плавець

uk-noun

плаве́ць<*.pr>

плаве́ць • (plavécʹ) m pers (genitive плавця́, nominative plural плавці́, genitive plural плавці́в, feminine плавчи́ня or плавчи́ха)

плаве́ць (canonical)
plavécʹ (romanization)
плавця́ (genitive)
плавці́ (nominative plural)
плавці́в (genitive plural)
плавчи́ня (feminine)
плавчи́ха (feminine)
плаве́ць (nominative singular)
плавці́ (nominative plural)
плавця́ (genitive singular)
плавці́в (genitive plural)
плавце́ві (dative singular)
плавцю́ (dative singular)
плавця́м (dative plural)
плавця́ (accusative singular)
плавці́в (accusative plural)
плавце́м (instrumental singular)
плавця́ми (instrumental plural)
плавце́ві (locative singular)
плавцю́ (locative singular)
плавці́ (locative singular)
плавця́х (locative plural)
плавцю́ (singular vocative)
плавці́ (plural vocative)

uk-ndecl

плаве́ць<*.pr>

[pɫɐˈʋɛt͡sʲ]

Uk-плавець.ogg

From пла́вати (plávaty, “to swim”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian плове́ц (plovéc), Belarusian плыве́ц (plyvjéc), Carpathian Rusyn пл'авач (plʺavač), Serbo-Croatian plivač, Polish pływacz, Czech plavec, Bulgarian плувец (pluvec).


варшав'янин

uk-noun

варшав'я́нин<pr.in>

варшав'я́нка

варшав'я́нин • (varšavʺjányn) m pers (genitive варшав'я́нина, nominative plural варшав'я́ни, genitive plural варшав'я́н, feminine варшав'я́нка)

варшав'я́ни н (canonical)
varšavʺjányn (romanization)
варшав'я́нина (genitive)
варшав'я́ни (nominative plural)
варшав'я́н (genitive plural)
варшав'я́нка (feminine)
варшав'я́нин (nominative singular)
варшав'я́ни (nominative plural)
варшав'я́нина (genitive singular)
варшав'я́н (genitive plural)
варшав'я́нинові (dative singular)
варшав'я́нину (dative singular)
варшав'я́нам (dative plural)
варшав'я́нина (accusative singular)
варшав'я́н (accusative plural)
варшав'я́нином (instrumental singular)
варшав'я́нами (instrumental plural)
варшав'я́нинові (locative singular)
варшав'я́нині (locative singular)
варшав'я́нах (locative plural)
варшав'я́нине (singular vocative)
варшав'я́ни (plural vocative)

uk-ndecl

варшав'я́нин<pr.in>

From Варша́ва (Varšáva) + -я́нин (-jányn). Compare Russian варшавя́нин (varšavjánin).

af

Варша́ва (Varšáva) + -я́нин (-jányn)


палестинець

uk-noun

палести́нець<*.pr>

палести́нець • (palestýnecʹ) m pers (genitive палести́нця, nominative plural палести́нці, genitive plural палести́нців, feminine палести́нка)

палести́нець (canonical)
palestýnecʹ (romanization)
палести́нця (genitive)
палести́нці (nominative plural)
палести́нців (genitive plural)
палести́нка (feminine)
палести́нець (nominative singular)
палести́нці (nominative plural)
палести́нця (genitive singular)
палести́нців (genitive plural)
палести́нцеві (dative singular)
палести́нцю (dative singular)
палести́нцям (dative plural)
палести́нця (accusative singular)
палести́нців (accusative plural)
палести́нцем (instrumental singular)
палести́нцями (instrumental plural)
палести́нцеві (locative singular)
палести́нцю (locative singular)
палести́нці (locative singular)
палести́нцях (locative plural)
палести́нцю (singular vocative)
палести́нці (plural vocative)

uk-ndecl

палести́нець<*.pr>

From Палести́на (Palestýna) + -ець (-ecʹ). Compare Russian палести́нец (palestínec), Czech Palestinec.


пацієнт

uk-noun

паціє́нт<pr>

паціє́нт • (pacijént) m pers (genitive паціє́нта, nominative plural паціє́нти, genitive plural паціє́нтів, feminine паціє́нтка)

паціє́нт (canonical)
pacijént (romanization)
паціє́нта (genitive)
паціє́нти (nominative plural)
паціє́нтів (genitive plural)
паціє́нтка (feminine)
паціє́нт (nominative singular)
паціє́нти (nominative plural)
паціє́нта (genitive singular)
паціє́нтів (genitive plural)
паціє́нтові (dative singular)
паціє́нту (dative singular)
паціє́нтам (dative plural)
паціє́нта (accusative singular)
паціє́нтів (accusative plural)
паціє́нтом (instrumental singular)
паціє́нтами (instrumental plural)
паціє́нтові (locative singular)
паціє́нті (locative singular)
паціє́нтах (locative plural)
паціє́нте (singular vocative)
паціє́нти (plural vocative)

uk-ndecl

паціє́нт<pr>

Uk-пацієнт.ogg

Borrowed from Latin patiēns. Compare Russian пацие́нт (pacijént), Belarusian пацые́нт (pacyjént), Polish pacjent.


боржник

uk-noun

боржни́к<b.pr>

боржни́к • (boržnýk) m pers (genitive боржника́, nominative plural боржники́, genitive plural боржникі́в, feminine боржни́ця)

боржни́к (canonical)
boržnýk (romanization)
боржника́ (genitive)
боржники́ (nominative plural)
боржникі́в (genitive plural)
боржни́ця (feminine)
боржни́к (nominative singular)
боржники́ (nominative plural)
боржника́ (genitive singular)
боржникі́в (genitive plural)
боржнико́ві (dative singular)
боржнику́ (dative singular)
боржника́м (dative plural)
боржника́ (accusative singular)
боржникі́в (accusative plural)
боржнико́м (instrumental singular)
боржника́ми (instrumental plural)
боржнико́ві (locative singular)
боржнику́ (locative singular)
боржника́х (locative plural)
боржнику́ (singular vocative)
боржники́ (plural vocative)

uk-ndecl

боржни́к<b.pr>


програміст

uk-noun

програмі́ст<pr>

програмі́стка

програмі́ст • (prohramíst) m pers (genitive програмі́ста, nominative plural програмі́сти, genitive plural програмі́стів, feminine програмі́стка)

програмі́ст (canonical)
prohramíst (romanization)
програмі́ста (genitive)
програмі́сти (nominative plural)
програмі́стів (genitive plural)
програмі́стка (feminine)
програмі́ст (nominative singular)
програмі́сти (nominative plural)
програмі́ста (genitive singular)
програмі́стів (genitive plural)
програмі́стові (dative singular)
програмі́сту (dative singular)
програмі́стам (dative plural)
програмі́ста (accusative singular)
програмі́стів (accusative plural)
програмі́стом (instrumental singular)
програмі́стами (instrumental plural)
програмі́стові (locative singular)
програмі́сті (locative singular)
програмі́стах (locative plural)
програмі́сте (singular vocative)
програмі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

програмі́ст<pr>

From програ́ма (prohráma) + -і́ст (-íst). Compare Russian программи́ст (programmíst), Belarusian праграмі́ст (prahramíst), Polish programista.

cog

программи́ст


волейболіст

uk-noun

волейболі́ст<pr>

волейболі́стка

волейболі́ст • (volejbolíst) m pers (genitive волейболі́ста, nominative plural волейболі́сти, genitive plural волейболі́стів, feminine волейболі́стка)

волейболі́ст (canonical)
volejbolíst (romanization)
волейболі́ста (genitive)
волейболі́сти (nominative plural)
волейболі́стів (genitive plural)
волейболі́стка (feminine)
волейболі́ст (nominative singular)
волейболі́сти (nominative plural)
волейболі́ста (genitive singular)
волейболі́стів (genitive plural)
волейболі́стові (dative singular)
волейболі́сту (dative singular)
волейболі́стам (dative plural)
волейболі́ста (accusative singular)
волейболі́стів (accusative plural)
волейболі́стом (instrumental singular)
волейболі́стами (instrumental plural)
волейболі́стові (locative singular)
волейболі́сті (locative singular)
волейболі́стах (locative plural)
волейболі́сте (singular vocative)
волейболі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

волейболі́ст<pr>

From волейбо́л (volejból) + -і́ст (-íst). Compare Russian волейболи́ст (volejbolíst), Belarusian валейбалі́ст (valjejbalíst).

cog

волейболи́ст

валейбалі́ст


кривдник

uk-noun

кри́вдник<pr>

кри́вдник • (krývdnyk) m pers (genitive кри́вдника, nominative plural кри́вдники, genitive plural кри́вдників, feminine кри́вдниця)

кри́вдник (canonical)
krývdnyk (romanization)
кри́вдника (genitive)
кри́вдники (nominative plural)
кри́вдників (genitive plural)
кри́вдниця (feminine)
кри́вдник (nominative singular)
кри́вдники (nominative plural)
кри́вдника (genitive singular)
кри́вдників (genitive plural)
кри́вдникові (dative singular)
кри́вднику (dative singular)
кри́вдникам (dative plural)
кри́вдника (accusative singular)
кри́вдників (accusative plural)
кри́вдником (instrumental singular)
кри́вдниками (instrumental plural)
кри́вдникові (locative singular)
кри́вднику (locative singular)
кри́вдниках (locative plural)
кри́вднику (singular vocative)
кри́вдники (plural vocative)

uk-ndecl

кри́вдник<pr>

Uk-кривдник.ogg


суднобудівник

uk-noun

суднобудівни́к<b.pr>

суднобудівни́к • (sudnobudivnýk) m pers (genitive суднобудівника́, nominative plural суднобудівники́, genitive plural суднобудівникі́в)

суднобудівни́к (canonical)
sudnobudivnýk (romanization)
суднобудівника́ (genitive)
суднобудівники́ (nominative plural)
суднобудівникі́в (genitive plural)
суднобудівни́к (nominative singular)
суднобудівники́ (nominative plural)
суднобудівника́ (genitive singular)
суднобудівникі́в (genitive plural)
суднобудівнико́ві (dative singular)
суднобудівнику́ (dative singular)
суднобудівника́м (dative plural)
суднобудівника́ (accusative singular)
суднобудівникі́в (accusative plural)
суднобудівнико́м (instrumental singular)
суднобудівника́ми (instrumental plural)
суднобудівнико́ві (locative singular)
суднобудівнику́ (locative singular)
суднобудівника́х (locative plural)
суднобудівнику́ (singular vocative)
суднобудівники́ (plural vocative)

uk-ndecl

суднобудівни́к<b.pr>

From судно́ (sudnó, “ship”) + будівни́к (budivnýk, “builder”). Compare Belarusian суднабудаўні́к (sudnabudaŭník).

cog

суднабудаўні́к

shipbuilder, shipwright (person who builds seaborne vessels)


кораблебудівник

uk-noun

кораблебудівни́к<b.pr>

кораблебудівни́к • (korablebudivnýk) m pers (genitive кораблебудівника́, nominative plural кораблебудівники́, genitive plural кораблебудівникі́в)

кораблебудівни́к (canonical)
korablebudivnýk (romanization)
кораблебудівника́ (genitive)
кораблебудівники́ (nominative plural)
кораблебудівникі́в (genitive plural)
кораблебудівни́к (nominative singular)
кораблебудівники́ (nominative plural)
кораблебудівника́ (genitive singular)
кораблебудівникі́в (genitive plural)
кораблебудівнико́ві (dative singular)
кораблебудівнику́ (dative singular)
кораблебудівника́м (dative plural)
кораблебудівника́ (accusative singular)
кораблебудівникі́в (accusative plural)
кораблебудівнико́м (instrumental singular)
кораблебудівника́ми (instrumental plural)
кораблебудівнико́ві (locative singular)
кораблебудівнику́ (locative singular)
кораблебудівника́х (locative plural)
кораблебудівнику́ (singular vocative)
кораблебудівники́ (plural vocative)

uk-ndecl

кораблебудівни́к<b.pr>

From корабе́ль (korabélʹ, “ship”) + будівни́к (budivnýk, “builder”). Compare Belarusian караблебудаўні́к (karabljebudaŭník).

cog

караблебудаўні́к


свідок

uk-noun

сві́док<*.pr>

сві́док • (svídok) m pers (genitive сві́дка, nominative plural сві́дки, genitive plural сві́дків, feminine сві́дка)

сві́док (canonical)
svídok (romanization)
сві́дка (genitive)
сві́дки (nominative plural)
сві́дків (genitive plural)
сві́дка (feminine)
сві́док (nominative singular)
сві́дки (nominative plural)
сві́дка (genitive singular)
сві́дків (genitive plural)
сві́дкові (dative singular)
сві́дку (dative singular)
сві́дкам (dative plural)
сві́дка (accusative singular)
сві́дків (accusative plural)
сві́дком (instrumental singular)
сві́дками (instrumental plural)
сві́дкові (locative singular)
сві́дку (locative singular)
сві́дках (locative plural)
сві́дку (singular vocative)
сві́дки (plural vocative)

uk-ndecl

сві́док<*.pr>

Inherited from Old East Slavic свѣдъкъ (svědŭkŭ), from Proto-Slavic *sъvědъkъ, from *sъvěděti + *-kъ. Compare Polish świadek.


активіст

uk-noun

активі́ст<pr>

активі́стський

активі́ст • (aktyvíst) m pers (genitive активі́ста, nominative plural активі́сти, genitive plural активі́стів, feminine активі́стка, relational adjective активі́стський)

активі́ст (canonical)
aktyvíst (romanization)
активі́ста (genitive)
активі́сти (nominative plural)
активі́стів (genitive plural)
активі́стка (feminine)
активі́стський (adjective relational)
активі́ст (nominative singular)
активі́сти (nominative plural)
активі́ста (genitive singular)
активі́стів (genitive plural)
активі́стові (dative singular)
активі́сту (dative singular)
активі́стам (dative plural)
активі́ста (accusative singular)
активі́стів (accusative plural)
активі́стом (instrumental singular)
активі́стами (instrumental plural)
активі́стові (locative singular)
активі́сті (locative singular)
активі́стах (locative plural)
активі́сте (singular vocative)
активі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

активі́ст<pr>

Uk-активіст.ogg


гуманіст

uk-noun

гумані́ст<pr>

гумані́ст • (humaníst) m pers (genitive гумані́ста, nominative plural гумані́сти, genitive plural гумані́стів, feminine гумані́стка)

гумані́ст (canonical)
humaníst (romanization)
гумані́ста (genitive)
гумані́сти (nominative plural)
гумані́стів (genitive plural)
гумані́стка (feminine)
гумані́ст (nominative singular)
гумані́сти (nominative plural)
гумані́ста (genitive singular)
гумані́стів (genitive plural)
гумані́стові (dative singular)
гумані́сту (dative singular)
гумані́стам (dative plural)
гумані́ста (accusative singular)
гумані́стів (accusative plural)
гумані́стом (instrumental singular)
гумані́стами (instrumental plural)
гумані́стові (locative singular)
гумані́сті (locative singular)
гумані́стах (locative plural)
гумані́сте (singular vocative)
гумані́сти (plural vocative)

uk-ndecl

гумані́ст<pr>

From Latin hūmānus + -і́ст (-íst). Compare Russian гумани́ст (gumaníst).


