genitive правопору́шника, nominative plural правопору́шники, genitive plural правопору́шників, feminine правопору́шниця)

правопору́шник (canonical)
pravoporúšnyk (romanization)
правопору́шника (genitive)
правопору́шники (nominative plural)
правопору́шників (genitive plural)
правопору́шниця (feminine)
правопору́шник (nominative singular)
правопору́шники (nominative plural)
правопору́шника (genitive singular)
правопору́шників (genitive plural)
правопору́шникові (dative singular)
правопору́шнику (dative singular)
правопору́шникам (dative plural)
правопору́шника (accusative singular)
правопору́шників (accusative plural)
правопору́шником (instrumental singular)
правопору́шниками (instrumental plural)
правопору́шникові (locative singular)
правопору́шнику (locative singular)
правопору́шниках (locative plural)
правопору́шнику (singular vocative)
правопору́шники (plural vocative)

uk-ndecl

правопору́шник<pr>

Uk-правопорушник.ogg

пра́во (právo, “law”) + пору́шник (porúšnyk, “transgressor, violator”)

affix

(crime) lawbreaker, delinquent, offender, criminal


організована злочинність

uk-noun

організо́вана<+> злочи́нність<sg.io>

організо́вана злочи́нність • (orhanizóvana zločýnnistʹ) f inan (genitive організо́ваної злочи́нності or організо́ваної злочи́нности, uncountable)

організо́вана злочи́нність (canonical)
orhanizóvana zločýnnistʹ (romanization)
організо́ваної злочи́нності (genitive)
організо́ваної злочи́нности (genitive)
організо́вана злочи́нність (nominative singular)
організо́ваної злочи́нності (genitive singular)
організо́ваної злочи́нности (genitive singular)
організо́ваній злочи́нності (dative singular)
організо́вану злочи́нність (accusative singular)
організо́ваною злочи́нністю (instrumental singular)
організо́ваній злочи́нності (locative singular)
організо́вана злочи́нносте (singular vocative)

uk-ndecl

організо́вана<+> злочи́нність<sg.io>

[ɔrɦɐnʲiˈzɔʋɐnɐ zɫɔˈt͡ʃɪnʲːisʲtʲ]

en-організована_злочинність-uk-noun-J~ac3e7u


поліційний

uk-adj

поліці́йний • (policíjnyj)

поліці́йний (canonical)
policíjnyj (romanization)
поліці́йний (masculine nominative)
поліці́йне (neuter nominative)
поліці́йна (feminine nominative)
поліці́йні (nominative plural)
поліці́йного (genitive masculine neuter)
поліці́йної (feminine genitive)
поліці́йних (genitive plural)
поліці́йному (dative masculine neuter)
поліці́йній (dative feminine)
поліці́йним (dative plural)
поліці́йного (accusative animate masculine)
поліці́йне (accusative neuter)
поліці́йну (accusative feminine)
поліці́йних (accusative animate plural)
поліці́йний (accusative inanimate masculine)
поліці́йні (accusative inanimate plural)
поліці́йним (instrumental masculine neuter)
поліці́йною (feminine instrumental)
поліці́йними (instrumental plural)
поліці́йному (locative masculine neuter)
поліці́йнім (locative masculine neuter)
поліці́йній (feminine locative)
поліці́йних (locative plural)

From полі́ція f (polícija) + -ний (-nyj). Compare Polish policyjny.


поліцейський

uk-noun

поліце́йський<+.pr>

поліце́йська

поліце́йський • (policéjsʹkyj) m pers (genitive поліце́йського, nominative plural поліце́йські, genitive plural поліце́йських, feminine поліце́йська)

поліце́йський (canonical)
policéjsʹkyj (romanization)
поліце́йського (genitive)
поліце́йські (nominative plural)
поліце́йських (genitive plural)
поліце́йська (feminine)
поліце́йський (nominative singular)
поліце́йські (nominative plural)
поліце́йського (genitive singular)
поліце́йських (genitive plural)
поліце́йському (dative singular)
поліце́йським (dative plural)
поліце́йського (accusative singular)
поліце́йських (accusative plural)
поліце́йським (instrumental singular)
поліце́йськими (instrumental plural)
поліце́йському (locative singular)
поліце́йськім (locative singular)
поліце́йських (locative plural)
поліце́йський (singular vocative)
поліце́йські (plural vocative)

uk-ndecl

поліце́йський<+.pr>

From полі́ція f (polícija) + -ський (-sʹkyj). Compare Russian полице́йский (policéjskij), Belarusian паліцэ́йскі (palicéjski).

cog

полице́йский


обшук

uk-noun

о́бшук<genu>

о́бшук • (óbšuk) m inan (genitive о́бшуку, nominative plural о́бшуки, genitive plural о́бшуків)

о́бшук (canonical)
óbšuk (romanization)
о́бшуку (genitive)
о́бшуки (nominative plural)
о́бшуків (genitive plural)
о́бшук (nominative singular)
о́бшуки (nominative plural)
о́бшуку (genitive singular)
о́бшуків (genitive plural)
о́бшукові (dative singular)
о́бшуку (dative singular)
о́бшукам (dative plural)
о́бшук (accusative singular)
о́бшуки (accusative plural)
о́бшуком (instrumental singular)
о́бшуками (instrumental plural)
о́бшуку (locative singular)
о́бшуках (locative plural)
о́бшуку (singular vocative)
о́бшуки (plural vocative)

uk-ndecl

о́бшук<genu>

Possibly a deverbal from обшука́ти pf (obšukáty).

search (attempt by investigators, often backed by official warrant, to find illicit or incriminating items)


обшукати

uk-verb

обшука́ти • (obšukáty) pf (imperfective обшу́кувати)

обшука́ти (canonical)
obšukáty (romanization)
обшу́кувати (imperfective)
обшука́ти (infinitive perfective)
обшука́ть (infinitive perfective)
обшу́каний (passive past perfective)
impersonal: обшу́кано (passive past perfective)
обшука́вши (adverbial past perfective)
обшука́ю (first-person future perfective singular)
обшука́єш (future perfective second-person singular)
обшука́є (future perfective singular third-person)
обшука́єм (first-person future perfective plural)
обшука́ємо (first-person future perfective plural)
обшука́єте (future perfective plural second-person)
обшука́ють (future perfective plural third-person)
обшука́ймо (first-person imperative plural)
обшука́й (imperative second-person singular)
обшука́йте (imperative plural second-person)
обшука́в (masculine past singular)
обшука́ли (masculine past plural)
обшука́ла (feminine past singular)
обшука́ли (feminine past plural)
обшука́ло (neuter past singular)
обшука́ли (neuter past plural)

Uk-обшукати.ogg

to search, to conduct a search of (inspect for investigatory purposes)


обшукувати

обшу́кувати • (obšúkuvaty) impf (perfective обшука́ти)

обшу́кувати (canonical)
obšúkuvaty (romanization)
обшука́ти (perfective)
обшу́кувати (imperfective infinitive)
обшу́кувать (imperfective infinitive)
обшу́куваний (imperfective passive past)
impersonal: обшу́кувано (imperfective passive past)
обшу́куючи (adverbial imperfective present)
обшу́кувавши (adverbial imperfective past)
обшу́кую (first-person imperfective present singular)
бу́ду обшу́кувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду обшу́кувать (first-person future imperfective singular)
обшу́куватиму (first-person future imperfective singular)
обшу́куєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш обшу́кувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш обшу́кувать (future imperfective second-person singular)
обшу́куватимеш (future imperfective second-person singular)
обшу́кує (imperfective present singular third-person)
бу́де обшу́кувати (future imperfective singular third-person)
бу́де обшу́кувать (future imperfective singular third-person)
обшу́куватиме (future imperfective singular third-person)
обшу́куєм (first-person imperfective plural present)
обшу́куємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо обшу́кувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо обшу́кувать (first-person future imperfective plural)
обшу́куватимемо (first-person future imperfective plural)
обшу́куватимем (first-person future imperfective plural)
обшу́куєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете обшу́кувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете обшу́кувать (future imperfective plural second-person)
обшу́куватимете (future imperfective plural second-person)
обшу́кують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть обшу́кувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть обшу́кувать (future imperfective plural third-person)
обшу́куватимуть (future imperfective plural third-person)
обшу́куймо (first-person imperative plural)
обшу́куй (imperative second-person singular)
обшу́куйте (imperative plural second-person)
обшу́кував (masculine past singular)
обшу́кували (masculine past plural)
обшу́кувала (feminine past singular)
обшу́кували (feminine past plural)
обшу́кувало (neuter past singular)
обшу́кували (neuter past plural)

From the обшу́к- (obšúk-) stem of обшука́ти pf (obšukáty) + -увати (-uvaty).


