хазяїн

((хазя́їн<c.pr.plstem:хазя́.plsoft>,хазя́їн<c.pr>))

хазя́їн • (xazjájin) m pers (genitive хазя́їна, nominative plural хазяї́ or хазяїни́, genitive plural хазяї́в or хазяїні́в)

хазя́їн (canonical)
xazjájin (romanization)
хазя́їна (genitive)
хазяї́ (nominative plural)
хазяїни́ (nominative plural)
хазяї́в (genitive plural)
хазяїні́в (genitive plural)
хазя́їн (nominative singular)
хазяї́ (nominative plural)
хазяїни́ (nominative plural)
хазя́їна (genitive singular)
хазяї́в (genitive plural)
хазяїні́в (genitive plural)
хазя́їнові (dative singular)
хазя́їну (dative singular)
хазяя́м (dative plural)
хазяїна́м (dative plural)
хазя́їна (accusative singular)
хазяї́в (accusative plural)
хазяїні́в (accusative plural)
хазя́їном (instrumental singular)
хазяя́ми (instrumental plural)
хазяїна́ми (instrumental plural)
хазя́їнові (locative singular)
хазя́їні (locative singular)
хазяя́х (locative plural)
хазяїна́х (locative plural)
хазя́їне (singular vocative)
хазяї́ (plural vocative)
хазяїни́ (plural vocative)

Ultimately from a Turkic language. From Old East Slavic хозя (xozja), Chuvash хуҫа (huś̬a). Cognates include Persian خواجه (xâje), Turkish hoca, Slavic: Russian хозя́ин (xozjáin), Belarusian хадзя́ін (xadzjáin).


дядьо

uk-noun

дя́дьо • (djádʹo) m inan (genitive дя́дя, nominative plural дя́ді, genitive plural дя́дів)

дя́дьо (canonical)
djádʹo (romanization)
дя́дя (genitive)
дя́ді (nominative plural)
дя́дів (genitive plural)
дя́дьо (nominative singular)
дя́ді (nominative plural)
дя́дя (genitive singular)
дя́дів (genitive plural)
дя́деві (dative singular)
дя́дю (dative singular)
дя́дям (dative plural)
дя́дьо (accusative singular)
дя́ді (accusative plural)
дя́дем (instrumental singular)
дя́дями (instrumental plural)
дя́деві (locative singular)
дя́дю (locative singular)
дя́ді (locative singular)
дя́дях (locative plural)
дя́дю (singular vocative)
дя́ді (plural vocative)


дівер

ді́вер • (díver) m pers (genitive ді́вера, nominative plural ді́вери, genitive plural ді́верів)

ді́вер (canonical)
díver (romanization)
ді́вера (genitive)
ді́вери (nominative plural)
ді́верів (genitive plural)
ді́вер (nominative singular)
ді́вери (nominative plural)
ді́вера (genitive singular)
ді́верів (genitive plural)
ді́верові (dative singular)
ді́веру (dative singular)
ді́верам (dative plural)
ді́вера (accusative singular)
ді́верів (accusative plural)
ді́вером (instrumental singular)
ді́верами (instrumental plural)
ді́верові (locative singular)
ді́вері (locative singular)
ді́верах (locative plural)
ді́вере (singular vocative)
ді́вери (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-дівер.wav


співвітчизник

співвітчи́зник<pr>

співвітчи́зниця

співвітчи́зник • (spivvitčýznyk) m pers (genitive співвітчи́зника, nominative plural співвітчи́зники, genitive plural співвітчи́зників, feminine співвітчи́зниця)

співвітчи́зник (canonical)
spivvitčýznyk (romanization)
співвітчи́зника (genitive)
співвітчи́зники (nominative plural)
співвітчи́зників (genitive plural)
співвітчи́зниця (feminine)
співвітчи́зник (nominative singular)
співвітчи́зники (nominative plural)
співвітчи́зника (genitive singular)
співвітчи́зників (genitive plural)
співвітчи́зникові (dative singular)
співвітчи́знику (dative singular)
співвітчи́зникам (dative plural)
співвітчи́зника (accusative singular)
співвітчи́зників (accusative plural)
співвітчи́зником (instrumental singular)
співвітчи́зниками (instrumental plural)
співвітчи́зникові (locative singular)
співвітчи́знику (locative singular)
співвітчи́зниках (locative plural)
співвітчи́знику (singular vocative)
співвітчи́зники (plural vocative)

uk-ndecl

співвітчи́зник<pr>

Uk-співвітчизник.ogg

спів- (spiv-) + вітчи́зна (vitčýzna) + -ник (-nyk)


співучасник

uk-noun

співуча́сник<pr>

співуча́сниця

співуча́сницький

співуча́сник • (spivučásnyk) m pers (genitive співуча́сника, nominative plural співуча́сники, genitive plural співуча́сників, feminine співуча́сниця, relational adjective співуча́сницький)

співуча́сник (canonical)
spivučásnyk (romanization)
співуча́сника (genitive)
співуча́сники (nominative plural)
співуча́сників (genitive plural)
співуча́сниця (feminine)
співуча́сницький (adjective relational)
співуча́сник (nominative singular)
співуча́сники (nominative plural)
співуча́сника (genitive singular)
співуча́сників (genitive plural)
співуча́сникові (dative singular)
співуча́снику (dative singular)
співуча́сникам (dative plural)
співуча́сника (accusative singular)
співуча́сників (accusative plural)
співуча́сником (instrumental singular)
співуча́сниками (instrumental plural)
співуча́сникові (locative singular)
співуча́снику (locative singular)
співуча́сниках (locative plural)
співуча́снику (singular vocative)
співуча́сники (plural vocative)

uk-ndecl

співуча́сник<pr>


супутник

uk-noun

супу́тник<pr>

супу́тник • (supútnyk) m pers (genitive супу́тника, nominative plural супу́тники, genitive plural супу́тників, feminine супу́тниця)

супу́тник (canonical)
supútnyk (romanization)
супу́тника (genitive)
супу́тники (nominative plural)
супу́тників (genitive plural)
супу́тниця (feminine)
супу́тник (nominative singular)
супу́тники (nominative plural)
супу́тника (genitive singular)
супу́тників (genitive plural)
супу́тникові (dative singular)
супу́тнику (dative singular)
супу́тникам (dative plural)
супу́тника (accusative singular)
супу́тників (accusative plural)
супу́тником (instrumental singular)
супу́тниками (instrumental plural)
супу́тникові (locative singular)
супу́тнику (locative singular)
супу́тниках (locative plural)
супу́тнику (singular vocative)
супу́тники (plural vocative)

uk-ndecl

супу́тник<pr>

Uk-супутник.ogg

су- (su-) + путь (putʹ) + -ник (-nyk)
The artificial satellite sense is a semantic loan from Russian спутник (sputnik).


клієнт

uk-noun

кліє́нтський

кліє́нт • (klijént) m pers (genitive кліє́нта, nominative plural кліє́нти, genitive plural кліє́нтів, feminine кліє́нтка, relational adjective кліє́нтський)

кліє́нт (canonical)
klijént (romanization)
кліє́нта (genitive)
кліє́нти (nominative plural)
кліє́нтів (genitive plural)
кліє́нтка (feminine)
кліє́нтський (adjective relational)
кліє́нт (nominative singular)
кліє́нти (nominative plural)
кліє́нта (genitive singular)
кліє́нтів (genitive plural)
кліє́нтові (dative singular)
кліє́нту (dative singular)
кліє́нтам (dative plural)
кліє́нта (accusative singular)
кліє́нтів (accusative plural)
кліє́нтом (instrumental singular)
кліє́нтами (instrumental plural)
кліє́нтові (locative singular)
кліє́нті (locative singular)
кліє́нтах (locative plural)
кліє́нте (singular vocative)
кліє́нти (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

Borrowed from German Klient, from Latin cliēns. Compare Russian клие́нт (klijént).


економіст

економі́ст<pr>

економі́стка

економі́ст • (ekonomíst) m pers (genitive економі́ста, nominative plural економі́сти, genitive plural економі́стів, feminine економі́стка)

економі́ст (canonical)
ekonomíst (romanization)
економі́ста (genitive)
економі́сти (nominative plural)
економі́стів (genitive plural)
економі́стка (feminine)
економі́ст (nominative singular)
економі́сти (nominative plural)
економі́ста (genitive singular)
економі́стів (genitive plural)
економі́стові (dative singular)
економі́сту (dative singular)
економі́стам (dative plural)
економі́ста (accusative singular)
економі́стів (accusative plural)
економі́стом (instrumental singular)
економі́стами (instrumental plural)
економі́стові (locative singular)
економі́сті (locative singular)
економі́стах (locative plural)
економі́сте (singular vocative)
економі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

економі́ст<pr>

Uk-економіст.ogg

uk:економіст


викладач

uk-noun

виклада́ч<b.pr>

виклада́ч • (vykladáč) m pers (genitive викладача́, nominative plural викладачі́, genitive plural викладачі́в, feminine виклада́чка)

виклада́ч (canonical)
vykladáč (romanization)
викладача́ (genitive)
викладачі́ (nominative plural)
викладачі́в (genitive plural)
виклада́чка (feminine)
виклада́ч (nominative singular)
викладачі́ (nominative plural)
викладача́ (genitive singular)
викладачі́в (genitive plural)
викладаче́ві (dative singular)
викладачу́ (dative singular)
викладача́м (dative plural)
викладача́ (accusative singular)
викладачі́в (accusative plural)
викладаче́м (instrumental singular)
викладача́ми (instrumental plural)
викладаче́ві (locative singular)
викладачу́ (locative singular)
викладачі́ (locative singular)
викладача́х (locative plural)
виклада́чу (singular vocative)
викладачі́ (plural vocative)

uk-ndecl

виклада́ч<b.pr>

Uk-викладач.ogg

From виклада́ти (vykladáty, “to lay out, teach”) + -ач (-ač). Compare Belarusian выкла́дчык (vykládčyk), Polish wykładowca.

af

lecturer (teacher in post-secondary education)

uk:Учитель#Викладання_у_вищій_школі


інспектор

uk-noun

інспе́ктор<a.pr>

інспе́кторка

інспе́ктор • (inspéktor) m pers (genitive інспе́ктора, nominative plural інспе́ктори, genitive plural інспе́кторів, feminine інспе́кторка)

інспе́ктор (canonical)
inspéktor (romanization)
інспе́ктора (genitive)
інспе́ктори (nominative plural)
інспе́кторів (genitive plural)
інспе́кторка (feminine)
інспе́ктор (nominative singular)
інспе́ктори (nominative plural)
інспе́ктора (genitive singular)
інспе́кторів (genitive plural)
інспе́кторові (dative singular)
інспе́ктору (dative singular)
інспе́кторам (dative plural)
інспе́ктора (accusative singular)
інспе́кторів (accusative plural)
інспе́ктором (instrumental singular)
інспе́кторами (instrumental plural)
інспе́кторові (locative singular)
інспе́кторі (locative singular)
інспе́кторах (locative plural)
інспе́кторе (singular vocative)
інспе́ктори (plural vocative)

uk-ndecl

інспе́ктор<a.pr>

Uk-інспектор.ogg

Cognate with Russian инспе́ктор (inspéktor).

uk:інспектор


касир

uk-noun

каси́р<a.pr>

каси́р • (kasýr) m pers (genitive каси́ра, nominative plural каси́ри, genitive plural каси́рів, feminine каси́рка)

каси́р (canonical)
kasýr (romanization)
каси́ра (genitive)
каси́ри (nominative plural)
каси́рів (genitive plural)
каси́рка (feminine)
каси́р (nominative singular)
каси́ри (nominative plural)
каси́ра (genitive singular)
каси́рів (genitive plural)
каси́рові (dative singular)
каси́ру (dative singular)
каси́рам (dative plural)
каси́ра (accusative singular)
каси́рів (accusative plural)
каси́ром (instrumental singular)
каси́рами (instrumental plural)
каси́рові (locative singular)
каси́рі (locative singular)
каси́рах (locative plural)
каси́ре (singular vocative)
каси́ри (plural vocative)

uk-ndecl

каси́р<a.pr>


архітектор

uk-noun

архіте́ктор<a.pr>

архіте́кторка

архіте́ктор • (arxitéktor) m pers (genitive архіте́ктора, nominative plural архіте́ктори, genitive plural архіте́кторів, feminine архіте́кторка)

архіте́ктор (canonical)
arxitéktor (romanization)
архіте́ктора (genitive)
архіте́ктори (nominative plural)
архіте́кторів (genitive plural)
архіте́кторка (feminine)
архіте́ктор (nominative singular)
архіте́ктори (nominative plural)
архіте́ктора (genitive singular)
архіте́кторів (genitive plural)
архіте́кторові (dative singular)
архіте́ктору (dative singular)
архіте́кторам (dative plural)
архіте́ктора (accusative singular)
архіте́кторів (accusative plural)
архіте́ктором (instrumental singular)
архіте́кторами (instrumental plural)
архіте́кторові (locative singular)
архіте́кторі (locative singular)
архіте́кторах (locative plural)
архіте́кторе (singular vocative)
архіте́ктори (plural vocative)

uk-ndecl

архіте́ктор<a.pr>

Ultimately from Ancient Greek ἀρχιτέκτων (arkhitéktōn, “master builder”), from ἀρχι- (arkhi-, “chief”) + τέκτων (téktōn, “builder”). Cognate with Russian архите́ктор (arxitéktor).

der

uk:архітектор


адміністратор

uk-noun

адміністра́тор<a.pr>

адміністра́торка

адміністра́тор • (administrátor) m pers (genitive адміністра́тора, nominative plural адміністра́тори, genitive plural адміністра́торів, feminine адміністра́торка)

адміністра́тор (canonical)
administrátor (romanization)
адміністра́тора (genitive)
адміністра́тори (nominative plural)
адміністра́торів (genitive plural)
адміністра́торка (feminine)
адміністра́тор (nominative singular)
адміністра́тори (nominative plural)
адміністра́тора (genitive singular)
адміністра́торів (genitive plural)
адміністра́торові (dative singular)
адміністра́тору (dative singular)
адміністра́торам (dative plural)
адміністра́тора (accusative singular)
адміністра́торів (accusative plural)
адміністра́тором (instrumental singular)
адміністра́торами (instrumental plural)
адміністра́торові (locative singular)
адміністра́торі (locative singular)
адміністра́торах (locative plural)
адміністра́торе (singular vocative)
адміністра́тори (plural vocative)

uk-ndecl

адміністра́тор<a.pr>

Uk-адміністратор.ogg

Cognate with Russian администра́тор (administrátor).