доброзичливець

uk-noun

((добрози́чливець<*.pr>,доброзичли́вець<*.pr>))

добрози́чливиця

доброзичли́виця

добрози́чливець or доброзичли́вець • (dobrozýčlyvecʹ or dobrozyčlývecʹ) m pers (genitive добрози́чливця or доброзичли́вця, nominative plural добрози́чливці or доброзичли́вці, genitive plural добрози́чливців or доброзичли́вців, feminine добрози́чливиця or доброзичли́виця)

добрози́чливець (canonical)
доброзичли́вець (canonical)
dobrozýčlyvecʹ (romanization)
dobrozyčlývecʹ (romanization)
добрози́чливця (genitive)
доброзичли́вця (genitive)
добрози́чливці (nominative plural)
доброзичли́вці (nominative plural)
добрози́чливців (genitive plural)
доброзичли́вців (genitive plural)
добрози́чливиця (feminine)
доброзичли́виця (feminine)
добрози́чливець (nominative singular)
доброзичли́вець (nominative singular)
добрози́чливці (nominative plural)
доброзичли́вці (nominative plural)
добрози́чливця (genitive singular)
доброзичли́вця (genitive singular)
добрози́чливців (genitive plural)
доброзичли́вців (genitive plural)
добрози́чливцеві (dative singular)
добрози́чливцю (dative singular)
доброзичли́вцеві (dative singular)
доброзичли́вцю (dative singular)
добрози́чливцям (dative plural)
доброзичли́вцям (dative plural)
добрози́чливця (accusative singular)
доброзичли́вця (accusative singular)
добрози́чливців (accusative plural)
доброзичли́вців (accusative plural)
добрози́чливцем (instrumental singular)
доброзичли́вцем (instrumental singular)
добрози́чливцями (instrumental plural)
доброзичли́вцями (instrumental plural)
добрози́чливцеві (locative singular)
добрози́чливцю (locative singular)
добрози́чливці (locative singular)
доброзичли́вцеві (locative singular)
доброзичли́вцю (locative singular)
доброзичли́вці (locative singular)
добрози́чливцях (locative plural)
доброзичли́вцях (locative plural)
добрози́чливцю (singular vocative)
доброзичли́вцю (singular vocative)
добрози́чливці (plural vocative)
доброзичли́вці (plural vocative)

добрози́чли́вий (dobrozýčlývyj) + -ець (-ecʹ)

af

добрози́чли́вий


архієпископ

uk-noun

архієпи́скоп<pr>

архієпи́скопський

архієпи́скоп • (arxijepýskop) m pers (genitive архієпи́скопа, nominative plural архієпи́скопи, genitive plural архієпи́скопів, relational adjective архієпи́скопський)

архієпи́скоп (canonical)
arxijepýskop (romanization)
архієпи́скопа (genitive)
архієпи́скопи (nominative plural)
архієпи́скопів (genitive plural)
архієпи́скопський (adjective relational)
архієпи́скоп (nominative singular)
архієпи́скопи (nominative plural)
архієпи́скопа (genitive singular)
архієпи́скопів (genitive plural)
архієпи́скопові (dative singular)
архієпи́скопу (dative singular)
архієпи́скопам (dative plural)
архієпи́скопа (accusative singular)
архієпи́скопів (accusative plural)
архієпи́скопом (instrumental singular)
архієпи́скопами (instrumental plural)
архієпи́скопові (locative singular)
архієпи́скопі (locative singular)
архієпи́скопах (locative plural)
архієпи́скопе (singular vocative)
архієпи́скопи (plural vocative)

uk-ndecl

архієпи́скоп<pr>

From Ancient Greek ἀρχιεπίσκοπος (arkhiepískopos), analyzable as архі- (arxi-) + єпи́скоп (jepýskop). Compare Russian архиепи́скоп (arxijepískop), Belarusian архіепі́скап (arxijepískap).

der

ἀρχιεπίσκοπος

cog

архиепи́скоп

архіепі́скап


єпископ

uk-noun

єпи́скоп<pr>

єпи́скопський

єпи́скоп • (jepýskop) m pers (genitive єпи́скопа, nominative plural єпи́скопи, genitive plural єпи́скопів, relational adjective єпи́скопський)

єпи́скоп (canonical)
jepýskop (romanization)
єпи́скопа (genitive)
єпи́скопи (nominative plural)
єпи́скопів (genitive plural)
єпи́скопський (adjective relational)
єпи́скоп (nominative singular)
єпи́скопи (nominative plural)
єпи́скопа (genitive singular)
єпи́скопів (genitive plural)
єпи́скопові (dative singular)
єпи́скопу (dative singular)
єпи́скопам (dative plural)
єпи́скопа (accusative singular)
єпи́скопів (accusative plural)
єпи́скопом (instrumental singular)
єпи́скопами (instrumental plural)
єпи́скопові (locative singular)
єпи́скопі (locative singular)
єпи́скопах (locative plural)
єпи́скопе (singular vocative)
єпи́скопи (plural vocative)

uk-ndecl

єпи́скоп<pr>

From Ancient Greek ἐπίσκοπος (epískopos, “overseer, supervisor”). Doublet of бі́скуп (bískup). Compare Russian епи́скоп (jepískop), Belarusian епі́скап (jepískap).


автомобіліст

uk-noun

автомобілі́ст<pr>

автомобілі́стка

автомобілі́ст • (avtomobilíst) m pers (genitive автомобілі́ста, nominative plural автомобілі́сти, genitive plural автомобілі́стів, feminine автомобілі́стка)

автомобілі́ст (canonical)
avtomobilíst (romanization)
автомобілі́ста (genitive)
автомобілі́сти (nominative plural)
автомобілі́стів (genitive plural)
автомобілі́стка (feminine)
автомобілі́ст (nominative singular)
автомобілі́сти (nominative plural)
автомобілі́ста (genitive singular)
автомобілі́стів (genitive plural)
автомобілі́стові (dative singular)
автомобілі́сту (dative singular)
автомобілі́стам (dative plural)
автомобілі́ста (accusative singular)
автомобілі́стів (accusative plural)
автомобілі́стом (instrumental singular)
автомобілі́стами (instrumental plural)
автомобілі́стові (locative singular)
автомобілі́сті (locative singular)
автомобілі́стах (locative plural)
автомобілі́сте (singular vocative)
автомобілі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

автомобілі́ст<pr>

ав‧то‧мо‧бі‧ліст

From автомобі́ль (avtomobílʹ) + -і́ст (-íst). Compare Russian автомобили́ст (avtomobilíst), Belarusian аўтамабілі́ст (aŭtamabilíst).

af

автомобі́ль (avtomobílʹ) + -і́ст (-íst)

cog

автомобили́ст

аўтамабілі́ст


шпигун

uk-noun

шпигу́н<b.pr>

шпигу́нський

шпигу́н • (špyhún) m pers (genitive шпигуна́, nominative plural шпигуни́, genitive plural шпигуні́в, feminine шпигу́нка, relational adjective шпигу́нський)

шпигу́н (canonical)
špyhún (romanization)
шпигуна́ (genitive)
шпигуни́ (nominative plural)
шпигуні́в (genitive plural)
шпигу́нка (feminine)
шпигу́нський (adjective relational)
шпигу́н (nominative singular)
шпигуни́ (nominative plural)
шпигуна́ (genitive singular)
шпигуні́в (genitive plural)
шпигуно́ві (dative singular)
шпигуну́ (dative singular)
шпигуна́м (dative plural)
шпигуна́ (accusative singular)
шпигуні́в (accusative plural)
шпигуно́м (instrumental singular)
шпигуна́ми (instrumental plural)
шпигуно́ві (locative singular)
шпигуні́ (locative singular)
шпигуна́х (locative plural)
шпигу́не (singular vocative)
шпигуни́ (plural vocative)

uk-ndecl

шпигу́н<b.pr>

uk:Мельничук Олександр Савич


венеціанець

uk-noun

венеціа́нець<*.pr>

венеціа́нець • (veneciánecʹ) m pers (genitive венеціа́нця, nominative plural венеціа́нці, genitive plural венеціа́нців, feminine венеціа́нка)

венеціа́нець (canonical)
veneciánecʹ (romanization)
венеціа́нця (genitive)
венеціа́нці (nominative plural)
венеціа́нців (genitive plural)
венеціа́нка (feminine)
венеціа́нець (nominative singular)
венеціа́нці (nominative plural)
венеціа́нця (genitive singular)
венеціа́нців (genitive plural)
венеціа́нцеві (dative singular)
венеціа́нцю (dative singular)
венеціа́нцям (dative plural)
венеціа́нця (accusative singular)
венеціа́нців (accusative plural)
венеціа́нцем (instrumental singular)
венеціа́нцями (instrumental plural)
венеціа́нцеві (locative singular)
венеціа́нцю (locative singular)
венеціа́нці (locative singular)
венеціа́нцях (locative plural)
венеціа́нцю (singular vocative)
венеціа́нці (plural vocative)

uk-ndecl

венеціа́нець<*.pr>

Possibly from Italian veneziano + -ець (-ecʹ). Compare Russian венециа́нец (veneciánec), Belarusian венецыя́нец (vjenjecyjánjec).


очевидець

uk-noun

очеви́дець<*.pr>

очеви́дець • (očevýdecʹ) m pers (genitive очеви́дця, nominative plural очеви́дці, genitive plural очеви́дців, feminine очеви́диця)

очеви́дець (canonical)
očevýdecʹ (romanization)
очеви́дця (genitive)
очеви́дці (nominative plural)
очеви́дців (genitive plural)
очеви́диця (feminine)
очеви́дець (nominative singular)
очеви́дці (nominative plural)
очеви́дця (genitive singular)
очеви́дців (genitive plural)
очеви́дцеві (dative singular)
очеви́дцю (dative singular)
очеви́дцям (dative plural)
очеви́дця (accusative singular)
очеви́дців (accusative plural)
очеви́дцем (instrumental singular)
очеви́дцями (instrumental plural)
очеви́дцеві (locative singular)
очеви́дцю (locative singular)
очеви́дці (locative singular)
очеви́дцях (locative plural)
очеви́дцю (singular vocative)
очеви́дці (plural vocative)

uk-ndecl

очеви́дець<*.pr>

[ɔt͡ʃeˈʋɪdet͡sʲ]

Uk-очевидець.ogg

Cognates include Russian очеви́дец (očevídec) and Serbo-Croatian очеви́дац. With -ець (-ecʹ) ending.


миротворець

uk-noun

миротво́рець<*.pr>

миротво́рець • (myrotvórecʹ) m pers (genitive миротво́рця, nominative plural миротво́рці, genitive plural миротво́рців)

миротво́рець (canonical)
myrotvórecʹ (romanization)
миротво́рця (genitive)
миротво́рці (nominative plural)
миротво́рців (genitive plural)
миротво́рець (nominative singular)
миротво́рці (nominative plural)
миротво́рця (genitive singular)
миротво́рців (genitive plural)
миротво́рцеві (dative singular)
миротво́рцю (dative singular)
миротво́рцям (dative plural)
миротво́рця (accusative singular)
миротво́рців (accusative plural)
миротво́рцем (instrumental singular)
миротво́рцями (instrumental plural)
миротво́рцеві (locative singular)
миротво́рцю (locative singular)
миротво́рці (locative singular)
миротво́рцях (locative plural)
миротво́рцю (singular vocative)
миротво́рці (plural vocative)

uk-ndecl

миротво́рець<*.pr>

From мир (myr, “peace”) + -о- (-o-) + твори́ти (tvorýty, “to create”) + -е́ць (-écʹ). Compare Russian миротво́рец (mirotvórec), Belarusian міратво́рац (miratvórac), Old Church Slavonic миротворьць (mirotvorĭcĭ).


ведучий

uk-noun

веду́чий<+.pr>

веду́чий • (vedúčyj) m pers (genitive веду́чого, nominative plural веду́чі, genitive plural веду́чих, feminine веду́ча)

веду́чий (canonical)
vedúčyj (romanization)
веду́чого (genitive)
веду́чі (nominative plural)
веду́чих (genitive plural)
веду́ча (feminine)
веду́чий (nominative singular)
веду́чі (nominative plural)
веду́чого (genitive singular)
веду́чих (genitive plural)
веду́чому (dative singular)
веду́чим (dative plural)
веду́чого (accusative singular)
веду́чих (accusative plural)
веду́чим (instrumental singular)
веду́чими (instrumental plural)
веду́чому (locative singular)
веду́чім (locative singular)
веду́чих (locative plural)
веду́чий (singular vocative)
веду́чі (plural vocative)

uk-ndecl

веду́чий<+.pr>

Uk-ведучий.ogg

Formed analogously to a present active participle of the verb вести́ (vestý) (compare present adverbial participle ведучи́ (vedučý)). Cognate with Russian веду́щий (vedúščij), Belarusian вяду́чы (vjadúčy).