правоохоронний орган

uk-noun

правоохоро́нний<+> о́рган<>

правоохоро́нний о́рган • (pravooxorónnyj órhan) m inan (genitive правоохоро́нного о́ргана, nominative plural правоохоро́нні о́ргани, genitive plural правоохоро́нних о́рганів)

правоохоро́нний о́рган (canonical)
pravooxorónnyj órhan (romanization)
правоохоро́нного о́ргана (genitive)
правоохоро́нні о́ргани (nominative plural)
правоохоро́нних о́рганів (genitive plural)
правоохоро́нний о́рган (nominative singular)
правоохоро́нні о́ргани (nominative plural)
правоохоро́нного о́ргана (genitive singular)
правоохоро́нних о́рганів (genitive plural)
правоохоро́нному о́рганові (dative singular)
правоохоро́нному о́ргану (dative singular)
правоохоро́нним о́рганам (dative plural)
правоохоро́нний о́рган (accusative singular)
правоохоро́нні о́ргани (accusative plural)
правоохоро́нним о́рганом (instrumental singular)
правоохоро́нними о́рганами (instrumental plural)
правоохоро́нному о́ргані (locative singular)
правоохоро́ннім о́ргані (locative singular)
правоохоро́нних о́рганах (locative plural)
правоохоро́нний о́ргане (singular vocative)
правоохоро́нні о́ргани (plural vocative)

uk-ndecl

правоохоро́нний<+> о́рган<>

[prɐwɔɔxɔˈrɔnːei̯ ˈɔrɦɐn]

(in the plural) law enforcement, law enforcement agencies

en-правоохоронний_орган-uk-noun-IkmUP-pA


правоохоронний

uk-adj

правоохоро́нний

правоохоро́нний • (pravooxorónnyj)

правоохоро́нний (canonical)
pravooxorónnyj (romanization)
правоохоро́нний (masculine nominative)
правоохоро́нне (neuter nominative)
правоохоро́нна (feminine nominative)
правоохоро́нні (nominative plural)
правоохоро́нного (genitive masculine neuter)
правоохоро́нної (feminine genitive)
правоохоро́нних (genitive plural)
правоохоро́нному (dative masculine neuter)
правоохоро́нній (dative feminine)
правоохоро́нним (dative plural)
правоохоро́нного (accusative animate masculine)
правоохоро́нне (accusative neuter)
правоохоро́нну (accusative feminine)
правоохоро́нних (accusative animate plural)
правоохоро́нний (accusative inanimate masculine)
правоохоро́нні (accusative inanimate plural)
правоохоро́нним (instrumental masculine neuter)
правоохоро́нною (feminine instrumental)
правоохоро́нними (instrumental plural)
правоохоро́нному (locative masculine neuter)
правоохоро́ннім (locative masculine neuter)
правоохоро́нній (feminine locative)
правоохоро́нних (locative plural)

uk-adecl

правоохоро́нний

From право (pravo) + -о- (-o-) + охоро́нний (oxorónnyj). Compare Russian правоохрани́тельный (pravooxranítelʹnyj), Belarusian праваахо́ўны (pravaaxóŭny).

cog

правоохрани́тельный

праваахо́ўны

(relational) law enforcement (attributive)


вбивство

uk-noun

вби́вство • (vbývstvo) n inan (genitive вби́вства, nominative plural вби́вства, genitive plural вбивств)

вби́вство (canonical)
vbývstvo (romanization)
вби́вства (genitive)
вби́вства (nominative plural)
вбивств (genitive plural)
вби́вство (nominative singular)
вби́вства (nominative plural)
вби́вства (genitive singular)
вбивств (genitive plural)
вби́вству (dative singular)
вби́вствам (dative plural)
вби́вство (accusative singular)
вби́вства (accusative plural)
вби́вством (instrumental singular)
вби́вствами (instrumental plural)
вби́встві (locative singular)
вби́вствах (locative plural)
вби́вство (singular vocative)
вби́вства (plural vocative)

Uk-вбивство.ogg


контрабандний

uk-adj

контраба́ндний

контраба́ндний • (kontrabándnyj)

контраба́ндний (canonical)
kontrabándnyj (romanization)
контраба́ндний (masculine nominative)
контраба́ндне (neuter nominative)
контраба́ндна (feminine nominative)
контраба́ндні (nominative plural)
контраба́ндного (genitive masculine neuter)
контраба́ндної (feminine genitive)
контраба́ндних (genitive plural)
контраба́ндному (dative masculine neuter)
контраба́ндній (dative feminine)
контраба́ндним (dative plural)
контраба́ндного (accusative animate masculine)
контраба́ндне (accusative neuter)
контраба́ндну (accusative feminine)
контраба́ндних (accusative animate plural)
контраба́ндний (accusative inanimate masculine)
контраба́ндні (accusative inanimate plural)
контраба́ндним (instrumental masculine neuter)
контраба́ндною (feminine instrumental)
контраба́ндними (instrumental plural)
контраба́ндному (locative masculine neuter)
контраба́нднім (locative masculine neuter)
контраба́ндній (feminine locative)
контраба́ндних (locative plural)

uk-adecl

контраба́ндний

From контраба́нда (kontrabánda) + -ний (-nyj). Compare Russian контраба́ндный (kontrabándnyj), Belarusian кантраба́ндны (kantrabándny).

af

контраба́нда

cog

контраба́ндный

кантраба́ндны


ґешефт

uk-noun

ґеше́фт<genu>

ґеше́фт • (gešéft) m inan (genitive ґеше́фту, nominative plural ґеше́фти, genitive plural ґеше́фтів, relational adjective ґеше́фтний)

ґеше́фт (canonical)
gešéft (romanization)
ґеше́фту (genitive)
ґеше́фти (nominative plural)
ґеше́фтів (genitive plural)
ґеше́фтний (adjective relational)
ґеше́фт (nominative singular)
ґеше́фти (nominative plural)
ґеше́фту (genitive singular)
ґеше́фтів (genitive plural)
ґеше́фтові (dative singular)
ґеше́фту (dative singular)
ґеше́фтам (dative plural)
ґеше́фт (accusative singular)
ґеше́фти (accusative plural)
ґеше́фтом (instrumental singular)
ґеше́фтами (instrumental plural)
ґеше́фті (locative singular)
ґеше́фтах (locative plural)
ґеше́фте (singular vocative)
ґеше́фти (plural vocative)

uk-ndecl

ґеше́фт<genu>

Borrowed either from German Geschäft or Yiddish געשעפֿט (gesheft). Compare Czech kšeft, Polish geszeft, Romanian gheșeft.

private business deal, especially a speculative one; gesheft


арештувати

uk-verb

арешто́вувати

арештува́ти • (areštuváty) pf (imperfective арешто́вувати)

арештува́ти (canonical)
areštuváty (romanization)
арешто́вувати (imperfective)
арештува́ти (infinitive perfective)
арештува́ть (infinitive perfective)
арешто́ваний (passive past perfective)
impersonal: арешто́вано (passive past perfective)
арештува́вши (adverbial past perfective)
арешту́ю (first-person future perfective singular)
арешту́єш (future perfective second-person singular)
арешту́є (future perfective singular third-person)
арешту́єм (first-person future perfective plural)
арешту́ємо (first-person future perfective plural)
арешту́єте (future perfective plural second-person)
арешту́ють (future perfective plural third-person)
арешту́ймо (first-person imperative plural)
арешту́й (imperative second-person singular)
арешту́йте (imperative plural second-person)
арештува́в (masculine past singular)
арештува́ли (masculine past plural)
арештува́ла (feminine past singular)
арештува́ли (feminine past plural)
арештува́ло (neuter past singular)
арештува́ли (neuter past plural)

Uk-арештувати.ogg

From аре́шт (aréšt, “arrest”) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian арестова́ть (arestovátʹ), Belarusian арыштава́ць (aryštavácʹ), Polish aresztować.

af

(transitive) to arrest (take into legal custody)


арештовувати

uk-verb

арешто́вувати

арешто́вувати • (areštóvuvaty) impf (perfective арештува́ти)

арешто́вувати (canonical)
areštóvuvaty (romanization)
арештува́ти (perfective)
арешто́вувати (imperfective infinitive)
арешто́вувать (imperfective infinitive)
арешто́вуючи (adverbial imperfective present)
арешто́вувавши (adverbial imperfective past)
арешто́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду арешто́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду арешто́вувать (first-person future imperfective singular)
арешто́вуватиму (first-person future imperfective singular)
арешто́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш арешто́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш арешто́вувать (future imperfective second-person singular)
арешто́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
арешто́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де арешто́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де арешто́вувать (future imperfective singular third-person)
арешто́вуватиме (future imperfective singular third-person)
арешто́вуєм (first-person imperfective plural present)
арешто́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо арешто́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо арешто́вувать (first-person future imperfective plural)
арешто́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
арешто́вуватимем (first-person future imperfective plural)
арешто́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете арешто́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете арешто́вувать (future imperfective plural second-person)
арешто́вуватимете (future imperfective plural second-person)
арешто́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть арешто́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть арешто́вувать (future imperfective plural third-person)
арешто́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
арешто́вуймо (first-person imperative plural)
арешто́вуй (imperative second-person singular)
арешто́вуйте (imperative plural second-person)
арешто́вував (masculine past singular)
арешто́вували (masculine past plural)
арешто́вувала (feminine past singular)
арешто́вували (feminine past plural)
арешто́вувало (neuter past singular)
арешто́вували (neuter past plural)

