запрошений

uk-noun

запро́шений<+.pr>

запро́шений • (zapróšenyj) m pers (genitive запро́шеного, nominative plural запро́шені, genitive plural запро́шених, feminine запро́шена)

запро́шений (canonical)
zapróšenyj (romanization)
запро́шеного (genitive)
запро́шені (nominative plural)
запро́шених (genitive plural)
запро́шена (feminine)
запро́шений (nominative singular)
запро́шені (nominative plural)
запро́шеного (genitive singular)
запро́шених (genitive plural)
запро́шеному (dative singular)
запро́шеним (dative plural)
запро́шеного (accusative singular)
запро́шених (accusative plural)
запро́шеним (instrumental singular)
запро́шеними (instrumental plural)
запро́шеному (locative singular)
запро́шенім (locative singular)
запро́шених (locative plural)
запро́шений (singular vocative)
запро́шені (plural vocative)

uk-ndecl

запро́шений<+.pr>

Uk-запрошений.ogg


виконавець

uk-noun

викона́вець<*.pr>

викона́вський

викона́вець • (vykonávecʹ) m pers (genitive викона́вця, nominative plural викона́вці, genitive plural викона́вців, feminine викона́виця, relational adjective викона́вський)

викона́вець (canonical)
vykonávecʹ (romanization)
викона́вця (genitive)
викона́вці (nominative plural)
викона́вців (genitive plural)
викона́виця (feminine)
викона́вський (adjective relational)
викона́вець (nominative singular)
викона́вці (nominative plural)
викона́вця (genitive singular)
викона́вців (genitive plural)
викона́вцеві (dative singular)
викона́вцю (dative singular)
викона́вцям (dative plural)
викона́вця (accusative singular)
викона́вців (accusative plural)
викона́вцем (instrumental singular)
викона́вцями (instrumental plural)
викона́вцеві (locative singular)
викона́вцю (locative singular)
викона́вці (locative singular)
викона́вцях (locative plural)
викона́вцю (singular vocative)
викона́вці (plural vocative)

uk-ndecl

викона́вець<*.pr>

Uk-виконавець.ogg

From ви́конати (výkonaty) + -ець (-ecʹ). Compare Belarusian выкана́ўца (vykanáŭca), Polish wykonawca.

executant, executor (person who carries out some task, especially on behalf of an authority)


антисеміт

uk-noun

антисемі́т<pr>

антисемі́тка

антисемі́тський

антисемі́т • (antysemít) m pers (genitive антисемі́та, nominative plural антисемі́ти, genitive plural антисемі́тів, feminine антисемі́тка, relational adjective антисемі́тський)

антисемі́т (canonical)
antysemít (romanization)
антисемі́та (genitive)
антисемі́ти (nominative plural)
антисемі́тів (genitive plural)
антисемі́тка (feminine)
антисемі́тський (adjective relational)
антисемі́т (nominative singular)
антисемі́ти (nominative plural)
антисемі́та (genitive singular)
антисемі́тів (genitive plural)
антисемі́тові (dative singular)
антисемі́ту (dative singular)
антисемі́там (dative plural)
антисемі́та (accusative singular)
антисемі́тів (accusative plural)
антисемі́том (instrumental singular)
антисемі́тами (instrumental plural)
антисемі́тові (locative singular)
антисемі́ті (locative singular)
антисемі́тах (locative plural)
антисемі́те (singular vocative)
антисемі́ти (plural vocative)

uk-ndecl

антисемі́т<pr>

Cognate with Russian антисеми́т (antisemít), Belarusian антысемі́т (antysjemít). By surface analysis, анти- (anty-) + семіт (semit)


мисливець

uk-noun

мисли́вець<M.*.pr>

мисли́вський

мисли́вець • (myslývecʹ) m pers (genitive мисли́вця, nominative plural мисли́вці, genitive plural мисли́вців, feminine мисли́виця, relational adjective мисли́вський)

мисли́вець (canonical)
myslývecʹ (romanization)
мисли́вця (genitive)
мисли́вці (nominative plural)
мисли́вців (genitive plural)
мисли́виця (feminine)
мисли́вський (adjective relational)
мисли́вець (nominative singular)
мисли́вці (nominative plural)
мисли́вця (genitive singular)
мисли́вців (genitive plural)
мисли́вцеві (dative singular)
мисли́вцю (dative singular)
мисли́вцям (dative plural)
мисли́вця (accusative singular)
мисли́вців (accusative plural)
мисли́вцем (instrumental singular)
мисли́вцями (instrumental plural)
мисли́вцеві (locative singular)
мисли́вцю (locative singular)
мисли́вці (locative singular)
мисли́вцях (locative plural)
мисли́вцю (singular vocative)
мисли́вці (plural vocative)

uk-ndecl

мисли́вець<M.*.pr>

Uk-мисливець.ogg

From мисли́вий (myslývyj, “smart”) + -ець (-ecʹ). Compare Polish myśliwiec.

suf

(figuratively) hunter (one who hunts or seeks after anything) (+за instrumental)

(dated) lover, devotee (one who loves something) (+до genitive)


мисливець

uk-noun

мисли́вець<M.*>

мисли́вець • (myslývecʹ) m inan (genitive мисли́вця, nominative plural мисли́вці, genitive plural мисли́вців)

мисли́вець (canonical)
myslývecʹ (romanization)
мисли́вця (genitive)
мисли́вці (nominative plural)
мисли́вців (genitive plural)
мисли́вець (nominative singular)
мисли́вці (nominative plural)
мисли́вця (genitive singular)
мисли́вців (genitive plural)
мисли́вцеві (dative singular)
мисли́вцю (dative singular)
мисли́вцям (dative plural)
мисли́вець (accusative singular)
мисли́вці (accusative plural)
мисли́вцем (instrumental singular)
мисли́вцями (instrumental plural)
мисли́вцю (locative singular)
мисли́вці (locative singular)
мисли́вцях (locative plural)
мисли́вцю (singular vocative)
мисли́вці (plural vocative)

uk-ndecl

мисли́вець<M.*>

Uk-мисливець.ogg


шотландець

uk-noun

шотла́ндець<*.pr>

шотла́ндець • (šotlándecʹ) m pers (genitive шотла́ндця, nominative plural шотла́ндці, genitive plural шотла́ндців, feminine шотла́ндка)

шотла́ндець (canonical)
šotlándecʹ (romanization)
шотла́ндця (genitive)
шотла́ндці (nominative plural)
шотла́ндців (genitive plural)
шотла́ндка (feminine)
шотла́ндець (nominative singular)
шотла́ндці (nominative plural)
шотла́ндця (genitive singular)
шотла́ндців (genitive plural)
шотла́ндцеві (dative singular)
шотла́ндцю (dative singular)
шотла́ндцям (dative plural)
шотла́ндця (accusative singular)
шотла́ндців (accusative plural)
шотла́ндцем (instrumental singular)
шотла́ндцями (instrumental plural)
шотла́ндцеві (locative singular)
шотла́ндцю (locative singular)
шотла́ндці (locative singular)
шотла́ндцях (locative plural)
шотла́ндцю (singular vocative)
шотла́ндці (plural vocative)

uk-ndecl

шотла́ндець<*.pr>

From Шотла́нд(ія) (Šotlánd(ija)) + -ець (-ecʹ). Compare Russian шотла́ндец (šotlándec), Belarusian шатла́ндзец (šatlándzjec).

af

Шотла́нд(ія)


розбійник

uk-noun

розбі́йник<pr>

розбі́йницький

розбі́йник • (rozbíjnyk) m pers (genitive розбі́йника, nominative plural розбі́йники, genitive plural розбі́йників, feminine розбі́йниця, relational adjective розбі́йницький)

розбі́йник (canonical)
rozbíjnyk (romanization)
розбі́йника (genitive)
розбі́йники (nominative plural)
розбі́йників (genitive plural)
розбі́йниця (feminine)
розбі́йницький (adjective relational)
розбі́йник (nominative singular)
розбі́йники (nominative plural)
розбі́йника (genitive singular)
розбі́йників (genitive plural)
розбі́йникові (dative singular)
розбі́йнику (dative singular)
розбі́йникам (dative plural)
розбі́йника (accusative singular)
розбі́йників (accusative plural)
розбі́йником (instrumental singular)
розбі́йниками (instrumental plural)
розбі́йникові (locative singular)
розбі́йнику (locative singular)
розбі́йниках (locative plural)
розбі́йнику (singular vocative)
розбі́йники (plural vocative)

uk-ndecl

розбі́йник<pr>

Uk-розбійник.ogg

From розбі́й (rozbíj) + -ник (-nyk). Compare Russian разбо́йник (razbójnik), Belarusian разбо́йнік (razbójnik), Polish rozbójnik.