(television, radio) presenter, host, anchorman, anchor


телеведучий

uk-noun

телеведу́чий<+.pr>

телеведу́чий • (televedúčyj) m pers (genitive телеведу́чого, nominative plural телеведу́чі, genitive plural телеведу́чих, feminine телеведу́ча)

телеведу́чий (canonical)
televedúčyj (romanization)
телеведу́чого (genitive)
телеведу́чі (nominative plural)
телеведу́чих (genitive plural)
телеведу́ча (feminine)
телеведу́чий (nominative singular)
телеведу́чі (nominative plural)
телеведу́чого (genitive singular)
телеведу́чих (genitive plural)
телеведу́чому (dative singular)
телеведу́чим (dative plural)
телеведу́чого (accusative singular)
телеведу́чих (accusative plural)
телеведу́чим (instrumental singular)
телеведу́чими (instrumental plural)
телеведу́чому (locative singular)
телеведу́чім (locative singular)
телеведу́чих (locative plural)
телеведу́чий (singular vocative)
телеведу́чі (plural vocative)

uk-ndecl

телеведу́чий<+.pr>

(television) presenter, anchorman, anchor, host


місіонер

uk-noun

місіоне́р<pr>

місіоне́рський

місіоне́р • (misionér) m pers (genitive місіоне́ра, nominative plural місіоне́ри, genitive plural місіоне́рів, feminine місіоне́рка, relational adjective місіоне́рський)

місіоне́р (canonical)
misionér (romanization)
місіоне́ра (genitive)
місіоне́ри (nominative plural)
місіоне́рів (genitive plural)
місіоне́рка (feminine)
місіоне́рський (adjective relational)
місіоне́р (nominative singular)
місіоне́ри (nominative plural)
місіоне́ра (genitive singular)
місіоне́рів (genitive plural)
місіоне́рові (dative singular)
місіоне́ру (dative singular)
місіоне́рам (dative plural)
місіоне́ра (accusative singular)
місіоне́рів (accusative plural)
місіоне́ром (instrumental singular)
місіоне́рами (instrumental plural)
місіоне́рові (locative singular)
місіоне́рі (locative singular)
місіоне́рах (locative plural)
місіоне́ре (singular vocative)
місіоне́ри (plural vocative)

uk-ndecl

місіоне́р<pr>

Borrowed from French missionnaire, from Medieval Latin missionārius. Compare Russian миссионе́р (missionér), Belarusian місіяне́р (misijanjér), Polish misjonarz.


людиноненависник

uk-noun

людиноненави́сник<pr>

людиноненави́сниця

людиноненави́сницький

людиноненави́сник • (ljudynonenavýsnyk) m pers (genitive людиноненави́сника, nominative plural людиноненави́сники, genitive plural людиноненави́сників, feminine людиноненави́сниця, relational adjective людиноненави́сницький)

людиноненави́сник (canonical)
ljudynonenavýsnyk (romanization)
людиноненави́сника (genitive)
людиноненави́сники (nominative plural)
людиноненави́сників (genitive plural)
людиноненави́сниця (feminine)
людиноненави́сницький (adjective relational)
людиноненави́сник (nominative singular)
людиноненави́сники (nominative plural)
людиноненави́сника (genitive singular)
людиноненави́сників (genitive plural)
людиноненави́сникові (dative singular)
людиноненави́снику (dative singular)
людиноненави́сникам (dative plural)
людиноненави́сника (accusative singular)
людиноненави́сників (accusative plural)
людиноненави́сником (instrumental singular)
людиноненави́сниками (instrumental plural)
людиноненави́сникові (locative singular)
людиноненави́снику (locative singular)
людиноненави́сниках (locative plural)
людиноненави́снику (singular vocative)
людиноненави́сники (plural vocative)

uk-ndecl

людиноненави́сник<pr>

From люди́на (ljudýna, “person, human”) + -о- (-o-) + ненави́сник (nenavýsnyk, “hater”). Compare Russian человеконенави́стник (čelovekonenavístnik), Belarusian чалавеканенаві́снік (čalavjekanjenavísnik).

noncog

человеконенави́стник

чалавеканенаві́снік


мізантроп

uk-noun

мізантро́п<pr>

мізантро́пка

мізантро́п • (mizantróp) m pers (genitive мізантро́па, nominative plural мізантро́пи, genitive plural мізантро́пів, feminine мізантро́пка)

мізантро́п (canonical)
mizantróp (romanization)
мізантро́па (genitive)
мізантро́пи (nominative plural)
мізантро́пів (genitive plural)
мізантро́пка (feminine)
мізантро́п (nominative singular)
мізантро́пи (nominative plural)
мізантро́па (genitive singular)
мізантро́пів (genitive plural)
мізантро́пові (dative singular)
мізантро́пу (dative singular)
мізантро́пам (dative plural)
мізантро́па (accusative singular)
мізантро́пів (accusative plural)
мізантро́пом (instrumental singular)
мізантро́пами (instrumental plural)
мізантро́пові (locative singular)
мізантро́пі (locative singular)
мізантро́пах (locative plural)
мізантро́пе (singular vocative)
мізантро́пи (plural vocative)

uk-ndecl

мізантро́п<pr>

Borrowed from French misanthrope, from Ancient Greek μισάνθρωπος (misánthrōpos), from μισέω (miséō, “I hate”) and ἄνθρωπος (ánthrōpos, “man; human”). Compare Russian мизантро́п (mizantróp).


прикордонник

uk-noun

прикордо́нник<pr>

прикордо́нниця

прикордо́нник • (prykordónnyk) m pers (genitive прикордо́нника, nominative plural прикордо́нники, genitive plural прикордо́нників, feminine прикордо́нниця)

прикордо́нник (canonical)
prykordónnyk (romanization)
прикордо́нника (genitive)
прикордо́нники (nominative plural)
прикордо́нників (genitive plural)
прикордо́нниця (feminine)
прикордо́нник (nominative singular)
прикордо́нники (nominative plural)
прикордо́нника (genitive singular)
прикордо́нників (genitive plural)
прикордо́нникові (dative singular)
прикордо́ннику (dative singular)
прикордо́нникам (dative plural)
прикордо́нника (accusative singular)
прикордо́нників (accusative plural)
прикордо́нником (instrumental singular)
прикордо́нниками (instrumental plural)
прикордо́нникові (locative singular)
прикордо́ннику (locative singular)
прикордо́нниках (locative plural)
прикордо́ннику (singular vocative)
прикордо́нники (plural vocative)

uk-ndecl

прикордо́нник<pr>

при- (pry-) + кордо́н (kordón, “border”) + -ник (-nyk)


півзахисник

uk-noun

півзахисни́к<b.pr>

півзахисни́ця

півзахисни́к • (pivzaxysnýk) m pers (genitive півзахисника́, nominative plural півзахисники́, genitive plural півзахисникі́в, feminine півзахисни́ця)

півзахисни́к (canonical)
pivzaxysnýk (romanization)
півзахисника́ (genitive)
півзахисники́ (nominative plural)
півзахисникі́в (genitive plural)
півзахисни́ця (feminine)
півзахисни́к (nominative singular)
півзахисники́ (nominative plural)
півзахисника́ (genitive singular)
півзахисникі́в (genitive plural)
півзахиснико́ві (dative singular)
півзахиснику́ (dative singular)
півзахисника́м (dative plural)
півзахисника́ (accusative singular)
півзахисникі́в (accusative plural)
півзахиснико́м (instrumental singular)
півзахисника́ми (instrumental plural)
півзахиснико́ві (locative singular)
півзахиснику́ (locative singular)
півзахисника́х (locative plural)
півзахиснику́ (singular vocative)
півзахисники́ (plural vocative)

uk-ndecl

півзахисни́к<b.pr>


ексгібіціоніст

uk-noun

ексгібіціоні́ст<pr>

ексгібіціоні́стка

ексгібіціоні́стський

ексгібіціоні́ст • (ekshibicioníst) m pers (genitive ексгібіціоні́ста, nominative plural ексгібіціоні́сти, genitive plural ексгібіціоні́стів, feminine ексгібіціоні́стка, relational adjective ексгібіціоні́стський)

ексгібіціоні́ст (canonical)
ekshibicioníst (romanization)
ексгібіціоні́ста (genitive)
ексгібіціоні́сти (nominative plural)
ексгібіціоні́стів (genitive plural)
ексгібіціоні́стка (feminine)
ексгібіціоні́стський (adjective relational)
ексгібіціоні́ст (nominative singular)
ексгібіціоні́сти (nominative plural)
ексгібіціоні́ста (genitive singular)
ексгібіціоні́стів (genitive plural)
ексгібіціоні́стові (dative singular)
ексгібіціоні́сту (dative singular)
ексгібіціоні́стам (dative plural)
ексгібіціоні́ста (accusative singular)
ексгібіціоні́стів (accusative plural)
ексгібіціоні́стом (instrumental singular)
ексгібіціоні́стами (instrumental plural)
ексгібіціоні́стові (locative singular)
ексгібіціоні́сті (locative singular)
ексгібіціоні́стах (locative plural)
ексгібіціоні́сте (singular vocative)
ексгібіціоні́сти (plural vocative)

uk-ndecl

ексгібіціоні́ст<pr>

Cognate with Russian эксгибициони́ст (eksgibicioníst), Belarusian эксгібіцыяні́ст (ekshibicyjaníst). With -і́ст (-íst) ending.

cog

эксгибициони́ст

эксгібіцыяні́ст


однокласник

uk-noun

однокла́сник<pr>

однокла́сниця

однокла́сник • (odnoklásnyk) m pers (genitive однокла́сника, nominative plural однокла́сники, genitive plural однокла́сників, feminine однокла́сниця)

однокла́сник (canonical)
odnoklásnyk (romanization)
однокла́сника (genitive)
однокла́сники (nominative plural)
однокла́сників (genitive plural)
однокла́сниця (feminine)
однокла́сник (nominative singular)
однокла́сники (nominative plural)
однокла́сника (genitive singular)
однокла́сників (genitive plural)
однокла́сникові (dative singular)
однокла́снику (dative singular)
однокла́сникам (dative plural)
однокла́сника (accusative singular)
однокла́сників (accusative plural)
однокла́сником (instrumental singular)
однокла́сниками (instrumental plural)
однокла́сникові (locative singular)
однокла́снику (locative singular)
однокла́сниках (locative plural)
однокла́снику (singular vocative)
однокла́сники (plural vocative)

uk-ndecl

однокла́сник<pr>

Uk-однокласник.ogg

одно‧кла‧сник

From одно- (odno-) + клас (klas) + -ник (-nyk). Compare Russian однокла́ссник (odnoklássnik), Belarusian аднакла́снік (adnaklásnik).

cog

однокла́ссник

аднакла́снік

classmate (someone who is in the same class in school)


ідеаліст

uk-noun

ідеалі́ст<pr>

ідеалі́ст • (idealíst) m pers (genitive ідеалі́ста, nominative plural ідеалі́сти, genitive plural ідеалі́стів, feminine ідеалі́стка)

ідеалі́ст (canonical)
idealíst (romanization)
ідеалі́ста (genitive)
ідеалі́сти (nominative plural)
ідеалі́стів (genitive plural)
ідеалі́стка (feminine)
ідеалі́ст (nominative singular)
ідеалі́сти (nominative plural)
ідеалі́ста (genitive singular)
ідеалі́стів (genitive plural)
ідеалі́стові (dative singular)
ідеалі́сту (dative singular)
ідеалі́стам (dative plural)
ідеалі́ста (accusative singular)
ідеалі́стів (accusative plural)
ідеалі́стом (instrumental singular)
ідеалі́стами (instrumental plural)
ідеалі́стові (locative singular)
ідеалі́сті (locative singular)
ідеалі́стах (locative plural)
ідеалі́сте (singular vocative)
ідеалі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

ідеалі́ст<pr>

From ідеа́л (ideál) + -іст (-ist). Compare Russian идеали́ст (idealíst), Belarusian ідэалі́ст (idealíst).


політеїст

uk-noun

політеї́ст<pr>

політеї́стка

політеї́ст • (politejíst) m pers (genitive політеї́ста, nominative plural політеї́сти, genitive plural політеї́стів, feminine політеї́стка)

політеї́ст (canonical)
politejíst (romanization)
політеї́ста (genitive)
політеї́сти (nominative plural)
політеї́стів (genitive plural)
політеї́стка (feminine)
політеї́ст (nominative singular)
політеї́сти (nominative plural)
політеї́ста (genitive singular)
політеї́стів (genitive plural)
політеї́стові (dative singular)
політеї́сту (dative singular)
політеї́стам (dative plural)
політеї́ста (accusative singular)
політеї́стів (accusative plural)
політеї́стом (instrumental singular)
політеї́стами (instrumental plural)
політеї́стові (locative singular)
політеї́сті (locative singular)
політеї́стах (locative plural)
політеї́сте (singular vocative)
політеї́сти (plural vocative)

uk-ndecl

політеї́ст<pr>

Borrowed from French polythéiste. With -іст (-ist) ending. Compare Russian политеи́ст (politeíst), Belarusian політэі́ст (politeíst).


стажист

uk-noun

стажи́ст<pr>

стажи́ст • (stažýst) m pers (genitive стажи́ста, nominative plural стажи́сти, genitive plural стажи́стів, feminine стажи́стка)

стажи́ст (canonical)
stažýst (romanization)
стажи́ста (genitive)
стажи́сти (nominative plural)
стажи́стів (genitive plural)
стажи́стка (feminine)
стажи́ст (nominative singular)
стажи́сти (nominative plural)
стажи́ста (genitive singular)
стажи́стів (genitive plural)
стажи́стові (dative singular)
стажи́сту (dative singular)
стажи́стам (dative plural)
стажи́ста (accusative singular)
стажи́стів (accusative plural)
стажи́стом (instrumental singular)
стажи́стами (instrumental plural)
стажи́стові (locative singular)
стажи́сті (locative singular)
стажи́стах (locative plural)
стажи́сте (singular vocative)
стажи́сти (plural vocative)

uk-ndecl

стажи́ст<pr>

From стаж (staž) + -и́ст (-ýst), from French stage.


душевнохворий

uk-adj

душевнохво́рий

душевнохво́рий • (duševnoxvóryj)

душевнохво́рий (canonical)
duševnoxvóryj (romanization)
душевнохво́рий (masculine nominative)
душевнохво́ре (neuter nominative)
душевнохво́ра (feminine nominative)
душевнохво́рі (nominative plural)
душевнохво́рого (genitive masculine neuter)
душевнохво́рої (feminine genitive)
душевнохво́рих (genitive plural)
душевнохво́рому (dative masculine neuter)
душевнохво́рій (dative feminine)
душевнохво́рим (dative plural)
душевнохво́рого (accusative animate masculine)
душевнохво́ре (accusative neuter)
душевнохво́ру (accusative feminine)
душевнохво́рих (accusative animate plural)
душевнохво́рий (accusative inanimate masculine)
душевнохво́рі (accusative inanimate plural)
душевнохво́рим (instrumental masculine neuter)
душевнохво́рою (feminine instrumental)
душевнохво́рими (instrumental plural)
душевнохво́рому (locative masculine neuter)
душевнохво́рім (locative masculine neuter)
душевнохво́рій (feminine locative)
душевнохво́рих (locative plural)

uk-adecl

душевнохво́рий

душе́вний (dušévnyj) + -о- (-o-) + хво́рий (xvóryj)


Папа

uk-proper noun

Па́па • (Pápa) m pers (genitive Па́пи, uncountable, relational adjective па́пський)

Па́па (canonical)
Pápa (romanization)
Па́пи (genitive)
па́пський (adjective relational)
Па́па (nominative singular)
Па́пи (genitive singular)
Па́пі (dative singular)
Па́пу (accusative singular)
Па́пою (instrumental singular)
Па́пі (locative singular)
Па́по (singular vocative)

Ultimately from Vulgar Latin papa (title for priests and bishops, esp. and by 8th c. only the bishop of Rome).