Uk-арештовувати.ogg

From the арешто́в- (areštóv-) stem of арештува́ти (areštuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian аресто́вывать (arestóvyvatʹ), Belarusian арышто́ўваць (aryštóŭvacʹ).

cog

аресто́вывать

арышто́ўваць


тюремний

uk-adj

тюре́мний • (tjurémnyj)

тюре́мний (canonical)
tjurémnyj (romanization)
тюре́мний (masculine nominative)
тюре́мне (neuter nominative)
тюре́мна (feminine nominative)
тюре́мні (nominative plural)
тюре́много (genitive masculine neuter)
тюре́мної (feminine genitive)
тюре́мних (genitive plural)
тюре́мному (dative masculine neuter)
тюре́мній (dative feminine)
тюре́мним (dative plural)
тюре́много (accusative animate masculine)
тюре́мне (accusative neuter)
тюре́мну (accusative feminine)
тюре́мних (accusative animate plural)
тюре́мний (accusative inanimate masculine)
тюре́мні (accusative inanimate plural)
тюре́мним (instrumental masculine neuter)
тюре́мною (feminine instrumental)
тюре́мними (instrumental plural)
тюре́мному (locative masculine neuter)
тюре́мнім (locative masculine neuter)
тюре́мній (feminine locative)
тюре́мних (locative plural)

From тюрма́ (tjurmá) + -ний (-nyj). Compare Russian тюре́мный (tjurémnyj), Belarusian турэ́мны (turémny).

Суддя́ засуди́в його́ до трива́лого тюре́много те́рміну.

The judge sentenced him to a lengthy prison term.

Suddjá zasudýv johó do tryváloho tjurémnoho términu.


прикордонник

uk-noun

прикордо́нник<pr>

прикордо́нниця

прикордо́нник • (prykordónnyk) m pers (genitive прикордо́нника, nominative plural прикордо́нники, genitive plural прикордо́нників, feminine прикордо́нниця)

прикордо́нник (canonical)
prykordónnyk (romanization)
прикордо́нника (genitive)
прикордо́нники (nominative plural)
прикордо́нників (genitive plural)
прикордо́нниця (feminine)
прикордо́нник (nominative singular)
прикордо́нники (nominative plural)
прикордо́нника (genitive singular)
прикордо́нників (genitive plural)
прикордо́нникові (dative singular)
прикордо́ннику (dative singular)
прикордо́нникам (dative plural)
прикордо́нника (accusative singular)
прикордо́нників (accusative plural)
прикордо́нником (instrumental singular)
прикордо́нниками (instrumental plural)
прикордо́нникові (locative singular)
прикордо́ннику (locative singular)
прикордо́нниках (locative plural)
прикордо́ннику (singular vocative)
прикордо́нники (plural vocative)

uk-ndecl

прикордо́нник<pr>

при- (pry-) + кордо́н (kordón, “border”) + -ник (-nyk)


домашній арешт

uk-noun

дома́шній аре́шт • (domášnij aréšt) m inan (genitive дома́шнього аре́шту, uncountable)

дома́шній аре́шт (canonical)
domášnij aréšt (romanization)
дома́шнього аре́шту (genitive)
дома́шній аре́шт (nominative singular)
дома́шнього аре́шту (genitive singular)
дома́шньому аре́штові (dative singular)
дома́шньому аре́шту (dative singular)
дома́шній аре́шт (accusative singular)
дома́шнім аре́штом (instrumental singular)
дома́шньому аре́шті (locative singular)
дома́шнім аре́шті (locative singular)
дома́шній аре́ште (singular vocative)


ув'язнення

ув'я́знення<loci:ju>

ув'я́знення • (uvʺjáznennja) n inan (genitive ув'я́знення, nominative plural ув'я́знення, genitive plural ув'я́знень)

ув'я́знення (canonical)
uvʺjáznennja (romanization)
ув'я́знення (genitive)
ув'я́знення (nominative plural)
ув'я́знень (genitive plural)
ув'я́знення (nominative singular)
ув'я́знення (nominative plural)
ув'я́знення (genitive singular)
ув'я́знень (genitive plural)
ув'я́зненню (dative singular)
ув'я́зненням (dative plural)
ув'я́знення (accusative singular)
ув'я́знення (accusative plural)
ув'я́зненням (instrumental singular)
ув'я́зненнями (instrumental plural)
ув'я́зненні (locative singular)
ув'я́зненню (locative singular)
ув'я́зненнях (locative plural)
ув'я́знення (singular vocative)
ув'я́знення (plural vocative)

uk-ndecl

ув'я́знення<loci:ju>

Uk-ув'язнення.ogg

From ув'язни́ти (uvʺjaznýty) + -ення (-ennja).

af

дові́чне ув'я́знення

imprisonment, incarceration, confinement, detention


правопорушення

uk-noun

правопору́шення<>

правопору́шення • (pravoporúšennja) n inan (genitive правопору́шення, nominative plural правопору́шення, genitive plural правопору́шень)

правопору́шення (canonical)
pravoporúšennja (romanization)
правопору́шення (genitive)
правопору́шення (nominative plural)
правопору́шень (genitive plural)
правопору́шення (nominative singular)
правопору́шення (nominative plural)
правопору́шення (genitive singular)
правопору́шень (genitive plural)
правопору́шенню (dative singular)
правопору́шенням (dative plural)
правопору́шення (accusative singular)
правопору́шення (accusative plural)
правопору́шенням (instrumental singular)
правопору́шеннями (instrumental plural)
правопору́шенні (locative singular)
правопору́шеннях (locative plural)
правопору́шення (singular vocative)
правопору́шення (plural vocative)

uk-ndecl

правопору́шення<>

пра́во (právo, “law”) + пору́шення (porúšennja, “violation, breach, infringement, contravention”)

affix

(criminal law) offence (UK), offense (US) (violation of the law; act of offending against the law)


клептократія

uk-noun

клептокра́тія<sg>

клептократи́чний

клептокра́тія • (kleptokrátija) f inan (genitive клептокра́тії, uncountable, relational adjective клептократи́чний)

клептокра́тія (canonical)
kleptokrátija (romanization)
клептокра́тії (genitive)
клептократи́чний (adjective relational)
клептокра́тія (nominative singular)
клептокра́тії (genitive singular)
клептокра́тії (dative singular)
клептокра́тію (accusative singular)
клептокра́тією (instrumental singular)
клептокра́тії (locative singular)
клептокра́тіє (singular vocative)

uk-ndecl

клептокра́тія<sg>

From Ancient Greek κλέπτω (kléptō, “I steal”) and -κρατία (-kratía). Compare Russian клептокра́тия (kleptokrátija).

cog

клептокра́тия


клептократичний

uk-adj

клептократи́чний

клептократи́чний • (kleptokratýčnyj)

клептократи́чний (canonical)
kleptokratýčnyj (romanization)
клептократи́чний (masculine nominative)
клептократи́чне (neuter nominative)
клептократи́чна (feminine nominative)
клептократи́чні (nominative plural)
клептократи́чного (genitive masculine neuter)
клептократи́чної (feminine genitive)
клептократи́чних (genitive plural)
клептократи́чному (dative masculine neuter)
клептократи́чній (dative feminine)
клептократи́чним (dative plural)
клептократи́чного (accusative animate masculine)
клептократи́чне (accusative neuter)
клептократи́чну (accusative feminine)
клептократи́чних (accusative animate plural)
клептократи́чний (accusative inanimate masculine)
клептократи́чні (accusative inanimate plural)
клептократи́чним (instrumental masculine neuter)
клептократи́чною (feminine instrumental)
клептократи́чними (instrumental plural)
клептократи́чному (locative masculine neuter)
клептократи́чнім (locative masculine neuter)
клептократи́чній (feminine locative)
клептократи́чних (locative plural)

uk-adecl

клептократи́чний

From клептокра́тія (kleptokrátija, “cleptocracy”) + -и́чний (-ýčnyj).

af

клептокра́тія


кровожерливий

uk-adj

кровоже́рливий

кровоже́рливо

кровоже́рливість

кровоже́рливий • (krovožérlyvyj) (adverb кровоже́рливо, abstract noun кровоже́рливість)

кровоже́рливий (canonical)
krovožérlyvyj (romanization)
кровоже́рливо (adverb)
кровоже́рливість (abstract-noun)
кровоже́рливий (masculine nominative)
кровоже́рливе (neuter nominative)
кровоже́рлива (feminine nominative)
кровоже́рливі (nominative plural)
кровоже́рливого (genitive masculine neuter)
кровоже́рливої (feminine genitive)
кровоже́рливих (genitive plural)
кровоже́рливому (dative masculine neuter)
кровоже́рливій (dative feminine)
кровоже́рливим (dative plural)
кровоже́рливого (accusative animate masculine)
кровоже́рливе (accusative neuter)
кровоже́рливу (accusative feminine)
кровоже́рливих (accusative animate plural)
кровоже́рливий (accusative inanimate masculine)
кровоже́рливі (accusative inanimate plural)
кровоже́рливим (instrumental masculine neuter)
кровоже́рливою (feminine instrumental)
кровоже́рливими (instrumental plural)
кровоже́рливому (locative masculine neuter)
кровоже́рливім (locative masculine neuter)
кровоже́рливій (feminine locative)
кровоже́рливих (locative plural)

uk-adecl

кровоже́рливий

Uk-кровожерливий.ogg

bloodthirsty, sanguinary (eager to shed blood)