bandit, brigand, footpad, highwayman, robber


пірат

uk-noun

піра́т • (pirát) m pers (genitive піра́та, nominative plural піра́ти, genitive plural піра́тів, feminine піра́тка, relational adjective піра́тський)

піра́т (canonical)
pirát (romanization)
піра́та (genitive)
піра́ти (nominative plural)
піра́тів (genitive plural)
піра́тка (feminine)
піра́тський (adjective relational)
піра́т (nominative singular)
піра́ти (nominative plural)
піра́та (genitive singular)
піра́тів (genitive plural)
піра́тові (dative singular)
піра́ту (dative singular)
піра́там (dative plural)
піра́та (accusative singular)
піра́тів (accusative plural)
піра́том (instrumental singular)
піра́тами (instrumental plural)
піра́тові (locative singular)
піра́ті (locative singular)
піра́тах (locative plural)
піра́те (singular vocative)
піра́ти (plural vocative)

pirate (one who breaks intellectual property laws by reproducing protected works without permission)


ліберал

лібера́л<pr>

лібера́л • (liberál) m pers (genitive лібера́ла, nominative plural лібера́ли, genitive plural лібера́лів, feminine лібера́лка)

лібера́л (canonical)
liberál (romanization)
лібера́ла (genitive)
лібера́ли (nominative plural)
лібера́лів (genitive plural)
лібера́лка (feminine)
лібера́л (nominative singular)
лібера́ли (nominative plural)
лібера́ла (genitive singular)
лібера́лів (genitive plural)
лібера́лові (dative singular)
лібера́лу (dative singular)
лібера́лам (dative plural)
лібера́ла (accusative singular)
лібера́лів (accusative plural)
лібера́лом (instrumental singular)
лібера́лами (instrumental plural)
лібера́лові (locative singular)
лібера́лі (locative singular)
лібера́лах (locative plural)
лібера́ле (singular vocative)
лібера́ли (plural vocative)

uk-ndecl

лібера́л<pr>

Derived via Western European languages from Latin līberālis (“befitting a freeman”), from līber (“free”). Compare Russian либера́л (liberál).


односелець

uk-noun

односе́лець<*.pr>

односе́лець • (odnosélecʹ) m pers (genitive односе́льця, nominative plural односе́льці, genitive plural односе́льців, feminine односе́лиця)

односе́лець (canonical)
odnosélecʹ (romanization)
односе́льця (genitive)
односе́льці (nominative plural)
односе́льців (genitive plural)
односе́лиця (feminine)
односе́лець (nominative singular)
односе́льці (nominative plural)
односе́льця (genitive singular)
односе́льців (genitive plural)
односе́льцеві (dative singular)
односе́льцю (dative singular)
односе́льцям (dative plural)
односе́льця (accusative singular)
односе́льців (accusative plural)
односе́льцем (instrumental singular)
односе́льцями (instrumental plural)
односе́льцеві (locative singular)
односе́льцю (locative singular)
односе́льці (locative singular)
односе́льцях (locative plural)
односе́льцю (singular vocative)
односе́льці (plural vocative)

uk-ndecl

односе́лець<*.pr>

From одно- (odno-) + село́ (seló, “village”) + -ець (-ecʹ).

af

fellow villager (person who lives in the same village)


комуніст

uk-noun

комуні́ст<pr>

комуністи́чний

комуні́ст • (komuníst) m pers (genitive комуні́ста, nominative plural комуні́сти, genitive plural комуні́стів, feminine комуні́стка, relational adjective комуністи́чний)

комуні́ст (canonical)
komuníst (romanization)
комуні́ста (genitive)
комуні́сти (nominative plural)
комуні́стів (genitive plural)
комуні́стка (feminine)
комуністи́чний (adjective relational)
комуні́ст (nominative singular)
комуні́сти (nominative plural)
комуні́ста (genitive singular)
комуні́стів (genitive plural)
комуні́стові (dative singular)
комуні́сту (dative singular)
комуні́стам (dative plural)
комуні́ста (accusative singular)
комуні́стів (accusative plural)
комуні́стом (instrumental singular)
комуні́стами (instrumental plural)
комуні́стові (locative singular)
комуні́сті (locative singular)
комуні́стах (locative plural)
комуні́сте (singular vocative)
комуні́сти (plural vocative)

uk-ndecl

комуні́ст<pr>

Borrowed from Russian коммуни́ст (kommuníst), from French communiste. With -і́ст (-íst) suffix.


правозахисник

uk-noun

правозахисни́к<b.pr>

правозахисни́ця

правозахисни́к • (pravozaxysnýk) m pers (genitive правозахисника́, nominative plural правозахисники́, genitive plural правозахисникі́в, feminine правозахисни́ця)

правозахисни́к (canonical)
pravozaxysnýk (romanization)
правозахисника́ (genitive)
правозахисники́ (nominative plural)
правозахисникі́в (genitive plural)
правозахисни́ця (feminine)
правозахисни́к (nominative singular)
правозахисники́ (nominative plural)
правозахисника́ (genitive singular)
правозахисникі́в (genitive plural)
правозахиснико́ві (dative singular)
правозахиснику́ (dative singular)
правозахисника́м (dative plural)
правозахисника́ (accusative singular)
правозахисникі́в (accusative plural)
правозахиснико́м (instrumental singular)
правозахисника́ми (instrumental plural)
правозахиснико́ві (locative singular)
правозахиснику́ (locative singular)
правозахисника́х (locative plural)
правозахиснику́ (singular vocative)
правозахисники́ (plural vocative)

uk-ndecl

правозахисни́к<b.pr>

From пра́во (právo) + -о- (-o-) + захисни́к (zaxysnýk) or правозахисни́й (pravozaxysnýj) + -ни́к (-nýk). Compare Russian правозащи́тник (pravozaščítnik).

af

правозахисни́й

cog

правозащи́тник

human rights activist, human rights defender


бізнесмен

uk-noun

бізнесме́н<pr>

бізнесме́н • (biznesmén) m pers (genitive бізнесме́на, nominative plural бізнесме́ни, genitive plural бізнесме́нів)

бізнесме́н (canonical)
biznesmén (romanization)
бізнесме́на (genitive)
бізнесме́ни (nominative plural)
бізнесме́нів (genitive plural)
бізнесме́н (nominative singular)
бізнесме́ни (nominative plural)
бізнесме́на (genitive singular)
бізнесме́нів (genitive plural)
бізнесме́нові (dative singular)
бізнесме́ну (dative singular)
бізнесме́нам (dative plural)
бізнесме́на (accusative singular)
бізнесме́нів (accusative plural)
бізнесме́ном (instrumental singular)
бізнесме́нами (instrumental plural)
бізнесме́нові (locative singular)
бізнесме́ні (locative singular)
бізнесме́нах (locative plural)
бізнесме́не (singular vocative)
бізнесме́ни (plural vocative)

uk-ndecl

бізнесме́н<pr>

Uk-бізнесмен.ogg


стрий

uk-noun

стрий • (stryj) m pers (genitive стри́я, nominative plural стри́ї, genitive plural стри́їв, feminine стри́йна)

stryj (romanization)
стри́я (genitive)
стри́ї (nominative plural)
стри́їв (genitive plural)
стри́йна (feminine)
стрий (nominative singular)
стри́ї (nominative plural)
стри́я (genitive singular)
стри́їв (genitive plural)
стри́ю (dative singular)
стри́єві (dative singular)
стри́ям (dative plural)
стри́я (accusative singular)
стри́їв (accusative plural)
стри́єм (instrumental singular)
стри́ями (instrumental plural)
стри́ю (locative singular)
стри́єві (locative singular)
стри́ї (locative singular)
стри́ях (locative plural)
стри́ю (singular vocative)
стри́ї (plural vocative)

Inherited from Proto-Slavic *stryjь, *strъjь.


литовець

лито́вець<*.pr>

лито́вець • (lytóvecʹ) m pers (genitive лито́вця, nominative plural лито́вці, genitive plural лито́вців, feminine лито́вка)

лито́вець (canonical)
lytóvecʹ (romanization)
лито́вця (genitive)
лито́вці (nominative plural)
лито́вців (genitive plural)
лито́вка (feminine)
лито́вець (nominative singular)
лито́вці (nominative plural)
лито́вця (genitive singular)
лито́вців (genitive plural)
лито́вцеві (dative singular)
лито́вцю (dative singular)
лито́вцям (dative plural)
лито́вця (accusative singular)
лито́вців (accusative plural)
лито́вцем (instrumental singular)
лито́вцями (instrumental plural)
лито́вцеві (locative singular)
лито́вцю (locative singular)
лито́вці (locative singular)
лито́вцях (locative plural)
лито́вцю (singular vocative)
лито́вці (plural vocative)

uk-ndecl

лито́вець<*.pr>

From Литва́ (Lytvá) + -ець (-ecʹ). Compare Russian лито́вец (litóvec), Belarusian літо́вец (litóvjec).