cog

администра́тор

uk:адміністратор


актор

uk-noun

акто́р<a.pr>

акто́р • (aktór) m pers (genitive акто́ра, nominative plural акто́ри, genitive plural акто́рів, feminine акто́рка or актри́са)

акто́р (canonical)
aktór (romanization)
акто́ра (genitive)
акто́ри (nominative plural)
акто́рів (genitive plural)
акто́рка (feminine)
актри́са (feminine)
акто́р (nominative singular)
акто́ри (nominative plural)
акто́ра (genitive singular)
акто́рів (genitive plural)
акто́рові (dative singular)
акто́ру (dative singular)
акто́рам (dative plural)
акто́ра (accusative singular)
акто́рів (accusative plural)
акто́ром (instrumental singular)
акто́рами (instrumental plural)
акто́рові (locative singular)
акто́рі (locative singular)
акто́рах (locative plural)
акто́ре (singular vocative)
акто́ри (plural vocative)

uk-ndecl

акто́р<a.pr>


землевласник

uk-noun

землевла́сник<pr>

землевла́сниця

землевла́сник • (zemlevlásnyk) m pers (genitive землевла́сника, nominative plural землевла́сники, genitive plural землевла́сників, feminine землевла́сниця)

землевла́сник (canonical)
zemlevlásnyk (romanization)
землевла́сника (genitive)
землевла́сники (nominative plural)
землевла́сників (genitive plural)
землевла́сниця (feminine)
землевла́сник (nominative singular)
землевла́сники (nominative plural)
землевла́сника (genitive singular)
землевла́сників (genitive plural)
землевла́сникові (dative singular)
землевла́снику (dative singular)
землевла́сникам (dative plural)
землевла́сника (accusative singular)
землевла́сників (accusative plural)
землевла́сником (instrumental singular)
землевла́сниками (instrumental plural)
землевла́сникові (locative singular)
землевла́снику (locative singular)
землевла́сниках (locative plural)
землевла́снику (singular vocative)
землевла́сники (plural vocative)

uk-ndecl

землевла́сник<pr>

земля́ (zemljá, “land”) + вла́сник (vlásnyk, “owner”)


панікер

uk-noun

паніке́р<pr>

паніке́рський

паніке́р • (panikér) m pers (genitive паніке́ра, nominative plural паніке́ри, genitive plural паніке́рів, feminine паніке́рка, relational adjective паніке́рський)

паніке́р (canonical)
panikér (romanization)
паніке́ра (genitive)
паніке́ри (nominative plural)
паніке́рів (genitive plural)
паніке́рка (feminine)
паніке́рський (adjective relational)
паніке́р (nominative singular)
паніке́ри (nominative plural)
паніке́ра (genitive singular)
паніке́рів (genitive plural)
паніке́рові (dative singular)
паніке́ру (dative singular)
паніке́рам (dative plural)
паніке́ра (accusative singular)
паніке́рів (accusative plural)
паніке́ром (instrumental singular)
паніке́рами (instrumental plural)
паніке́рові (locative singular)
паніке́рі (locative singular)
паніке́рах (locative plural)
паніке́ре (singular vocative)
паніке́ри (plural vocative)

uk-ndecl

паніке́р<pr>

па́ніка (pánika, “panic”) + -е́р (-ér). Compare Russian паникёр (panikjór), Polish panikarz.


офіціант

uk-noun

офіціа́нт<pr>

офіціа́нт • (oficiánt) m pers (genitive офіціа́нта, nominative plural офіціа́нти, genitive plural офіціа́нтів, feminine офіціа́нтка)

офіціа́нт (canonical)
oficiánt (romanization)
офіціа́нта (genitive)
офіціа́нти (nominative plural)
офіціа́нтів (genitive plural)
офіціа́нтка (feminine)
офіціа́нт (nominative singular)
офіціа́нти (nominative plural)
офіціа́нта (genitive singular)
офіціа́нтів (genitive plural)
офіціа́нтові (dative singular)
офіціа́нту (dative singular)
офіціа́нтам (dative plural)
офіціа́нта (accusative singular)
офіціа́нтів (accusative plural)
офіціа́нтом (instrumental singular)
офіціа́нтами (instrumental plural)
офіціа́нтові (locative singular)
офіціа́нті (locative singular)
офіціа́нтах (locative plural)
офіціа́нте (singular vocative)
офіціа́нти (plural vocative)

uk-ndecl

офіціа́нт<pr>

Uk-офіціант.ogg

Cognate with Russian официа́нт (oficiánt), Belarusian афіцыя́нт (aficyjánt), Latvian oficiants.


спеціаліст

uk-noun

спеціалі́ст<pr>

спеціалі́стка

спеціалі́ст • (specialíst) m pers (genitive спеціалі́ста, nominative plural спеціалі́сти, genitive plural спеціалі́стів, feminine спеціалі́стка)

спеціалі́ст (canonical)
specialíst (romanization)
спеціалі́ста (genitive)
спеціалі́сти (nominative plural)
спеціалі́стів (genitive plural)
спеціалі́стка (feminine)
спеціалі́ст (nominative singular)
спеціалі́сти (nominative plural)
спеціалі́ста (genitive singular)
спеціалі́стів (genitive plural)
спеціалі́стові (dative singular)
спеціалі́сту (dative singular)
спеціалі́стам (dative plural)
спеціалі́ста (accusative singular)
спеціалі́стів (accusative plural)
спеціалі́стом (instrumental singular)
спеціалі́стами (instrumental plural)
спеціалі́стові (locative singular)
спеціалі́сті (locative singular)
спеціалі́стах (locative plural)
спеціалі́сте (singular vocative)
спеціалі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

спеціалі́ст<pr>

Uk-спеціаліст.ogg

Ultimately from Latin speciālis. Compare Russian специали́ст (specialíst), Polish specjalista.

uk:спеціаліст


ісландець

uk-noun

ісла́ндець<*.pr>

ісла́ндець • (islándecʹ) m pers (genitive ісла́ндця, nominative plural ісла́ндці, genitive plural ісла́ндців, feminine ісла́ндка)

ісла́ндець (canonical)
islándecʹ (romanization)
ісла́ндця (genitive)
ісла́ндці (nominative plural)
ісла́ндців (genitive plural)
ісла́ндка (feminine)
ісла́ндець (nominative singular)
ісла́ндці (nominative plural)
ісла́ндця (genitive singular)
ісла́ндців (genitive plural)
ісла́ндцеві (dative singular)
ісла́ндцю (dative singular)
ісла́ндцям (dative plural)
ісла́ндця (accusative singular)
ісла́ндців (accusative plural)
ісла́ндцем (instrumental singular)
ісла́ндцями (instrumental plural)
ісла́ндцеві (locative singular)
ісла́ндцю (locative singular)
ісла́ндці (locative singular)
ісла́ндцях (locative plural)
ісла́ндцю (singular vocative)
ісла́ндці (plural vocative)

uk-ndecl

ісла́ндець<*.pr>

іс‧ла́н‧дець


ірландець

uk-noun

ірла́ндець<*.pr>

ірла́ндець • (irlándecʹ) m pers (genitive ірла́ндця, nominative plural ірла́ндці, genitive plural ірла́ндців, feminine ірла́ндка)

ірла́ндець (canonical)
irlándecʹ (romanization)
ірла́ндця (genitive)
ірла́ндці (nominative plural)
ірла́ндців (genitive plural)
ірла́ндка (feminine)
ірла́ндець (nominative singular)
ірла́ндці (nominative plural)
ірла́ндця (genitive singular)
ірла́ндців (genitive plural)
ірла́ндцеві (dative singular)
ірла́ндцю (dative singular)
ірла́ндцям (dative plural)
ірла́ндця (accusative singular)
ірла́ндців (accusative plural)
ірла́ндцем (instrumental singular)
ірла́ндцями (instrumental plural)
ірла́ндцеві (locative singular)
ірла́ндцю (locative singular)
ірла́ндці (locative singular)
ірла́ндцях (locative plural)
ірла́ндцю (singular vocative)
ірла́ндці (plural vocative)

uk-ndecl

ірла́ндець<*.pr>

Ірла́ндія (Irlándija) + -ець (-ecʹ). Compare Russian ирла́ндец (irlándec), Belarusian ірла́ндзец (irlándzjec).


японець

uk-noun

япо́нець<*.pr>

япо́нець • (japónecʹ) m pers (genitive япо́нця, nominative plural япо́нці, genitive plural япо́нців, feminine япо́нка)

япо́нець (canonical)
japónecʹ (romanization)
япо́нця (genitive)
япо́нці (nominative plural)
япо́нців (genitive plural)
япо́нка (feminine)
япо́нець (nominative singular)
япо́нці (nominative plural)
япо́нця (genitive singular)
япо́нців (genitive plural)
япо́нцеві (dative singular)
япо́нцю (dative singular)
япо́нцям (dative plural)
япо́нця (accusative singular)
япо́нців (accusative plural)
япо́нцем (instrumental singular)
япо́нцями (instrumental plural)
япо́нцеві (locative singular)
япо́нцю (locative singular)
япо́нці (locative singular)
япо́нцях (locative plural)
япо́нцю (singular vocative)
япо́нці (plural vocative)

uk-ndecl

япо́нець<*.pr>

Uk-японець.ogg

Япо́нія (Japónija, “Japan”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian япо́нец (japónec).


інженер

uk-noun

інжене́р<pr>

інжене́рський

інжене́р • (inženér) m pers (genitive інжене́ра, nominative plural інжене́ри, genitive plural інжене́рів, feminine інжене́рка, relational adjective інжене́рний or інжене́рський)

інжене́р (canonical)
inženér (romanization)
інжене́ра (genitive)
інжене́ри (nominative plural)
інжене́рів (genitive plural)
інжене́рка (feminine)
інжене́рний (adjective relational)
інжене́рський (adjective relational)
інжене́р (nominative singular)
інжене́ри (nominative plural)
інжене́ра (genitive singular)
інжене́рів (genitive plural)
інжене́рові (dative singular)
інжене́ру (dative singular)
інжене́рам (dative plural)
інжене́ра (accusative singular)
інжене́рів (accusative plural)
інжене́ром (instrumental singular)
інжене́рами (instrumental plural)
інжене́рові (locative singular)
інжене́рі (locative singular)
інжене́рах (locative plural)
інжене́ре (singular vocative)
інжене́ри (plural vocative)

uk-ndecl

інжене́р<pr>

Uk-інженер.ogg

Borrowed from German Ingenieur, from French ingénieur, from Latin ingenium. Compare Russian инжене́р (inženér), Belarusian інжыне́р (inžynjér), Polish inżynier.


споживач

uk-noun

спожива́ч<b.pr>

спожива́ч • (spožyváč) m pers (genitive споживача́, nominative plural споживачі́, genitive plural споживачі́в, feminine спожива́чка, relational adjective спожи́вчий)

спожива́ч (canonical)
spožyváč (romanization)
споживача́ (genitive)
споживачі́ (nominative plural)
споживачі́в (genitive plural)
спожива́чка (feminine)
спожи́вчий (adjective relational)
спожива́ч (nominative singular)
споживачі́ (nominative plural)
споживача́ (genitive singular)
споживачі́в (genitive plural)
споживаче́ві (dative singular)
споживачу́ (dative singular)
споживача́м (dative plural)
споживача́ (accusative singular)
споживачі́в (accusative plural)
споживаче́м (instrumental singular)
споживача́ми (instrumental plural)
споживаче́ві (locative singular)
споживачу́ (locative singular)
споживачі́ (locative singular)
споживача́х (locative plural)
спожива́чу (singular vocative)
споживачі́ (plural vocative)

uk-ndecl

спожива́ч<b.pr>

Uk-споживач.ogg

From спожива́ти (spožyváty, “to consume”) + -ач (-ač).


засновник

uk-noun

засно́вник<pr>

засно́вник • (zasnóvnyk) m pers (genitive засно́вника, nominative plural засно́вники, genitive plural засно́вників, feminine засно́вниця)

засно́вник (canonical)
zasnóvnyk (romanization)
засно́вника (genitive)
засно́вники (nominative plural)
засно́вників (genitive plural)
засно́вниця (feminine)
засно́вник (nominative singular)
засно́вники (nominative plural)
засно́вника (genitive singular)
засно́вників (genitive plural)
засно́вникові (dative singular)
засно́внику (dative singular)
засно́вникам (dative plural)
засно́вника (accusative singular)
засно́вників (accusative plural)
засно́вником (instrumental singular)
засно́вниками (instrumental plural)
засно́вникові (locative singular)
засно́внику (locative singular)
засно́вниках (locative plural)
засно́внику (singular vocative)
засно́вники (plural vocative)

uk-ndecl

засно́вник<pr>

Uk-засновник.ogg

uk:Засновник (фільм)


винахідник

uk-noun

винахі́дник<pr>

винахі́дниця

винахі́дник • (vynaxídnyk) m pers (genitive винахі́дника, nominative plural винахі́дники, genitive plural винахі́дників, feminine винахі́дниця)

винахі́дник (canonical)
vynaxídnyk (romanization)
винахі́дника (genitive)
винахі́дники (nominative plural)
винахі́дників (genitive plural)
винахі́дниця (feminine)
винахі́дник (nominative singular)
винахі́дники (nominative plural)
винахі́дника (genitive singular)
винахі́дників (genitive plural)
винахі́дникові (dative singular)
винахі́днику (dative singular)
винахі́дникам (dative plural)
винахі́дника (accusative singular)
винахі́дників (accusative plural)
винахі́дником (instrumental singular)
винахі́дниками (instrumental plural)
винахі́дникові (locative singular)
винахі́днику (locative singular)
винахі́дниках (locative plural)
винахі́днику (singular vocative)
винахі́дники (plural vocative)

uk-ndecl

винахі́дник<pr>

Uk-винахідник.ogg

винахо́дити (vynaxódyty, “to invent”) + -ник (-nyk). Cognate with Belarusian вынахо́днік (vynaxódnik).

af

uk:винахідник


одержувач

uk-noun

оде́ржувач<a.pr>

оде́ржувачка

оде́ржувач • (odéržuvač) m pers (genitive оде́ржувача, nominative plural оде́ржувачі, genitive plural оде́ржувачів, feminine оде́ржувачка)

оде́ржувач (canonical)
odéržuvač (romanization)
оде́ржувача (genitive)
оде́ржувачі (nominative plural)
оде́ржувачів (genitive plural)
оде́ржувачка (feminine)
оде́ржувач (nominative singular)
оде́ржувачі (nominative plural)
оде́ржувача (genitive singular)
оде́ржувачів (genitive plural)
оде́ржувачеві (dative singular)
оде́ржувачу (dative singular)
оде́ржувачам (dative plural)
оде́ржувача (accusative singular)
оде́ржувачів (accusative plural)
оде́ржувачем (instrumental singular)
оде́ржувачами (instrumental plural)
оде́ржувачеві (locative singular)
оде́ржувачу (locative singular)
оде́ржувачі (locative singular)
оде́ржувачах (locative plural)
оде́ржувачу (singular vocative)
оде́ржувачі (plural vocative)

uk-ndecl

оде́ржувач<a.pr>

[ɔˈdɛrʒʊʋɐt͡ʃ]

Uk-одержувач.ogg

From оде́ржувати (odéržuvaty, “to receive”) + -ач (-ač).