гладіатор

uk-noun

гладіа́тор<pr>

гладіа́торський

гладіа́тор • (hladiátor) m pers (genitive гладіа́тора, nominative plural гладіа́тори, genitive plural гладіа́торів, relational adjective гладіа́торський)

гладіа́тор (canonical)
hladiátor (romanization)
гладіа́тора (genitive)
гладіа́тори (nominative plural)
гладіа́торів (genitive plural)
гладіа́торський (adjective relational)
гладіа́тор (nominative singular)
гладіа́тори (nominative plural)
гладіа́тора (genitive singular)
гладіа́торів (genitive plural)
гладіа́торові (dative singular)
гладіа́тору (dative singular)
гладіа́торам (dative plural)
гладіа́тора (accusative singular)
гладіа́торів (accusative plural)
гладіа́тором (instrumental singular)
гладіа́торами (instrumental plural)
гладіа́торові (locative singular)
гладіа́торі (locative singular)
гладіа́торах (locative plural)
гладіа́торе (singular vocative)
гладіа́тори (plural vocative)

uk-ndecl

гладіа́тор<pr>

Borrowed from Latin gladiātor. Compare Russian гладиа́тор (gladiátor), Belarusian гладыя́тар (hladyjátar).


кравець

uk-noun

краве́ць • (kravécʹ) m pers (genitive кравця́, nominative plural кравці́, genitive plural кравці́в, feminine кравчи́ня, relational adjective краве́цький)

краве́ць (canonical)
kravécʹ (romanization)
кравця́ (genitive)
кравці́ (nominative plural)
кравці́в (genitive plural)
кравчи́ня (feminine)
краве́цький (adjective relational)
краве́ць (nominative singular)
кравці́ (nominative plural)
кравця́ (genitive singular)
кравці́в (genitive plural)
кравце́ві (dative singular)
кравцю́ (dative singular)
кравця́м (dative plural)
кравця́ (accusative singular)
кравці́в (accusative plural)
кравце́м (instrumental singular)
кравця́ми (instrumental plural)
кравце́ві (locative singular)
кравцю́ (locative singular)
кравці́ (locative singular)
кравця́х (locative plural)
кра́вче (singular vocative)
кравці́ (plural vocative)

[krɐˈʋɛt͡sʲ]

Uk-кравець.ogg

From Proto-Slavic *kravьcь (compare *krojiti (“to cut”)).


нападник

напа́дник<pr>

напа́дник • (napádnyk) m pers (genitive напа́дника, nominative plural напа́дники, genitive plural напа́дників, feminine напа́дниця)

напа́дник (canonical)
napádnyk (romanization)
напа́дника (genitive)
напа́дники (nominative plural)
напа́дників (genitive plural)
напа́дниця (feminine)
напа́дник (nominative singular)
напа́дники (nominative plural)
напа́дника (genitive singular)
напа́дників (genitive plural)
напа́дникові (dative singular)
напа́днику (dative singular)
напа́дникам (dative plural)
напа́дника (accusative singular)
напа́дників (accusative plural)
напа́дником (instrumental singular)
напа́дниками (instrumental plural)
напа́дникові (locative singular)
напа́днику (locative singular)
напа́дниках (locative plural)
напа́днику (singular vocative)
напа́дники (plural vocative)

uk-ndecl

напа́дник<pr>

From напад(а́ти) (napad(áty)) + -ник (-nyk).


глядач

uk-noun

гляда́ч<b.pr>

гляда́ч • (hljadáč) m pers (genitive глядача́, nominative plural глядачі́, genitive plural глядачі́в, feminine гляда́чка)

гляда́ч (canonical)
hljadáč (romanization)
глядача́ (genitive)
глядачі́ (nominative plural)
глядачі́в (genitive plural)
гляда́чка (feminine)
гляда́ч (nominative singular)
глядачі́ (nominative plural)
глядача́ (genitive singular)
глядачі́в (genitive plural)
глядаче́ві (dative singular)
глядачу́ (dative singular)
глядача́м (dative plural)
глядача́ (accusative singular)
глядачі́в (accusative plural)
глядаче́м (instrumental singular)
глядача́ми (instrumental plural)
глядаче́ві (locative singular)
глядачу́ (locative singular)
глядачі́ (locative singular)
глядача́х (locative plural)
гляда́чу (singular vocative)
глядачі́ (plural vocative)

uk-ndecl

гляда́ч<b.pr>

[ɦlʲɐˈdat͡ʃ]

From гляд(і́ти) (hljad(íty)) + -ач (-ač).


телеглядач

uk-noun

телегляда́ч<b.pr>

телегляда́чка

телегляда́ч • (telehljadáč) m pers (genitive телеглядача́, nominative plural телеглядачі́, genitive plural телеглядачі́в, feminine телегляда́чка)

телегляда́ч (canonical)
telehljadáč (romanization)
телеглядача́ (genitive)
телеглядачі́ (nominative plural)
телеглядачі́в (genitive plural)
телегляда́чка (feminine)
телегляда́ч (nominative singular)
телеглядачі́ (nominative plural)
телеглядача́ (genitive singular)
телеглядачі́в (genitive plural)
телеглядаче́ві (dative singular)
телеглядачу́ (dative singular)
телеглядача́м (dative plural)
телеглядача́ (accusative singular)
телеглядачі́в (accusative plural)
телеглядаче́м (instrumental singular)
телеглядача́ми (instrumental plural)
телеглядаче́ві (locative singular)
телеглядачу́ (locative singular)
телеглядачі́ (locative singular)
телеглядача́х (locative plural)
телегляда́чу (singular vocative)
телеглядачі́ (plural vocative)

uk-ndecl

телегляда́ч<b.pr>

Uk-телеглядач.ogg


льотчик

uk-noun

льо́тчик<pr>

льо́тчицький

льо́тчик • (lʹótčyk) m pers (genitive льо́тчика, nominative plural льо́тчики, genitive plural льо́тчиків, feminine льо́тчиця, relational adjective льо́тчицький)

льо́тчик (canonical)
lʹótčyk (romanization)
льо́тчика (genitive)
льо́тчики (nominative plural)
льо́тчиків (genitive plural)
льо́тчиця (feminine)
льо́тчицький (adjective relational)
льо́тчик (nominative singular)
льо́тчики (nominative plural)
льо́тчика (genitive singular)
льо́тчиків (genitive plural)
льо́тчикові (dative singular)
льо́тчику (dative singular)
льо́тчикам (dative plural)
льо́тчика (accusative singular)
льо́тчиків (accusative plural)
льо́тчиком (instrumental singular)
льо́тчиками (instrumental plural)
льо́тчикові (locative singular)
льо́тчику (locative singular)
льо́тчиках (locative plural)
льо́тчику (singular vocative)
льо́тчики (plural vocative)

uk-ndecl

льо́тчик<pr>

[ˈlʲɔt͡ʃːek]

Uk-льотчик.ogg

From леті́ти (letíty) + -чик (-čyk). Compare Russian лётчик (ljótčik), Belarusian лётчык (ljótčyk).


ясновидець

uk-noun

яснови́дець<*.pr>

яснови́дець • (jasnovýdecʹ) m pers (genitive яснови́дця, nominative plural яснови́дці, genitive plural яснови́дців, feminine яснови́диця)

яснови́дець (canonical)
jasnovýdecʹ (romanization)
яснови́дця (genitive)
яснови́дці (nominative plural)
яснови́дців (genitive plural)
яснови́диця (feminine)
яснови́дець (nominative singular)
яснови́дці (nominative plural)
яснови́дця (genitive singular)
яснови́дців (genitive plural)
яснови́дцеві (dative singular)
яснови́дцю (dative singular)
яснови́дцям (dative plural)
яснови́дця (accusative singular)
яснови́дців (accusative plural)
яснови́дцем (instrumental singular)
яснови́дцями (instrumental plural)
яснови́дцеві (locative singular)
яснови́дцю (locative singular)
яснови́дці (locative singular)
яснови́дцях (locative plural)
яснови́дцю (singular vocative)
яснови́дці (plural vocative)

uk-ndecl

яснови́дець<*.pr>

Uk-ясновидець.ogg

From ясний (jasnyj, “clear”) + -о- (-o-) + вид (vyd, “view”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian яснови́дец (jasnovídec), Serbo-Croatian јасновидац, Czech jasnovidec, Polish jasnowidz.

af

clairvoyant (person able to see things that cannot be perceived by the normal senses)


самозванець

uk-noun

самозва́нець<*.pr>

самозва́нець • (samozvánecʹ) m pers (genitive самозва́нця, nominative plural самозва́нці, genitive plural самозва́нців, feminine самозва́нка)

самозва́нець (canonical)
samozvánecʹ (romanization)
самозва́нця (genitive)
самозва́нці (nominative plural)
самозва́нців (genitive plural)
самозва́нка (feminine)
самозва́нець (nominative singular)
самозва́нці (nominative plural)
самозва́нця (genitive singular)
самозва́нців (genitive plural)
самозва́нцеві (dative singular)
самозва́нцю (dative singular)
самозва́нцям (dative plural)
самозва́нця (accusative singular)
самозва́нців (accusative plural)
самозва́нцем (instrumental singular)
самозва́нцями (instrumental plural)
самозва́нцеві (locative singular)
самозва́нцю (locative singular)
самозва́нці (locative singular)
самозва́нцях (locative plural)
самозва́нцю (singular vocative)
самозва́нці (plural vocative)

uk-ndecl

самозва́нець<*.pr>

From самозва́ний (samozványj) + -ець (-ecʹ). Compare Russian самозва́нец (samozvánec), Belarusian самазва́нец (samazvánjec), Polish samozwaniec.

impostor, impersonator (someone who attempts to deceive by using an assumed name or identity)


чилієць

uk-noun

чилі́єць<*.pr>

чилі́єць • (čylíjecʹ) m pers (genitive чилі́йця, nominative plural чилі́йці, genitive plural чилі́йців, feminine чилі́йка)

чилі́єць (canonical)
čylíjecʹ (romanization)
чилі́йця (genitive)
чилі́йці (nominative plural)
чилі́йців (genitive plural)
чилі́йка (feminine)
чилі́єць (nominative singular)
чилі́йці (nominative plural)
чилі́йця (genitive singular)
чилі́йців (genitive plural)
чилі́йцеві (dative singular)
чилі́йцю (dative singular)
чилі́йцям (dative plural)
чилі́йця (accusative singular)
чилі́йців (accusative plural)
чилі́йцем (instrumental singular)
чилі́йцями (instrumental plural)
чилі́йцеві (locative singular)
чилі́йцю (locative singular)
чилі́йці (locative singular)
чилі́йцях (locative plural)
чилі́йцю (singular vocative)
чилі́йці (plural vocative)

uk-ndecl

чилі́єць<*.pr>

af

Чи́лі (Čýli) + -і́єць (-íjecʹ)


співмешканець

uk-noun

співме́шканець<*.pr>

співме́шканка

співме́шканець • (spivméškanecʹ) m pers (genitive співме́шканця, nominative plural співме́шканці, genitive plural співме́шканців, feminine співме́шканка)

співме́шканець (canonical)
spivméškanecʹ (romanization)
співме́шканця (genitive)
співме́шканці (nominative plural)
співме́шканців (genitive plural)
співме́шканка (feminine)
співме́шканець (nominative singular)
співме́шканці (nominative plural)
співме́шканця (genitive singular)
співме́шканців (genitive plural)
співме́шканцеві (dative singular)
співме́шканцю (dative singular)
співме́шканцям (dative plural)
співме́шканця (accusative singular)
співме́шканців (accusative plural)
співме́шканцем (instrumental singular)
співме́шканцями (instrumental plural)
співме́шканцеві (locative singular)
співме́шканцю (locative singular)
співме́шканці (locative singular)
співме́шканцях (locative plural)
співме́шканцю (singular vocative)
співме́шканці (plural vocative)

uk-ndecl

співме́шканець<*.pr>

From спів- (spiv-) + ме́шканець (méškanecʹ) or співме́шкання (spivméškannja) + -ець (-ecʹ). Compare Polish współmieszkaniec.

af

спів- (spiv-) + ме́шканець (méškanecʹ)

співме́шкання


кримчанин

uk-noun

кримча́нин<pr.in>

кримча́нин • (krymčányn) m pers (genitive кримча́нина, nominative plural кримча́ни, genitive plural кримча́н, feminine кримча́нка)

кримча́нин (canonical)
krymčányn (romanization)
кримча́нина (genitive)
кримча́ни (nominative plural)
кримча́н (genitive plural)
кримча́нка (feminine)
кримча́нин (nominative singular)
кримча́ни (nominative plural)
кримча́нина (genitive singular)
кримча́н (genitive plural)
кримча́нинові (dative singular)
кримча́нину (dative singular)
кримча́нам (dative plural)
кримча́нина (accusative singular)
кримча́н (accusative plural)
кримча́нином (instrumental singular)
кримча́нами (instrumental plural)
кримча́нинові (locative singular)
кримча́нині (locative singular)
кримча́нах (locative plural)
кримча́нине (singular vocative)
кримча́ни (plural vocative)

uk-ndecl

кримча́нин<pr.in>

Cognate with Russian крымча́нин (krymčánin), Belarusian крымча́нін (krymčánin).