князенко

uk-noun

князе́нко<M.pr>

князе́нко • (knjazénko) m pers (genitive князе́нка, nominative plural князе́нки, genitive plural князе́нків)

князе́нко (canonical)
knjazénko (romanization)
князе́нка (genitive)
князе́нки (nominative plural)
князе́нків (genitive plural)
князе́нко (nominative singular)
князе́нки (nominative plural)
князе́нка (genitive singular)
князе́нків (genitive plural)
князе́нкові (dative singular)
князе́нку (dative singular)
князе́нкам (dative plural)
князе́нка (accusative singular)
князе́нків (accusative plural)
князе́нком (instrumental singular)
князе́нками (instrumental plural)
князе́нкові (locative singular)
князе́нку (locative singular)
князе́нках (locative plural)
князе́нку (singular vocative)
князе́нки (plural vocative)

uk-ndecl

князе́нко<M.pr>


краянин

uk-noun

края́нин<pr.in>

края́нин • (krajányn) m pers (genitive края́нина, nominative plural края́ни, genitive plural края́н, feminine края́нка)

края́нин (canonical)
krajányn (romanization)
края́нина (genitive)
края́ни (nominative plural)
края́н (genitive plural)
края́нка (feminine)
края́нин (nominative singular)
края́ни (nominative plural)
края́нина (genitive singular)
края́н (genitive plural)
края́нинові (dative singular)
края́нину (dative singular)
края́нам (dative plural)
края́нина (accusative singular)
края́н (accusative plural)
края́нином (instrumental singular)
края́нами (instrumental plural)
края́нинові (locative singular)
края́нині (locative singular)
края́нах (locative plural)
края́нине (singular vocative)
края́ни (plural vocative)

uk-ndecl

края́нин<pr.in>

From край (kraj) + -янин (-janyn). Compare Polish krajan.

compatriot, countryman, fellow countryman (somebody from one's own country)


флейтист

uk-noun

флейти́ст<pr>

флейти́ст • (flejtýst) m pers (genitive флейти́ста, nominative plural флейти́сти, genitive plural флейти́стів, feminine флейти́стка)

флейти́ст (canonical)
flejtýst (romanization)
флейти́ста (genitive)
флейти́сти (nominative plural)
флейти́стів (genitive plural)
флейти́стка (feminine)
флейти́ст (nominative singular)
флейти́сти (nominative plural)
флейти́ста (genitive singular)
флейти́стів (genitive plural)
флейти́стові (dative singular)
флейти́сту (dative singular)
флейти́стам (dative plural)
флейти́ста (accusative singular)
флейти́стів (accusative plural)
флейти́стом (instrumental singular)
флейти́стами (instrumental plural)
флейти́стові (locative singular)
флейти́сті (locative singular)
флейти́стах (locative plural)
флейти́сте (singular vocative)
флейти́сти (plural vocative)

uk-ndecl

флейти́ст<pr>


аргентинець

uk-noun

аргенти́нець<*.pr>

аргенти́нець • (arhentýnecʹ) m pers (genitive аргенти́нця, nominative plural аргенти́нці, genitive plural аргенти́нців, feminine аргенти́нка)

аргенти́нець (canonical)
arhentýnecʹ (romanization)
аргенти́нця (genitive)
аргенти́нці (nominative plural)
аргенти́нців (genitive plural)
аргенти́нка (feminine)
аргенти́нець (nominative singular)
аргенти́нці (nominative plural)
аргенти́нця (genitive singular)
аргенти́нців (genitive plural)
аргенти́нцеві (dative singular)
аргенти́нцю (dative singular)
аргенти́нцям (dative plural)
аргенти́нця (accusative singular)
аргенти́нців (accusative plural)
аргенти́нцем (instrumental singular)
аргенти́нцями (instrumental plural)
аргенти́нцеві (locative singular)
аргенти́нцю (locative singular)
аргенти́нці (locative singular)
аргенти́нцях (locative plural)
аргенти́нцю (singular vocative)
аргенти́нці (plural vocative)

uk-ndecl

аргенти́нець<*.pr>

From Аргенти́на (Arhentýna) + -ець (-ecʹ). Compare Russian аргенти́нец (argentínec), Belarusian аргенцінец (arhjencinjec).

Argentinian, Argentine (person from Argentina)


шкідник

uk-noun

шкідни́цький

шкідни́к • (škidnýk) m animal or m pers (genitive шкідника́, nominative plural шкідники́, genitive plural шкідникі́в, feminine шкідни́ця, relational adjective шкідни́цький)

шкідни́к (canonical)
škidnýk (romanization)
шкідника́ (genitive)
шкідники́ (nominative plural)
шкідникі́в (genitive plural)
шкідни́ця (feminine)
шкідни́цький (adjective relational)
шкідни́к (nominative singular)
шкідники́ (nominative plural)
шкідника́ (genitive singular)
шкідникі́в (genitive plural)
шкіднико́ві (dative singular)
шкіднику́ (dative singular)
шкідника́м (dative plural)
шкідника́ (accusative singular)
шкідники́ (accusative plural)
шкідникі́в (accusative plural)
шкіднико́м (instrumental singular)
шкідника́ми (instrumental plural)
шкіднико́ві (locative singular)
шкіднику́ (locative singular)
шкідника́х (locative plural)
шкідни́че (singular vocative)
шкідники́ (plural vocative)
шкідни́к (nominative singular)
шкідники́ (nominative plural)
шкідника́ (genitive singular)
шкідникі́в (genitive plural)
шкіднико́ві (dative singular)
шкіднику́ (dative singular)
шкідника́м (dative plural)
шкідника́ (accusative singular)
шкідникі́в (accusative plural)
шкіднико́м (instrumental singular)
шкідника́ми (instrumental plural)
шкіднико́ві (locative singular)
шкіднику́ (locative singular)
шкідника́х (locative plural)
шкіднику́ (singular vocative)
шкідники́ (plural vocative)

uk-ndecl

шкідни́к<b.anml>

шкідни́к<b.pr>

Uk-шкідник.ogg

From шко́да (škóda) + -ни́к (-nýk). Compare Belarusian шко́днік (škódnik), Polish szkodnik.

af

шко́да (škóda) + -ни́к (-nýk)


хуліган

uk-noun

хуліга́н<pr>

хуліга́н • (xulihán) m pers (genitive хуліга́на, nominative plural хуліга́ни, genitive plural хуліга́нів, feminine хуліга́нка)

хуліга́н (canonical)
xulihán (romanization)
хуліга́на (genitive)
хуліга́ни (nominative plural)
хуліга́нів (genitive plural)
хуліга́нка (feminine)
хуліга́н (nominative singular)
хуліга́ни (nominative plural)
хуліга́на (genitive singular)
хуліга́нів (genitive plural)
хуліга́нові (dative singular)
хуліга́ну (dative singular)
хуліга́нам (dative plural)
хуліга́на (accusative singular)
хуліга́нів (accusative plural)
хуліга́ном (instrumental singular)
хуліга́нами (instrumental plural)
хуліга́нові (locative singular)
хуліга́ні (locative singular)
хуліга́нах (locative plural)
хуліга́не (singular vocative)
хуліга́ни (plural vocative)

uk-ndecl

хуліга́н<pr>

Borrowed from English hooligan. Compare Russian хулига́н (xuligán).


обиватель

uk-noun

обива́тель<pr>

обива́телька

обива́тельський

обива́тель • (obyvátelʹ) m pers (genitive обива́теля, nominative plural обива́телі, genitive plural обива́телів, feminine обива́телька, relational adjective обива́тельський)

обива́тель (canonical)
obyvátelʹ (romanization)
обива́теля (genitive)
обива́телі (nominative plural)
обива́телів (genitive plural)
обива́телька (feminine)
обива́тельський (adjective relational)
обива́тель (nominative singular)
обива́телі (nominative plural)
обива́теля (genitive singular)
обива́телів (genitive plural)
обива́телеві (dative singular)
обива́телю (dative singular)
обива́телям (dative plural)
обива́теля (accusative singular)
обива́телів (accusative plural)
обива́телем (instrumental singular)
обива́телями (instrumental plural)
обива́телеві (locative singular)
обива́телю (locative singular)
обива́телі (locative singular)
обива́телях (locative plural)
обива́телю (singular vocative)
обива́телі (plural vocative)

uk-ndecl

обива́тель<pr>

Borrowed from Russian обыва́тель (obyvátelʹ). Compare Belarusian абыва́цель (abyvácjelʹ), Polish obywatel.

bor+

(colloquial) average citizen, average man, common man, everyman, layman, man in the street


чекіст

uk-noun

чекі́стський

чекі́ст • (čekíst) m pers (genitive чекі́ста, nominative plural чекі́сти, genitive plural чекі́стів, feminine чекі́стка, relational adjective чекі́стський)