грабіжник

uk-noun

грабі́жник<pr>

грабі́жницький

грабі́жник • (hrabížnyk) m pers (genitive грабі́жника, nominative plural грабі́жники, genitive plural грабі́жників, feminine грабі́жниця, relational adjective грабі́жницький)

грабі́жник (canonical)
hrabížnyk (romanization)
грабі́жника (genitive)
грабі́жники (nominative plural)
грабі́жників (genitive plural)
грабі́жниця (feminine)
грабі́жницький (adjective relational)
грабі́жник (nominative singular)
грабі́жники (nominative plural)
грабі́жника (genitive singular)
грабі́жників (genitive plural)
грабі́жникові (dative singular)
грабі́жнику (dative singular)
грабі́жникам (dative plural)
грабі́жника (accusative singular)
грабі́жників (accusative plural)
грабі́жником (instrumental singular)
грабі́жниками (instrumental plural)
грабі́жникові (locative singular)
грабі́жнику (locative singular)
грабі́жниках (locative plural)
грабі́жнику (singular vocative)
грабі́жники (plural vocative)

uk-ndecl

грабі́жник<pr>

Uk-грабіжник.ogg

af

грабі́ж (hrabíž) + -ни́к (-nýk)


воєнний злочин

uk-noun

воє́нний<+> зло́чин<genu>

воє́нний зло́чин • (vojénnyj zlóčyn) m inan (genitive воє́нного зло́чину, nominative plural воє́нні зло́чини, genitive plural воє́нних зло́чинів)

воє́нний зло́чин (canonical)
vojénnyj zlóčyn (romanization)
воє́нного зло́чину (genitive)
воє́нні зло́чини (nominative plural)
воє́нних зло́чинів (genitive plural)
воє́нний зло́чин (nominative singular)
воє́нні зло́чини (nominative plural)
воє́нного зло́чину (genitive singular)
воє́нних зло́чинів (genitive plural)
воє́нному зло́чинові (dative singular)
воє́нному зло́чину (dative singular)
воє́нним зло́чинам (dative plural)
воє́нний зло́чин (accusative singular)
воє́нні зло́чини (accusative plural)
воє́нним зло́чином (instrumental singular)
воє́нними зло́чинами (instrumental plural)
воє́нному зло́чині (locative singular)
воє́ннім зло́чині (locative singular)
воє́нних зло́чинах (locative plural)
воє́нний зло́чине (singular vocative)
воє́нні зло́чини (plural vocative)

uk-ndecl

воє́нний<+> зло́чин<genu>


злочинний

uk-adj

злочи́нність

злочи́нний • (zločýnnyj) (adverb злочи́нно, abstract noun злочи́нність)

злочи́нний (canonical)
zločýnnyj (romanization)
злочи́нно (adverb)
злочи́нність (abstract-noun)
злочи́нний (masculine nominative)
злочи́нне (neuter nominative)
злочи́нна (feminine nominative)
злочи́нні (nominative plural)
злочи́нного (genitive masculine neuter)
злочи́нної (feminine genitive)
злочи́нних (genitive plural)
злочи́нному (dative masculine neuter)
злочи́нній (dative feminine)
злочи́нним (dative plural)
злочи́нного (accusative animate masculine)
злочи́нне (accusative neuter)
злочи́нну (accusative feminine)
злочи́нних (accusative animate plural)
злочи́нний (accusative inanimate masculine)
злочи́нні (accusative inanimate plural)
злочи́нним (instrumental masculine neuter)
злочи́нною (feminine instrumental)
злочи́нними (instrumental plural)
злочи́нному (locative masculine neuter)
злочи́ннім (locative masculine neuter)
злочи́нній (feminine locative)
злочи́нних (locative plural)

[zɫɔˈt͡ʃɪnːei̯]

From зло́чин (zlóčyn, “crime”) + -ний (-nyj).

злочи́нний на́мір


політв'язень

uk-noun

політв'я́зень<M.*.pr>

політв'я́зень • (politvʺjázenʹ) m pers (genitive політв'я́зня, nominative plural політв'я́зні, genitive plural політв'я́знів)

політв'я́зень (canonical)
politvʺjázenʹ (romanization)
політв'я́зня (genitive)
політв'я́зні (nominative plural)
політв'я́знів (genitive plural)
політв'я́зень (nominative singular)
політв'я́зні (nominative plural)
політв'я́зня (genitive singular)
політв'я́знів (genitive plural)
політв'я́зневі (dative singular)
політв'я́зню (dative singular)
політв'я́зням (dative plural)
політв'я́зня (accusative singular)
політв'я́знів (accusative plural)
політв'я́знем (instrumental singular)
політв'я́знями (instrumental plural)
політв'я́зневі (locative singular)
політв'я́зню (locative singular)
політв'я́зні (locative singular)
політв'я́знях (locative plural)
політв'я́зню (singular vocative)
політв'я́зні (plural vocative)

uk-ndecl

політв'я́зень<M.*.pr>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-політв'язень.wav

Acronym of політи́чний в'я́зень (politýčnyj vʺjázenʹ).

acronym

політи́чний в'я́зень

uk:Політичний в'язень


злодій у законі

uk-noun

зло́дій у зако́ні

зло́дія в зако́ні

зло́дії в зако́ні

зло́діїв у зако́ні

зло́дій у зако́ні • (zlódij u zakóni) m pers (genitive зло́дія в зако́ні, nominative plural зло́дії в зако́ні, genitive plural зло́діїв у зако́ні)

зло́дій у зако́ні (canonical)
zlódij u zakóni (romanization)
зло́дія в зако́ні (genitive)
зло́дії в зако́ні (nominative plural)
зло́діїв у зако́ні (genitive plural)
зло́дій у зако́ні (nominative singular)
зло́дії в зако́ні (nominative plural)
злоді́ї в зако́ні (nominative plural)
зло́дія в зако́ні (genitive singular)
зло́діїв у зако́ні (genitive plural)
злоді́їв у зако́ні (genitive plural)
зло́дієві в зако́ні (dative singular)
зло́дію в зако́ні (dative singular)
зло́діям у зако́ні (dative plural)
злоді́ям у зако́ні (dative plural)
зло́дія в зако́ні (accusative singular)
зло́діїв у зако́ні (accusative plural)
злоді́їв у зако́ні (accusative plural)
зло́дієм у зако́ні (instrumental singular)
зло́діями в зако́ні (instrumental plural)
злоді́ями в зако́ні (instrumental plural)
зло́дієві в зако́ні (locative singular)
зло́дії в зако́ні (locative singular)
зло́дію в зако́ні (locative singular)
зло́діях у зако́ні (locative plural)
злоді́ях у зако́ні (locative plural)
зло́дію в зако́ні (singular vocative)
зло́дії в зако́ні (plural vocative)
злоді́ї в зако́ні (plural vocative)

uk-ndecl-manual

зло́дій у зако́ні

зло́дії в зако́ні, злоді́ї в зако́ні

зло́дія в зако́ні

зло́діїв у зако́ні, злоді́їв у зако́ні

зло́дієві в зако́ні, зло́дію в зако́ні

зло́діям у зако́ні, злоді́ям у зако́ні

зло́дія в зако́ні

зло́діїв у зако́ні, злоді́їв у зако́ні

зло́дієм у зако́ні

зло́діями в зако́ні, злоді́ями в зако́ні

зло́дієві в зако́ні, зло́дії в зако́ні, зло́дію в зако́ні

зло́діях у зако́ні, злоді́ях у зако́ні

зло́дію в зако́ні

зло́дії в зако́ні, злоді́ї в зако́ні

thief in law (under the USSR, a respected, high-ranking criminal who obeys the Thieves’ Code)

uk:злодій у законі


військовополонений

uk-noun

військовополоне́ний<+.pr>

військовополоне́на

військовополоне́ний • (vijsʹkovopolonényj) m pers (genitive військовополоне́ного, nominative plural військовополоне́ні, genitive plural військовополоне́них, feminine військовополоне́на)

військовополоне́ний (canonical)
vijsʹkovopolonényj (romanization)
військовополоне́ного (genitive)
військовополоне́ні (nominative plural)
військовополоне́них (genitive plural)
військовополоне́на (feminine)
військовополоне́ний (nominative singular)
військовополоне́ні (nominative plural)
військовополоне́ного (genitive singular)
військовополоне́них (genitive plural)
військовополоне́ному (dative singular)
військовополоне́ним (dative plural)
військовополоне́ного (accusative singular)
військовополоне́них (accusative plural)
військовополоне́ним (instrumental singular)
військовополоне́ними (instrumental plural)
військовополоне́ному (locative singular)
військовополоне́нім (locative singular)
військовополоне́них (locative plural)
військовополоне́ний (singular vocative)
військовополоне́ні (plural vocative)

uk-ndecl

військовополоне́ний<+.pr>

[ʋʲii̯sʲkɔwɔpɔɫɔˈnɛnei̯]