харків'янин

uk-noun

харків'я́нин<pr.in>

харків'я́нка

харків'я́нин • (xarkivʺjányn) m pers (genitive харків'я́нина, nominative plural харків'я́ни, genitive plural харків'я́н, feminine харків'я́нка)

харків'я́ни н (canonical)
xarkivʺjányn (romanization)
харків'я́нина (genitive)
харків'я́ни (nominative plural)
харків'я́н (genitive plural)
харків'я́нка (feminine)
харків'я́нин (nominative singular)
харків'я́ни (nominative plural)
харків'я́нина (genitive singular)
харків'я́н (genitive plural)
харків'я́нинові (dative singular)
харків'я́нину (dative singular)
харків'я́нам (dative plural)
харків'я́нина (accusative singular)
харків'я́н (accusative plural)
харків'я́нином (instrumental singular)
харків'я́нами (instrumental plural)
харків'я́нинові (locative singular)
харків'я́нині (locative singular)
харків'я́нах (locative plural)
харків'я́нине (singular vocative)
харків'я́ни (plural vocative)

uk-ndecl

харків'я́нин<pr.in>


грабіжник

uk-noun

грабі́жник<pr>

грабі́жницький

грабі́жник • (hrabížnyk) m pers (genitive грабі́жника, nominative plural грабі́жники, genitive plural грабі́жників, feminine грабі́жниця, relational adjective грабі́жницький)

грабі́жник (canonical)
hrabížnyk (romanization)
грабі́жника (genitive)
грабі́жники (nominative plural)
грабі́жників (genitive plural)
грабі́жниця (feminine)
грабі́жницький (adjective relational)
грабі́жник (nominative singular)
грабі́жники (nominative plural)
грабі́жника (genitive singular)
грабі́жників (genitive plural)
грабі́жникові (dative singular)
грабі́жнику (dative singular)
грабі́жникам (dative plural)
грабі́жника (accusative singular)
грабі́жників (accusative plural)
грабі́жником (instrumental singular)
грабі́жниками (instrumental plural)
грабі́жникові (locative singular)
грабі́жнику (locative singular)
грабі́жниках (locative plural)
грабі́жнику (singular vocative)
грабі́жники (plural vocative)

uk-ndecl

грабі́жник<pr>

Uk-грабіжник.ogg

af

грабі́ж (hrabíž) + -ни́к (-nýk)


загарбник

uk-noun

зага́рбник<pr>

зага́рбницький

зага́рбник • (zahárbnyk) m pers (genitive зага́рбника, nominative plural зага́рбники, genitive plural зага́рбників, feminine зага́рбниця, relational adjective зага́рбницький)

зага́рбник (canonical)
zahárbnyk (romanization)
зага́рбника (genitive)
зага́рбники (nominative plural)
зага́рбників (genitive plural)
зага́рбниця (feminine)
зага́рбницький (adjective relational)
зага́рбник (nominative singular)
зага́рбники (nominative plural)
зага́рбника (genitive singular)
зага́рбників (genitive plural)
зага́рбникові (dative singular)
зага́рбнику (dative singular)
зага́рбникам (dative plural)
зага́рбника (accusative singular)
зага́рбників (accusative plural)
зага́рбником (instrumental singular)
зага́рбниками (instrumental plural)
зага́рбникові (locative singular)
зага́рбнику (locative singular)
зага́рбниках (locative plural)
зага́рбнику (singular vocative)
зага́рбники (plural vocative)

uk-ndecl

зага́рбник<pr>

Uk-загарбник.ogg

From зага́рб(ати) (zahárb(aty)) + -ник (-nyk).

af

зага́рб(ати)


завойовник

uk-noun

завойо́вник<pr>

завойо́вниця

завойо́вницький

завойо́вник • (zavojóvnyk) m pers (genitive завойо́вника, nominative plural завойо́вники, genitive plural завойо́вників, feminine завойо́вниця, relational adjective завойо́вницький)

завойо́вник (canonical)
zavojóvnyk (romanization)
завойо́вника (genitive)
завойо́вники (nominative plural)
завойо́вників (genitive plural)
завойо́вниця (feminine)
завойо́вницький (adjective relational)
завойо́вник (nominative singular)
завойо́вники (nominative plural)
завойо́вника (genitive singular)
завойо́вників (genitive plural)
завойо́вникові (dative singular)
завойо́внику (dative singular)
завойо́вникам (dative plural)
завойо́вника (accusative singular)
завойо́вників (accusative plural)
завойо́вником (instrumental singular)
завойо́вниками (instrumental plural)
завойо́вникові (locative singular)
завойо́внику (locative singular)
завойо́вниках (locative plural)
завойо́внику (singular vocative)
завойо́вники (plural vocative)

uk-ndecl

завойо́вник<pr>

Uk-завойовник.ogg

From the завойо́в- (zavojóv-) stem of завоюва́ти (zavojuváty) + -ник (-nyk).

Вільге́льм Завойо́вник


рятувальник

uk-noun

рятува́льник<pr>

рятува́льниця

рятува́льник • (rjatuválʹnyk) m pers (genitive рятува́льника, nominative plural рятува́льники, genitive plural рятува́льників, feminine рятува́льниця)

рятува́льник (canonical)
rjatuválʹnyk (romanization)
рятува́льника (genitive)
рятува́льники (nominative plural)
рятува́льників (genitive plural)
рятува́льниця (feminine)
рятува́льник (nominative singular)
рятува́льники (nominative plural)
рятува́льника (genitive singular)
рятува́льників (genitive plural)
рятува́льникові (dative singular)
рятува́льнику (dative singular)
рятува́льникам (dative plural)
рятува́льника (accusative singular)
рятува́льників (accusative plural)
рятува́льником (instrumental singular)
рятува́льниками (instrumental plural)
рятува́льникові (locative singular)
рятува́льнику (locative singular)
рятува́льниках (locative plural)
рятува́льнику (singular vocative)
рятува́льники (plural vocative)

uk-ndecl

рятува́льник<pr>

рятува́льний (rjatuválʹnyj) + -ник (-nyk)

af

рятува́льний


резервіст

uk-noun

резерві́ст<pr>

резерві́стка

резерві́ст • (rezervíst) m pers (genitive резерві́ста, nominative plural резерві́сти, genitive plural резерві́стів, feminine резерві́стка)

резерві́ст (canonical)
rezervíst (romanization)
резерві́ста (genitive)
резерві́сти (nominative plural)
резерві́стів (genitive plural)
резерві́стка (feminine)
резерві́ст (nominative singular)
резерві́сти (nominative plural)
резерві́ста (genitive singular)
резерві́стів (genitive plural)
резерві́стові (dative singular)
резерві́сту (dative singular)
резерві́стам (dative plural)
резерві́ста (accusative singular)
резерві́стів (accusative plural)
резерві́стом (instrumental singular)
резерві́стами (instrumental plural)
резерві́стові (locative singular)
резерві́сті (locative singular)
резерві́стах (locative plural)
резерві́сте (singular vocative)
резерві́сти (plural vocative)

uk-ndecl

резерві́ст<pr>

From резе́рв (rezérv) + -і́ст (-íst). Compare Russian резерви́ст (rezervíst), Belarusian рэзерві́ст (rezjervíst), Polish rezerwista.


фінансист

uk-noun

фінанси́ст<pr>

фінанси́стка

фінанси́ст • (finansýst) m pers (genitive фінанси́ста, nominative plural фінанси́сти, genitive plural фінанси́стів, feminine фінанси́стка)

фінанси́ст (canonical)
finansýst (romanization)
фінанси́ста (genitive)
фінанси́сти (nominative plural)
фінанси́стів (genitive plural)
фінанси́стка (feminine)
фінанси́ст (nominative singular)
фінанси́сти (nominative plural)
фінанси́ста (genitive singular)
фінанси́стів (genitive plural)
фінанси́стові (dative singular)
фінанси́сту (dative singular)
фінанси́стам (dative plural)
фінанси́ста (accusative singular)
фінанси́стів (accusative plural)
фінанси́стом (instrumental singular)
фінанси́стами (instrumental plural)
фінанси́стові (locative singular)
фінанси́сті (locative singular)
фінанси́стах (locative plural)
фінанси́сте (singular vocative)
фінанси́сти (plural vocative)

uk-ndecl

фінанси́ст<pr>

From фіна́нси (finánsy) + -и́ст (-ýst). Compare Russian финанси́ст (finansíst), Belarusian фінансі́ст (finansíst), Polish finansista.

financier (specialist in financial transactions)


діяч

uk-noun

дія́ч • (dijáč) m pers (genitive діяча́, nominative plural діячі́, genitive plural діячі́в, feminine дія́чка)

дія́ч (canonical)
dijáč (romanization)
діяча́ (genitive)
діячі́ (nominative plural)
діячі́в (genitive plural)
дія́чка (feminine)
дія́ч (nominative singular)
діячі́ (nominative plural)
діяча́ (genitive singular)
діячі́в (genitive plural)
діяче́ві (dative singular)
діячу́ (dative singular)
діяча́м (dative plural)
діяча́ (accusative singular)
діячі́в (accusative plural)
діяче́м (instrumental singular)
діяча́ми (instrumental plural)
діяче́ві (locative singular)
діячу́ (locative singular)
діячі́ (locative singular)
діяча́х (locative plural)
дія́чу (singular vocative)
діячі́ (plural vocative)

From ді́яти (díjaty, “to act”) + -ач (-ač). Compare Belarusian дзе́яч (dzjéjač), Polish działacz.

грома́дський дія́ч

політи́чний дія́ч

active figure, activist, actor (one who is conspicuously active in public life or in a particular field of activity)


лижник

ли́жник • (lýžnyk) m pers (genitive ли́жника, nominative plural ли́жники, genitive plural ли́жників, feminine ли́жниця)

ли́жник (canonical)
lýžnyk (romanization)
ли́жника (genitive)
ли́жники (nominative plural)
ли́жників (genitive plural)
ли́жниця (feminine)
ли́жник (nominative singular)
ли́жники (nominative plural)
ли́жника (genitive singular)
ли́жників (genitive plural)
ли́жникові (dative singular)
ли́жнику (dative singular)
ли́жникам (dative plural)
ли́жника (accusative singular)
ли́жників (accusative plural)
ли́жником (instrumental singular)
ли́жниками (instrumental plural)
ли́жникові (locative singular)
ли́жнику (locative singular)
ли́жниках (locative plural)
ли́жнику (singular vocative)
ли́жники (plural vocative)

From ли́жа (lýža) + -ни́к (-nýk). Compare Russian лы́жник (lýžnik).

af

ли́жа (lýža) + -ни́к (-nýk)


самодержець

uk-noun

самоде́ржець<*.pr>

самоде́ржиця

самоде́ржець • (samodéržecʹ) m pers (genitive самоде́ржця, nominative plural самоде́ржці, genitive plural самоде́ржців, feminine самоде́ржиця)

самоде́ржець (canonical)
samodéržecʹ (romanization)
самоде́ржця (genitive)
самоде́ржці (nominative plural)
самоде́ржців (genitive plural)
самоде́ржиця (feminine)
самоде́ржець (nominative singular)
самоде́ржці (nominative plural)
самоде́ржця (genitive singular)
самоде́ржців (genitive plural)
самоде́ржцеві (dative singular)
самоде́ржцю (dative singular)
самоде́ржцям (dative plural)
самоде́ржця (accusative singular)
самоде́ржців (accusative plural)
самоде́ржцем (instrumental singular)
самоде́ржцями (instrumental plural)
самоде́ржцеві (locative singular)
самоде́ржцю (locative singular)
самоде́ржці (locative singular)
самоде́ржцях (locative plural)
самоде́ржцю (singular vocative)
самоде́ржці (plural vocative)

uk-ndecl

самоде́ржець<*.pr>

From само- (samo-) + держа́ти (deržáty) + -ець (-ecʹ). Calque of Ancient Greek αὐτοκρατής (autokratḗs). Compare Russian самоде́ржец (samodéržec), Belarusian самадзе́ржац (samadzjéržac).

cog

самадзе́ржац


майстер

uk-noun

ма́йстер<*.pr>

ма́йстер • (májster) m pers (genitive ма́йстра, nominative plural ма́йстри, genitive plural ма́йстрів, feminine майстри́ня)

ма́йстер (canonical)
májster (romanization)
ма́йстра (genitive)
ма́йстри (nominative plural)
ма́йстрів (genitive plural)
майстри́ня (feminine)
ма́йстер (nominative singular)
ма́йстри (nominative plural)
ма́йстра (genitive singular)
ма́йстрів (genitive plural)
ма́йстрові (dative singular)
ма́йстру (dative singular)
ма́йстрам (dative plural)
ма́йстра (accusative singular)
ма́йстрів (accusative plural)
ма́йстром (instrumental singular)
ма́йстрами (instrumental plural)
ма́йстрові (locative singular)
ма́йстрі (locative singular)
ма́йстрах (locative plural)
ма́йстре (singular vocative)
ма́йстри (plural vocative)

uk-ndecl

ма́йстер<*.pr>

Uk-майстер.ogg

Borrowed from German Meister, from Middle High German meister, from Old High German meistar, from Vulgar Latin *maester, from Latin magister. Doublet of магі́стр (mahístr, “possessor of master's degree”) and мі́стер (míster, “mister (term of address in English-speaking countries)”).

doublet

foreman, overseer (leader of a work crew)


перехожий

uk-adj

перехо́жий • (perexóžyj)

перехо́жий (canonical)
perexóžyj (romanization)
перехо́жий (masculine nominative)
перехо́же (neuter nominative)
перехо́жа (feminine nominative)
перехо́жі (nominative plural)
перехо́жого (genitive masculine neuter)
перехо́жої (feminine genitive)
перехо́жих (genitive plural)
перехо́жому (dative masculine neuter)
перехо́жій (dative feminine)
перехо́жим (dative plural)
перехо́жого (accusative animate masculine)
перехо́же (accusative neuter)
перехо́жу (accusative feminine)
перехо́жих (accusative animate plural)
перехо́жий (accusative inanimate masculine)
перехо́жі (accusative inanimate plural)
перехо́жим (instrumental masculine neuter)
перехо́жою (feminine instrumental)
перехо́жими (instrumental plural)
перехо́жому (locative masculine neuter)
перехо́жім (locative masculine neuter)
перехо́жій (feminine locative)
перехо́жих (locative plural)

Uk-перехожий.ogg

From перехо́дити (perexódyty) + -ий (-yj).

passing (going past, especially on foot)


перехожий

uk-noun

перехо́жий<+.pr>

перехо́жий • (perexóžyj) m pers (genitive перехо́жого, nominative plural перехо́жі, genitive plural перехо́жих, feminine перехо́жа)

перехо́жий (canonical)
perexóžyj (romanization)
перехо́жого (genitive)
перехо́жі (nominative plural)
перехо́жих (genitive plural)
перехо́жа (feminine)
перехо́жий (nominative singular)
перехо́жі (nominative plural)
перехо́жого (genitive singular)
перехо́жих (genitive plural)
перехо́жому (dative singular)
перехо́жим (dative plural)
перехо́жого (accusative singular)
перехо́жих (accusative plural)
перехо́жим (instrumental singular)
перехо́жими (instrumental plural)
перехо́жому (locative singular)
перехо́жім (locative singular)
перехо́жих (locative plural)
перехо́жий (singular vocative)
перехо́жі (plural vocative)

uk-ndecl

перехо́жий<+.pr>

Uk-перехожий.ogg


інтерв'юер

uk-noun

інтерв'юе́р<pr>

інтерв'юе́рка

інтерв'юе́р • (intervʺjuér) m pers (genitive інтерв'юе́ра, nominative plural інтерв'юе́ри, genitive plural інтерв'юе́рів, feminine інтерв'юе́рка)