чекі́ст (canonical)
čekíst (romanization)
чекі́ста (genitive)
чекі́сти (nominative plural)
чекі́стів (genitive plural)
чекі́стка (feminine)
чекі́стський (adjective relational)
чекі́ст (nominative singular)
чекі́сти (nominative plural)
чекі́ста (genitive singular)
чекі́стів (genitive plural)
чекі́стові (dative singular)
чекі́сту (dative singular)
чекі́стам (dative plural)
чекі́ста (accusative singular)
чекі́стів (accusative plural)
чекі́стом (instrumental singular)
чекі́стами (instrumental plural)
чекі́стові (locative singular)
чекі́сті (locative singular)
чекі́стах (locative plural)
чекі́сте (singular vocative)
чекі́сти (plural vocative)

uk:Мельничук Олександр Савич

(by extension, metonymically) Chekist (KGB man, FSB agent; a national security official employed by any of the state security intelligence agencies of the Soviet Union or Russian Federation)


нідерландець

нідерла́ндець<*.pr>

нідерла́ндка

нідерла́ндець • (niderlándecʹ) m pers (genitive нідерла́ндця, nominative plural нідерла́ндці, genitive plural нідерла́ндців, feminine нідерла́ндка)

нідерла́ндець (canonical)
niderlándecʹ (romanization)
нідерла́ндця (genitive)
нідерла́ндці (nominative plural)
нідерла́ндців (genitive plural)
нідерла́ндка (feminine)
нідерла́ндець (nominative singular)
нідерла́ндці (nominative plural)
нідерла́ндця (genitive singular)
нідерла́ндців (genitive plural)
нідерла́ндцеві (dative singular)
нідерла́ндцю (dative singular)
нідерла́ндцям (dative plural)
нідерла́ндця (accusative singular)
нідерла́ндців (accusative plural)
нідерла́ндцем (instrumental singular)
нідерла́ндцями (instrumental plural)
нідерла́ндцеві (locative singular)
нідерла́ндцю (locative singular)
нідерла́ндці (locative singular)
нідерла́ндцях (locative plural)
нідерла́ндцю (singular vocative)
нідерла́ндці (plural vocative)

uk-ndecl

нідерла́ндець<*.pr>

From Нідерла́нди (Niderlándy) + -ець (-ecʹ). Compare Russian нидерла́ндец (niderlándec), Belarusian нідэрла́ндзец (niderlándzjec).

cog

нидерла́ндец

нідэрла́ндзец

Dutchman, Netherlander (male from the Netherlands)


барселонець

uk-noun

барсело́нець<*.pr>

барсело́нець • (barselónecʹ) m pers (genitive барсело́нця, nominative plural барсело́нці, genitive plural барсело́нців, feminine барсело́нка)

барсело́нець (canonical)
barselónecʹ (romanization)
барсело́нця (genitive)
барсело́нці (nominative plural)
барсело́нців (genitive plural)
барсело́нка (feminine)
барсело́нець (nominative singular)
барсело́нці (nominative plural)
барсело́нця (genitive singular)
барсело́нців (genitive plural)
барсело́нцеві (dative singular)
барсело́нцю (dative singular)
барсело́нцям (dative plural)
барсело́нця (accusative singular)
барсело́нців (accusative plural)
барсело́нцем (instrumental singular)
барсело́нцями (instrumental plural)
барсело́нцеві (locative singular)
барсело́нцю (locative singular)
барсело́нці (locative singular)
барсело́нцях (locative plural)
барсело́нцю (singular vocative)
барсело́нці (plural vocative)

uk-ndecl

барсело́нець<*.pr>

From Барсело́на (Barselóna) + -ець (-ecʹ). Compare Russian барсело́нец (barselónec).

Barcelonan, Barcelonian (male from Catalonia)


каталонець

uk-noun

катало́нець<*.pr>

катало́нець • (katalónecʹ) m pers (genitive катало́нця, nominative plural катало́нці, genitive plural катало́нців, feminine катало́нка)

катало́нець (canonical)
katalónecʹ (romanization)
катало́нця (genitive)
катало́нці (nominative plural)
катало́нців (genitive plural)
катало́нка (feminine)
катало́нець (nominative singular)
катало́нці (nominative plural)
катало́нця (genitive singular)
катало́нців (genitive plural)
катало́нцеві (dative singular)
катало́нцю (dative singular)
катало́нцям (dative plural)
катало́нця (accusative singular)
катало́нців (accusative plural)
катало́нцем (instrumental singular)
катало́нцями (instrumental plural)
катало́нцеві (locative singular)
катало́нцю (locative singular)
катало́нці (locative singular)
катало́нцях (locative plural)
катало́нцю (singular vocative)
катало́нці (plural vocative)

uk-ndecl

катало́нець<*.pr>

From Катало́нія (Katalónija) + -ець (-ecʹ). Compare Russian катало́нец (katalónec).

Catalan, Catalonian (male from Catalonia)


співправитель

uk-noun

співправи́тель<pr>

співправи́телька

співправи́тель • (spivpravýtelʹ) m pers (genitive співправи́теля, nominative plural співправи́телі, genitive plural співправи́телів, feminine співправи́телька)

співправи́тель (canonical)
spivpravýtelʹ (romanization)
співправи́теля (genitive)
співправи́телі (nominative plural)
співправи́телів (genitive plural)
співправи́телька (feminine)
співправи́тель (nominative singular)
співправи́телі (nominative plural)
співправи́теля (genitive singular)
співправи́телів (genitive plural)
співправи́телеві (dative singular)
співправи́телю (dative singular)
співправи́телям (dative plural)
співправи́теля (accusative singular)
співправи́телів (accusative plural)
співправи́телем (instrumental singular)
співправи́телями (instrumental plural)
співправи́телеві (locative singular)
співправи́телю (locative singular)
співправи́телі (locative singular)
співправи́телях (locative plural)
співправи́телю (singular vocative)
співправи́телі (plural vocative)

uk-ndecl

співправи́тель<pr>

From спів- (spiv-, “co-”) + прави́тель (pravýtelʹ, “ruler”). Compare Russian соправи́тель (sopravítelʹ), Belarusian суправі́цель (supravícjelʹ).

cog

соправи́тель

суправі́цель

coruler (one who jointly rules with somebody else)


людоїд

uk-noun

людої́дський

людої́д • (ljudojíd) m pers (genitive людої́да, nominative plural людої́ди, genitive plural людої́дів, feminine людої́дка, relational adjective людої́дський or людої́дний)

людої́д (canonical)
ljudojíd (romanization)
людої́да (genitive)
людої́ди (nominative plural)
людої́дів (genitive plural)
людої́дка (feminine)
людої́дський (adjective relational)
людої́дний (adjective relational)
людої́д (nominative singular)
людої́ди (nominative plural)
людої́да (genitive singular)
людої́дів (genitive plural)
людої́дові (dative singular)
людої́ду (dative singular)
людої́дам (dative plural)
людої́да (accusative singular)
людої́дів (accusative plural)
людої́дом (instrumental singular)
людої́дами (instrumental plural)
людої́дові (locative singular)
людої́ді (locative singular)
людої́дах (locative plural)
людої́де (singular vocative)
людої́ди (plural vocative)

From люд (ljud) + -о- (-o-) + -їд (-jid). Compare Russian людое́д (ljudojéd), Belarusian людае́д (ljudajéd), Polish ludojad.


киргизстанець

киргизста́нець<*.pr>

киргизста́нка

киргизста́нець • (kyrhyzstánecʹ) m pers (genitive киргизста́нця, nominative plural киргизста́нці, genitive plural киргизста́нців, feminine киргизста́нка)

киргизста́нець (canonical)
kyrhyzstánecʹ (romanization)
киргизста́нця (genitive)
киргизста́нці (nominative plural)
киргизста́нців (genitive plural)
киргизста́нка (feminine)
киргизста́нець (nominative singular)
киргизста́нці (nominative plural)
киргизста́нця (genitive singular)
киргизста́нців (genitive plural)
киргизста́нцеві (dative singular)
киргизста́нцю (dative singular)
киргизста́нцям (dative plural)
киргизста́нця (accusative singular)
киргизста́нців (accusative plural)
киргизста́нцем (instrumental singular)
киргизста́нцями (instrumental plural)
киргизста́нцеві (locative singular)
киргизста́нцю (locative singular)
киргизста́нці (locative singular)
киргизста́нцях (locative plural)
киргизста́нцю (singular vocative)
киргизста́нці (plural vocative)

uk-ndecl

киргизста́нець<*.pr>

From киргизста́н(ський) (kyrhyzstán(sʹkyj), “Kyrgyzstani”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian кыргызстанец (kyrgyzstanec)

af

киргизста́нський

киргизста́н(ський)

cog

кыргызстанец

він киргизста́нець ― vin kyrhyzstánecʹ ― he is Kyrgyzstani


казахстанець

uk-noun

казахста́нець<*.pr>

казахста́нка

казахста́нець • (kazaxstánecʹ) m pers (genitive казахста́нця, nominative plural казахста́нці, genitive plural казахста́нців, feminine казахста́нка)