From військо́ви́й (vijsʹkóvýj) + -о- (-o-) + полоне́ний (polonényj).

af

військо́ви́й

uk:військовополонений


полонений

uk-noun

полоне́ний<+.pr>

полоне́ний • (polonényj) m pers (genitive полоне́ного, nominative plural полоне́ні, genitive plural полоне́них, feminine полоне́на)

полоне́ний (canonical)
polonényj (romanization)
полоне́ного (genitive)
полоне́ні (nominative plural)
полоне́них (genitive plural)
полоне́на (feminine)
полоне́ний (nominative singular)
полоне́ні (nominative plural)
полоне́ного (genitive singular)
полоне́них (genitive plural)
полоне́ному (dative singular)
полоне́ним (dative plural)
полоне́ного (accusative singular)
полоне́них (accusative plural)
полоне́ним (instrumental singular)
полоне́ними (instrumental plural)
полоне́ному (locative singular)
полоне́нім (locative singular)
полоне́них (locative plural)
полоне́ний (singular vocative)
полоне́ні (plural vocative)

uk-ndecl

полоне́ний<+.pr>

From поло́н (polón). Cognate with Russian пле́нный (plénnyj), Belarusian пало́нны (palónny).


злодіяння

uk-noun

злодія́ння<>

злодія́ння • (zlodijánnja) n inan (genitive злодія́ння, nominative plural злодія́ння, genitive plural злодія́нь)

злодія́ння (canonical)
zlodijánnja (romanization)
злодія́ння (genitive)
злодія́ння (nominative plural)
злодія́нь (genitive plural)
злодія́ння (nominative singular)
злодія́ння (nominative plural)
злодія́ння (genitive singular)
злодія́нь (genitive plural)
злодія́нню (dative singular)
злодія́нням (dative plural)
злодія́ння (accusative singular)
злодія́ння (accusative plural)
злодія́нням (instrumental singular)
злодія́ннями (instrumental plural)
злодія́нні (locative singular)
злодія́ннях (locative plural)
злодія́ння (singular vocative)
злодія́ння (plural vocative)

uk-ndecl

злодія́ння<>

Uk-злодіяння.ogg

From зло (zlo) + -о- (-o-) + дія́ння (dijánnja). Compare Russian злодея́ние (zlodejánije).

af

misdeed, outrage, villainy (evil deed; wicked act)


зловмисник

uk-noun

зловми́сник<pr>

зловми́сниця

зловми́сник • (zlovmýsnyk) m pers (genitive зловми́сника, nominative plural зловми́сники, genitive plural зловми́сників, feminine зловми́сниця)

зловми́сник (canonical)
zlovmýsnyk (romanization)
зловми́сника (genitive)
зловми́сники (nominative plural)
зловми́сників (genitive plural)
зловми́сниця (feminine)
зловми́сник (nominative singular)
зловми́сники (nominative plural)
зловми́сника (genitive singular)
зловми́сників (genitive plural)
зловми́сникові (dative singular)
зловми́снику (dative singular)
зловми́сникам (dative plural)
зловми́сника (accusative singular)
зловми́сників (accusative plural)
зловми́сником (instrumental singular)
зловми́сниками (instrumental plural)
зловми́сникові (locative singular)
зловми́снику (locative singular)
зловми́сниках (locative plural)
зловми́снику (singular vocative)
зловми́сники (plural vocative)

uk-ndecl

зловми́сник<pr>

Uk-зловмисник.ogg

From зловми́сний (zlovmýsnyj) + -ник (-nyk). Cognates include Russian злоумы́шленник (zloumýšlennik), Belarusian зламы́снік (zlamýsnik).

cog

злоумы́шленник


мародерство

uk-noun

мароде́рство<sg>

мароде́рство • (marodérstvo) n inan (genitive мароде́рства, uncountable)

мароде́рство (canonical)
marodérstvo (romanization)
мароде́рства (genitive)
мароде́рство (nominative singular)
мароде́рства (genitive singular)
мароде́рству (dative singular)
мароде́рство (accusative singular)
мароде́рством (instrumental singular)
мароде́рстві (locative singular)
мароде́рство (singular vocative)

uk-ndecl

мароде́рство<sg>

From мароде́р (marodér) + -ство (-stvo). Compare Russian мародёрство (marodjórstvo), Belarusian марадзёрства (maradzjórstva).

cog

марадзёрства

looting, marauding, pillaging, plundering


винуватець

uk-noun

винува́тець<pr.*>

винува́тець • (vynuvátecʹ) m pers (genitive винува́тця, nominative plural винува́тці, genitive plural винува́тців, feminine винува́тиця)

винува́тець (canonical)
vynuvátecʹ (romanization)
винува́тця (genitive)
винува́тці (nominative plural)
винува́тців (genitive plural)
винува́тиця (feminine)
винува́тець (nominative singular)
винува́тці (nominative plural)
винува́тця (genitive singular)
винува́тців (genitive plural)
винува́тцеві (dative singular)
винува́тцю (dative singular)
винува́тцям (dative plural)
винува́тця (accusative singular)
винува́тців (accusative plural)
винува́тцем (instrumental singular)
винува́тцями (instrumental plural)
винува́тцеві (locative singular)
винува́тцю (locative singular)
винува́тці (locative singular)
винува́тцях (locative plural)
винува́тцю (singular vocative)
винува́тці (plural vocative)

uk-ndecl

винува́тець<pr.*>

From винува́тий (vynuvátyj) + -ець (-ecʹ). Compare Polish winowajca.

culprit, guilty party, perpetrator, wrongdoer


піратство

uk-noun

піра́тство<sg>

піра́тство • (pirátstvo) n inan (genitive піра́тства, uncountable)

піра́тство (canonical)
pirátstvo (romanization)
піра́тства (genitive)
піра́тство (nominative singular)
піра́тства (genitive singular)
піра́тству (dative singular)
піра́тство (accusative singular)
піра́тством (instrumental singular)
піра́тстві (locative singular)
піра́тство (singular vocative)

uk-ndecl

піра́тство<sg>

From піра́т (pirát) + -ство (-stvo). Compare Russian пира́тство (pirátstvo), Belarusian піра́цтва (piráctva), Polish piractwo.


крадіжка

uk-noun

краді́жка<*>

краді́жка • (kradížka) f inan (genitive краді́жки, nominative plural краді́жки, genitive plural краді́жок)

краді́жка (canonical)
kradížka (romanization)
краді́жки (genitive)
краді́жки (nominative plural)
краді́жок (genitive plural)
краді́жка (nominative singular)
краді́жки (nominative plural)
краді́жки (genitive singular)
краді́жок (genitive plural)
краді́жці (dative singular)
краді́жкам (dative plural)
краді́жку (accusative singular)
краді́жки (accusative plural)
краді́жкою (instrumental singular)
краді́жками (instrumental plural)
краді́жці (locative singular)
краді́жках (locative plural)
краді́жко (singular vocative)
краді́жки (plural vocative)

uk-ndecl

краді́жка<*>

Uk-крадіжка.ogg


розбійник

uk-noun

розбі́йник<pr>

розбі́йницький

розбі́йник • (rozbíjnyk) m pers (genitive розбі́йника, nominative plural розбі́йники, genitive plural розбі́йників, feminine розбі́йниця, relational adjective розбі́йницький)

розбі́йник (canonical)
rozbíjnyk (romanization)
розбі́йника (genitive)
розбі́йники (nominative plural)
розбі́йників (genitive plural)
розбі́йниця (feminine)
розбі́йницький (adjective relational)
розбі́йник (nominative singular)
розбі́йники (nominative plural)
розбі́йника (genitive singular)
розбі́йників (genitive plural)
розбі́йникові (dative singular)
розбі́йнику (dative singular)
розбі́йникам (dative plural)
розбі́йника (accusative singular)
розбі́йників (accusative plural)
розбі́йником (instrumental singular)
розбі́йниками (instrumental plural)
розбі́йникові (locative singular)
розбі́йнику (locative singular)
розбі́йниках (locative plural)
розбі́йнику (singular vocative)
розбі́йники (plural vocative)

uk-ndecl

розбі́йник<pr>

Uk-розбійник.ogg

From розбі́й (rozbíj) + -ник (-nyk). Compare Russian разбо́йник (razbójnik), Belarusian разбо́йнік (razbójnik), Polish rozbójnik.

bandit, brigand, footpad, highwayman, robber


злодійство

uk-noun

злоді́йство<>

злоді́йство • (zlodíjstvo) n inan (genitive злоді́йства, nominative plural злоді́йства, genitive plural злоді́йств)