інтерв'юе́р (canonical)
intervʺjuér (romanization)
інтерв'юе́ра (genitive)
інтерв'юе́ри (nominative plural)
інтерв'юе́рів (genitive plural)
інтерв'юе́рка (feminine)
інтерв'юе́р (nominative singular)
інтерв'юе́ри (nominative plural)
інтерв'юе́ра (genitive singular)
інтерв'юе́рів (genitive plural)
інтерв'юе́рові (dative singular)
інтерв'юе́ру (dative singular)
інтерв'юе́рам (dative plural)
інтерв'юе́ра (accusative singular)
інтерв'юе́рів (accusative plural)
інтерв'юе́ром (instrumental singular)
інтерв'юе́рами (instrumental plural)
інтерв'юе́рові (locative singular)
інтерв'юе́рі (locative singular)
інтерв'юе́рах (locative plural)
інтерв'юе́ре (singular vocative)
інтерв'юе́ри (plural vocative)

uk-ndecl

інтерв'юе́р<pr>


мільярдер

uk-noun

мільярде́р<pr>

мільярде́рка

мільярде́рша

мільярде́рський

мільярде́рівський

мільярде́р • (milʹjardér) m pers (genitive мільярде́ра, nominative plural мільярде́ри, genitive plural мільярде́рів, feminine мільярде́рка or мільярде́рша, relational adjective мільярде́рський or мільярде́рівський)

мільярде́р (canonical)
milʹjardér (romanization)
мільярде́ра (genitive)
мільярде́ри (nominative plural)
мільярде́рів (genitive plural)
мільярде́рка (feminine)
мільярде́рша (feminine)
мільярде́рський (adjective relational)
мільярде́рівський (adjective relational)
мільярде́р (nominative singular)
мільярде́ри (nominative plural)
мільярде́ра (genitive singular)
мільярде́рів (genitive plural)
мільярде́рові (dative singular)
мільярде́ру (dative singular)
мільярде́рам (dative plural)
мільярде́ра (accusative singular)
мільярде́рів (accusative plural)
мільярде́ром (instrumental singular)
мільярде́рами (instrumental plural)
мільярде́рові (locative singular)
мільярде́рі (locative singular)
мільярде́рах (locative plural)
мільярде́ре (singular vocative)
мільярде́ри (plural vocative)

uk-ndecl

мільярде́р<pr>

Borrowed from French milliardaire. Compare Russian миллиарде́р (milliardér), Belarusian мільярдэ́р (milʹjardér).


мільйонер

uk-noun

мільйоне́р<pr>

мільйоне́рка

мільйоне́рша

мільйоне́рський

мільйоне́р • (milʹjonér) m pers (genitive мільйоне́ра, nominative plural мільйоне́ри, genitive plural мільйоне́рів, feminine мільйоне́рка or мільйоне́рша, relational adjective мільйоне́рський)

мільйоне́р (canonical)
milʹjonér (romanization)
мільйоне́ра (genitive)
мільйоне́ри (nominative plural)
мільйоне́рів (genitive plural)
мільйоне́рка (feminine)
мільйоне́рша (feminine)
мільйоне́рський (adjective relational)
мільйоне́р (nominative singular)
мільйоне́ри (nominative plural)
мільйоне́ра (genitive singular)
мільйоне́рів (genitive plural)
мільйоне́рові (dative singular)
мільйоне́ру (dative singular)
мільйоне́рам (dative plural)
мільйоне́ра (accusative singular)
мільйоне́рів (accusative plural)
мільйоне́ром (instrumental singular)
мільйоне́рами (instrumental plural)
мільйоне́рові (locative singular)
мільйоне́рі (locative singular)
мільйоне́рах (locative plural)
мільйоне́ре (singular vocative)
мільйоне́ри (plural vocative)

uk-ndecl

мільйоне́р<pr>

Uk-мільйонер.ogg

Borrowed from French millionaire. Compare Russian миллионе́р (millionér), Belarusian мільяне́р (milʹjanjér).


втікач

uk-noun

втіка́ч<b.pr>

втіка́ч • (vtikáč) m pers (genitive втікача́, nominative plural втікачі́, genitive plural втікачі́в, feminine втіка́чка)

втіка́ч (canonical)
vtikáč (romanization)
втікача́ (genitive)
втікачі́ (nominative plural)
втікачі́в (genitive plural)
втіка́чка (feminine)
втіка́ч (nominative singular)
втікачі́ (nominative plural)
втікача́ (genitive singular)
втікачі́в (genitive plural)
втікаче́ві (dative singular)
втікачу́ (dative singular)
втікача́м (dative plural)
втікача́ (accusative singular)
втікачі́в (accusative plural)
втікаче́м (instrumental singular)
втікача́ми (instrumental plural)
втікаче́ві (locative singular)
втікачу́ (locative singular)
втікачі́ (locative singular)
втікача́х (locative plural)
втіка́чу (singular vocative)
втікачі́ (plural vocative)

uk-ndecl

втіка́ч<b.pr>

утіка́ч утікач#Ukrainian

Alternative form of утіка́ч (utikáč, “fugitive, escapee, runaway, deserter”)


утікач

uk-noun

утіка́ч<b.pr>

утіка́ч • (utikáč) m pers (genitive утікача́, nominative plural утікачі́, genitive plural утікачі́в, feminine утіка́чка)

утіка́ч (canonical)
utikáč (romanization)
утікача́ (genitive)
утікачі́ (nominative plural)
утікачі́в (genitive plural)
утіка́чка (feminine)
утіка́ч (nominative singular)
утікачі́ (nominative plural)
утікача́ (genitive singular)
утікачі́в (genitive plural)
утікаче́ві (dative singular)
утікачу́ (dative singular)
утікача́м (dative plural)
утікача́ (accusative singular)
утікачі́в (accusative plural)
утікаче́м (instrumental singular)
утікача́ми (instrumental plural)
утікаче́ві (locative singular)
утікачу́ (locative singular)
утікачі́ (locative singular)
утікача́х (locative plural)
утіка́чу (singular vocative)
утікачі́ (plural vocative)

uk-ndecl

утіка́ч<b.pr>


поплічник

uk-noun

поплі́чник<pr>

поплі́чник • (poplíčnyk) m pers (genitive поплі́чника, nominative plural поплі́чники, genitive plural поплі́чників, feminine поплі́чниця)

поплі́чник (canonical)
poplíčnyk (romanization)
поплі́чника (genitive)
поплі́чники (nominative plural)
поплі́чників (genitive plural)
поплі́чниця (feminine)
поплі́чник (nominative singular)
поплі́чники (nominative plural)
поплі́чника (genitive singular)
поплі́чників (genitive plural)
поплі́чникові (dative singular)
поплі́чнику (dative singular)
поплі́чникам (dative plural)
поплі́чника (accusative singular)
поплі́чників (accusative plural)
поплі́чником (instrumental singular)
поплі́чниками (instrumental plural)
поплі́чникові (locative singular)
поплі́чнику (locative singular)
поплі́чниках (locative plural)
поплі́чнику (singular vocative)
поплі́чники (plural vocative)

uk-ndecl

поплі́чник<pr>

From по́пліч (póplič, “beside, at the shoulder of”) + -ник (-nyk), from плече́ (plečé, “shoulder”). Cognate with Belarusian папле́чнік (papljéčnik), Polish poplecznik.


копірайтер

uk-noun

копіра́йтер<pr>

копіра́йтерський

копіра́йтер • (kopirájter) m pers (genitive копіра́йтера, nominative plural копіра́йтери, genitive plural копіра́йтерів, relational adjective копіра́йтерський)

копіра́йтер (canonical)
kopirájter (romanization)
копіра́йтера (genitive)
копіра́йтери (nominative plural)
копіра́йтерів (genitive plural)
копіра́йтерський (adjective relational)
копіра́йтер (nominative singular)
копіра́йтери (nominative plural)
копіра́йтера (genitive singular)
копіра́йтерів (genitive plural)
копіра́йтерові (dative singular)
копіра́йтеру (dative singular)
копіра́йтерам (dative plural)
копіра́йтера (accusative singular)
копіра́йтерів (accusative plural)
копіра́йтером (instrumental singular)
копіра́йтерами (instrumental plural)
копіра́йтерові (locative singular)
копіра́йтері (locative singular)
копіра́йтерах (locative plural)
копіра́йтере (singular vocative)
копіра́йтери (plural vocative)

uk-ndecl

копіра́йтер<pr>


високопосадовець

uk-noun

високопосадо́вець<*.pr>

високопосадо́виця

високопосадо́вець • (vysokoposadóvecʹ) m pers (genitive високопосадо́вця, nominative plural високопосадо́вці, genitive plural високопосадо́вців, feminine високопосадо́виця)

високопосадо́вець (canonical)
vysokoposadóvecʹ (romanization)
високопосадо́вця (genitive)
високопосадо́вці (nominative plural)
високопосадо́вців (genitive plural)
високопосадо́виця (feminine)
високопосадо́вець (nominative singular)
високопосадо́вці (nominative plural)
високопосадо́вця (genitive singular)
високопосадо́вців (genitive plural)
високопосадо́вцеві (dative singular)
високопосадо́вцю (dative singular)
високопосадо́вцям (dative plural)
високопосадо́вця (accusative singular)
високопосадо́вців (accusative plural)
високопосадо́вцем (instrumental singular)
високопосадо́вцями (instrumental plural)
високопосадо́вцеві (locative singular)
високопосадо́вцю (locative singular)
високопосадо́вці (locative singular)
високопосадо́вцях (locative plural)
високопосадо́вцю (singular vocative)
високопосадо́вці (plural vocative)

uk-ndecl

високопосадо́вець<*.pr>

From високопосадо́вий (vysokoposadóvyj) + -ець (-ecʹ).

af

високопосадо́вий


посадовець

uk-noun

посадо́вець<*.pr>

посадо́вець • (posadóvecʹ) m pers (genitive посадо́вця, nominative plural посадо́вці, genitive plural посадо́вців, feminine посадо́виця)

посадо́вець (canonical)
posadóvecʹ (romanization)
посадо́вця (genitive)
посадо́вці (nominative plural)
посадо́вців (genitive plural)
посадо́виця (feminine)
посадо́вець (nominative singular)
посадо́вці (nominative plural)
посадо́вця (genitive singular)
посадо́вців (genitive plural)
посадо́вцеві (dative singular)
посадо́вцю (dative singular)
посадо́вцям (dative plural)
посадо́вця (accusative singular)
посадо́вців (accusative plural)
посадо́вцем (instrumental singular)
посадо́вцями (instrumental plural)
посадо́вцеві (locative singular)
посадо́вцю (locative singular)
посадо́вці (locative singular)
посадо́вцях (locative plural)
посадо́вцю (singular vocative)
посадо́вці (plural vocative)

uk-ndecl

посадо́вець<*.pr>

From посадо́вий (posadóvyj) + -ець (-ecʹ).


більшовик

uk-noun

більшови́к<b.pr>

більшови́чка

більшови́цький

більшови́к • (bilʹšovýk) m pers (genitive більшовика́, nominative plural більшовики́, genitive plural більшовикі́в, feminine більшови́чка, relational adjective більшови́цький)

більшови́к (canonical)
bilʹšovýk (romanization)
більшовика́ (genitive)
більшовики́ (nominative plural)
більшовикі́в (genitive plural)
більшови́чка (feminine)
більшови́цький (adjective relational)
більшови́к (nominative singular)
більшовики́ (nominative plural)
більшовика́ (genitive singular)
більшовикі́в (genitive plural)
більшовико́ві (dative singular)
більшовику́ (dative singular)
більшовика́м (dative plural)
більшовика́ (accusative singular)
більшовикі́в (accusative plural)
більшовико́м (instrumental singular)
більшовика́ми (instrumental plural)
більшовико́ві (locative singular)
більшовику́ (locative singular)
більшовика́х (locative plural)
більшовику́ (singular vocative)
більшовики́ (plural vocative)

uk-ndecl

більшови́к<b.pr>

[bʲilʲʃɔˈʋɪk]

Calque of Russian большеви́к (bolʹševík).

calque

uk:Мельничук Олександр Савич


переможець

uk-noun

перемо́жець<*.pr>

перемо́жниця

перемо́жець • (peremóžecʹ) m pers (genitive перемо́жця, nominative plural перемо́жці, genitive plural перемо́жців, feminine перемо́жниця)

перемо́жець (canonical)
peremóžecʹ (romanization)
перемо́жця (genitive)
перемо́жці (nominative plural)
перемо́жців (genitive plural)
перемо́жниця (feminine)
перемо́жець (nominative singular)
перемо́жці (nominative plural)
перемо́жця (genitive singular)
перемо́жців (genitive plural)
перемо́жцеві (dative singular)
перемо́жцю (dative singular)
перемо́жцям (dative plural)
перемо́жця (accusative singular)
перемо́жців (accusative plural)
перемо́жцем (instrumental singular)
перемо́жцями (instrumental plural)
перемо́жцеві (locative singular)
перемо́жцю (locative singular)
перемо́жці (locative singular)
перемо́жцях (locative plural)
перемо́жцю (singular vocative)
перемо́жці (plural vocative)

uk-ndecl

перемо́жець<*.pr>

Uk-переможець.ogg

From the перемо́ж- (peremóž-) stem of перемогти́ (peremohtý) + -ець (-ecʹ). Compare Belarusian перамо́жца (pjeramóžca).