священик

uk-noun

свяще́ник<pr>

свяще́ник • (svjaščényk) m pers (genitive свяще́ника, nominative plural свяще́ники, genitive plural свяще́ників)

свяще́ник (canonical)
svjaščényk (romanization)
свяще́ника (genitive)
свяще́ники (nominative plural)
свяще́ників (genitive plural)
свяще́ник (nominative singular)
свяще́ники (nominative plural)
свяще́ника (genitive singular)
свяще́ників (genitive plural)
свяще́никові (dative singular)
свяще́нику (dative singular)
свяще́никам (dative plural)
свяще́ника (accusative singular)
свяще́ників (accusative plural)
свяще́ником (instrumental singular)
свяще́никами (instrumental plural)
свяще́никові (locative singular)
свяще́нику (locative singular)
свяще́никах (locative plural)
свяще́нику (singular vocative)
свяще́ники (plural vocative)

uk-ndecl

свяще́ник<pr>

[sʲʋʲɐʃˈt͡ʃɛnek]

Uk-священик.ogg

свяще́(нний) (svjaščé(nnyj), “holy”) + -ник (-nyk). The alternative spelling свяще́нник (svjaščénnyk) (with -нн-) was declared standard in 2019.

af

свяще́(нний)

свяще́нник священник#Ukrainian

(proscribed) Nonstandard form of свяще́нник (svjaščénnyk): priest, clergyman

Ukrainian orthography of 2019
uk:Український правопис 2019 року


будівельник

uk-noun

будіве́льник<pr>

будіве́льниця

будіве́льник • (budivélʹnyk) m pers (genitive будіве́льника, nominative plural будіве́льники, genitive plural будіве́льників, feminine будіве́льниця)

будіве́льник (canonical)
budivélʹnyk (romanization)
будіве́льника (genitive)
будіве́льники (nominative plural)
будіве́льників (genitive plural)
будіве́льниця (feminine)
будіве́льник (nominative singular)
будіве́льники (nominative plural)
будіве́льника (genitive singular)
будіве́льників (genitive plural)
будіве́льникові (dative singular)
будіве́льнику (dative singular)
будіве́льникам (dative plural)
будіве́льника (accusative singular)
будіве́льників (accusative plural)
будіве́льником (instrumental singular)
будіве́льниками (instrumental plural)
будіве́льникові (locative singular)
будіве́льнику (locative singular)
будіве́льниках (locative plural)
будіве́льнику (singular vocative)
будіве́льники (plural vocative)

uk-ndecl

будіве́льник<pr>


замовник

uk-noun

замо́вник<pr>

замо́вник • (zamóvnyk) m pers (genitive замо́вника, nominative plural замо́вники, genitive plural замо́вників, feminine замо́вниця)

замо́вник (canonical)
zamóvnyk (romanization)
замо́вника (genitive)
замо́вники (nominative plural)
замо́вників (genitive plural)
замо́вниця (feminine)
замо́вник (nominative singular)
замо́вники (nominative plural)
замо́вника (genitive singular)
замо́вників (genitive plural)
замо́вникові (dative singular)
замо́внику (dative singular)
замо́вникам (dative plural)
замо́вника (accusative singular)
замо́вників (accusative plural)
замо́вником (instrumental singular)
замо́вниками (instrumental plural)
замо́вникові (locative singular)
замо́внику (locative singular)
замо́вниках (locative plural)
замо́внику (singular vocative)
замо́вники (plural vocative)

uk-ndecl

замо́вник<pr>

Uk-замовник.ogg


наступник

uk-noun

насту́пник<pr>

насту́пник • (nastúpnyk) m pers (genitive насту́пника, nominative plural насту́пники, genitive plural насту́пників, feminine насту́пниця)

насту́пник (canonical)
nastúpnyk (romanization)
насту́пника (genitive)
насту́пники (nominative plural)
насту́пників (genitive plural)
насту́пниця (feminine)
насту́пник (nominative singular)
насту́пники (nominative plural)
насту́пника (genitive singular)
насту́пників (genitive plural)
насту́пникові (dative singular)
насту́пнику (dative singular)
насту́пникам (dative plural)
насту́пника (accusative singular)
насту́пників (accusative plural)
насту́пником (instrumental singular)
насту́пниками (instrumental plural)
насту́пникові (locative singular)
насту́пнику (locative singular)
насту́пниках (locative plural)
насту́пнику (singular vocative)
насту́пники (plural vocative)

uk-ndecl

насту́пник<pr>

Uk-наступник.ogg


мешканець

uk-noun

ме́шканець<*.pr>

ме́шканець • (méškanecʹ) m pers (genitive ме́шканця, nominative plural ме́шканці, genitive plural ме́шканців, feminine ме́шканка)

ме́шканець (canonical)
méškanecʹ (romanization)
ме́шканця (genitive)
ме́шканці (nominative plural)
ме́шканців (genitive plural)
ме́шканка (feminine)
ме́шканець (nominative singular)
ме́шканці (nominative plural)
ме́шканця (genitive singular)
ме́шканців (genitive plural)
ме́шканцеві (dative singular)
ме́шканцю (dative singular)
ме́шканцям (dative plural)
ме́шканця (accusative singular)
ме́шканців (accusative plural)
ме́шканцем (instrumental singular)
ме́шканцями (instrumental plural)
ме́шканцеві (locative singular)
ме́шканцю (locative singular)
ме́шканці (locative singular)
ме́шканцях (locative plural)
ме́шканцю (singular vocative)
ме́шканці (plural vocative)

uk-ndecl

ме́шканець<*.pr>

Uk-мешканець.ogg

ме́шкання (méškannja, “habitation, dwelling”) + -ець (-ecʹ). Compare Polish mieszkaniec.


незнайомець

uk-noun

незнайо́мець<*.pr>

незнайо́мець • (neznajómecʹ) m pers (genitive незнайо́мця, nominative plural незнайо́мці, genitive plural незнайо́мців, feminine незнайо́мка)

незнайо́мець (canonical)
neznajómecʹ (romanization)
незнайо́мця (genitive)
незнайо́мці (nominative plural)
незнайо́мців (genitive plural)
незнайо́мка (feminine)
незнайо́мець (nominative singular)
незнайо́мці (nominative plural)
незнайо́мця (genitive singular)
незнайо́мців (genitive plural)
незнайо́мцеві (dative singular)
незнайо́мцю (dative singular)
незнайо́мцям (dative plural)
незнайо́мця (accusative singular)
незнайо́мців (accusative plural)
незнайо́мцем (instrumental singular)
незнайо́мцями (instrumental plural)
незнайо́мцеві (locative singular)
незнайо́мцю (locative singular)
незнайо́мці (locative singular)
незнайо́мцях (locative plural)
незнайо́мцю (singular vocative)
незнайо́мці (plural vocative)

uk-ndecl

незнайо́мець<*.pr>

Uk-незнайомець.ogg

From незнайо́мий (neznajómyj) + -ець (-ecʹ). Compare Russian незнако́мец (neznakómec), Belarusian незнаёмец (njeznajómjec).

stranger (person whom one does not know)


продавець

uk-noun

продаве́ць<*.pr>

продаве́ць • (prodavécʹ) m pers (genitive продавця́, nominative plural продавці́, genitive plural продавці́в, feminine продавщи́ця)

продаве́ць (canonical)
prodavécʹ (romanization)
продавця́ (genitive)
продавці́ (nominative plural)
продавці́в (genitive plural)
продавщи́ця (feminine)
продаве́ць (nominative singular)
продавці́ (nominative plural)
продавця́ (genitive singular)
продавці́в (genitive plural)
продавце́ві (dative singular)
продавцю́ (dative singular)
продавця́м (dative plural)
продавця́ (accusative singular)
продавці́в (accusative plural)
продавце́м (instrumental singular)
продавця́ми (instrumental plural)
продавце́ві (locative singular)
продавцю́ (locative singular)
продавці́ (locative singular)
продавця́х (locative plural)
продавцю́ (singular vocative)
продавці́ (plural vocative)

uk-ndecl

продаве́ць<*.pr>

[prɔdɐˈʋɛt͡sʲ]

Uk-продавець.ogg

продава́ти (prodaváty) + -ець (-ecʹ). Compare Russian продаве́ц (prodavéc), Belarusian прадаве́ц (pradavjéc).

shop assistant, salesclerk (shop employee)


співзасновник

uk-noun

співзасно́вник<pr>

співзасно́вниця

співзасно́вник • (spivzasnóvnyk) m pers (genitive співзасно́вника, nominative plural співзасно́вники, genitive plural співзасно́вників, feminine співзасно́вниця)

співзасно́вник (canonical)
spivzasnóvnyk (romanization)
співзасно́вника (genitive)
співзасно́вники (nominative plural)
співзасно́вників (genitive plural)
співзасно́вниця (feminine)
співзасно́вник (nominative singular)
співзасно́вники (nominative plural)
співзасно́вника (genitive singular)
співзасно́вників (genitive plural)
співзасно́вникові (dative singular)
співзасно́внику (dative singular)
співзасно́вникам (dative plural)
співзасно́вника (accusative singular)
співзасно́вників (accusative plural)
співзасно́вником (instrumental singular)
співзасно́вниками (instrumental plural)
співзасно́вникові (locative singular)
співзасно́внику (locative singular)
співзасно́вниках (locative plural)
співзасно́внику (singular vocative)
співзасно́вники (plural vocative)

uk-ndecl

співзасно́вник<pr>

спів- (spiv-, “co-”) + засно́вник (zasnóvnyk, “founder”)

af

cofounder (one of several people involved with the creation of a business, organization, union, or entity)


танцюрист

uk-noun

танцюри́ст<pr>

танцюри́стка

танцюри́ст • (tancjurýst) m pers (genitive танцюри́ста, nominative plural танцюри́сти, genitive plural танцюри́стів, feminine танцюри́стка)

танцюри́ст (canonical)
tancjurýst (romanization)
танцюри́ста (genitive)
танцюри́сти (nominative plural)
танцюри́стів (genitive plural)
танцюри́стка (feminine)
танцюри́ст (nominative singular)
танцюри́сти (nominative plural)
танцюри́ста (genitive singular)
танцюри́стів (genitive plural)
танцюри́стові (dative singular)
танцюри́сту (dative singular)
танцюри́стам (dative plural)
танцюри́ста (accusative singular)
танцюри́стів (accusative plural)
танцюри́стом (instrumental singular)
танцюри́стами (instrumental plural)
танцюри́стові (locative singular)
танцюри́сті (locative singular)
танцюри́стах (locative plural)
танцюри́сте (singular vocative)
танцюри́сти (plural vocative)

uk-ndecl

танцюри́ст<pr>


сучасник

uk-noun

суча́сник<pr>

суча́сник • (sučásnyk) m pers (genitive суча́сника, nominative plural суча́сники, genitive plural суча́сників, feminine суча́сниця)

суча́сник (canonical)
sučásnyk (romanization)
суча́сника (genitive)
суча́сники (nominative plural)
суча́сників (genitive plural)
суча́сниця (feminine)
суча́сник (nominative singular)
суча́сники (nominative plural)
суча́сника (genitive singular)
суча́сників (genitive plural)
суча́сникові (dative singular)
суча́снику (dative singular)
суча́сникам (dative plural)
суча́сника (accusative singular)
суча́сників (accusative plural)
суча́сником (instrumental singular)
суча́сниками (instrumental plural)
суча́сникові (locative singular)
суча́снику (locative singular)
суча́сниках (locative plural)
суча́снику (singular vocative)
суча́сники (plural vocative)

uk-ndecl

суча́сник<pr>

From су- (su-) + час (čas) + -ник (-nyk).

contemporary (someone living at the same time)


дослідник

uk-noun

дослі́дник<pr>

дослі́дник • (doslídnyk) m pers (genitive дослі́дника, nominative plural дослі́дники, genitive plural дослі́дників, feminine дослі́дниця)

дослі́дник (canonical)
doslídnyk (romanization)
дослі́дника (genitive)
дослі́дники (nominative plural)
дослі́дників (genitive plural)
дослі́дниця (feminine)
дослі́дник (nominative singular)
дослі́дники (nominative plural)
дослі́дника (genitive singular)
дослі́дників (genitive plural)
дослі́дникові (dative singular)
дослі́днику (dative singular)
дослі́дникам (dative plural)
дослі́дника (accusative singular)
дослі́дників (accusative plural)
дослі́дником (instrumental singular)
дослі́дниками (instrumental plural)
дослі́дникові (locative singular)
дослі́днику (locative singular)
дослі́дниках (locative plural)
дослі́днику (singular vocative)
дослі́дники (plural vocative)

uk-ndecl

дослі́дник<pr>

Uk-дослідник.ogg


мислитель

uk-noun

мисли́тель<M.pr>

мисли́телька

мисли́тель • (myslýtelʹ) m pers (genitive мисли́теля, nominative plural мисли́телі, genitive plural мисли́телів, feminine мисли́телька)

мисли́тель (canonical)
myslýtelʹ (romanization)
мисли́теля (genitive)
мисли́телі (nominative plural)
мисли́телів (genitive plural)
мисли́телька (feminine)
мисли́тель (nominative singular)
мисли́телі (nominative plural)
мисли́теля (genitive singular)
мисли́телів (genitive plural)
мисли́телеві (dative singular)
мисли́телю (dative singular)
мисли́телям (dative plural)
мисли́теля (accusative singular)
мисли́телів (accusative plural)
мисли́телем (instrumental singular)
мисли́телями (instrumental plural)
мисли́телеві (locative singular)
мисли́телю (locative singular)
мисли́телі (locative singular)
мисли́телях (locative plural)
мисли́телю (singular vocative)
мисли́телі (plural vocative)

uk-ndecl

мисли́тель<M.pr>

ми́слити (mýslyty, “to think”) + -тель (-telʹ, “er”). Compare Russian мысли́тель (myslítelʹ), Polish myśliciel.