злоді́йство (canonical)
zlodíjstvo (romanization)
злоді́йства (genitive)
злоді́йства (nominative plural)
злоді́йств (genitive plural)
злоді́йство (nominative singular)
злоді́йства (nominative plural)
злоді́йства (genitive singular)
злоді́йств (genitive plural)
злоді́йству (dative singular)
злоді́йствам (dative plural)
злоді́йство (accusative singular)
злоді́йства (accusative plural)
злоді́йством (instrumental singular)
злоді́йствами (instrumental plural)
злоді́йстві (locative singular)
злоді́йствах (locative plural)
злоді́йство (singular vocative)
злоді́йства (plural vocative)

uk-ndecl

злоді́йство<>

Uk-злодійство.ogg

From зло́дій (zlódij) + -ство (-stvo). Compare Russian злоде́йство (zlodéjstvo, “misdeed, villainy”), Belarusian зладзе́йства (zladzjéjstva), Polish złodziejstwo.

cog

зладзе́йства


пірат

uk-noun

піра́т • (pirát) m pers (genitive піра́та, nominative plural піра́ти, genitive plural піра́тів, feminine піра́тка, relational adjective піра́тський)

піра́т (canonical)
pirát (romanization)
піра́та (genitive)
піра́ти (nominative plural)
піра́тів (genitive plural)
піра́тка (feminine)
піра́тський (adjective relational)
піра́т (nominative singular)
піра́ти (nominative plural)
піра́та (genitive singular)
піра́тів (genitive plural)
піра́тові (dative singular)
піра́ту (dative singular)
піра́там (dative plural)
піра́та (accusative singular)
піра́тів (accusative plural)
піра́том (instrumental singular)
піра́тами (instrumental plural)
піра́тові (locative singular)
піра́ті (locative singular)
піра́тах (locative plural)
піра́те (singular vocative)
піра́ти (plural vocative)

pirate (one who breaks intellectual property laws by reproducing protected works without permission)


шахрайство

шахра́йство<>

шахра́йство • (šaxrájstvo) n inan (genitive шахра́йства, nominative plural шахра́йства, genitive plural шахра́йств)

шахра́йство (canonical)
šaxrájstvo (romanization)
шахра́йства (genitive)
шахра́йства (nominative plural)
шахра́йств (genitive plural)
шахра́йство (nominative singular)
шахра́йства (nominative plural)
шахра́йства (genitive singular)
шахра́йств (genitive plural)
шахра́йству (dative singular)
шахра́йствам (dative plural)
шахра́йство (accusative singular)
шахра́йства (accusative plural)
шахра́йством (instrumental singular)
шахра́йствами (instrumental plural)
шахра́йстві (locative singular)
шахра́йствах (locative plural)
шахра́йство (singular vocative)
шахра́йства (plural vocative)

uk-ndecl

шахра́йство<>

Uk-шахрайство.ogg

From шахра́й (šaxráj) + -ство (-stvo). Compare Belarusian шахра́йства (šaxrájstva), Polish szachrajstwo.

fraud, swindle (act of deception carried out for the purpose of unfair, undeserved and/or unlawful gain)


шахрай

uk-noun

шахра́й<b.pr>

шахра́йський

шахра́й • (šaxráj) m pers (genitive шахрая́, nominative plural шахраї́, genitive plural шахраї́в, feminine шахра́йка, relational adjective шахра́йський)

шахра́й (canonical)
šaxráj (romanization)
шахрая́ (genitive)
шахраї́ (nominative plural)
шахраї́в (genitive plural)
шахра́йка (feminine)
шахра́йський (adjective relational)
шахра́й (nominative singular)
шахраї́ (nominative plural)
шахрая́ (genitive singular)
шахраї́в (genitive plural)
шахраю́ (dative singular)
шахрає́ві (dative singular)
шахрая́м (dative plural)
шахрая́ (accusative singular)
шахраї́в (accusative plural)
шахрає́м (instrumental singular)
шахрая́ми (instrumental plural)
шахраю́ (locative singular)
шахрає́ві (locative singular)
шахраї́ (locative singular)
шахрая́х (locative plural)
шахра́ю (singular vocative)
шахраї́ (plural vocative)

uk-ndecl

шахра́й<b.pr>

Borrowed from Polish szachraj, from German Schacherei, from schachern (“to haggle”), from Yiddish שאַכערן (shakhern, “to do business”).

der

fraud, fraudster, cheat, conman, faker, scammer, swindler


чекіст

uk-noun

чекі́стський

чекі́ст • (čekíst) m pers (genitive чекі́ста, nominative plural чекі́сти, genitive plural чекі́стів, feminine чекі́стка, relational adjective чекі́стський)

чекі́ст (canonical)
čekíst (romanization)
чекі́ста (genitive)
чекі́сти (nominative plural)
чекі́стів (genitive plural)
чекі́стка (feminine)
чекі́стський (adjective relational)
чекі́ст (nominative singular)
чекі́сти (nominative plural)
чекі́ста (genitive singular)
чекі́стів (genitive plural)
чекі́стові (dative singular)
чекі́сту (dative singular)
чекі́стам (dative plural)
чекі́ста (accusative singular)
чекі́стів (accusative plural)
чекі́стом (instrumental singular)
чекі́стами (instrumental plural)
чекі́стові (locative singular)
чекі́сті (locative singular)
чекі́стах (locative plural)
чекі́сте (singular vocative)
чекі́сти (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

(by extension, metonymically) Chekist (KGB man, FSB agent; a national security official employed by any of the state security intelligence agencies of the Soviet Union or Russian Federation)


корумпований

uk-adj

корумпо́ваний

корумпо́ваність

корумпо́ваний • (korumpóvanyj) (abstract noun корумпо́ваність)

корумпо́ваний (canonical)
korumpóvanyj (romanization)
корумпо́ваність (abstract-noun)
корумпо́ваний (masculine nominative)
корумпо́ване (neuter nominative)
корумпо́вана (feminine nominative)
корумпо́вані (nominative plural)
корумпо́ваного (genitive masculine neuter)
корумпо́ваної (feminine genitive)
корумпо́ваних (genitive plural)
корумпо́ваному (dative masculine neuter)
корумпо́ваній (dative feminine)
корумпо́ваним (dative plural)
корумпо́ваного (accusative animate masculine)
корумпо́ване (accusative neuter)
корумпо́вану (accusative feminine)
корумпо́ваних (accusative animate plural)
корумпо́ваний (accusative inanimate masculine)
корумпо́вані (accusative inanimate plural)
корумпо́ваним (instrumental masculine neuter)
корумпо́ваною (feminine instrumental)
корумпо́ваними (instrumental plural)
корумпо́ваному (locative masculine neuter)
корумпо́ванім (locative masculine neuter)
корумпо́ваній (feminine locative)
корумпо́ваних (locative plural)

uk-adecl

корумпо́ваний


корумпованість

uk-noun

корумпо́ваність<sg.io>

корумпо́ваність • (korumpóvanistʹ) f inan (genitive корумпо́ваності or корумпо́ваности, uncountable)

корумпо́ваність (canonical)
korumpóvanistʹ (romanization)
корумпо́ваності (genitive)
корумпо́ваности (genitive)
корумпо́ваність (nominative singular)
корумпо́ваності (genitive singular)
корумпо́ваности (genitive singular)
корумпо́ваності (dative singular)
корумпо́ваність (accusative singular)
корумпо́ваністю (instrumental singular)
корумпо́ваності (locative singular)
корумпо́ваносте (singular vocative)

uk-ndecl

корумпо́ваність<sg.io>

From корумпо́ваний (korumpóvanyj) + -ість (-istʹ). Compare Russian коррумпи́рованность (korrumpírovannostʹ).

af

корумпо́ваний

cog

коррумпи́рованность

corruption, corruptness (the state of being corrupted)


порушник

uk-noun

пору́шник<pr>

пору́шник • (porúšnyk) m pers (genitive пору́шника, nominative plural пору́шники, genitive plural пору́шників, feminine пору́шниця)

пору́шник (canonical)
porúšnyk (romanization)
пору́шника (genitive)
пору́шники (nominative plural)
пору́шників (genitive plural)
пору́шниця (feminine)
пору́шник (nominative singular)
пору́шники (nominative plural)
пору́шника (genitive singular)
пору́шників (genitive plural)
пору́шникові (dative singular)
пору́шнику (dative singular)
пору́шникам (dative plural)
пору́шника (accusative singular)
пору́шників (accusative plural)
пору́шником (instrumental singular)
пору́шниками (instrumental plural)
пору́шникові (locative singular)
пору́шнику (locative singular)
пору́шниках (locative plural)
пору́шнику (singular vocative)
пору́шники (plural vocative)

uk-ndecl

пору́шник<pr>

Uk-порушник.ogg

From пору́шити (porúšyty) + -ник (-nyk).