зловмисник

uk-noun

зловми́сник<pr>

зловми́сниця

зловми́сник • (zlovmýsnyk) m pers (genitive зловми́сника, nominative plural зловми́сники, genitive plural зловми́сників, feminine зловми́сниця)

зловми́сник (canonical)
zlovmýsnyk (romanization)
зловми́сника (genitive)
зловми́сники (nominative plural)
зловми́сників (genitive plural)
зловми́сниця (feminine)
зловми́сник (nominative singular)
зловми́сники (nominative plural)
зловми́сника (genitive singular)
зловми́сників (genitive plural)
зловми́сникові (dative singular)
зловми́снику (dative singular)
зловми́сникам (dative plural)
зловми́сника (accusative singular)
зловми́сників (accusative plural)
зловми́сником (instrumental singular)
зловми́сниками (instrumental plural)
зловми́сникові (locative singular)
зловми́снику (locative singular)
зловми́сниках (locative plural)
зловми́снику (singular vocative)
зловми́сники (plural vocative)

uk-ndecl

зловми́сник<pr>

Uk-зловмисник.ogg

From зловми́сний (zlovmýsnyj) + -ник (-nyk). Cognates include Russian злоумы́шленник (zloumýšlennik), Belarusian зламы́снік (zlamýsnik).

cog

злоумы́шленник


румун

uk-noun

руму́н • (rumún) m pers (genitive руму́на, nominative plural руму́ни, genitive plural руму́нів, feminine руму́нка)

руму́н (canonical)
rumún (romanization)
руму́на (genitive)
руму́ни (nominative plural)
руму́нів (genitive plural)
руму́нка (feminine)
руму́н (nominative singular)
руму́ни (nominative plural)
руму́на (genitive singular)
руму́нів (genitive plural)
руму́нові (dative singular)
руму́ну (dative singular)
руму́нам (dative plural)
руму́на (accusative singular)
руму́нів (accusative plural)
руму́ном (instrumental singular)
руму́нами (instrumental plural)
руму́нові (locative singular)
руму́ні (locative singular)
руму́нах (locative plural)
руму́не (singular vocative)
руму́ни (plural vocative)

Derived from obsolete Romanian rumîn (see român). Compare Russian румы́н (rumýn), Polish Rumun.

uk:Мельничук Олександр Савич


афінянин

афі́нянин<pr.in>

афі́нянин • (afínjanyn) m pers (genitive афі́нянина, nominative plural афі́няни, genitive plural афі́нян, feminine афі́нянка)

афі́нянин (canonical)
afínjanyn (romanization)
афі́нянина (genitive)
афі́няни (nominative plural)
афі́нян (genitive plural)
афі́нянка (feminine)
афі́нянин (nominative singular)
афі́няни (nominative plural)
афі́нянина (genitive singular)
афі́нян (genitive plural)
афі́нянинові (dative singular)
афі́нянину (dative singular)
афі́нянам (dative plural)
афі́нянина (accusative singular)
афі́нян (accusative plural)
афі́нянином (instrumental singular)
афі́нянами (instrumental plural)
афі́нянинові (locative singular)
афі́нянині (locative singular)
афі́нянах (locative plural)
афі́нянине (singular vocative)
афі́няни (plural vocative)

uk-ndecl

афі́нянин<pr.in>

From Афі́ни (Afíny) + -янин (-janyn). Compare Russian афиня́нин (afinjánin).


міщанин

uk-noun

міщани́н<pr.in>

міщани́н • (miščanýn) m pers (genitive міщани́на, nominative plural міща́ни, genitive plural міща́н, feminine міща́нка, relational adjective міща́нський)

міщани́н (canonical)
miščanýn (romanization)
міщани́на (genitive)
міща́ни (nominative plural)
міща́н (genitive plural)
міща́нка (feminine)
міща́нський (adjective relational)
міщани́н (nominative singular)
міща́ни (nominative plural)
міщани́на (genitive singular)
міща́н (genitive plural)
міщани́нові (dative singular)
міщани́ну (dative singular)
міща́нам (dative plural)
міщани́на (accusative singular)
міща́н (accusative plural)
міщани́ном (instrumental singular)
міща́нами (instrumental plural)
міщани́нові (locative singular)
міщани́ні (locative singular)
міща́нах (locative plural)
міщани́не (singular vocative)
міща́ни (plural vocative)

uk-ndecl

міщани́н<pr.in>

[mʲiʃt͡ʃɐˈnɪn]

Borrowed from Polish mieszczanin (“burgher, townsman”), with -анин (-anyn) suffix. Compare Russian мещани́н (meščanín), Belarusian мешчані́н (mješčanín).
Doublet of містяни́н (mistjanýn).

bor+

lower middle class
lower middle class#English

(historical) petit bourgeois, petty bourgeois (member of a social estate in the Russian Empire comprising the urban lower middle class)


змовник

uk-noun

змо́вник<pr>

змо́вницький

змо́вник • (zmóvnyk) m pers (genitive змо́вника, nominative plural змо́вники, genitive plural змо́вників, feminine змо́вниця, relational adjective змо́вницький)

змо́вник (canonical)
zmóvnyk (romanization)
змо́вника (genitive)
змо́вники (nominative plural)
змо́вників (genitive plural)
змо́вниця (feminine)
змо́вницький (adjective relational)
змо́вник (nominative singular)
змо́вники (nominative plural)
змо́вника (genitive singular)
змо́вників (genitive plural)
змо́вникові (dative singular)
змо́внику (dative singular)
змо́вникам (dative plural)
змо́вника (accusative singular)
змо́вників (accusative plural)
змо́вником (instrumental singular)
змо́вниками (instrumental plural)
змо́вникові (locative singular)
змо́внику (locative singular)
змо́вниках (locative plural)
змо́внику (singular vocative)
змо́вники (plural vocative)

uk-ndecl

змо́вник<pr>

From змо́ва (zmóva, “conspiracy, plot”) + -ник (-nyk).


посильний

uk-noun

поси́льний<+.pr>

поси́льний • (posýlʹnyj) m pers (genitive поси́льного, nominative plural поси́льні, genitive plural поси́льних, feminine поси́льна)

поси́льний (canonical)
posýlʹnyj (romanization)
поси́льного (genitive)
поси́льні (nominative plural)
поси́льних (genitive plural)
поси́льна (feminine)
поси́льний (nominative singular)
поси́льні (nominative plural)
поси́льного (genitive singular)
поси́льних (genitive plural)
поси́льному (dative singular)
поси́льним (dative plural)
поси́льного (accusative singular)
поси́льних (accusative plural)
поси́льним (instrumental singular)
поси́льними (instrumental plural)
поси́льному (locative singular)
поси́льнім (locative singular)
поси́льних (locative plural)
поси́льний (singular vocative)
поси́льні (plural vocative)

uk-ndecl

поси́льний<+.pr>

From посила́ти (posyláty, “to send, to dispatch”) + -ний (-nyj). Compare Russian посы́льный (posýlʹnyj), Belarusian пасы́льны (pasýlʹny).


ізоляціоніст

uk-noun

ізоляціоні́ст<pr>

ізоляціоні́стський

ізоляціоні́ст • (izoljacioníst) m pers (genitive ізоляціоні́ста, nominative plural ізоляціоні́сти, genitive plural ізоляціоні́стів, relational adjective ізоляціоні́стський)

ізоляціоні́ст (canonical)
izoljacioníst (romanization)
ізоляціоні́ста (genitive)
ізоляціоні́сти (nominative plural)
ізоляціоні́стів (genitive plural)
ізоляціоні́стський (adjective relational)
ізоляціоні́ст (nominative singular)
ізоляціоні́сти (nominative plural)
ізоляціоні́ста (genitive singular)
ізоляціоні́стів (genitive plural)
ізоляціоні́стові (dative singular)
ізоляціоні́сту (dative singular)
ізоляціоні́стам (dative plural)
ізоляціоні́ста (accusative singular)
ізоляціоні́стів (accusative plural)
ізоляціоні́стом (instrumental singular)
ізоляціоні́стами (instrumental plural)
ізоляціоні́стові (locative singular)
ізоляціоні́сті (locative singular)
ізоляціоні́стах (locative plural)
ізоляціоні́сте (singular vocative)
ізоляціоні́сти (plural vocative)

uk-ndecl

ізоляціоні́ст<pr>

From ізоляціон(і́зм) (izoljacion(ízm)) + -і́ст (-íst). Compare Russian изоляциони́ст (izoljacioníst), Belarusian ізаляцыяні́ст (izaljacyjaníst).

af

ізоляціоні́зм

ізоляціон(і́зм)

cog

изоляциони́ст

ізаляцыяні́ст


інтелігент

uk-noun

інтеліге́нт<pr>

інтеліге́нтка

інтеліге́нтський

інтеліге́нт • (intelihént) m pers (genitive інтеліге́нта, nominative plural інтеліге́нти, genitive plural інтеліге́нтів, feminine інтеліге́нтка, relational adjective інтеліге́нтський)

інтеліге́нт (canonical)
intelihént (romanization)
інтеліге́нта (genitive)
інтеліге́нти (nominative plural)
інтеліге́нтів (genitive plural)
інтеліге́нтка (feminine)
інтеліге́нтський (adjective relational)
інтеліге́нт (nominative singular)
інтеліге́нти (nominative plural)
інтеліге́нта (genitive singular)
інтеліге́нтів (genitive plural)
інтеліге́нтові (dative singular)
інтеліге́нту (dative singular)
інтеліге́нтам (dative plural)
інтеліге́нта (accusative singular)
інтеліге́нтів (accusative plural)
інтеліге́нтом (instrumental singular)
інтеліге́нтами (instrumental plural)
інтеліге́нтові (locative singular)
інтеліге́нті (locative singular)
інтеліге́нтах (locative plural)
інтеліге́нте (singular vocative)
інтеліге́нти (plural vocative)

uk-ndecl

інтеліге́нт<pr>

Uk-інтелігент.ogg

Borrowed from Latin intelligēns. Compare Russian интеллиге́нт (intelligént), Belarusian інтэліге́нт (intelihjént), Polish inteligent.

cog

интеллиге́нт


інтелектуал

uk-noun

інтелектуа́л<pr>

інтелектуа́лка

інтелектуа́л • (intelektuál) m pers (genitive інтелектуа́ла, nominative plural інтелектуа́ли, genitive plural інтелектуа́лів, feminine інтелектуа́лка)

інтелектуа́л (canonical)
intelektuál (romanization)
інтелектуа́ла (genitive)
інтелектуа́ли (nominative plural)
інтелектуа́лів (genitive plural)
інтелектуа́лка (feminine)
інтелектуа́л (nominative singular)
інтелектуа́ли (nominative plural)
інтелектуа́ла (genitive singular)
інтелектуа́лів (genitive plural)
інтелектуа́лові (dative singular)
інтелектуа́лу (dative singular)
інтелектуа́лам (dative plural)
інтелектуа́ла (accusative singular)
інтелектуа́лів (accusative plural)
інтелектуа́лом (instrumental singular)
інтелектуа́лами (instrumental plural)
інтелектуа́лові (locative singular)
інтелектуа́лі (locative singular)
інтелектуа́лах (locative plural)
інтелектуа́ле (singular vocative)
інтелектуа́ли (plural vocative)

uk-ndecl

інтелектуа́л<pr>

From Latin intellēctuālis. Compare Russian интеллектуа́л (intellektuál), Belarusian інтэлектуа́л (inteljektuál).

cog

интеллектуа́л

інтэлектуа́л


краків'янин

uk-noun

краків'я́нин<pr.in>

краків'я́нка

краків'я́нин • (krakivʺjányn) m pers (genitive краків'я́нина, nominative plural краків'я́ни, genitive plural краків'я́н, feminine краків'я́нка)

краків'я́ни н (canonical)
krakivʺjányn (romanization)
краків'я́нина (genitive)
краків'я́ни (nominative plural)
краків'я́н (genitive plural)
краків'я́нка (feminine)
краків'я́нин (nominative singular)
краків'я́ни (nominative plural)
краків'я́нина (genitive singular)
краків'я́н (genitive plural)
краків'я́нинові (dative singular)
краків'я́нину (dative singular)
краків'я́нам (dative plural)
краків'я́нина (accusative singular)
краків'я́н (accusative plural)
краків'я́нином (instrumental singular)
краків'я́нами (instrumental plural)
краків'я́нинові (locative singular)
краків'я́нині (locative singular)
краків'я́нах (locative plural)
краків'я́нине (singular vocative)
краків'я́ни (plural vocative)

uk-ndecl

краків'я́нин<pr.in>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-краків'янин.wav

From Кра́ків (Krákiv) + -я́нин (-jányn). Compare Polish krakowianin.


гуморист

uk-noun

гумори́ст<pr>

гумористи́чний

гумори́ст • (humorýst) m pers (genitive гумори́ста, nominative plural гумори́сти, genitive plural гумори́стів, feminine гумори́стка, relational adjective гумористи́чний)

гумори́ст (canonical)
humorýst (romanization)
гумори́ста (genitive)
гумори́сти (nominative plural)
гумори́стів (genitive plural)
гумори́стка (feminine)
гумористи́чний (adjective relational)
гумори́ст (nominative singular)
гумори́сти (nominative plural)
гумори́ста (genitive singular)
гумори́стів (genitive plural)
гумори́стові (dative singular)
гумори́сту (dative singular)
гумори́стам (dative plural)
гумори́ста (accusative singular)
гумори́стів (accusative plural)
гумори́стом (instrumental singular)
гумори́стами (instrumental plural)
гумори́стові (locative singular)
гумори́сті (locative singular)
гумори́стах (locative plural)
гумори́сте (singular vocative)
гумори́сти (plural vocative)

uk-ndecl

гумори́ст<pr>

Uk-гуморист.ogg

Analyzable as гу́мор (húmor) + -и́ст (-ýst). Compare Russian юмори́ст (jumoríst), Belarusian гумары́ст (humarýst).

humorist (humorous or witty person, especially someone skilled in humorous writing or performance)


екстреміст

uk-noun

екстремі́ст<pr>

екстремі́стка

екстремі́стський

екстремі́ст • (ekstremíst) m pers (genitive екстремі́ста, nominative plural екстремі́сти, genitive plural екстремі́стів, feminine екстремі́стка, relational adjective екстремі́стський)

екстремі́ст (canonical)
ekstremíst (romanization)
екстремі́ста (genitive)
екстремі́сти (nominative plural)
екстремі́стів (genitive plural)
екстремі́стка (feminine)
екстремі́стський (adjective relational)
екстремі́ст (nominative singular)
екстремі́сти (nominative plural)
екстремі́ста (genitive singular)
екстремі́стів (genitive plural)
екстремі́стові (dative singular)
екстремі́сту (dative singular)
екстремі́стам (dative plural)
екстремі́ста (accusative singular)
екстремі́стів (accusative plural)
екстремі́стом (instrumental singular)
екстремі́стами (instrumental plural)
екстремі́стові (locative singular)
екстремі́сті (locative singular)
екстремі́стах (locative plural)
екстремі́сте (singular vocative)
екстремі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

екстремі́ст<pr>

Derived via Western European languages from Latin extrēmus + -і́ст (-íst). Compare Russian экстреми́ст (ekstremíst), Belarusian экстрэмі́ст (ekstremíst).