індієць

uk-noun

інді́єць<*.pr>

інді́єць • (indíjecʹ) m pers (genitive інді́йця, nominative plural інді́йці, genitive plural інді́йців, feminine інді́йка)

інді́єць (canonical)
indíjecʹ (romanization)
інді́йця (genitive)
інді́йці (nominative plural)
інді́йців (genitive plural)
інді́йка (feminine)
інді́єць (nominative singular)
інді́йці (nominative plural)
інді́йця (genitive singular)
інді́йців (genitive plural)
інді́йцеві (dative singular)
інді́йцю (dative singular)
інді́йцям (dative plural)
інді́йця (accusative singular)
інді́йців (accusative plural)
інді́йцем (instrumental singular)
інді́йцями (instrumental plural)
інді́йцеві (locative singular)
інді́йцю (locative singular)
інді́йці (locative singular)
інді́йцях (locative plural)
інді́йцю (singular vocative)
інді́йці (plural vocative)

uk-ndecl

інді́єць<*.pr>

І́ндія (Índija) + -ець (-ecʹ). Compare Russian инди́ец (indíjec), Belarusian інды́ец (indýjec).


співрозмовник

uk-noun

співрозмо́вник<pr>

співрозмо́вниця

співрозмо́вник • (spivrozmóvnyk) m pers (genitive співрозмо́вника, nominative plural співрозмо́вники, genitive plural співрозмо́вників, feminine співрозмо́вниця)

співрозмо́вник (canonical)
spivrozmóvnyk (romanization)
співрозмо́вника (genitive)
співрозмо́вники (nominative plural)
співрозмо́вників (genitive plural)
співрозмо́вниця (feminine)
співрозмо́вник (nominative singular)
співрозмо́вники (nominative plural)
співрозмо́вника (genitive singular)
співрозмо́вників (genitive plural)
співрозмо́вникові (dative singular)
співрозмо́внику (dative singular)
співрозмо́вникам (dative plural)
співрозмо́вника (accusative singular)
співрозмо́вників (accusative plural)
співрозмо́вником (instrumental singular)
співрозмо́вниками (instrumental plural)
співрозмо́вникові (locative singular)
співрозмо́внику (locative singular)
співрозмо́вниках (locative plural)
співрозмо́внику (singular vocative)
співрозмо́вники (plural vocative)

uk-ndecl

співрозмо́вник<pr>

Uk-співрозмовник.ogg


співбесідник

uk-noun

((співбе́сідник<pr>,співбесі́дник<pr>))

співбе́сідниця

співбесі́дниця

співбе́сідник or співбесі́дник • (spivbésidnyk or spivbesídnyk) m pers (genitive співбе́сідника or співбесі́дника, nominative plural співбе́сідники or співбесі́дники, genitive plural співбе́сідників or співбесі́дників, feminine співбе́сідниця or співбесі́дниця)

співбе́сідник (canonical)
співбесі́дник (canonical)
spivbésidnyk (romanization)
spivbesídnyk (romanization)
співбе́сідника (genitive)
співбесі́дника (genitive)
співбе́сідники (nominative plural)
співбесі́дники (nominative plural)
співбе́сідників (genitive plural)
співбесі́дників (genitive plural)
співбе́сідниця (feminine)
співбесі́дниця (feminine)
співбе́сідник (nominative singular)
співбесі́дник (nominative singular)
співбе́сідники (nominative plural)
співбесі́дники (nominative plural)
співбе́сідника (genitive singular)
співбесі́дника (genitive singular)
співбе́сідників (genitive plural)
співбесі́дників (genitive plural)
співбе́сідникові (dative singular)
співбе́сіднику (dative singular)
співбесі́дникові (dative singular)
співбесі́днику (dative singular)
співбе́сідникам (dative plural)
співбесі́дникам (dative plural)
співбе́сідника (accusative singular)
співбесі́дника (accusative singular)
співбе́сідників (accusative plural)
співбесі́дників (accusative plural)
співбе́сідником (instrumental singular)
співбесі́дником (instrumental singular)
співбе́сідниками (instrumental plural)
співбесі́дниками (instrumental plural)
співбе́сідникові (locative singular)
співбе́сіднику (locative singular)
співбесі́дникові (locative singular)
співбесі́днику (locative singular)
співбе́сідниках (locative plural)
співбесі́дниках (locative plural)
співбе́сіднику (singular vocative)
співбесі́днику (singular vocative)
співбе́сідники (plural vocative)
співбесі́дники (plural vocative)

uk-ndecl

((співбе́сідник<pr>,співбесі́дник<pr>))

Uk-співбесідник.ogg

From спів- (spiv-) + бе́сі́дник (bésídnyk). Compare Russian собесе́дник (sobesédnik), Belarusian субясе́днік (subjasjédnik).


найманець

uk-noun

на́йманець<*.pr>

на́йманець • (nájmanecʹ) m pers (genitive на́йманця, nominative plural на́йманці, genitive plural на́йманців, feminine на́йманка)

на́йманець (canonical)
nájmanecʹ (romanization)
на́йманця (genitive)
на́йманці (nominative plural)
на́йманців (genitive plural)
на́йманка (feminine)
на́йманець (nominative singular)
на́йманці (nominative plural)
на́йманця (genitive singular)
на́йманців (genitive plural)
на́йманцеві (dative singular)
на́йманцю (dative singular)
на́йманцям (dative plural)
на́йманця (accusative singular)
на́йманців (accusative plural)
на́йманцем (instrumental singular)
на́йманцями (instrumental plural)
на́йманцеві (locative singular)
на́йманцю (locative singular)
на́йманці (locative singular)
на́йманцях (locative plural)
на́йманцю (singular vocative)
на́йманці (plural vocative)

uk-ndecl

на́йманець<*.pr>

найма́ти (najmáty, “to hire”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian наёмник (najómnik), Belarusian наёмнік (najómnik), Polish najemnik.

af

uk:найманець

(military) mercenary, soldier of fortune (hired fighter)


соціаліст

uk-noun

соціалі́ст<pr>

соціалі́стка

соціалі́ст • (socialíst) m pers (genitive соціалі́ста, nominative plural соціалі́сти, genitive plural соціалі́стів, feminine соціалі́стка)

соціалі́ст (canonical)
socialíst (romanization)
соціалі́ста (genitive)
соціалі́сти (nominative plural)
соціалі́стів (genitive plural)
соціалі́стка (feminine)
соціалі́ст (nominative singular)
соціалі́сти (nominative plural)
соціалі́ста (genitive singular)
соціалі́стів (genitive plural)
соціалі́стові (dative singular)
соціалі́сту (dative singular)
соціалі́стам (dative plural)
соціалі́ста (accusative singular)
соціалі́стів (accusative plural)
соціалі́стом (instrumental singular)
соціалі́стами (instrumental plural)
соціалі́стові (locative singular)
соціалі́сті (locative singular)
соціалі́стах (locative plural)
соціалі́сте (singular vocative)
соціалі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

соціалі́ст<pr>

From French socialiste. Compare Russian социали́ст (socialíst), Belarusian сацыялі́ст (sacyjalíst).


акціонер

uk-noun

акціоне́р<pr>

акціоне́рний

акціоне́р • (akcionér) m pers (genitive акціоне́ра, nominative plural акціоне́ри, genitive plural акціоне́рів, feminine акціоне́рка, relational adjective акціоне́рний)

акціоне́р (canonical)
akcionér (romanization)
акціоне́ра (genitive)
акціоне́ри (nominative plural)
акціоне́рів (genitive plural)
акціоне́рка (feminine)
акціоне́рний (adjective relational)
акціоне́р (nominative singular)
акціоне́ри (nominative plural)
акціоне́ра (genitive singular)
акціоне́рів (genitive plural)
акціоне́рові (dative singular)
акціоне́ру (dative singular)
акціоне́рам (dative plural)
акціоне́ра (accusative singular)
акціоне́рів (accusative plural)
акціоне́ром (instrumental singular)
акціоне́рами (instrumental plural)
акціоне́рові (locative singular)
акціоне́рі (locative singular)
акціоне́рах (locative plural)
акціоне́ре (singular vocative)
акціоне́ри (plural vocative)

uk-ndecl

акціоне́р<pr>

Borrowed from French actionnaire. Compare Russian акционе́р (akcionér), Belarusian акцыянер (akcyjanjer).


природознавець

uk-noun

природозна́вець<*.pr>

природозна́вець • (pryrodoznávecʹ) m pers (genitive природозна́вця, nominative plural природозна́вці, genitive plural природозна́вців)

природозна́вець (canonical)
pryrodoznávecʹ (romanization)
природозна́вця (genitive)
природозна́вці (nominative plural)
природозна́вців (genitive plural)
природозна́вець (nominative singular)
природозна́вці (nominative plural)
природозна́вця (genitive singular)
природозна́вців (genitive plural)
природозна́вцеві (dative singular)
природозна́вцю (dative singular)
природозна́вцям (dative plural)
природозна́вця (accusative singular)
природозна́вців (accusative plural)
природозна́вцем (instrumental singular)
природозна́вцями (instrumental plural)
природозна́вцеві (locative singular)
природозна́вцю (locative singular)
природозна́вці (locative singular)
природозна́вцях (locative plural)
природозна́вцю (singular vocative)
природозна́вці (plural vocative)

uk-ndecl

природозна́вець<*.pr>

приро́да (pryróda, “nature”) + -о- (-o-) + знаве́ць (znavécʹ, “expert”)

af

naturalist, natural historian, natural scientist


мовознавець

uk-noun

мовозна́вець<*.pr>

мовозна́виця

мовозна́вчий

мовозна́вець • (movoznávecʹ) m pers (genitive мовозна́вця, nominative plural мовозна́вці, genitive plural мовозна́вців, feminine мовозна́виця, relational adjective мовозна́вчий)

мовозна́вець (canonical)
movoznávecʹ (romanization)
мовозна́вця (genitive)
мовозна́вці (nominative plural)
мовозна́вців (genitive plural)
мовозна́виця (feminine)
мовозна́вчий (adjective relational)
мовозна́вець (nominative singular)
мовозна́вці (nominative plural)
мовозна́вця (genitive singular)
мовозна́вців (genitive plural)
мовозна́вцеві (dative singular)
мовозна́вцю (dative singular)
мовозна́вцям (dative plural)
мовозна́вця (accusative singular)
мовозна́вців (accusative plural)
мовозна́вцем (instrumental singular)
мовозна́вцями (instrumental plural)
мовозна́вцеві (locative singular)
мовозна́вцю (locative singular)
мовозна́вці (locative singular)
мовозна́вцях (locative plural)
мовозна́вцю (singular vocative)
мовозна́вці (plural vocative)

uk-ndecl

мовозна́вець<*.pr>

Uk-мовознавець.ogg

мо́ва (móva, “language”) + -о- (-o-) + знаве́ць (znavécʹ, “expert”)


правопорушник

uk-noun

правопору́шник<pr>

правопору́шниця

правопору́шник • (pravoporúšnyk) m pers (genitive правопору́шника, nominative plural правопору́шники, genitive plural правопору́шників, feminine правопору́шниця)

правопору́шник (canonical)
pravoporúšnyk (romanization)
правопору́шника (genitive)
правопору́шники (nominative plural)
правопору́шників (genitive plural)
правопору́шниця (feminine)
правопору́шник (nominative singular)
правопору́шники (nominative plural)
правопору́шника (genitive singular)
правопору́шників (genitive plural)
правопору́шникові (dative singular)
правопору́шнику (dative singular)
правопору́шникам (dative plural)
правопору́шника (accusative singular)
правопору́шників (accusative plural)
правопору́шником (instrumental singular)
правопору́шниками (instrumental plural)
правопору́шникові (locative singular)
правопору́шнику (locative singular)
правопору́шниках (locative plural)
правопору́шнику (singular vocative)
правопору́шники (plural vocative)

uk-ndecl

правопору́шник<pr>

Uk-правопорушник.ogg

пра́во (právo, “law”) + пору́шник (porúšnyk, “transgressor, violator”)

affix

(crime) lawbreaker, delinquent, offender, criminal


користувач

uk-noun

((користува́ч<b.pr>,кори́стувач<a.pr>))

користува́чка

користува́цький

користува́ч or кори́стувач • (korystuváč or korýstuvač) m pers (genitive користувача́ or кори́стувача, nominative plural користувачі́ or кори́стувачі, genitive plural користувачі́в or кори́стувачів, feminine користува́чка, relational adjective користува́цький)

користува́ч (canonical)
кори́стувач (canonical)
korystuváč (romanization)
korýstuvač (romanization)
користувача́ (genitive)
кори́стувача (genitive)
користувачі́ (nominative plural)
кори́стувачі (nominative plural)
користувачі́в (genitive plural)
кори́стувачів (genitive plural)
користува́чка (feminine)
користува́цький (adjective relational)
користува́ч (nominative singular)
кори́стувач (nominative singular)
користувачі́ (nominative plural)
кори́стувачі (nominative plural)
користувача́ (genitive singular)
кори́стувача (genitive singular)
користувачі́в (genitive plural)
кори́стувачів (genitive plural)
користуваче́ві (dative singular)
користувачу́ (dative singular)
кори́стувачеві (dative singular)
кори́стувачу (dative singular)
користувача́м (dative plural)
кори́стувачам (dative plural)
користувача́ (accusative singular)
кори́стувача (accusative singular)
користувачі́в (accusative plural)
кори́стувачів (accusative plural)
користуваче́м (instrumental singular)
кори́стувачем (instrumental singular)
користувача́ми (instrumental plural)
кори́стувачами (instrumental plural)
користуваче́ві (locative singular)
користувачу́ (locative singular)
користувачі́ (locative singular)
кори́стувачеві (locative singular)
кори́стувачу (locative singular)
кори́стувачі (locative singular)
користувача́х (locative plural)
кори́стувачах (locative plural)
користува́чу (singular vocative)
кори́стувачу (singular vocative)
користувачі́ (plural vocative)
кори́стувачі (plural vocative)

uk-ndecl

((користува́ч<b.pr>,кори́стувач<a.pr>))

Uk-користувач.ogg

[kɔˈrɪstʊʋɐt͡ʃ]

From кори́стува́тися (korýstuvátysja, “to use”) + -ач (-ač).

af

кори́стува́тися

uk:користувач


володілець

uk-noun

володі́льців

володі́льниця

володі́лець • (volodílecʹ) m pers (genitive володі́льця, nominative plural володі́льці, genitive plural володі́льців, feminine володі́льниця)

володі́лець (canonical)
volodílecʹ (romanization)
володі́льця (genitive)
володі́льці (nominative plural)
володі́льців (genitive plural)
володі́льниця (feminine)
володі́лець (nominative singular)
володі́льці (nominative plural)
володі́льця (genitive singular)
володі́льців (genitive plural)
володі́льцеві (dative singular)
володі́льцю (dative singular)
володі́льцям (dative plural)
володі́льця (accusative singular)
володі́льців (accusative plural)
володі́льцем (instrumental singular)
володі́льцями (instrumental plural)
володі́льцеві (locative singular)
володі́льцю (locative singular)
володі́льці (locative singular)
володі́льцях (locative plural)
володі́льцю (singular vocative)
володі́льці (plural vocative)

uk-ndecl

володі́лець<M.*.pr>

Uk-володілець.ogg

володі́ти (volodíty) + -лець (-lecʹ). Compare Russian владе́лец (vladélec).