казахста́нець (canonical)
kazaxstánecʹ (romanization)
казахста́нця (genitive)
казахста́нці (nominative plural)
казахста́нців (genitive plural)
казахста́нка (feminine)
казахста́нець (nominative singular)
казахста́нці (nominative plural)
казахста́нця (genitive singular)
казахста́нців (genitive plural)
казахста́нцеві (dative singular)
казахста́нцю (dative singular)
казахста́нцям (dative plural)
казахста́нця (accusative singular)
казахста́нців (accusative plural)
казахста́нцем (instrumental singular)
казахста́нцями (instrumental plural)
казахста́нцеві (locative singular)
казахста́нцю (locative singular)
казахста́нці (locative singular)
казахста́нцях (locative plural)
казахста́нцю (singular vocative)
казахста́нці (plural vocative)

uk-ndecl

казахста́нець<*.pr>

From казахста́н(ський) (kazaxstán(sʹkyj), “Ukrainian”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian казахстанец (kazaxstanec)

af

казахста́нський

казахста́н(ський)

він казахста́нець ― vin kazaxstánecʹ ― he is Kazakhstani


латиноамериканець

uk-noun

латиноамерика́нець<*.pr>

латиноамерика́нка

латиноамерика́нець • (latynoamerykánecʹ) m pers (genitive латиноамерика́нця, nominative plural латиноамерика́нці, genitive plural латиноамерика́нців, feminine латиноамерика́нка)

латиноамерика́нець (canonical)
latynoamerykánecʹ (romanization)
латиноамерика́нця (genitive)
латиноамерика́нці (nominative plural)
латиноамерика́нців (genitive plural)
латиноамерика́нка (feminine)
латиноамерика́нець (nominative singular)
латиноамерика́нці (nominative plural)
латиноамерика́нця (genitive singular)
латиноамерика́нців (genitive plural)
латиноамерика́нцеві (dative singular)
латиноамерика́нцю (dative singular)
латиноамерика́нцям (dative plural)
латиноамерика́нця (accusative singular)
латиноамерика́нців (accusative plural)
латиноамерика́нцем (instrumental singular)
латиноамерика́нцями (instrumental plural)
латиноамерика́нцеві (locative singular)
латиноамерика́нцю (locative singular)
латиноамерика́нці (locative singular)
латиноамерика́нцях (locative plural)
латиноамерика́нцю (singular vocative)
латиноамерика́нці (plural vocative)

uk-ndecl

латиноамерика́нець<*.pr>

LL-Q8798 (ukr)-Tohaomg-латиноамериканець.wav

From лати́н(ський) (latýn(sʹkyj)) + -о- (-o-) + америка́нець (amerykánecʹ). Compare Russian латиноамерика́нец (latinoamerikánec).

af

лати́н(ський)

америка́нець

cog

латиноамерика́нец


херсонець

uk-noun

херсо́нець<*.pr>

херсо́нець • (xersónecʹ) m pers (genitive херсо́нця, nominative plural херсо́нці, genitive plural херсо́нців, feminine херсо́нка)

херсо́нець (canonical)
xersónecʹ (romanization)
херсо́нця (genitive)
херсо́нці (nominative plural)
херсо́нців (genitive plural)
херсо́нка (feminine)
херсо́нець (nominative singular)
херсо́нці (nominative plural)
херсо́нця (genitive singular)
херсо́нців (genitive plural)
херсо́нцеві (dative singular)
херсо́нцю (dative singular)
херсо́нцям (dative plural)
херсо́нця (accusative singular)
херсо́нців (accusative plural)
херсо́нцем (instrumental singular)
херсо́нцями (instrumental plural)
херсо́нцеві (locative singular)
херсо́нцю (locative singular)
херсо́нці (locative singular)
херсо́нцях (locative plural)
херсо́нцю (singular vocative)
херсо́нці (plural vocative)

uk-ndecl

херсо́нець<*.pr>


мерзотник

uk-noun

мерзо́тник<pr>

мерзо́тник • (merzótnyk) m pers (genitive мерзо́тника, nominative plural мерзо́тники, genitive plural мерзо́тників, feminine мерзо́тниця)

мерзо́тник (canonical)
merzótnyk (romanization)
мерзо́тника (genitive)
мерзо́тники (nominative plural)
мерзо́тників (genitive plural)
мерзо́тниця (feminine)
мерзо́тник (nominative singular)
мерзо́тники (nominative plural)
мерзо́тника (genitive singular)
мерзо́тників (genitive plural)
мерзо́тникові (dative singular)
мерзо́тнику (dative singular)
мерзо́тникам (dative plural)
мерзо́тника (accusative singular)
мерзо́тників (accusative plural)
мерзо́тником (instrumental singular)
мерзо́тниками (instrumental plural)
мерзо́тникові (locative singular)
мерзо́тнику (locative singular)
мерзо́тниках (locative plural)
мерзо́тнику (singular vocative)
мерзо́тники (plural vocative)

uk-ndecl

мерзо́тник<pr>

scoundrel, blackguard, rotter (mean, worthless fellow; unprincipled contemptible person)


гнобитель

uk-noun

гноби́тель<pr>

гноби́телька

гноби́тельський

гноби́тель • (hnobýtelʹ) m pers (genitive гноби́теля, nominative plural гноби́телі, genitive plural гноби́телів, feminine гноби́телька, relational adjective гноби́тельський)

гноби́тель (canonical)
hnobýtelʹ (romanization)
гноби́теля (genitive)
гноби́телі (nominative plural)
гноби́телів (genitive plural)
гноби́телька (feminine)
гноби́тельський (adjective relational)
гноби́тель (nominative singular)
гноби́телі (nominative plural)
гноби́теля (genitive singular)
гноби́телів (genitive plural)
гноби́телеві (dative singular)
гноби́телю (dative singular)
гноби́телям (dative plural)
гноби́теля (accusative singular)
гноби́телів (accusative plural)
гноби́телем (instrumental singular)
гноби́телями (instrumental plural)
гноби́телеві (locative singular)
гноби́телю (locative singular)
гноби́телі (locative singular)
гноби́телях (locative plural)
гноби́телю (singular vocative)
гноби́телі (plural vocative)

uk-ndecl

гноби́тель<pr>

From гноби́ти (hnobýty) + -тель (-telʹ). Compare Polish gnębiciel.


невіглас

uk-noun

неві́глас<pr>

неві́гласький

неві́глас • (nevíhlas) m pers (genitive неві́гласа, nominative plural неві́гласи, genitive plural неві́гласів, feminine неві́гласка, relational adjective неві́гласький)

неві́глас (canonical)
nevíhlas (romanization)
неві́гласа (genitive)
неві́гласи (nominative plural)
неві́гласів (genitive plural)
неві́гласка (feminine)
неві́гласький (adjective relational)
неві́глас (nominative singular)
неві́гласи (nominative plural)
неві́гласа (genitive singular)
неві́гласів (genitive plural)
неві́гласові (dative singular)
неві́гласу (dative singular)
неві́гласам (dative plural)
неві́гласа (accusative singular)
неві́гласів (accusative plural)
неві́гласом (instrumental singular)
неві́гласами (instrumental plural)
неві́гласові (locative singular)
неві́гласі (locative singular)
неві́гласах (locative plural)
неві́гласе (singular vocative)
неві́гласи (plural vocative)

uk-ndecl

неві́глас<pr>

[neˈʋʲiɦɫɐs]

Borrowed from Old Church Slavonic нєвѣгласъ (nevěglasŭ), from Proto-Slavic *nevěgolsъ.

bor+

uk:Мельничук Олександр Савич


шовініст

uk-noun

шовіні́ст<pr>

шовіні́стський

шовіні́ст • (šoviníst) m pers (genitive шовіні́ста, nominative plural шовіні́сти, genitive plural шовіні́стів, feminine шовіні́стка, relational adjective шовіні́стський)

шовіні́ст (canonical)
šoviníst (romanization)
шовіні́ста (genitive)
шовіні́сти (nominative plural)
шовіні́стів (genitive plural)
шовіні́стка (feminine)
шовіні́стський (adjective relational)
шовіні́ст (nominative singular)
шовіні́сти (nominative plural)
шовіні́ста (genitive singular)
шовіні́стів (genitive plural)
шовіні́стові (dative singular)
шовіні́сту (dative singular)
шовіні́стам (dative plural)
шовіні́ста (accusative singular)
шовіні́стів (accusative plural)
шовіні́стом (instrumental singular)
шовіні́стами (instrumental plural)
шовіні́стові (locative singular)
шовіні́сті (locative singular)
шовіні́стах (locative plural)
шовіні́сте (singular vocative)
шовіні́сти (plural vocative)

uk-ndecl

шовіні́ст<pr>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-шовініст.wav

Borrowed from French chauviniste, with -іст (-ist) suffix. Compare Russian шовини́ст (šoviníst), Belarusian шавіні́ст (šaviníst).