пору́шник спо́кою

troublemaker (literally, “disturber of the peace”)

пору́шник зако́ну

lawbreaker (literally, “breaker of the law”)

disturber, infringer, perpetrator, transgressor, violator


ліквідувати

uk-verb

ліквідува́ти

ліквідо́вувати

ліквідува́ти • (likviduváty) impf or pf (imperfective ліквідо́вувати)

ліквідува́ти (canonical)
likviduváty (romanization)
ліквідо́вувати (imperfective)
ліквідува́ти (infinitive)
ліквідува́ть (infinitive)
ліквідо́ваний (passive past)
impersonal: ліквідо́вано (passive past)
ліквіду́ючи (adverbial present)
ліквідува́вши (adverbial past)
ліквіду́ю (first-person future singular)
бу́ду ліквідува́ти (first-person singular)
бу́ду ліквідува́ть (first-person singular)
ліквідува́тиму (first-person singular)
ліквіду́єш (future second-person singular)
бу́деш ліквідува́ти (second-person singular)
бу́деш ліквідува́ть (second-person singular)
ліквідува́тимеш (second-person singular)
ліквіду́є (future singular third-person)
бу́де ліквідува́ти (singular third-person)
бу́де ліквідува́ть (singular third-person)
ліквідува́тиме (singular third-person)
ліквіду́єм (first-person future plural)
ліквіду́ємо (first-person future plural)
бу́демо ліквідува́ти (first-person plural)
бу́демо ліквідува́ть (first-person plural)
ліквідува́тимемо (first-person plural)
ліквідува́тимем (first-person plural)
ліквіду́єте (future plural second-person)
бу́дете ліквідува́ти (plural second-person)
бу́дете ліквідува́ть (plural second-person)
ліквідува́тимете (plural second-person)
ліквіду́ють (future plural third-person)
бу́дуть ліквідува́ти (plural third-person)
бу́дуть ліквідува́ть (plural third-person)
ліквідува́тимуть (plural third-person)
ліквіду́ймо (first-person imperative plural)
ліквіду́й (imperative second-person singular)
ліквіду́йте (imperative plural second-person)
ліквідува́в (masculine past singular)
ліквідува́ли (masculine past plural)
ліквідува́ла (feminine past singular)
ліквідува́ли (feminine past plural)
ліквідува́ло (neuter past singular)
ліквідува́ли (neuter past plural)

Uk-ліквідувати.ogg

From ліквід(а́ція) (likvid(ácija)) + -ува́ти (-uváty). Compare Russian ликвиди́ровать (likvidírovatʹ), Belarusian ліквідава́ць (likvidavácʹ), Polish likwidować.

af

ліквід(а́ція)

cog

ликвиди́ровать

ліквідава́ць

to liquidate, to eliminate (do away with; get rid of; put an end to)


різня

uk-noun

різня́ • (riznjá) f inan (genitive різні́, uncountable)

різня́ (canonical)
riznjá (romanization)
різні́ (genitive)
різня́ (nominative singular)
різні́ (genitive singular)
різні́ (dative singular)
різню́ (accusative singular)
різне́ю (instrumental singular)
різні́ (locative singular)
різне́ (singular vocative)

From рі́зати (rízaty) + -ня́ (-njá). Compare Russian резня́ (reznjá), Belarusian разня́ (raznjá).

butchery, slaughter, massacre, carnage (mass killing of people)


заарештувати

uk-verb

заарештува́ти

заарешто́вувати

заарештува́ти • (zaareštuváty) pf (imperfective заарешто́вувати)

заарештува́ти (canonical)
zaareštuváty (romanization)
заарешто́вувати (imperfective)
заарештува́ти (infinitive perfective)
заарештува́ть (infinitive perfective)
заарешто́ваний (passive past perfective)
impersonal: заарешто́вано (passive past perfective)
заарештува́вши (adverbial past perfective)
заарешту́ю (first-person future perfective singular)
заарешту́єш (future perfective second-person singular)
заарешту́є (future perfective singular third-person)
заарешту́єм (first-person future perfective plural)
заарешту́ємо (first-person future perfective plural)
заарешту́єте (future perfective plural second-person)
заарешту́ють (future perfective plural third-person)
заарешту́ймо (first-person imperative plural)
заарешту́й (imperative second-person singular)
заарешту́йте (imperative plural second-person)
заарештува́в (masculine past singular)
заарештува́ли (masculine past plural)
заарештува́ла (feminine past singular)
заарештува́ли (feminine past plural)
заарештува́ло (neuter past singular)
заарештува́ли (neuter past plural)

Uk-заарештувати.ogg

From за- (za-) + арештува́ти (areštuváty). Compare Russian заарестова́ть (zaarestovátʹ), Belarusian заарыштава́ць (zaaryštavácʹ), Polish zaaresztować.

cog

заарестова́ть

заарыштава́ць

(transitive) to arrest, to apprehend (take into legal custody)


заарештовувати

uk-verb

заарешто́вувати

заарештува́ти

заарешто́вувати • (zaareštóvuvaty) impf (perfective заарештува́ти)

заарешто́вувати (canonical)
zaareštóvuvaty (romanization)
заарештува́ти (perfective)
заарешто́вувати (imperfective infinitive)
заарешто́вувать (imperfective infinitive)
заарешто́вуючи (adverbial imperfective present)
заарешто́вувавши (adverbial imperfective past)
заарешто́вую (first-person imperfective present singular)
бу́ду заарешто́вувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду заарешто́вувать (first-person future imperfective singular)
заарешто́вуватиму (first-person future imperfective singular)
заарешто́вуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш заарешто́вувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш заарешто́вувать (future imperfective second-person singular)
заарешто́вуватимеш (future imperfective second-person singular)
заарешто́вує (imperfective present singular third-person)
бу́де заарешто́вувати (future imperfective singular third-person)
бу́де заарешто́вувать (future imperfective singular third-person)
заарешто́вуватиме (future imperfective singular third-person)
заарешто́вуєм (first-person imperfective plural present)
заарешто́вуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо заарешто́вувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо заарешто́вувать (first-person future imperfective plural)
заарешто́вуватимемо (first-person future imperfective plural)
заарешто́вуватимем (first-person future imperfective plural)
заарешто́вуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете заарешто́вувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете заарешто́вувать (future imperfective plural second-person)
заарешто́вуватимете (future imperfective plural second-person)
заарешто́вують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть заарешто́вувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть заарешто́вувать (future imperfective plural third-person)
заарешто́вуватимуть (future imperfective plural third-person)
заарешто́вуймо (first-person imperative plural)
заарешто́вуй (imperative second-person singular)
заарешто́вуйте (imperative plural second-person)
заарешто́вував (masculine past singular)
заарешто́вували (masculine past plural)
заарешто́вувала (feminine past singular)
заарешто́вували (feminine past plural)
заарешто́вувало (neuter past singular)
заарешто́вували (neuter past plural)

Uk-заарештовувати.ogg

From the заарешто́в- (zaareštóv-) stem of заарештува́ти (zaareštuváty) + -увати (-uvaty). Compare Russian зааресто́вывать (zaarestóvyvatʹ).

af

заарештува́ти

cog

зааресто́вывать


ув'язнений

uk-noun

ув'я́знений<+.pr>

ув'я́знений • (uvʺjáznenyj) m pers (genitive ув'я́зненого, nominative plural ув'я́знені, genitive plural ув'я́знених, feminine ув'я́знена)

ув'я́знений (canonical)
uvʺjáznenyj (romanization)
ув'я́зненого (genitive)
ув'я́знені (nominative plural)
ув'я́знених (genitive plural)
ув'я́знена (feminine)
ув'я́знений (nominative singular)
ув'я́знені (nominative plural)
ув'я́зненого (genitive singular)
ув'я́знених (genitive plural)
ув'я́зненому (dative singular)
ув'я́зненим (dative plural)
ув'я́зненого (accusative singular)
ув'я́знених (accusative plural)
ув'я́зненим (instrumental singular)
ув'я́зненими (instrumental plural)
ув'я́зненому (locative singular)
ув'я́зненім (locative singular)
ув'я́знених (locative plural)
ув'я́знений (singular vocative)
ув'я́знені (plural vocative)

uk-ndecl

ув'я́знений<+.pr>


СБУ

uk-proper noun

СБУ • (SBU) f inan (unknown stress, indeclinable)

Слу́жба безпе́ки Украї́ни
Служба безпеки України#Ukrainian

Initialism of Слу́жба безпе́ки Украї́ни (Slúžba bezpéky Ukrajíny).: the SBU, the Security Service of Ukraine (the law enforcement authority and main intelligence and security agency of the Ukrainian government.)