трудовий мігрант

uk-noun

трудови́й<+> мігра́нт<pr>

трудова́ мігра́нтка

трудови́й мігра́нт • (trudovýj mihránt) m pers (genitive трудово́го мігра́нта, nominative plural трудові́ мігра́нти, genitive plural трудови́х мігра́нтів, feminine трудова́ мігра́нтка)

трудови́й мігра́нт (canonical)
trudovýj mihránt (romanization)
трудово́го мігра́нта (genitive)
трудові́ мігра́нти (nominative plural)
трудови́х мігра́нтів (genitive plural)
трудова́ мігра́нтка (feminine)
трудови́й мігра́нт (nominative singular)
трудові́ мігра́нти (nominative plural)
трудово́го мігра́нта (genitive singular)
трудови́х мігра́нтів (genitive plural)
трудово́му мігра́нтові (dative singular)
трудово́му мігра́нту (dative singular)
трудови́м мігра́нтам (dative plural)
трудово́го мігра́нта (accusative singular)
трудови́х мігра́нтів (accusative plural)
трудови́м мігра́нтом (instrumental singular)
трудови́ми мігра́нтами (instrumental plural)
трудово́му мігра́нтові (locative singular)
трудово́му мігра́нті (locative singular)
трудові́м мігра́нтові (locative singular)
трудові́м мігра́нті (locative singular)
трудови́х мігра́нтах (locative plural)
трудови́й мігра́нте (singular vocative)
трудові́ мігра́нти (plural vocative)

uk-ndecl

трудови́й<+> мігра́нт<pr>

uk:трудовий мігрант


мігрант

uk-noun

мігра́нт<pr>

мігра́нт • (mihránt) m pers (genitive мігра́нта, nominative plural мігра́нти, genitive plural мігра́нтів, feminine мігра́нтка)

мігра́нт (canonical)
mihránt (romanization)
мігра́нта (genitive)
мігра́нти (nominative plural)
мігра́нтів (genitive plural)
мігра́нтка (feminine)
мігра́нт (nominative singular)
мігра́нти (nominative plural)
мігра́нта (genitive singular)
мігра́нтів (genitive plural)
мігра́нтові (dative singular)
мігра́нту (dative singular)
мігра́нтам (dative plural)
мігра́нта (accusative singular)
мігра́нтів (accusative plural)
мігра́нтом (instrumental singular)
мігра́нтами (instrumental plural)
мігра́нтові (locative singular)
мігра́нті (locative singular)
мігра́нтах (locative plural)
мігра́нте (singular vocative)
мігра́нти (plural vocative)

uk-ndecl

мігра́нт<pr>

Cognate with Russian мигра́нт (migránt).

migrant (person moving from one region or country to another)


мінімаліст

uk-noun

мінімалі́ст<pr>

мінімалі́стка

мінімалісти́чний

мінімалі́ст • (minimalíst) m pers (genitive мінімалі́ста, nominative plural мінімалі́сти, genitive plural мінімалі́стів, feminine мінімалі́стка, relational adjective мінімалісти́чний)

мінімалі́ст (canonical)
minimalíst (romanization)
мінімалі́ста (genitive)
мінімалі́сти (nominative plural)
мінімалі́стів (genitive plural)
мінімалі́стка (feminine)
мінімалісти́чний (adjective relational)
мінімалі́ст (nominative singular)
мінімалі́сти (nominative plural)
мінімалі́ста (genitive singular)
мінімалі́стів (genitive plural)
мінімалі́стові (dative singular)
мінімалі́сту (dative singular)
мінімалі́стам (dative plural)
мінімалі́ста (accusative singular)
мінімалі́стів (accusative plural)
мінімалі́стом (instrumental singular)
мінімалі́стами (instrumental plural)
мінімалі́стові (locative singular)
мінімалі́сті (locative singular)
мінімалі́стах (locative plural)
мінімалі́сте (singular vocative)
мінімалі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

мінімалі́ст<pr>

Ultimately from Latin minimum. Compare Russian минимали́ст (minimalíst), Belarusian мінімалі́ст (minimalíst), Polish minimalista.


ідіот

uk-noun

ідіо́т • (idiót) m pers (genitive ідіо́та, nominative plural ідіо́ти, genitive plural ідіо́тів, feminine ідіо́тка, relational adjective ідіо́тський or ідіоти́чний)

ідіо́т (canonical)
idiót (romanization)
ідіо́та (genitive)
ідіо́ти (nominative plural)
ідіо́тів (genitive plural)
ідіо́тка (feminine)
ідіо́тський (adjective relational)
ідіоти́чний (adjective relational)
ідіо́т (nominative singular)
ідіо́ти (nominative plural)
ідіо́та (genitive singular)
ідіо́тів (genitive plural)
ідіо́тові (dative singular)
ідіо́ту (dative singular)
ідіо́там (dative plural)
ідіо́та (accusative singular)
ідіо́тів (accusative plural)
ідіо́том (instrumental singular)
ідіо́тами (instrumental plural)
ідіо́тові (locative singular)
ідіо́ті (locative singular)
ідіо́тах (locative plural)
ідіо́те (singular vocative)
ідіо́ти (plural vocative)

From Latin idiōta, from Ancient Greek ἰδιώτης (idiṓtēs). Compare Russian идио́т (idiót), Belarusian ідыёт (idyjót).


суперник

супе́рник<pr>

супе́рник • (supérnyk) m pers (genitive супе́рника, nominative plural супе́рники, genitive plural супе́рників, feminine супе́рниця)

супе́рник (canonical)
supérnyk (romanization)
супе́рника (genitive)
супе́рники (nominative plural)
супе́рників (genitive plural)
супе́рниця (feminine)
супе́рник (nominative singular)
супе́рники (nominative plural)
супе́рника (genitive singular)
супе́рників (genitive plural)
супе́рникові (dative singular)
супе́рнику (dative singular)
супе́рникам (dative plural)
супе́рника (accusative singular)
супе́рників (accusative plural)
супе́рником (instrumental singular)
супе́рниками (instrumental plural)
супе́рникові (locative singular)
супе́рнику (locative singular)
супе́рниках (locative plural)
супе́рнику (singular vocative)
супе́рники (plural vocative)

uk-ndecl

супе́рник<pr>

Uk-суперник.ogg

From Old East Slavic супьрьникъ (supĭrĭnikŭ), ultimately from Proto-Slavic *sǫ-, *perti (“to beat, press up, balk”). Compare Russian сопе́рник (sopérnik). Featuring -ник (-nyk) suffix.


корисний ідіот

uk-noun

кори́сний<+> ідіо́т<pr>

кори́сна ідіо́тка

кори́сний ідіо́т • (korýsnyj idiót) m pers (genitive кори́сного ідіо́та, nominative plural кори́сні ідіо́ти, genitive plural кори́сних ідіо́тів, feminine кори́сна ідіо́тка)

кори́сний ідіо́т (canonical)
korýsnyj idiót (romanization)
кори́сного ідіо́та (genitive)
кори́сні ідіо́ти (nominative plural)
кори́сних ідіо́тів (genitive plural)
кори́сна ідіо́тка (feminine)
кори́сний ідіо́т (nominative singular)
кори́сні ідіо́ти (nominative plural)
кори́сного ідіо́та (genitive singular)
кори́сних ідіо́тів (genitive plural)
кори́сному ідіо́тові (dative singular)
кори́сному ідіо́ту (dative singular)
кори́сним ідіо́там (dative plural)
кори́сного ідіо́та (accusative singular)
кори́сних ідіо́тів (accusative plural)
кори́сним ідіо́том (instrumental singular)
кори́сними ідіо́тами (instrumental plural)
кори́сному ідіо́тові (locative singular)
кори́сному ідіо́ті (locative singular)
кори́снім ідіо́тові (locative singular)
кори́снім ідіо́ті (locative singular)
кори́сних ідіо́тах (locative plural)
кори́сний ідіо́те (singular vocative)
кори́сні ідіо́ти (plural vocative)

uk-ndecl

кори́сний<+> ідіо́т<pr>


ювелір

uk-noun

ювелі́р • (juvelír) m pers (genitive ювелі́ра, nominative plural ювелі́ри, genitive plural ювелі́рів, relational adjective ювелі́рний)

ювелі́р (canonical)
juvelír (romanization)
ювелі́ра (genitive)
ювелі́ри (nominative plural)
ювелі́рів (genitive plural)
ювелі́рний (adjective relational)
ювелі́р (nominative singular)
ювелі́ри (nominative plural)
ювелі́ра (genitive singular)
ювелі́рів (genitive plural)
ювелі́рові (dative singular)
ювелі́ру (dative singular)
ювелі́рам (dative plural)
ювелі́ра (accusative singular)
ювелі́рів (accusative plural)
ювелі́ром (instrumental singular)
ювелі́рами (instrumental plural)
ювелі́рові (locative singular)
ювелі́рі (locative singular)
ювелі́рах (locative plural)
ювелі́ре (singular vocative)
ювелі́ри (plural vocative)

Borrowed from German Juwelier. Compare Russian ювели́р (juvelír), Polish jubiler.


швейцарець

швейца́рець<*.pr>

швейца́рець • (švejcárecʹ) m pers (genitive швейца́рця, nominative plural швейца́рці, genitive plural швейца́рців, feminine швейца́рка)

швейца́рець (canonical)
švejcárecʹ (romanization)
швейца́рця (genitive)
швейца́рці (nominative plural)
швейца́рців (genitive plural)
швейца́рка (feminine)
швейца́рець (nominative singular)
швейца́рці (nominative plural)
швейца́рця (genitive singular)
швейца́рців (genitive plural)
швейца́рцеві (dative singular)
швейца́рцю (dative singular)
швейца́рцям (dative plural)
швейца́рця (accusative singular)
швейца́рців (accusative plural)
швейца́рцем (instrumental singular)
швейца́рцями (instrumental plural)
швейца́рцеві (locative singular)
швейца́рцю (locative singular)
швейца́рці (locative singular)
швейца́рцях (locative plural)
швейца́рцю (singular vocative)
швейца́рці (plural vocative)

uk-ndecl

швейца́рець<*.pr>

From Швейца́рія f (Švejcárija, “Switzerland”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian швейца́рец (švejcárec), Belarusian швейца́рац (švjejcárac). Doublet of швейца́р (švejcár, “doorkeeper, doorman”).


фін

uk-noun

фін • (fin) m pers (genitive фі́на, nominative plural фі́ни, genitive plural фі́нів, feminine фі́нка)

fin (romanization)
фі́на (genitive)
фі́ни (nominative plural)
фі́нів (genitive plural)
фі́нка (feminine)
фін (nominative singular)
фі́ни (nominative plural)
фі́на (genitive singular)
фі́нів (genitive plural)
фі́нові (dative singular)
фі́ну (dative singular)
фі́нам (dative plural)
фі́на (accusative singular)
фі́нів (accusative plural)
фі́ном (instrumental singular)
фі́нами (instrumental plural)
фі́нові (locative singular)
фі́ні (locative singular)
фі́нах (locative plural)
фі́не (singular vocative)
фі́ни (plural vocative)

From Swedish finne, from Old Norse Finnr (“Finn”). Compare Russian финн (finn), Polish Fin.


угорець

уго́рець<*.pr>

уго́рець • (uhórecʹ) m pers (genitive уго́рця, nominative plural уго́рці, genitive plural уго́рців, feminine уго́рка)

уго́рець (canonical)
uhórecʹ (romanization)
уго́рця (genitive)
уго́рці (nominative plural)
уго́рців (genitive plural)
уго́рка (feminine)
уго́рець (nominative singular)
уго́рці (nominative plural)
уго́рця (genitive singular)
уго́рців (genitive plural)
уго́рцеві (dative singular)
уго́рцю (dative singular)
уго́рцям (dative plural)
уго́рця (accusative singular)
уго́рців (accusative plural)
уго́рцем (instrumental singular)
уго́рцями (instrumental plural)
уго́рцеві (locative singular)
уго́рцю (locative singular)
уго́рці (locative singular)
уго́рцях (locative plural)
уго́рцю (singular vocative)
уго́рці (plural vocative)

uk-ndecl

уго́рець<*.pr>

[ʊˈɦɔret͡sʲ]

From Proto-Slavic *ǫgъrinъ, with -ець (-ecʹ) suffix. Cognates include Russian уго́рец (ugórec), Belarusian вуго́рац (vuhórac).


музикант

uk-noun

музика́нт<pr>

музика́нт • (muzykánt) m pers (genitive музика́нта, nominative plural музика́нти, genitive plural музика́нтів, feminine музика́нтка)

музика́нт (canonical)
muzykánt (romanization)
музика́нта (genitive)
музика́нти (nominative plural)
музика́нтів (genitive plural)
музика́нтка (feminine)
музика́нт (nominative singular)
музика́нти (nominative plural)
музика́нта (genitive singular)
музика́нтів (genitive plural)
музика́нтові (dative singular)
музика́нту (dative singular)
музика́нтам (dative plural)
музика́нта (accusative singular)
музика́нтів (accusative plural)
музика́нтом (instrumental singular)
музика́нтами (instrumental plural)
музика́нтові (locative singular)
музика́нті (locative singular)
музика́нтах (locative plural)
музика́нте (singular vocative)
музика́нти (plural vocative)

uk-ndecl

музика́нт<pr>

Uk-музикант.ogg

Possibly from German Musikant. Cognate with Russian музыка́нт (muzykánt), Polish muzykant.