попутник

uk-noun

((попу́тник<pr>,попу́тник<anml>))

попу́тник • (popútnyk) m pers or m animal (genitive попу́тника, nominative plural попу́тники, genitive plural попу́тників, feminine попу́тниця)

попу́тник (canonical)
popútnyk (romanization)
попу́тника (genitive)
попу́тники (nominative plural)
попу́тників (genitive plural)
попу́тниця (feminine)
попу́тник (nominative singular)
попу́тники (nominative plural)
попу́тника (genitive singular)
попу́тників (genitive plural)
попу́тникові (dative singular)
попу́тнику (dative singular)
попу́тникам (dative plural)
попу́тника (accusative singular)
попу́тників (accusative plural)
попу́тником (instrumental singular)
попу́тниками (instrumental plural)
попу́тникові (locative singular)
попу́тнику (locative singular)
попу́тниках (locative plural)
попу́тнику (singular vocative)
попу́тники (plural vocative)
попу́тник (nominative singular)
попу́тники (nominative plural)
попу́тника (genitive singular)
попу́тників (genitive plural)
попу́тникові (dative singular)
попу́тнику (dative singular)
попу́тникам (dative plural)
попу́тника (accusative singular)
попу́тники (accusative plural)
попу́тників (accusative plural)
попу́тником (instrumental singular)
попу́тниками (instrumental plural)
попу́тникові (locative singular)
попу́тнику (locative singular)
попу́тниках (locative plural)
попу́тнику (singular vocative)
попу́тники (plural vocative)

uk-ndecl

попу́тник<pr>

попу́тник<anml>

Uk-попутник.ogg

uk:Попутник uk:Попутники

(person) fellow traveller, travelling companion (one who travels together with another)

(person, politics) fellow traveller (one who sympathizes with the aims or beliefs of an organization without belonging to it; most often applied to a Communist sympathizer)

Pycnoptilus floccosus
Wikispecies:Pycnoptilus floccosus

Фесенко Г. В.
w:uk:Фесенко Геннадій Васильович

(animal) pilotbird (bird of the species Pycnoptilus floccosus)


боягуз

uk-noun

боягу́з • (bojahúz) m pers (genitive боягу́за, nominative plural боягу́зи, genitive plural боягу́зів, feminine боягу́зка, relational adjective боягу́зький)

боягу́з (canonical)
bojahúz (romanization)
боягу́за (genitive)
боягу́зи (nominative plural)
боягу́зів (genitive plural)
боягу́зка (feminine)
боягу́зький (adjective relational)
боягу́з (nominative singular)
боягу́зи (nominative plural)
боягу́за (genitive singular)
боягу́зів (genitive plural)
боягу́зові (dative singular)
боягу́зу (dative singular)
боягу́зам (dative plural)
боягу́за (accusative singular)
боягу́зів (accusative plural)
боягу́зом (instrumental singular)
боягу́зами (instrumental plural)
боягу́зові (locative singular)
боягу́зі (locative singular)
боягу́зах (locative plural)
боягу́зе (singular vocative)
боягу́зи (plural vocative)

Related to боя́тися (bojátysja, “to be afraid”).


просвітитель

просвіти́тель<pr>

просвіти́телька

просвіти́тельський

просвіти́тель • (prosvitýtelʹ) m pers (genitive просвіти́теля, nominative plural просвіти́телі, genitive plural просвіти́телів, feminine просвіти́телька, relational adjective просвіти́тельський)

просвіти́тель (canonical)
prosvitýtelʹ (romanization)
просвіти́теля (genitive)
просвіти́телі (nominative plural)
просвіти́телів (genitive plural)
просвіти́телька (feminine)
просвіти́тельський (adjective relational)
просвіти́тель (nominative singular)
просвіти́телі (nominative plural)
просвіти́теля (genitive singular)
просвіти́телів (genitive plural)
просвіти́телеві (dative singular)
просвіти́телю (dative singular)
просвіти́телям (dative plural)
просвіти́теля (accusative singular)
просвіти́телів (accusative plural)
просвіти́телем (instrumental singular)
просвіти́телями (instrumental plural)
просвіти́телеві (locative singular)
просвіти́телю (locative singular)
просвіти́телі (locative singular)
просвіти́телях (locative plural)
просвіти́телю (singular vocative)
просвіти́телі (plural vocative)

uk-ndecl

просвіти́тель<pr>

From просвіти́ти (prosvitýty, “to enlighten”) + -тель (-telʹ). Compare Russian просвети́тель (prosvetítelʹ).

cog

просвети́тель

просві́тник просвітник#Ukrainian


просвітник

uk-noun

просві́тник<pr>

просві́тниця

просві́тницький

просві́тник • (prosvítnyk) m pers (genitive просві́тника, nominative plural просві́тники, genitive plural просві́тників, feminine просві́тниця, relational adjective просві́тницький)

просві́тник (canonical)
prosvítnyk (romanization)
просві́тника (genitive)
просві́тники (nominative plural)
просві́тників (genitive plural)
просві́тниця (feminine)
просві́тницький (adjective relational)
просві́тник (nominative singular)
просві́тники (nominative plural)
просві́тника (genitive singular)
просві́тників (genitive plural)
просві́тникові (dative singular)
просві́тнику (dative singular)
просві́тникам (dative plural)
просві́тника (accusative singular)
просві́тників (accusative plural)
просві́тником (instrumental singular)
просві́тниками (instrumental plural)
просві́тникові (locative singular)
просві́тнику (locative singular)
просві́тниках (locative plural)
просві́тнику (singular vocative)
просві́тники (plural vocative)

uk-ndecl

просві́тник<pr>

From просвіти́ти (prosvitýty, “to enlighten”) + -ник (-nyk).


вуйко

uk-noun

ву́йко<M.pr>

ву́йко • (vújko) m pers (genitive ву́йка, nominative plural ву́йки, genitive plural ву́йків, feminine ву́йна)

ву́йко (canonical)
vújko (romanization)
ву́йка (genitive)
ву́йки (nominative plural)
ву́йків (genitive plural)
ву́йна (feminine)
ву́йко (nominative singular)
ву́йки (nominative plural)
ву́йка (genitive singular)
ву́йків (genitive plural)
ву́йкові (dative singular)
ву́йку (dative singular)
ву́йкам (dative plural)
ву́йка (accusative singular)
ву́йків (accusative plural)
ву́йком (instrumental singular)
ву́йками (instrumental plural)
ву́йкові (locative singular)
ву́йку (locative singular)
ву́йках (locative plural)
ву́йку (singular vocative)
ву́йки (plural vocative)

uk-ndecl

ву́йко<M.pr>

From вуй (vuj) + -ко (-ko), from Proto-Slavic *ujь. Compare Macedonian вујко (vujko).


винуватець

uk-noun

винува́тець<pr.*>

винува́тець • (vynuvátecʹ) m pers (genitive винува́тця, nominative plural винува́тці, genitive plural винува́тців, feminine винува́тиця)

винува́тець (canonical)
vynuvátecʹ (romanization)
винува́тця (genitive)
винува́тці (nominative plural)
винува́тців (genitive plural)
винува́тиця (feminine)
винува́тець (nominative singular)
винува́тці (nominative plural)
винува́тця (genitive singular)
винува́тців (genitive plural)
винува́тцеві (dative singular)
винува́тцю (dative singular)
винува́тцям (dative plural)
винува́тця (accusative singular)
винува́тців (accusative plural)
винува́тцем (instrumental singular)
винува́тцями (instrumental plural)
винува́тцеві (locative singular)
винува́тцю (locative singular)
винува́тці (locative singular)
винува́тцях (locative plural)
винува́тцю (singular vocative)
винува́тці (plural vocative)

uk-ndecl

винува́тець<pr.*>

From винува́тий (vynuvátyj) + -ець (-ecʹ). Compare Polish winowajca.

culprit, guilty party, perpetrator, wrongdoer

person responsible, person to blame, the one to blame (for something bad)

І прости́ нам довги́ на́ші, як і ми проща́ємо винува́тцям на́шим.

1962, Ivan Ivanovitch Ohienko, Біблія або книги Святого Письма Старого і Нового Заповіту [Bible or books of Holy Scripture of the Old and New Testaments], Matthew 6:12, page 1192:

And forgive us our debts, as we forgive our debtors.

I prostý nam dovhý náši, jak i my proščájemo vynuvátcjam nášym.


переселенець

uk-noun

переселе́нець<*.pr>

переселе́нка

переселе́нський

переселе́нець • (pereselénecʹ) m pers (genitive переселе́нця, nominative plural переселе́нці, genitive plural переселе́нців, feminine переселе́нка, relational adjective переселе́нський)

переселе́нець (canonical)
pereselénecʹ (romanization)
переселе́нця (genitive)
переселе́нці (nominative plural)
переселе́нців (genitive plural)
переселе́нка (feminine)
переселе́нський (adjective relational)
переселе́нець (nominative singular)
переселе́нці (nominative plural)
переселе́нця (genitive singular)
переселе́нців (genitive plural)
переселе́нцеві (dative singular)
переселе́нцю (dative singular)
переселе́нцям (dative plural)
переселе́нця (accusative singular)
переселе́нців (accusative plural)
переселе́нцем (instrumental singular)
переселе́нцями (instrumental plural)
переселе́нцеві (locative singular)
переселе́нцю (locative singular)
переселе́нці (locative singular)
переселе́нцях (locative plural)
переселе́нцю (singular vocative)
переселе́нці (plural vocative)

uk-ndecl

переселе́нець<*.pr>

From пересе́лення (peresélennja) + -ець (-ecʹ). Compare Russian переселе́нец (pereselénec), Belarusian перасяле́нец (pjerasjaljénjec), Polish przesiedleniec, Czech přesídlenec.

af

пересе́лення

cog

переселе́нец

перасяле́нец


опортуніст

uk-noun

опортуні́ст<pr>

опортуні́стка

опортуністи́чний

опортуні́стський

опортуні́ст • (oportuníst) m pers (genitive опортуні́ста, nominative plural опортуні́сти, genitive plural опортуні́стів, feminine опортуні́стка, relational adjective опортуністи́чний or опортуні́стський)

опортуні́ст (canonical)
oportuníst (romanization)
опортуні́ста (genitive)
опортуні́сти (nominative plural)
опортуні́стів (genitive plural)
опортуні́стка (feminine)
опортуністи́чний (adjective relational)
опортуні́стський (adjective relational)
опортуні́ст (nominative singular)
опортуні́сти (nominative plural)
опортуні́ста (genitive singular)
опортуні́стів (genitive plural)
опортуні́стові (dative singular)
опортуні́сту (dative singular)
опортуні́стам (dative plural)
опортуні́ста (accusative singular)
опортуні́стів (accusative plural)
опортуні́стом (instrumental singular)
опортуні́стами (instrumental plural)
опортуні́стові (locative singular)
опортуні́сті (locative singular)
опортуні́стах (locative plural)
опортуні́сте (singular vocative)
опортуні́сти (plural vocative)

uk-ndecl

опортуні́ст<pr>

From опортун(і́зм) (oportun(ízm)) + -і́ст (-íst). Compare Russian оппортуни́ст (opportuníst), Belarusian апартуні́ст (apartuníst).

af

опортун(і́зм)

cog

оппортуни́ст


вдівець

uk-noun

вдіве́ць<*.pr>

вдіве́ць • (vdivécʹ) m pers (genitive вдівця́, nominative plural вдівці́, genitive plural вдівці́в, feminine вдова́)

вдіве́ць (canonical)
vdivécʹ (romanization)
вдівця́ (genitive)
вдівці́ (nominative plural)
вдівці́в (genitive plural)
вдова́ (feminine)
вдіве́ць (nominative singular)
вдівці́ (nominative plural)
вдівця́ (genitive singular)
вдівці́в (genitive plural)
вдівце́ві (dative singular)
вдівцю́ (dative singular)
вдівця́м (dative plural)
вдівця́ (accusative singular)
вдівці́в (accusative plural)
вдівце́м (instrumental singular)
вдівця́ми (instrumental plural)
вдівце́ві (locative singular)
вдівцю́ (locative singular)
вдівці́ (locative singular)
вдівця́х (locative plural)
вдівцю́ (singular vocative)
вдівці́ (plural vocative)

uk-ndecl

вдіве́ць<*.pr>

Uk-вдівець.ogg

From вдова́ (vdová) + -е́ць (-écʹ). Compare Russian вдове́ц (vdovéc), Belarusian удаве́ц (udavjéc), Polish wdowiec.

af

вдова́ (vdová) + -е́ць (-écʹ)


пристосованець

uk-noun

пристосо́ванець<*.pr>

пристосо́ванка

пристосо́ванець • (prystosóvanecʹ) m pers (genitive пристосо́ванця, nominative plural пристосо́ванці, genitive plural пристосо́ванців, feminine пристосо́ванка)

пристосо́ванець (canonical)
prystosóvanecʹ (romanization)
пристосо́ванця (genitive)
пристосо́ванці (nominative plural)
пристосо́ванців (genitive plural)
пристосо́ванка (feminine)
пристосо́ванець (nominative singular)
пристосо́ванці (nominative plural)
пристосо́ванця (genitive singular)
пристосо́ванців (genitive plural)
пристосо́ванцеві (dative singular)
пристосо́ванцю (dative singular)
пристосо́ванцям (dative plural)
пристосо́ванця (accusative singular)
пристосо́ванців (accusative plural)
пристосо́ванцем (instrumental singular)
пристосо́ванцями (instrumental plural)
пристосо́ванцеві (locative singular)
пристосо́ванцю (locative singular)
пристосо́ванці (locative singular)
пристосо́ванцях (locative plural)
пристосо́ванцю (singular vocative)
пристосо́ванці (plural vocative)

uk-ndecl

пристосо́ванець<*.pr>

From пристосо́ваний (prystosóvanyj) + -ець (-ecʹ). Compare Russian приспособле́нец (prisposoblénec), Belarusian прыстасава́нец (prystasavánjec).

af

пристосо́ваний

noncog

приспособле́нец

cog

прыстасава́нец

(derogatory) opportunist, temporizer, timeserver, trimmer


відпочивальник

uk-noun

відпочива́льник<pr>

відпочива́льниця

відпочива́льник • (vidpočyválʹnyk) m pers (genitive відпочива́льника, nominative plural відпочива́льники, genitive plural відпочива́льників, feminine відпочива́льниця)

відпочива́льник (canonical)
vidpočyválʹnyk (romanization)
відпочива́льника (genitive)
відпочива́льники (nominative plural)
відпочива́льників (genitive plural)
відпочива́льниця (feminine)
відпочива́льник (nominative singular)
відпочива́льники (nominative plural)
відпочива́льника (genitive singular)
відпочива́льників (genitive plural)
відпочива́льникові (dative singular)
відпочива́льнику (dative singular)
відпочива́льникам (dative plural)
відпочива́льника (accusative singular)
відпочива́льників (accusative plural)
відпочива́льником (instrumental singular)
відпочива́льниками (instrumental plural)
відпочива́льникові (locative singular)
відпочива́льнику (locative singular)
відпочива́льниках (locative plural)
відпочива́льнику (singular vocative)
відпочива́льники (plural vocative)

uk-ndecl

відпочива́льник<pr>

From відпочива́ти (vidpočyváty) + -льник (-lʹnyk).

af

відпочива́ти