Слу́жба безпе́ки Украї́ни

uk:Служба безпеки України


Служба безпеки України

Слу́жба<sg> безпе́ки Украї́ни

Слу́жба безпе́ки Украї́ни • (Slúžba bezpéky Ukrajíny) f inan (genitive Слу́жби безпе́ки Украї́ни, uncountable)

Слу́жба безпе́ки Украї́ни (canonical)
Slúžba bezpéky Ukrajíny (romanization)
Слу́жби безпе́ки Украї́ни (genitive)
Слу́жба безпе́ки Украї́ни (nominative singular)
Слу́жби безпе́ки Украї́ни (genitive singular)
Слу́жбі безпе́ки Украї́ни (dative singular)
Слу́жбу безпе́ки Украї́ни (accusative singular)
Слу́жбою безпе́ки Украї́ни (instrumental singular)
Слу́жбі безпе́ки Украї́ни (locative singular)
Слу́жбо безпе́ки Украї́ни (singular vocative)

uk-ndecl

Слу́жба<sg> безпе́ки Украї́ни

the SBU, the Security Service of Ukraine (the law enforcement authority and main intelligence and security agency of the Ukrainian government.)

uk:Служба безпеки України

en-Служба_безпеки_України-uk-name-Wj8NShwO


етноцид

uk-noun

етноци́д<genu>

етноци́д • (etnocýd) m inan (genitive етноци́ду, nominative plural етноци́ди, genitive plural етноци́дів)

етноци́д (canonical)
etnocýd (romanization)
етноци́ду (genitive)
етноци́ди (nominative plural)
етноци́дів (genitive plural)
етноци́д (nominative singular)
етноци́ди (nominative plural)
етноци́ду (genitive singular)
етноци́дів (genitive plural)
етноци́дові (dative singular)
етноци́ду (dative singular)
етноци́дам (dative plural)
етноци́д (accusative singular)
етноци́ди (accusative plural)
етноци́дом (instrumental singular)
етноци́дами (instrumental plural)
етноци́ді (locative singular)
етноци́дах (locative plural)
етноци́де (singular vocative)
етноци́ди (plural vocative)

uk-ndecl

етноци́д<genu>


братовбивство

uk-noun

братовби́вство<>

братовби́вство • (bratovbývstvo) n inan (genitive братовби́вства, nominative plural братовби́вства, genitive plural братовби́вств)

братовби́вство (canonical)
bratovbývstvo (romanization)
братовби́вства (genitive)
братовби́вства (nominative plural)
братовби́вств (genitive plural)
братовби́вство (nominative singular)
братовби́вства (nominative plural)
братовби́вства (genitive singular)
братовби́вств (genitive plural)
братовби́вству (dative singular)
братовби́вствам (dative plural)
братовби́вство (accusative singular)
братовби́вства (accusative plural)
братовби́вством (instrumental singular)
братовби́вствами (instrumental plural)
братовби́встві (locative singular)
братовби́вствах (locative plural)
братовби́вство (singular vocative)
братовби́вства (plural vocative)

uk-ndecl

братовби́вство<>

From брат (brat) + -о- (-o-) + вби́вство (vbývstvo).


наркоторговець

uk-noun

наркоторго́вець<*.pr>

наркоторго́вець • (narkotorhóvecʹ) m pers (genitive наркоторго́вця, nominative plural наркоторго́вці, genitive plural наркоторго́вців)

наркоторго́вець (canonical)
narkotorhóvecʹ (romanization)
наркоторго́вця (genitive)
наркоторго́вці (nominative plural)
наркоторго́вців (genitive plural)
наркоторго́вець (nominative singular)
наркоторго́вці (nominative plural)
наркоторго́вця (genitive singular)
наркоторго́вців (genitive plural)
наркоторго́вцеві (dative singular)
наркоторго́вцю (dative singular)
наркоторго́вцям (dative plural)
наркоторго́вця (accusative singular)
наркоторго́вців (accusative plural)
наркоторго́вцем (instrumental singular)
наркоторго́вцями (instrumental plural)
наркоторго́вцеві (locative singular)
наркоторго́вцю (locative singular)
наркоторго́вці (locative singular)
наркоторго́вцях (locative plural)
наркоторго́вцю (singular vocative)
наркоторго́вці (plural vocative)

uk-ndecl

наркоторго́вець<*.pr>

From нарко- (narko-) + торго́вець (torhóvecʹ). Compare Russian наркоторго́вец (narkotorgóvec).

cog

наркоторго́вец


наркоторгівля

uk-noun

наркоторгі́вля<sg>

наркоторгі́вля • (narkotorhívlja) f inan (genitive наркоторгі́влі, uncountable)

наркоторгі́вля (canonical)
narkotorhívlja (romanization)
наркоторгі́влі (genitive)
наркоторгі́вля (nominative singular)
наркоторгі́влі (genitive singular)
наркоторгі́влі (dative singular)
наркоторгі́влю (accusative singular)
наркоторгі́влею (instrumental singular)
наркоторгі́влі (locative singular)
наркоторгі́вле (singular vocative)

uk-ndecl

наркоторгі́вля<sg>

From нарко- (narko-) + торгі́вля (torhívlja). Compare Russian наркоторго́вля (narkotorgóvlja).

cog

наркоторго́вля

drug trafficking, drug dealing, illegal drug trade


вбивця

uk-noun

вби́вця<MF.pr>

вби́вця • (vbývcja) m pers or f pers (genitive вби́вці, nominative plural вби́вці, genitive plural вбивць)

вби́вця (canonical)
vbývcja (romanization)
вби́вці (genitive)
вби́вці (nominative plural)
вбивць (genitive plural)
вби́вця (nominative singular)
вби́вці (nominative plural)
вби́вці (genitive singular)
вбивць (genitive plural)
вби́вці (dative singular)
вби́вцям (dative plural)
вби́вцю (accusative singular)
вбивць (accusative plural)
вби́вцею (instrumental singular)
вби́вцями (instrumental plural)
вби́вці (locative singular)
вби́вцях (locative plural)
вби́вце (singular vocative)
вби́вці (plural vocative)

uk-ndecl

вби́вця<MF.pr>

на́йманий вби́вця


держзрада

uk-noun

держзра́да<>

держзра́да • (deržzráda) f inan (genitive держзра́ди, nominative plural держзра́ди, genitive plural держзра́д)

держзра́да (canonical)
deržzráda (romanization)
держзра́ди (genitive)
держзра́ди (nominative plural)
держзра́д (genitive plural)
держзра́да (nominative singular)
держзра́ди (nominative plural)
держзра́ди (genitive singular)
держзра́д (genitive plural)
держзра́ді (dative singular)
держзра́дам (dative plural)
держзра́ду (accusative singular)
держзра́ди (accusative plural)
держзра́дою (instrumental singular)
держзра́дами (instrumental plural)
держзра́ді (locative singular)
держзра́дах (locative plural)
держзра́до (singular vocative)
держзра́ди (plural vocative)

uk-ndecl

держзра́да<>

Acronym of держа́вна зра́да (deržávna zráda). Compare Belarusian дзяржздра́да (dzjaržzdráda), Russian госизме́на (gosizména).

acronym

держа́вна зра́да

cog

дзяржздра́да

treason, high treason (the crime of betraying one’s own country)

uk:Державна зрада


міліціонер

uk-noun

міліціоне́р<pr>

міліціоне́рка

міліціоне́рський

міліціоне́р • (milicionér) m pers (genitive міліціоне́ра, nominative plural міліціоне́ри, genitive plural міліціоне́рів, feminine міліціоне́рка, relational adjective міліціоне́рський)

міліціоне́р (canonical)
milicionér (romanization)
міліціоне́ра (genitive)
міліціоне́ри (nominative plural)
міліціоне́рів (genitive plural)
міліціоне́рка (feminine)
міліціоне́рський (adjective relational)
міліціоне́р (nominative singular)
міліціоне́ри (nominative plural)
міліціоне́ра (genitive singular)
міліціоне́рів (genitive plural)
міліціоне́рові (dative singular)
міліціоне́ру (dative singular)
міліціоне́рам (dative plural)
міліціоне́ра (accusative singular)
міліціоне́рів (accusative plural)
міліціоне́ром (instrumental singular)
міліціоне́рами (instrumental plural)
міліціоне́рові (locative singular)
міліціоне́рі (locative singular)
міліціоне́рах (locative plural)
міліціоне́ре (singular vocative)
міліціоне́ри (plural vocative)

uk-ndecl

міліціоне́р<pr>

Uk-міліціонер.ogg

Borrowed from German Milizionär. Compare Russian милиционе́р (milicionér), Belarusian міліцыяне́р (milicyjanjér).

(historical) police officer, policeman, militsia officer, militiaman (during the Soviet period and in some post-Soviet successor states)


слідчий

uk-adj

слі́дчий • (slídčyj)

слі́дчий (canonical)
slídčyj (romanization)
слі́дчий (masculine nominative)
слі́дче (neuter nominative)
слі́дча (feminine nominative)
слі́дчі (nominative plural)
слі́дчого (genitive masculine neuter)
слі́дчої (feminine genitive)
слі́дчих (genitive plural)
слі́дчому (dative masculine neuter)
слі́дчій (dative feminine)
слі́дчим (dative plural)
слі́дчого (accusative animate masculine)
слі́дче (accusative neuter)
слі́дчу (accusative feminine)
слі́дчих (accusative animate plural)
слі́дчий (accusative inanimate masculine)
слі́дчі (accusative inanimate plural)
слі́дчим (instrumental masculine neuter)
слі́дчою (feminine instrumental)
слі́дчими (instrumental plural)
слі́дчому (locative masculine neuter)
слі́дчім (locative masculine neuter)
слі́дчій (feminine locative)
слі́дчих (locative plural)

Uk-слідчий.ogg

Cognate with Belarusian сле́дчы (sljédčy), Polish śledczy.

(relational) investigation (attributive), investigative, investigatory