законодавець

uk-noun

законода́вець<*.pr>

законода́виця

законода́вець • (zakonodávecʹ) m pers (genitive законода́вця, nominative plural законода́вці, genitive plural законода́вців, feminine законода́виця)

законода́вець (canonical)
zakonodávecʹ (romanization)
законода́вця (genitive)
законода́вці (nominative plural)
законода́вців (genitive plural)
законода́виця (feminine)
законода́вець (nominative singular)
законода́вці (nominative plural)
законода́вця (genitive singular)
законода́вців (genitive plural)
законода́вцеві (dative singular)
законода́вцю (dative singular)
законода́вцям (dative plural)
законода́вця (accusative singular)
законода́вців (accusative plural)
законода́вцем (instrumental singular)
законода́вцями (instrumental plural)
законода́вцеві (locative singular)
законода́вцю (locative singular)
законода́вці (locative singular)
законода́вцях (locative plural)
законода́вцю (singular vocative)
законода́вці (plural vocative)

uk-ndecl

законода́вець<*.pr>

Uk-законодавець.ogg

From зако́н (zakón) + -о- (-o-) + да́в- (dáv-) + -ець (-ecʹ).


поліцейський

uk-noun

поліце́йський<+.pr>

поліце́йська

поліце́йський • (policéjsʹkyj) m pers (genitive поліце́йського, nominative plural поліце́йські, genitive plural поліце́йських, feminine поліце́йська)

поліце́йський (canonical)
policéjsʹkyj (romanization)
поліце́йського (genitive)
поліце́йські (nominative plural)
поліце́йських (genitive plural)
поліце́йська (feminine)
поліце́йський (nominative singular)
поліце́йські (nominative plural)
поліце́йського (genitive singular)
поліце́йських (genitive plural)
поліце́йському (dative singular)
поліце́йським (dative plural)
поліце́йського (accusative singular)
поліце́йських (accusative plural)
поліце́йським (instrumental singular)
поліце́йськими (instrumental plural)
поліце́йському (locative singular)
поліце́йськім (locative singular)
поліце́йських (locative plural)
поліце́йський (singular vocative)
поліце́йські (plural vocative)

uk-ndecl

поліце́йський<+.pr>

From полі́ція f (polícija) + -ський (-sʹkyj). Compare Russian полице́йский (policéjskij), Belarusian паліцэ́йскі (palicéjski).

cog

полице́йский


ізраїльтянин

uk-noun

ізраїльтя́нин<pr.in>

ізраїльтя́нка

ізраїльтя́нин • (izrajilʹtjányn) m pers (genitive ізраїльтя́нина, nominative plural ізраїльтя́ни, genitive plural ізраїльтя́н, feminine ізраїльтя́нка)

ізраїльтя́нин (canonical)
izrajilʹtjányn (romanization)
ізраїльтя́нина (genitive)
ізраїльтя́ни (nominative plural)
ізраїльтя́н (genitive plural)
ізраїльтя́нка (feminine)
ізраїльтя́нин (nominative singular)
ізраїльтя́ни (nominative plural)
ізраїльтя́нина (genitive singular)
ізраїльтя́н (genitive plural)
ізраїльтя́нинові (dative singular)
ізраїльтя́нину (dative singular)
ізраїльтя́нам (dative plural)
ізраїльтя́нина (accusative singular)
ізраїльтя́н (accusative plural)
ізраїльтя́нином (instrumental singular)
ізраїльтя́нами (instrumental plural)
ізраїльтя́нинові (locative singular)
ізраїльтя́нині (locative singular)
ізраїльтя́нах (locative plural)
ізраїльтя́нине (singular vocative)
ізраїльтя́ни (plural vocative)

uk-ndecl

ізраїльтя́нин<pr.in>

Cognate with Russian израильтя́нин (izrailʹtjánin), Belarusian ізраільця́нін (izrailʹcjánin).

cog

израильтя́нин

ізраільця́нін


кореспондент

uk-noun

кореспонде́нт<pr>

кореспонде́нтка

кореспонде́нтський

кореспонде́нт • (korespondént) m pers (genitive кореспонде́нта, nominative plural кореспонде́нти, genitive plural кореспонде́нтів, feminine кореспонде́нтка, relational adjective кореспонде́нтський)

кореспонде́нт (canonical)
korespondént (romanization)
кореспонде́нта (genitive)
кореспонде́нти (nominative plural)
кореспонде́нтів (genitive plural)
кореспонде́нтка (feminine)
кореспонде́нтський (adjective relational)
кореспонде́нт (nominative singular)
кореспонде́нти (nominative plural)
кореспонде́нта (genitive singular)
кореспонде́нтів (genitive plural)
кореспонде́нтові (dative singular)
кореспонде́нту (dative singular)
кореспонде́нтам (dative plural)
кореспонде́нта (accusative singular)
кореспонде́нтів (accusative plural)
кореспонде́нтом (instrumental singular)
кореспонде́нтами (instrumental plural)
кореспонде́нтові (locative singular)
кореспонде́нті (locative singular)
кореспонде́нтах (locative plural)
кореспонде́нте (singular vocative)
кореспонде́нти (plural vocative)

uk-ndecl

кореспонде́нт<pr>

Uk-кореспондент.ogg

Ultimately from Latin correspondēns, present participle of correspondeō. Cognate with Russian корреспонде́нт (korrespondént), Belarusian карэспандэ́нт (karespandént), Polish korespondent.

cog

корреспонде́нт

карэспандэ́нт

(journalism) correspondent (journalist who sends reports back to a newspaper or radio or television station from a distant or overseas location)


мексиканець

uk-noun

мексика́нець<*.pr>

мексика́нець • (meksykánecʹ) m pers (genitive мексика́нця, nominative plural мексика́нці, genitive plural мексика́нців, feminine мексика́нка)

мексика́нець (canonical)
meksykánecʹ (romanization)
мексика́нця (genitive)
мексика́нці (nominative plural)
мексика́нців (genitive plural)
мексика́нка (feminine)
мексика́нець (nominative singular)
мексика́нці (nominative plural)
мексика́нця (genitive singular)
мексика́нців (genitive plural)
мексика́нцеві (dative singular)
мексика́нцю (dative singular)
мексика́нцям (dative plural)
мексика́нця (accusative singular)
мексика́нців (accusative plural)
мексика́нцем (instrumental singular)
мексика́нцями (instrumental plural)
мексика́нцеві (locative singular)
мексика́нцю (locative singular)
мексика́нці (locative singular)
мексика́нцях (locative plural)
мексика́нцю (singular vocative)
мексика́нці (plural vocative)

uk-ndecl

мексика́нець<*.pr>

From Ме́ксика (Méksyka, “Mexico”) + -ан- (-an-) + -ець (-ecʹ). Compare Russian мексика́нец (meksikánec), Belarusian мексіка́нец (mjeksikánjec).

af

uk:Мексиканець (фільм, 1955)
uk:Мексиканці


посередник

uk-noun

посере́дник<pr>

посере́дниця

посере́дницький

посере́дник • (poserédnyk) m pers (genitive посере́дника, nominative plural посере́дники, genitive plural посере́дників, feminine посере́дниця, relational adjective посере́дницький)

посере́дник (canonical)
poserédnyk (romanization)
посере́дника (genitive)
посере́дники (nominative plural)
посере́дників (genitive plural)
посере́дниця (feminine)
посере́дницький (adjective relational)
посере́дник (nominative singular)
посере́дники (nominative plural)
посере́дника (genitive singular)
посере́дників (genitive plural)
посере́дникові (dative singular)
посере́днику (dative singular)
посере́дникам (dative plural)
посере́дника (accusative singular)
посере́дників (accusative plural)
посере́дником (instrumental singular)
посере́дниками (instrumental plural)
посере́дникові (locative singular)
посере́днику (locative singular)
посере́дниках (locative plural)
посере́днику (singular vocative)
посере́дники (plural vocative)

uk-ndecl

посере́дник<pr>

Uk-посередник.ogg

From посере́дній (poserédnij) + -ник (-nyk). Compare Russian посре́дник (posrédnik), Belarusian пасрэ́днік (pasrédnik), Polish pośrednik.


постачальник

uk-noun

постача́льник<pr>

постача́льниця

постача́льник • (postačálʹnyk) m pers (genitive постача́льника, nominative plural постача́льники, genitive plural постача́льників, feminine постача́льниця)

постача́льник (canonical)
postačálʹnyk (romanization)
постача́льника (genitive)
постача́льники (nominative plural)
постача́льників (genitive plural)
постача́льниця (feminine)
постача́льник (nominative singular)
постача́льники (nominative plural)
постача́льника (genitive singular)
постача́льників (genitive plural)
постача́льникові (dative singular)
постача́льнику (dative singular)
постача́льникам (dative plural)
постача́льника (accusative singular)
постача́льників (accusative plural)
постача́льником (instrumental singular)
постача́льниками (instrumental plural)
постача́льникові (locative singular)
постача́льнику (locative singular)
постача́льниках (locative plural)
постача́льнику (singular vocative)
постача́льники (plural vocative)

uk-ndecl

постача́льник<pr>

From постача́льний (postačálʹnyj) + -ник (-nyk).

af

постача́льний


мадяр

uk-noun

мадя́р<M.pr>

мадя́р • (madjár) m pers (genitive мадя́ра, nominative plural мадя́ри, genitive plural мадя́рів, feminine мадя́рка, relational adjective мадя́рський)

мадя́р (canonical)
madjár (romanization)
мадя́ра (genitive)
мадя́ри (nominative plural)
мадя́рів (genitive plural)
мадя́рка (feminine)
мадя́рський (adjective relational)
мадя́р (nominative singular)
мадя́ри (nominative plural)
мадя́ра (genitive singular)
мадя́рів (genitive plural)
мадя́рові (dative singular)
мадя́ру (dative singular)
мадя́рам (dative plural)
мадя́ра (accusative singular)
мадя́рів (accusative plural)
мадя́ром (instrumental singular)
мадя́рами (instrumental plural)
мадя́рові (locative singular)
мадя́рі (locative singular)
мадя́рах (locative plural)
мадя́ре (singular vocative)
мадя́ри (plural vocative)

uk-ndecl

мадя́р<M.pr>

From Hungarian magyar, from Proto-Ugric *mańćɜ (“man, person”).


олігарх

uk-noun

оліга́рх<pr>

оліга́рх • (olihárx) m pers (genitive оліга́рха, nominative plural оліга́рхи, genitive plural оліга́рхів)

оліга́рх (canonical)
olihárx (romanization)
оліга́рха (genitive)
оліга́рхи (nominative plural)
оліга́рхів (genitive plural)
оліга́рх (nominative singular)
оліга́рхи (nominative plural)
оліга́рха (genitive singular)
оліга́рхів (genitive plural)
оліга́рхові (dative singular)
оліга́рху (dative singular)
оліга́рхам (dative plural)
оліга́рха (accusative singular)
оліга́рхів (accusative plural)
оліга́рхом (instrumental singular)
оліга́рхами (instrumental plural)
оліга́рхові (locative singular)
оліга́рху (locative singular)
оліга́рхах (locative plural)
оліга́рху (singular vocative)
оліга́рхи (plural vocative)

uk-ndecl

оліга́рх<pr>

From Ancient Greek ὀλιγάρχης (oligárkhēs). Compare Russian олига́рх (oligárx), Belarusian аліга́рх (alihárx), Polish oligarcha.


чемпіон

uk-noun

чемпіо́н<pr>

чемпіо́нський

чемпіо́н • (čempión) m pers (genitive чемпіо́на, nominative plural чемпіо́ни, genitive plural чемпіо́нів, feminine чемпіо́нка, relational adjective чемпіо́нський)

чемпіо́н (canonical)
čempión (romanization)
чемпіо́на (genitive)
чемпіо́ни (nominative plural)
чемпіо́нів (genitive plural)
чемпіо́нка (feminine)
чемпіо́нський (adjective relational)
чемпіо́н (nominative singular)
чемпіо́ни (nominative plural)
чемпіо́на (genitive singular)
чемпіо́нів (genitive plural)
чемпіо́нові (dative singular)
чемпіо́ну (dative singular)
чемпіо́нам (dative plural)
чемпіо́на (accusative singular)
чемпіо́нів (accusative plural)
чемпіо́ном (instrumental singular)
чемпіо́нами (instrumental plural)
чемпіо́нові (locative singular)
чемпіо́ні (locative singular)
чемпіо́нах (locative plural)
чемпіо́не (singular vocative)
чемпіо́ни (plural vocative)

uk-ndecl

чемпіо́н<pr>

Uk-чемпіон.ogg

Ultimately from Late Latin campiō. Compare Russian чемпио́н (čempión), Belarusian чэмпіён (čempijón).


садівник

uk-noun

садівни́к<b.pr>

садівни́к • (sadivnýk) m pers (genitive садівника́, nominative plural садівники́, genitive plural садівникі́в, feminine садівни́ця)

садівни́к (canonical)
sadivnýk (romanization)
садівника́ (genitive)
садівники́ (nominative plural)
садівникі́в (genitive plural)
садівни́ця (feminine)
садівни́к (nominative singular)
садівники́ (nominative plural)
садівника́ (genitive singular)
садівникі́в (genitive plural)
садівнико́ві (dative singular)
садівнику́ (dative singular)
садівника́м (dative plural)
садівника́ (accusative singular)
садівникі́в (accusative plural)
садівнико́м (instrumental singular)
садівника́ми (instrumental plural)
садівнико́ві (locative singular)
садівнику́ (locative singular)
садівника́х (locative plural)
садівнику́ (singular vocative)
садівники́ (plural vocative)

uk-ndecl

садівни́к<b.pr>

From сад (sad, “garden”) + -івни́к (-ivnýk). Compare Russian садо́вник (sadóvnik), Belarusian садо́ўнік (sadóŭnik).