данець

uk-noun

да́нець<*.pr>

да́нець • (dánecʹ) m pers (genitive да́нця, nominative plural да́нці, genitive plural да́нців, feminine да́нка)

да́нець (canonical)
dánecʹ (romanization)
да́нця (genitive)
да́нці (nominative plural)
да́нців (genitive plural)
да́нка (feminine)
да́нець (nominative singular)
да́нці (nominative plural)
да́нця (genitive singular)
да́нців (genitive plural)
да́нцеві (dative singular)
да́нцю (dative singular)
да́нцям (dative plural)
да́нця (accusative singular)
да́нців (accusative plural)
да́нцем (instrumental singular)
да́нцями (instrumental plural)
да́нцеві (locative singular)
да́нцю (locative singular)
да́нці (locative singular)
да́нцях (locative plural)
да́нцю (singular vocative)
да́нці (plural vocative)

uk-ndecl

да́нець<*.pr>

From Да́нія (Dánija) + -ець (-ecʹ). Compare Macedonian Данец (Danec), Serbo-Croatian Да́нац / Dánac, Slovene Dánec.


двоюрідний брат

uk-noun

двою́рідний<+> брат<b.pr>

двою́рідна сестра́

двою́рідний брат • (dvojúridnyj brat) m pers (genitive двою́рідного брата́, nominative plural двою́рідні брати́, genitive plural двою́рідних браті́в, feminine двою́рідна сестра́)

двою́рідний брат (canonical)
dvojúridnyj brat (romanization)
двою́рідного брата́ (genitive)
двою́рідні брати́ (nominative plural)
двою́рідних браті́в (genitive plural)
двою́рідна сестра́ (feminine)
двою́рідний бра́т (nominative singular)
двою́рідні брати́ (nominative plural)
двою́рідного брата́ (genitive singular)
двою́рідних браті́в (genitive plural)
двою́рідному брато́ві (dative singular)
двою́рідному брату́ (dative singular)
двою́рідним брата́м (dative plural)
двою́рідного брата́ (accusative singular)
двою́рідних браті́в (accusative plural)
двою́рідним брато́м (instrumental singular)
двою́рідними брата́ми (instrumental plural)
двою́рідному брато́ві (locative singular)
двою́рідному браті́ (locative singular)
двою́ріднім брато́ві (locative singular)
двою́ріднім браті́ (locative singular)
двою́рідних брата́х (locative plural)
двою́рідний бра́те (singular vocative)
двою́рідні брати́ (plural vocative)

uk-ndecl

двою́рідний<+> брат<b.pr>

uk:двоюрідний брат
uk:спорідненість


двоюрідний племінник

uk-noun

двою́рідний<+> племі́нник<pr>

двою́рідна племі́нниця

двою́рідний племі́нник • (dvojúridnyj plemínnyk) m pers (genitive двою́рідного племі́нника, nominative plural двою́рідні племі́нники, genitive plural двою́рідних племі́нників, feminine двою́рідна племі́нниця)

двою́рідний племі́нник (canonical)
dvojúridnyj plemínnyk (romanization)
двою́рідного племі́нника (genitive)
двою́рідні племі́нники (nominative plural)
двою́рідних племі́нників (genitive plural)
двою́рідна племі́нниця (feminine)
двою́рідний племі́нник (nominative singular)
двою́рідні племі́нники (nominative plural)
двою́рідного племі́нника (genitive singular)
двою́рідних племі́нників (genitive plural)
двою́рідному племі́нникові (dative singular)
двою́рідному племі́ннику (dative singular)
двою́рідним племі́нникам (dative plural)
двою́рідного племі́нника (accusative singular)
двою́рідних племі́нників (accusative plural)
двою́рідним племі́нником (instrumental singular)
двою́рідними племі́нниками (instrumental plural)
двою́рідному племі́нникові (locative singular)
двою́рідному племі́ннику (locative singular)
двою́ріднім племі́нникові (locative singular)
двою́ріднім племі́ннику (locative singular)
двою́рідних племі́нниках (locative plural)
двою́рідний племі́ннику (singular vocative)
двою́рідні племі́нники (plural vocative)

uk-ndecl

двою́рідний<+> племі́нник<pr>

first cousin once removed
first cousin once removed

first cousin once removed (grandson of an aunt or uncle)

uk:спорідненість

en-двоюрідний_племінник-uk-noun-wT4deGfT


двоюрідний дядько

uk-noun

двою́рідний<+> дя́дько<c.M.pr>

двою́рідна ті́тка

двою́рідний дя́дько • (dvojúridnyj djádʹko) m pers (genitive двою́рідного дя́дька, nominative plural двою́рідні дядьки́, genitive plural двою́рідних дядькі́в, feminine двою́рідна ті́тка)

двою́рідний дя́дько (canonical)
dvojúridnyj djádʹko (romanization)
двою́рідного дя́дька (genitive)
двою́рідні дядьки́ (nominative plural)
двою́рідних дядькі́в (genitive plural)
двою́рідна ті́тка (feminine)
двою́рідний дя́дько (nominative singular)
двою́рідні дядьки́ (nominative plural)
двою́рідного дя́дька (genitive singular)
двою́рідних дядькі́в (genitive plural)
двою́рідному дя́дькові (dative singular)
двою́рідному дя́дьку (dative singular)
двою́рідним дядька́м (dative plural)
двою́рідного дя́дька (accusative singular)
двою́рідних дядькі́в (accusative plural)
двою́рідним дя́дьком (instrumental singular)
двою́рідними дядька́ми (instrumental plural)
двою́рідному дя́дькові (locative singular)
двою́рідному дя́дьку (locative singular)
двою́ріднім дя́дькові (locative singular)
двою́ріднім дя́дьку (locative singular)
двою́рідних дядька́х (locative plural)
двою́рідний дя́дьку (singular vocative)
двою́рідні дядьки́ (plural vocative)

uk-ndecl

двою́рідний<+> дя́дько<c.M.pr>

first cousin once removed (first cousin of one's parent, i.e. the son of one's great-aunt (grandaunt) or great-uncle (granduncle))

uk:спорідненість


індонезієць

uk-noun

індонезі́єць<*.pr>

індонезі́йка

індонезі́єць • (indonezíjecʹ) m pers (genitive індонезі́йця, nominative plural індонезі́йці, genitive plural індонезі́йців, feminine індонезі́йка)

індонезі́єць (canonical)
indonezíjecʹ (romanization)
індонезі́йця (genitive)
індонезі́йці (nominative plural)
індонезі́йців (genitive plural)
індонезі́йка (feminine)
індонезі́єць (nominative singular)
індонезі́йці (nominative plural)
індонезі́йця (genitive singular)
індонезі́йців (genitive plural)
індонезі́йцеві (dative singular)
індонезі́йцю (dative singular)
індонезі́йцям (dative plural)
індонезі́йця (accusative singular)
індонезі́йців (accusative plural)
індонезі́йцем (instrumental singular)
індонезі́йцями (instrumental plural)
індонезі́йцеві (locative singular)
індонезі́йцю (locative singular)
індонезі́йці (locative singular)
індонезі́йцях (locative plural)
індонезі́йцю (singular vocative)
індонезі́йці (plural vocative)

uk-ndecl

індонезі́єць<*.pr>

From Індоне́зія (Indonézija, “Indonesia”) + -ець (-ecʹ). Compare Russian индонези́ец (indonezíjec), Belarusian інданезі́ец (indanjezíjec).


двоюрідний дід

uk-noun

двою́рідна ба́ба

двою́рідний дід • (dvojúridnyj did) m pers (genitive двою́рідного ді́да, nominative plural двою́рідні діди́, genitive plural двою́рідних діді́в, feminine двою́рідна ба́ба)

двою́рідний дід (canonical)
dvojúridnyj did (romanization)
двою́рідного ді́да (genitive)
двою́рідні діди́ (nominative plural)
двою́рідних діді́в (genitive plural)
двою́рідна ба́ба (feminine)
двою́рідний ді́д (nominative singular)
двою́рідні діди́ (nominative plural)
двою́рідного ді́да (genitive singular)
двою́рідних діді́в (genitive plural)
двою́рідному ді́дові (dative singular)
двою́рідному ді́ду (dative singular)
двою́рідним діда́м (dative plural)
двою́рідного ді́да (accusative singular)
двою́рідних діді́в (accusative plural)
двою́рідним ді́дом (instrumental singular)
двою́рідними діда́ми (instrumental plural)
двою́рідному ді́дові (locative singular)
двою́рідному ді́ді (locative singular)
двою́рідному ді́ду (locative singular)
двою́ріднім ді́дові (locative singular)
двою́ріднім ді́ді (locative singular)
двою́ріднім ді́ду (locative singular)
двою́рідних діда́х (locative plural)
двою́рідний ді́ду (singular vocative)
двою́рідні діди́ (plural vocative)

great-uncle (also known as grand uncle or granduncle)

uk:спорідненість


човняр

човня́р • (čovnjár) m pers (genitive човняра́, nominative plural човнярі́, genitive plural човнярі́в, feminine човня́рка)

човня́р (canonical)
čovnjár (romanization)
човняра́ (genitive)
човнярі́ (nominative plural)
човнярі́в (genitive plural)
човня́рка (feminine)
човня́р (nominative singular)
човнярі́ (nominative plural)
човняра́ (genitive singular)
човнярі́в (genitive plural)
човняре́ві (dative singular)
човняру́ (dative singular)
човняра́м (dative plural)
човняра́ (accusative singular)
човнярі́в (accusative plural)
човняре́м (instrumental singular)
човняра́ми (instrumental plural)
човняре́ві (locative singular)
човнярі́ (locative singular)
човняра́х (locative plural)
човня́ре (singular vocative)
човнярі́ (plural vocative)

From чо́вен (čóven, “boat”) + -я́р (-jár).

boatman, boatsman, boater, waterman (man in charge of a small boat)


вітчим

вітчи́м • (vitčým) m pers (genitive вітчи́ма, nominative plural вітчи́ми, genitive plural вітчи́мів, feminine ма́чуха)

вітчи́м (canonical)
vitčým (romanization)
вітчи́ма (genitive)
вітчи́ми (nominative plural)
вітчи́мів (genitive plural)
ма́чуха (feminine)
вітчи́м (nominative singular)
вітчи́ми (nominative plural)
вітчи́ма (genitive singular)
вітчи́мів (genitive plural)
вітчи́мові (dative singular)
вітчи́му (dative singular)
вітчи́мам (dative plural)
вітчи́ма (accusative singular)
вітчи́мів (accusative plural)
вітчи́мом (instrumental singular)
вітчи́мами (instrumental plural)
вітчи́мові (locative singular)
вітчи́мі (locative singular)
вітчи́мах (locative plural)
вітчи́ме (singular vocative)
вітчи́ми (plural vocative)

[ʋʲiˈt͡ʃːɪm]

Inherited from Old East Slavic о́тьчимъ (ótĭčimŭ), from Proto-Slavic *òtьčimъ.

stepfather (husband of one's biological parent, other than one's biological father)


весляр

весля́р • (vesljár) m pers (genitive весляра́, nominative plural веслярі́, genitive plural веслярі́в)

весля́р (canonical)
vesljár (romanization)
весляра́ (genitive)
веслярі́ (nominative plural)
веслярі́в (genitive plural)
весля́р (nominative singular)
веслярі́ (nominative plural)
весляра́ (genitive singular)
веслярі́в (genitive plural)
весляре́ві (dative singular)
весляру́ (dative singular)
весляра́м (dative plural)
весляра́ (accusative singular)
веслярі́в (accusative plural)
весляре́м (instrumental singular)
весляра́ми (instrumental plural)
весляре́ві (locative singular)
веслярі́ (locative singular)
весляра́х (locative plural)
весля́ре (singular vocative)
веслярі́ (plural vocative)

From весло́ (vesló, “oar”) + -я́р (-jár). Compare Belarusian вясля́р (vjasljár), Polish wioślarz.


іранець

іра́нець<*.pr>

іра́нець • (iránecʹ) m pers (genitive іра́нця, nominative plural іра́нці, genitive plural іра́нців, feminine іра́нка)

іра́нець (canonical)
iránecʹ (romanization)
іра́нця (genitive)
іра́нці (nominative plural)
іра́нців (genitive plural)
іра́нка (feminine)
іра́нець (nominative singular)
іра́нці (nominative plural)
іра́нця (genitive singular)
іра́нців (genitive plural)
іра́нцеві (dative singular)
іра́нцю (dative singular)
іра́нцям (dative plural)
іра́нця (accusative singular)
іра́нців (accusative plural)
іра́нцем (instrumental singular)
іра́нцями (instrumental plural)
іра́нцеві (locative singular)
іра́нцю (locative singular)
іра́нці (locative singular)
іра́нцях (locative plural)
іра́нцю (singular vocative)
іра́нці (plural vocative)

uk-ndecl

іра́нець<*.pr>


людожер

uk-noun

людоже́р<pr>

людоже́рський

людоже́р • (ljudožér) m pers (genitive людоже́ра, nominative plural людоже́ри, genitive plural людоже́рів, feminine людоже́рка, relational adjective людоже́рський or людоже́рний)

людоже́р (canonical)
ljudožér (romanization)
людоже́ра (genitive)
людоже́ри (nominative plural)
людоже́рів (genitive plural)
людоже́рка (feminine)
людоже́рський (adjective relational)
людоже́рний (adjective relational)
людоже́р (nominative singular)
людоже́ри (nominative plural)
людоже́ра (genitive singular)
людоже́рів (genitive plural)
людоже́рові (dative singular)
людоже́ру (dative singular)
людоже́рам (dative plural)
людоже́ра (accusative singular)
людоже́рів (accusative plural)
людоже́ром (instrumental singular)
людоже́рами (instrumental plural)
людоже́рові (locative singular)
людоже́рі (locative singular)
людоже́рах (locative plural)
людоже́ре (singular vocative)
людоже́ри (plural vocative)

uk-ndecl

людоже́р<pr>

From люд (ljud) + -о- (-o-) + -же́р (-žér). Compare Polish ludożerca.


новобранець

uk-noun

новобра́нець<*.pr>

новобра́нець • (novobránecʹ) m pers (genitive новобра́нця, nominative plural новобра́нці, genitive plural новобра́нців)

новобра́нець (canonical)
novobránecʹ (romanization)
новобра́нця (genitive)
новобра́нці (nominative plural)
новобра́нців (genitive plural)
новобра́нець (nominative singular)
новобра́нці (nominative plural)
новобра́нця (genitive singular)
новобра́нців (genitive plural)
новобра́нцеві (dative singular)
новобра́нцю (dative singular)
новобра́нцям (dative plural)
новобра́нця (accusative singular)
новобра́нців (accusative plural)
новобра́нцем (instrumental singular)
новобра́нцями (instrumental plural)
новобра́нцеві (locative singular)
новобра́нцю (locative singular)
новобра́нці (locative singular)
новобра́нцях (locative plural)
новобра́нцю (singular vocative)
новобра́нці (plural vocative)

uk-ndecl

новобра́нець<*.pr>

From ново- (novo-) + бра́ти (bráty) + бра́н- (brán-). Compare Russian новобра́нец (novobránec), Belarusian навабра́нец (navabránjec).

af

(military) enlistee, inductee, new recruit, recruit, rookie (one who has recently been called up to military service)


призовник

uk-noun

((призовни́к<pr>,призо́вник<pr>))

призовни́цький

призо́вницький

призовни́к or призо́вник • (pryzovnýk or pryzóvnyk) m pers (genitive призовни́ка or призо́вника, nominative plural призовни́ки or призо́вники, genitive plural призовни́ків or призо́вників, relational adjective призовни́цький or призо́вницький)

призовни́к (canonical)
призо́вник (canonical)
pryzovnýk (romanization)
pryzóvnyk (romanization)
призовни́ка (genitive)
призо́вника (genitive)
призовни́ки (nominative plural)
призо́вники (nominative plural)
призовни́ків (genitive plural)
призо́вників (genitive plural)
призовни́цький (adjective relational)
призо́вницький (adjective relational)
призовни́к (nominative singular)
призо́вник (nominative singular)
призовни́ки (nominative plural)
призо́вники (nominative plural)
призовни́ка (genitive singular)
призо́вника (genitive singular)
призовни́ків (genitive plural)
призо́вників (genitive plural)
призовни́кові (dative singular)
призовни́ку (dative singular)
призо́вникові (dative singular)
призо́внику (dative singular)
призовни́кам (dative plural)
призо́вникам (dative plural)
призовни́ка (accusative singular)
призо́вника (accusative singular)
призовни́ків (accusative plural)
призо́вників (accusative plural)
призовни́ком (instrumental singular)
призо́вником (instrumental singular)
призовни́ками (instrumental plural)
призо́вниками (instrumental plural)
призовни́кові (locative singular)
призовни́ку (locative singular)
призо́вникові (locative singular)
призо́внику (locative singular)
призовни́ках (locative plural)
призо́вниках (locative plural)
призовни́ку (singular vocative)
призо́внику (singular vocative)
призовни́ки (plural vocative)
призо́вники (plural vocative)

uk-ndecl

((призовни́к<pr>,призо́вник<pr>))

From при́зов (prýzov) + -ник (-nyk). Compare Russian призывни́к (prizyvník), Belarusian прызыўні́к (pryzyŭník).