ґазда

uk-noun

ґа́зда<M.pr>

ґазді́вський

ґа́зда • (gázda) m pers (genitive ґа́зди, nominative plural ґа́зди, genitive plural ґазд, feminine ґазди́ня, relational adjective ґазді́вський)

ґа́зда (canonical)
gázda (romanization)
ґа́зди (genitive)
ґа́зди (nominative plural)
ґазд (genitive plural)
ґазди́ня (feminine)
ґазді́вський (adjective relational)
ґа́зда (nominative singular)
ґа́зди (nominative plural)
ґа́зди (genitive singular)
ґазд (genitive plural)
ґа́зді (dative singular)
ґа́здам (dative plural)
ґа́зду (accusative singular)
ґазд (accusative plural)
ґа́здою (instrumental singular)
ґа́здами (instrumental plural)
ґа́зді (locative singular)
ґа́здах (locative plural)
ґа́здо (singular vocative)
ґа́зди (plural vocative)

uk-ndecl

ґа́зда<M.pr>

From Hungarian gazda, from Proto-Slavic *gostьpoda. Doublet of госпо́дь (hospódʹ), госпо́да (hospóda), and госпо́дар (hospódar).

doublet

boss, master, chief, principal, manager, employer, hirer


племінник

uk-noun

племі́нник<pr>

племі́нник • (plemínnyk) m pers (genitive племі́нника, nominative plural племі́нники, genitive plural племі́нників, feminine племі́нниця)

племі́нник (canonical)
plemínnyk (romanization)
племі́нника (genitive)
племі́нники (nominative plural)
племі́нників (genitive plural)
племі́нниця (feminine)
племі́нник (nominative singular)
племі́нники (nominative plural)
племі́нника (genitive singular)
племі́нників (genitive plural)
племі́нникові (dative singular)
племі́ннику (dative singular)
племі́нникам (dative plural)
племі́нника (accusative singular)
племі́нників (accusative plural)
племі́нником (instrumental singular)
племі́нниками (instrumental plural)
племі́нникові (locative singular)
племі́ннику (locative singular)
племі́нниках (locative plural)
племі́ннику (singular vocative)
племі́нники (plural vocative)

uk-ndecl

племі́нник<pr>

Uk-племінник.ogg

From пле́м'я (plémʺja) + -ник (-nyk). Compare Russian племя́нник (plemjánnik), Belarusian пляме́ннік (pljamjénnik).


голландець

uk-noun

голла́ндець<*.pr>

голла́ндець • (hollándecʹ) m pers (genitive голла́ндця, nominative plural голла́ндці, genitive plural голла́ндців, feminine голла́ндка)

голла́ндець (canonical)
hollándecʹ (romanization)
голла́ндця (genitive)
голла́ндці (nominative plural)
голла́ндців (genitive plural)
голла́ндка (feminine)
голла́ндець (nominative singular)
голла́ндці (nominative plural)
голла́ндця (genitive singular)
голла́ндців (genitive plural)
голла́ндцеві (dative singular)
голла́ндцю (dative singular)
голла́ндцям (dative plural)
голла́ндця (accusative singular)
голла́ндців (accusative plural)
голла́ндцем (instrumental singular)
голла́ндцями (instrumental plural)
голла́ндцеві (locative singular)
голла́ндцю (locative singular)
голла́ндці (locative singular)
голла́ндцях (locative plural)
голла́ндцю (singular vocative)
голла́ндці (plural vocative)

uk-ndecl

голла́ндець<*.pr>

From Голла́ндія (Hollándija) + -ець (-ecʹ). Compare Russian голла́ндец (gollándec), Belarusian гала́ндзец (halándzjec).


спадкоємець

uk-noun

спадкоє́мець<pr.*>

спадкоє́миця

спадкоє́мець • (spadkojémecʹ) m pers (genitive спадкоє́мця, nominative plural спадкоє́мці, genitive plural спадкоє́мців, feminine спадкоє́миця)

спадкоє́мець (canonical)
spadkojémecʹ (romanization)
спадкоє́мця (genitive)
спадкоє́мці (nominative plural)
спадкоє́мців (genitive plural)
спадкоє́миця (feminine)
спадкоє́мець (nominative singular)
спадкоє́мці (nominative plural)
спадкоє́мця (genitive singular)
спадкоє́мців (genitive plural)
спадкоє́мцеві (dative singular)
спадкоє́мцю (dative singular)
спадкоє́мцям (dative plural)
спадкоє́мця (accusative singular)
спадкоє́мців (accusative plural)
спадкоє́мцем (instrumental singular)
спадкоє́мцями (instrumental plural)
спадкоє́мцеві (locative singular)
спадкоє́мцю (locative singular)
спадкоє́мці (locative singular)
спадкоє́мцях (locative plural)
спадкоє́мцю (singular vocative)
спадкоє́мці (plural vocative)

uk-ndecl

спадкоє́мець<pr.*>

Uk-спадкоємець.ogg

From спа́док (spádok), with -ець (-ecʹ) ending. Compare Polish spadkobierca.


попередник

uk-noun

((попере́дник<pr>,попере́дник<>))

попере́дниця

попере́дник • (poperédnyk) m pers or m inan (genitive попере́дника, nominative plural попере́дники, genitive plural попере́дників, feminine попере́дниця)

попере́дник (canonical)
poperédnyk (romanization)
попере́дника (genitive)
попере́дники (nominative plural)
попере́дників (genitive plural)
попере́дниця (feminine)
попере́дник (nominative singular)
попере́дники (nominative plural)
попере́дника (genitive singular)
попере́дників (genitive plural)
попере́дникові (dative singular)
попере́днику (dative singular)
попере́дникам (dative plural)
попере́дника (accusative singular)
попере́дників (accusative plural)
попере́дником (instrumental singular)
попере́дниками (instrumental plural)
попере́дникові (locative singular)
попере́днику (locative singular)
попере́дниках (locative plural)
попере́днику (singular vocative)
попере́дники (plural vocative)
попере́дник (nominative singular)
попере́дники (nominative plural)
попере́дника (genitive singular)
попере́дників (genitive plural)
попере́дникові (dative singular)
попере́днику (dative singular)
попере́дникам (dative plural)
попере́дник (accusative singular)
попере́дники (accusative plural)
попере́дником (instrumental singular)
попере́дниками (instrumental plural)
попере́днику (locative singular)
попере́дниках (locative plural)
попере́днику (singular vocative)
попере́дники (plural vocative)

uk-ndecl

попере́дник<pr>

попере́дник<>

Uk-попередник.ogg

From попере́дній (poperédnij) + -ник (-nyk). Compare Belarusian папярэ́днік (papjarédnik), Polish poprzednik.


коханець

uk-noun

коха́нець<pr.*>

коха́нець • (koxánecʹ) m pers (genitive коха́нця, nominative plural коха́нці, genitive plural коха́нців, feminine коха́нка)

коха́нець (canonical)
koxánecʹ (romanization)
коха́нця (genitive)
коха́нці (nominative plural)
коха́нців (genitive plural)
коха́нка (feminine)
коха́нець (nominative singular)
коха́нці (nominative plural)
коха́нця (genitive singular)
коха́нців (genitive plural)
коха́нцеві (dative singular)
коха́нцю (dative singular)
коха́нцям (dative plural)
коха́нця (accusative singular)
коха́нців (accusative plural)
коха́нцем (instrumental singular)
коха́нцями (instrumental plural)
коха́нцеві (locative singular)
коха́нцю (locative singular)
коха́нці (locative singular)
коха́нцях (locative plural)
коха́нцю (singular vocative)
коха́нці (plural vocative)

uk-ndecl

коха́нець<pr.*>

Uk-коханець.ogg

From коха́ний (koxányj) + -ець (-ecʹ) ending. Compare Belarusian каха́нак (kaxának), Polish kochanek.


італієць

uk-noun

італі́єць<*.pr>

італі́єць • (italíjecʹ) m pers (genitive італі́йця, nominative plural італі́йці, genitive plural італі́йців, feminine італі́йка)

італі́єць (canonical)
italíjecʹ (romanization)
італі́йця (genitive)
італі́йці (nominative plural)
італі́йців (genitive plural)
італі́йка (feminine)
італі́єць (nominative singular)
італі́йці (nominative plural)
італі́йця (genitive singular)
італі́йців (genitive plural)
італі́йцеві (dative singular)
італі́йцю (dative singular)
італі́йцям (dative plural)
італі́йця (accusative singular)
італі́йців (accusative plural)
італі́йцем (instrumental singular)
італі́йцями (instrumental plural)
італі́йцеві (locative singular)
італі́йцю (locative singular)
італі́йці (locative singular)
італі́йцях (locative plural)
італі́йцю (singular vocative)
італі́йці (plural vocative)

uk-ndecl

італі́єць<*.pr>

Uk-італієць.ogg

From Іта́лія (Itálija, “Italy”) + -ець (-ecʹ).


вільнодумець

uk-noun

вільноду́мець<*.pr>

вільноду́мка

вільноду́мець • (vilʹnodúmecʹ) m pers (genitive вільноду́мця, nominative plural вільноду́мці, genitive plural вільноду́мців, feminine вільноду́мка)

вільноду́мець (canonical)
vilʹnodúmecʹ (romanization)
вільноду́мця (genitive)
вільноду́мці (nominative plural)
вільноду́мців (genitive plural)
вільноду́мка (feminine)
вільноду́мець (nominative singular)
вільноду́мці (nominative plural)
вільноду́мця (genitive singular)
вільноду́мців (genitive plural)
вільноду́мцеві (dative singular)
вільноду́мцю (dative singular)
вільноду́мцям (dative plural)
вільноду́мця (accusative singular)
вільноду́мців (accusative plural)
вільноду́мцем (instrumental singular)
вільноду́мцями (instrumental plural)
вільноду́мцеві (locative singular)
вільноду́мцю (locative singular)
вільноду́мці (locative singular)
вільноду́мцях (locative plural)
вільноду́мцю (singular vocative)
вільноду́мці (plural vocative)

uk-ndecl

вільноду́мець<*.pr>

ві́льний (vílʹnyj, “free”) + -о- (-o-) + ду́мати (dúmaty, “to think”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian вольноду́мец (volʹnodúmec), Belarusian вальнаду́мец (valʹnadúmjec).

cog

вольноду́мец

вальнаду́мец


імператор

uk-noun

імпера́тор<pr>

імператри́ця

імпера́торський

імпера́тор • (imperátor) m pers (genitive імпера́тора, nominative plural імпера́тори, genitive plural імпера́торів, feminine імператри́ця, relational adjective імпера́торський)

імпера́тор (canonical)
imperátor (romanization)
імпера́тора (genitive)
імпера́тори (nominative plural)
імпера́торів (genitive plural)
імператри́ця (feminine)
імпера́торський (adjective relational)
імпера́тор (nominative singular)
імпера́тори (nominative plural)
імпера́тора (genitive singular)
імпера́торів (genitive plural)
імпера́торові (dative singular)
імпера́тору (dative singular)
імпера́торам (dative plural)
імпера́тора (accusative singular)
імпера́торів (accusative plural)
імпера́тором (instrumental singular)
імпера́торами (instrumental plural)
імпера́торові (locative singular)
імпера́торі (locative singular)
імпера́торах (locative plural)
імпера́торе (singular vocative)
імпера́тори (plural vocative)

uk-ndecl

імпера́тор<pr>

Borrowed from Latin imperātor. Compare Russian импера́тор (imperátor), Belarusian імпера́тар (impjerátar), Polish imperator.


таїландець

uk-noun

таїла́ндець<*.pr>

таїла́ндець • (tajilándecʹ) m pers (genitive таїла́ндця, nominative plural таїла́ндці, genitive plural таїла́ндців, feminine таїла́ндка)

таїла́ндець (canonical)
tajilándecʹ (romanization)
таїла́ндця (genitive)
таїла́ндці (nominative plural)
таїла́ндців (genitive plural)
таїла́ндка (feminine)
таїла́ндець (nominative singular)
таїла́ндці (nominative plural)
таїла́ндця (genitive singular)
таїла́ндців (genitive plural)
таїла́ндцеві (dative singular)
таїла́ндцю (dative singular)
таїла́ндцям (dative plural)
таїла́ндця (accusative singular)
таїла́ндців (accusative plural)
таїла́ндцем (instrumental singular)
таїла́ндцями (instrumental plural)
таїла́ндцеві (locative singular)
таїла́ндцю (locative singular)
таїла́ндці (locative singular)
таїла́ндцях (locative plural)
таїла́ндцю (singular vocative)
таїла́ндці (plural vocative)

uk-ndecl

таїла́ндець<*.pr>

From Таїла́нд (Tajilánd) + -ець (-ecʹ). Compare Russian таила́ндец (tailándec).


співорганізатор

uk-noun

співорганіза́тор<pr>

співорганіза́торка

співорганіза́тор • (spivorhanizátor) m pers (genitive співорганіза́тора, nominative plural співорганіза́тори, genitive plural співорганіза́торів, feminine співорганіза́торка)

співорганіза́тор (canonical)
spivorhanizátor (romanization)
співорганіза́тора (genitive)
співорганіза́тори (nominative plural)
співорганіза́торів (genitive plural)
співорганіза́торка (feminine)
співорганіза́тор (nominative singular)
співорганіза́тори (nominative plural)
співорганіза́тора (genitive singular)
співорганіза́торів (genitive plural)
співорганіза́торові (dative singular)
співорганіза́тору (dative singular)
співорганіза́торам (dative plural)
співорганіза́тора (accusative singular)
співорганіза́торів (accusative plural)
співорганіза́тором (instrumental singular)
співорганіза́торами (instrumental plural)
співорганіза́торові (locative singular)
співорганіза́торі (locative singular)
співорганіза́торах (locative plural)
співорганіза́торе (singular vocative)
співорганіза́тори (plural vocative)

uk-ndecl

співорганіза́тор<pr>

спів- (spiv-, “co-”) + організа́тор (orhanizátor, “organizer”)

af

організа́тор


організатор

uk-noun

організа́тор<pr>

організа́торка

організа́торський

організа́тор • (orhanizátor) m pers (genitive організа́тора, nominative plural організа́тори, genitive plural організа́торів, feminine організа́торка, relational adjective організа́торський)

організа́тор (canonical)
orhanizátor (romanization)
організа́тора (genitive)
організа́тори (nominative plural)
організа́торів (genitive plural)
організа́торка (feminine)
організа́торський (adjective relational)
організа́тор (nominative singular)
організа́тори (nominative plural)
організа́тора (genitive singular)
організа́торів (genitive plural)
організа́торові (dative singular)
організа́тору (dative singular)
організа́торам (dative plural)
організа́тора (accusative singular)
організа́торів (accusative plural)
організа́тором (instrumental singular)
організа́торами (instrumental plural)
організа́торові (locative singular)
організа́торі (locative singular)
організа́торах (locative plural)
організа́торе (singular vocative)
організа́тори (plural vocative)

uk-ndecl

організа́тор<pr>

Cognate with Russian организа́тор (organizátor), Belarusian арганіза́тар (arhanizátar), Polish organizator.

cog

организа́тор

арганіза́тар


націоналіст

uk-noun

націоналі́ст<pr>

націоналі́стка

націоналісти́чний

націоналі́ст • (nacionalíst) m pers (genitive націоналі́ста, nominative plural націоналі́сти, genitive plural націоналі́стів, feminine націоналі́стка, relational adjective націоналісти́чний)

націоналі́ст (canonical)
nacionalíst (romanization)
націоналі́ста (genitive)
націоналі́сти (nominative plural)
націоналі́стів (genitive plural)
націоналі́стка (feminine)
націоналісти́чний (adjective relational)
націоналі́ст (nominative singular)
націоналі́сти (nominative plural)
націоналі́ста (genitive singular)
націоналі́стів (genitive plural)
націоналі́стові (dative singular)
націоналі́сту (dative singular)
націоналі́стам (dative plural)
націоналі́ста (accusative singular)
націоналі́стів (accusative plural)
націоналі́стом (instrumental singular)
націоналі́стами (instrumental plural)
націоналі́стові (locative singular)
націоналі́сті (locative singular)
націоналі́стах (locative plural)
націоналі́сте (singular vocative)
націоналі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

націоналі́ст<pr>

Analyzable as націона́л(ьний) (nacionál(ʹnyj)) + -і́ст (-íst). Compare Russian национали́ст (nacionalíst), Belarusian нацыяналі́ст (nacyjanalíst).

af

націона́льний

націона́л(ьний)

cog

национали́ст

нацыяналі́ст


хрестоносець

uk-noun

хрестоно́сець<*.pr>

хрестоно́сець • (xrestonósecʹ) m pers (genitive хрестоно́сця, nominative plural хрестоно́сці, genitive plural хрестоно́сців)

хрестоно́сець (canonical)
xrestonósecʹ (romanization)
хрестоно́сця (genitive)
хрестоно́сці (nominative plural)
хрестоно́сців (genitive plural)
хрестоно́сець (nominative singular)
хрестоно́сці (nominative plural)
хрестоно́сця (genitive singular)
хрестоно́сців (genitive plural)
хрестоно́сцеві (dative singular)
хрестоно́сцю (dative singular)
хрестоно́сцям (dative plural)
хрестоно́сця (accusative singular)
хрестоно́сців (accusative plural)
хрестоно́сцем (instrumental singular)
хрестоно́сцями (instrumental plural)
хрестоно́сцеві (locative singular)
хрестоно́сцю (locative singular)
хрестоно́сці (locative singular)
хрестоно́сцях (locative plural)
хрестоно́сцю (singular vocative)
хрестоно́сці (plural vocative)

uk-ndecl

хрестоно́сець<*.pr>

Uk-хрестоносець.ogg

хрест (xrest, “cross”) + -о- (-o-) + носи́ти (nosýty, “to carry”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian крестоно́сец (krestonósec), Belarusian крыжано́сец (kryžanósjec).

cog

крестоно́сец


норвежець

uk-noun

норве́жець<*.pr>

норве́жець • (norvéžecʹ) m pers (genitive норве́жця, nominative plural норве́жці, genitive plural норве́жців, feminine норве́жка)

норве́жець (canonical)
norvéžecʹ (romanization)
норве́жця (genitive)
норве́жці (nominative plural)
норве́жців (genitive plural)
норве́жка (feminine)
норве́жець (nominative singular)
норве́жці (nominative plural)
норве́жця (genitive singular)
норве́жців (genitive plural)
норве́жцеві (dative singular)
норве́жцю (dative singular)
норве́жцям (dative plural)
норве́жця (accusative singular)
норве́жців (accusative plural)
норве́жцем (instrumental singular)
норве́жцями (instrumental plural)
норве́жцеві (locative singular)
норве́жцю (locative singular)
норве́жці (locative singular)
норве́жцях (locative plural)
норве́жцю (singular vocative)
норве́жці (plural vocative)

uk-ndecl

норве́жець<*.pr>

[nɔrˈʋɛʒet͡sʲ]

Норве́гія (Norvéhija, “Norway”) + -ець (-ecʹ)


кубинець

uk-noun

куби́нець<*.pr>

куби́нець • (kubýnecʹ) m pers (genitive куби́нця, nominative plural куби́нці, genitive plural куби́нців, feminine куби́нка)

куби́нець (canonical)
kubýnecʹ (romanization)
куби́нця (genitive)
куби́нці (nominative plural)
куби́нців (genitive plural)
куби́нка (feminine)
куби́нець (nominative singular)
куби́нці (nominative plural)
куби́нця (genitive singular)
куби́нців (genitive plural)
куби́нцеві (dative singular)
куби́нцю (dative singular)
куби́нцям (dative plural)
куби́нця (accusative singular)
куби́нців (accusative plural)
куби́нцем (instrumental singular)
куби́нцями (instrumental plural)
куби́нцеві (locative singular)
куби́нцю (locative singular)
куби́нці (locative singular)
куби́нцях (locative plural)
куби́нцю (singular vocative)
куби́нці (plural vocative)

uk-ndecl

куби́нець<*.pr>

From Ку́ба (Kúba, “Cuba”) + -и́нець (-ýnecʹ). Compare Russian куби́нец (kubínec), Belarusian кубі́нец (kubínjec).


співробітник

uk-noun

співробі́тник<pr>

співробі́тниця

співробі́тницький

співробі́тник • (spivrobítnyk) m pers (genitive співробі́тника, nominative plural співробі́тники, genitive plural співробі́тників, feminine співробі́тниця, relational adjective співробі́тницький)

співробі́тник (canonical)
spivrobítnyk (romanization)
співробі́тника (genitive)
співробі́тники (nominative plural)
співробі́тників (genitive plural)
співробі́тниця (feminine)
співробі́тницький (adjective relational)
співробі́тник (nominative singular)
співробі́тники (nominative plural)
співробі́тника (genitive singular)
співробі́тників (genitive plural)
співробі́тникові (dative singular)
співробі́тнику (dative singular)
співробі́тникам (dative plural)
співробі́тника (accusative singular)
співробі́тників (accusative plural)
співробі́тником (instrumental singular)
співробі́тниками (instrumental plural)
співробі́тникові (locative singular)
співробі́тнику (locative singular)
співробі́тниках (locative plural)
співробі́тнику (singular vocative)
співробі́тники (plural vocative)

uk-ndecl

співробі́тник<pr>

Uk-співробітник.ogg


повстанець

uk-noun

повста́нець<pr.*>

повста́нський

повста́нець • (povstánecʹ) m pers (genitive повста́нця, nominative plural повста́нці, genitive plural повста́нців, feminine повста́нка, relational adjective повста́нський)

повста́нець (canonical)
povstánecʹ (romanization)
повста́нця (genitive)
повста́нці (nominative plural)
повста́нців (genitive plural)
повста́нка (feminine)
повста́нський (adjective relational)
повста́нець (nominative singular)
повста́нці (nominative plural)
повста́нця (genitive singular)
повста́нців (genitive plural)
повста́нцеві (dative singular)
повста́нцю (dative singular)
повста́нцям (dative plural)
повста́нця (accusative singular)
повста́нців (accusative plural)
повста́нцем (instrumental singular)
повста́нцями (instrumental plural)
повста́нцеві (locative singular)
повста́нцю (locative singular)
повста́нці (locative singular)
повста́нцях (locative plural)
повста́нцю (singular vocative)
повста́нці (plural vocative)

uk-ndecl

повста́нець<pr.*>

From the повста́н- (povstán-) stem of повста́ти (povstáty) + -ець (-ecʹ). Compare Russian повста́нец (povstánec), Belarusian паўста́нец (paŭstánjec), Polish powstaniec.


біженець

uk-noun

бі́женець<pr.*>

бі́женець • (bíženecʹ) m pers (genitive бі́женця, nominative plural бі́женці, genitive plural бі́женців, feminine бі́женка, relational adjective бі́женський)

бі́женець (canonical)
bíženecʹ (romanization)
бі́женця (genitive)
бі́женці (nominative plural)
бі́женців (genitive plural)
бі́женка (feminine)
бі́женський (adjective relational)
бі́женець (nominative singular)
бі́женці (nominative plural)
бі́женця (genitive singular)
бі́женців (genitive plural)
бі́женцеві (dative singular)
бі́женцю (dative singular)
бі́женцям (dative plural)
бі́женця (accusative singular)
бі́женців (accusative plural)
бі́женцем (instrumental singular)
бі́женцями (instrumental plural)
бі́женцеві (locative singular)
бі́женцю (locative singular)
бі́женці (locative singular)
бі́женцях (locative plural)
бі́женцю (singular vocative)
бі́женці (plural vocative)

uk-ndecl

бі́женець<pr.*>

Uk-біженець.ogg

From the біж- (biž-) stem of бі́гти (bíhty) + -енець (-enecʹ). Compare Russian бе́женец (béženec), Belarusian бе́жанец (bjéžanjec).


улюбленець

uk-noun

улю́бленець<pr.*>

улю́бленець • (uljúblenecʹ) m pers (genitive улю́бленця, nominative plural улю́бленці, genitive plural улю́бленців, feminine улю́бленка)

улю́бленець (canonical)
uljúblenecʹ (romanization)
улю́бленця (genitive)
улю́бленці (nominative plural)
улю́бленців (genitive plural)
улю́бленка (feminine)
улю́бленець (nominative singular)
улю́бленці (nominative plural)
улю́бленця (genitive singular)
улю́бленців (genitive plural)
улю́бленцеві (dative singular)
улю́бленцю (dative singular)
улю́бленцям (dative plural)
улю́бленця (accusative singular)
улю́бленців (accusative plural)
улю́бленцем (instrumental singular)
улю́бленцями (instrumental plural)
улю́бленцеві (locative singular)
улю́бленцю (locative singular)
улю́бленці (locative singular)
улю́бленцях (locative plural)
улю́бленцю (singular vocative)
улю́бленці (plural vocative)

uk-ndecl

улю́бленець<pr.*>

Uk-улюбленець.ogg

Він — улю́бленець до́лі. ― Vin — uljúblenecʹ dóli. ― He is a lucky fellow. (literally, “He is a favourite of fate.”)

favourite (UK), favorite (US), darling, pet (person or animal especially cherished and indulged)


патріарх

uk-noun

патріа́рх<pr>

патріа́рх • (patriárx) m pers (genitive патріа́рха, nominative plural патріа́рхи, genitive plural патріа́рхів, relational adjective патріа́рший)

патріа́рх (canonical)
patriárx (romanization)
патріа́рха (genitive)
патріа́рхи (nominative plural)
патріа́рхів (genitive plural)
патріа́рший (adjective relational)
патріа́рх (nominative singular)
патріа́рхи (nominative plural)
патріа́рха (genitive singular)
патріа́рхів (genitive plural)
патріа́рхові (dative singular)
патріа́рху (dative singular)
патріа́рхам (dative plural)
патріа́рха (accusative singular)
патріа́рхів (accusative plural)
патріа́рхом (instrumental singular)
патріа́рхами (instrumental plural)
патріа́рхові (locative singular)
патріа́рху (locative singular)
патріа́рхах (locative plural)
патріа́рху (singular vocative)
патріа́рхи (plural vocative)

uk-ndecl

патріа́рх<pr>

From Old Church Slavonic патрїархъ (patriarxŭ), from Ancient Greek πατριάρχης (patriárkhēs). Compare Russian патриа́рх (patriárx), Belarusian патрыя́рх (patryjárx).


перевізник

uk-noun

переві́зник<pr>

переві́зниця

переві́зник • (perevíznyk) m pers (genitive переві́зника, nominative plural переві́зники, genitive plural переві́зників, feminine переві́зниця)

переві́зник (canonical)
perevíznyk (romanization)
переві́зника (genitive)
переві́зники (nominative plural)
переві́зників (genitive plural)
переві́зниця (feminine)
переві́зник (nominative singular)
переві́зники (nominative plural)
переві́зника (genitive singular)
переві́зників (genitive plural)
переві́зникові (dative singular)
переві́знику (dative singular)
переві́зникам (dative plural)
переві́зника (accusative singular)
переві́зників (accusative plural)
переві́зником (instrumental singular)
переві́зниками (instrumental plural)
переві́зникові (locative singular)
переві́знику (locative singular)
переві́зниках (locative plural)
переві́знику (singular vocative)
переві́зники (plural vocative)

uk-ndecl

переві́зник<pr>


доброволець

uk-noun

доброво́лець<pr.*>

доброво́лиця

доброво́лець • (dobrovólecʹ) m pers (genitive доброво́льця, nominative plural доброво́льці, genitive plural доброво́льців, feminine доброво́лиця)

доброво́лець (canonical)
dobrovólecʹ (romanization)
доброво́льця (genitive)
доброво́льці (nominative plural)
доброво́льців (genitive plural)
доброво́лиця (feminine)
доброво́лець (nominative singular)
доброво́льці (nominative plural)
доброво́льця (genitive singular)
доброво́льців (genitive plural)
доброво́льцеві (dative singular)
доброво́льцю (dative singular)
доброво́льцям (dative plural)
доброво́льця (accusative singular)
доброво́льців (accusative plural)
доброво́льцем (instrumental singular)
доброво́льцями (instrumental plural)
доброво́льцеві (locative singular)
доброво́льцю (locative singular)
доброво́льці (locative singular)
доброво́льцях (locative plural)
доброво́льцю (singular vocative)
доброво́льці (plural vocative)

uk-ndecl

доброво́лець<pr.*>

Uk-доброволець.ogg

From доброві́льний (dobrovílʹnyj) + -ець (-ecʹ). Compare Russian доброво́лец (dobrovólec), Belarusian дабраво́лец (dabravóljec).

af

доброві́льний


пасічник

uk-noun

па́січник<pr>

па́січник • (pásičnyk) m pers (genitive па́січника, nominative plural па́січники, genitive plural па́січників, feminine па́січниця)

па́січник (canonical)
pásičnyk (romanization)
па́січника (genitive)
па́січники (nominative plural)
па́січників (genitive plural)
па́січниця (feminine)
па́січник (nominative singular)
па́січники (nominative plural)
па́січника (genitive singular)
па́січників (genitive plural)
па́січникові (dative singular)
па́січнику (dative singular)
па́січникам (dative plural)
па́січника (accusative singular)
па́січників (accusative plural)
па́січником (instrumental singular)
па́січниками (instrumental plural)
па́січникові (locative singular)
па́січнику (locative singular)
па́січниках (locative plural)
па́січнику (singular vocative)
па́січники (plural vocative)

uk-ndecl

па́січник<pr>

Uk-пасічник.ogg