(military) conscript, draftee, enlistee, inductee, recruit (one who is compulsorily enrolled into military service)


кочівник

uk-noun

кочівни́к<b.pr>

кочівни́цький

кочівни́к • (kočivnýk) m pers (genitive кочівника́, nominative plural кочівники́, genitive plural кочівникі́в, feminine кочівни́ця, relational adjective кочівни́цький)

кочівни́к (canonical)
kočivnýk (romanization)
кочівника́ (genitive)
кочівники́ (nominative plural)
кочівникі́в (genitive plural)
кочівни́ця (feminine)
кочівни́цький (adjective relational)
кочівни́к (nominative singular)
кочівники́ (nominative plural)
кочівника́ (genitive singular)
кочівникі́в (genitive plural)
кочівнико́ві (dative singular)
кочівнику́ (dative singular)
кочівника́м (dative plural)
кочівника́ (accusative singular)
кочівникі́в (accusative plural)
кочівнико́м (instrumental singular)
кочівника́ми (instrumental plural)
кочівнико́ві (locative singular)
кочівнику́ (locative singular)
кочівника́х (locative plural)
кочівнику́ (singular vocative)
кочівники́ (plural vocative)

uk-ndecl

кочівни́к<b.pr>

From кочува́ти (kočuváty) + -ник (-nyk). Compare Russian коче́вник (kočévnik), Belarusian качэ́ўнік (kačéŭnik), Polish koczownik.


донеччанин

uk-noun

донечча́нин<in.pr>

донечча́нин • (doneččányn) m pers (genitive донечча́нина, nominative plural донечча́ни, genitive plural донечча́н, feminine донечча́нка)

донечча́нин (canonical)
doneččányn (romanization)
донечча́нина (genitive)
донечча́ни (nominative plural)
донечча́н (genitive plural)
донечча́нка (feminine)
донечча́нин (nominative singular)
донечча́ни (nominative plural)
донечча́нина (genitive singular)
донечча́н (genitive plural)
донечча́нинові (dative singular)
донечча́нину (dative singular)
донечча́нам (dative plural)
донечча́нина (accusative singular)
донечча́н (accusative plural)
донечча́нином (instrumental singular)
донечча́нами (instrumental plural)
донечча́нинові (locative singular)
донечча́нині (locative singular)
донечча́нах (locative plural)
донечча́нине (singular vocative)
донечча́ни (plural vocative)

uk-ndecl

донечча́нин<in.pr>

af

Доне́цьк (Donécʹk) + -я́нин (-jányn)


марокканець

uk-noun

марокка́нець<*.pr>

марокка́нець • (marokkánecʹ) m pers (genitive марокка́нця, nominative plural марокка́нці, genitive plural марокка́нців, feminine марокка́нка)

марокка́нець (canonical)
marokkánecʹ (romanization)
марокка́нця (genitive)
марокка́нці (nominative plural)
марокка́нців (genitive plural)
марокка́нка (feminine)
марокка́нець (nominative singular)
марокка́нці (nominative plural)
марокка́нця (genitive singular)
марокка́нців (genitive plural)
марокка́нцеві (dative singular)
марокка́нцю (dative singular)
марокка́нцям (dative plural)
марокка́нця (accusative singular)
марокка́нців (accusative plural)
марокка́нцем (instrumental singular)
марокка́нцями (instrumental plural)
марокка́нцеві (locative singular)
марокка́нцю (locative singular)
марокка́нці (locative singular)
марокка́нцях (locative plural)
марокка́нцю (singular vocative)
марокка́нці (plural vocative)

uk-ndecl

марокка́нець<*.pr>


британець

uk-noun

брита́нець<*.pr>

брита́нець • (brytánecʹ) m pers (genitive брита́нця, nominative plural брита́нці, genitive plural брита́нців, feminine брита́нка)

брита́нець (canonical)
brytánecʹ (romanization)
брита́нця (genitive)
брита́нці (nominative plural)
брита́нців (genitive plural)
брита́нка (feminine)
брита́нець (nominative singular)
брита́нці (nominative plural)
брита́нця (genitive singular)
брита́нців (genitive plural)
брита́нцеві (dative singular)
брита́нцю (dative singular)
брита́нцям (dative plural)
брита́нця (accusative singular)
брита́нців (accusative plural)
брита́нцем (instrumental singular)
брита́нцями (instrumental plural)
брита́нцеві (locative singular)
брита́нцю (locative singular)
брита́нці (locative singular)
брита́нцях (locative plural)
брита́нцю (singular vocative)
брита́нці (plural vocative)

uk-ndecl

брита́нець<*.pr>

From Брита́нія (Brytánija, “Britain”, proper noun) + -ець (-ecʹ, suffix).


порушник

uk-noun

пору́шник<pr>

пору́шник • (porúšnyk) m pers (genitive пору́шника, nominative plural пору́шники, genitive plural пору́шників, feminine пору́шниця)

пору́шник (canonical)
porúšnyk (romanization)
пору́шника (genitive)
пору́шники (nominative plural)
пору́шників (genitive plural)
пору́шниця (feminine)
пору́шник (nominative singular)
пору́шники (nominative plural)
пору́шника (genitive singular)
пору́шників (genitive plural)
пору́шникові (dative singular)
пору́шнику (dative singular)
пору́шникам (dative plural)
пору́шника (accusative singular)
пору́шників (accusative plural)
пору́шником (instrumental singular)
пору́шниками (instrumental plural)
пору́шникові (locative singular)
пору́шнику (locative singular)
пору́шниках (locative plural)
пору́шнику (singular vocative)
пору́шники (plural vocative)

uk-ndecl

пору́шник<pr>

Uk-порушник.ogg

From пору́шити (porúšyty) + -ник (-nyk).

пору́шник спо́кою

troublemaker (literally, “disturber of the peace”)

пору́шник зако́ну

lawbreaker (literally, “breaker of the law”)

disturber, infringer, perpetrator, transgressor, violator


львів'янин

uk-noun

львів'я́нин<pr.in>

львів'я́нин • (lʹvivʺjányn) m pers (genitive львів'я́нина, nominative plural львів'я́ни, genitive plural львів'я́н, feminine львів'я́нка)

львів'я́ни н (canonical)
lʹvivʺjányn (romanization)
львів'я́нина (genitive)
львів'я́ни (nominative plural)
львів'я́н (genitive plural)
львів'я́нка (feminine)
львів'я́нин (nominative singular)
львів'я́ни (nominative plural)
львів'я́нина (genitive singular)
львів'я́н (genitive plural)
львів'я́нинові (dative singular)
львів'я́нину (dative singular)
львів'я́нам (dative plural)
львів'я́нина (accusative singular)
львів'я́н (accusative plural)
львів'я́нином (instrumental singular)
львів'я́нами (instrumental plural)
львів'я́нинові (locative singular)
львів'я́нині (locative singular)
львів'я́нах (locative plural)
львів'я́нине (singular vocative)
львів'я́ни (plural vocative)

uk-ndecl

львів'я́нин<pr.in>

From Львів (Lʹviv) + -янин (-janyn). Compare Russian львовя́нин (lʹvovjánin), Polish lwowianin.

Leopolitan, Lvivian, Lvivite (male person from Lviv)


бунтівник

uk-noun

бунтівни́к<b.pr>

бунтівни́цький

бунтівни́чий

бунтівни́к • (buntivnýk) m pers (genitive бунтівника́, nominative plural бунтівники́, genitive plural бунтівникі́в, feminine бунтівни́ця, relational adjective бунтівни́цький or бунтівни́чий)

бунтівни́к (canonical)
buntivnýk (romanization)
бунтівника́ (genitive)
бунтівники́ (nominative plural)
бунтівникі́в (genitive plural)
бунтівни́ця (feminine)
бунтівни́цький (adjective relational)
бунтівни́чий (adjective relational)
бунтівни́к (nominative singular)
бунтівники́ (nominative plural)
бунтівника́ (genitive singular)
бунтівникі́в (genitive plural)
бунтівнико́ві (dative singular)
бунтівнику́ (dative singular)
бунтівника́м (dative plural)
бунтівника́ (accusative singular)
бунтівникі́в (accusative plural)
бунтівнико́м (instrumental singular)
бунтівника́ми (instrumental plural)
бунтівнико́ві (locative singular)
бунтівнику́ (locative singular)
бунтівника́х (locative plural)
бунтівнику́ (singular vocative)
бунтівники́ (plural vocative)

uk-ndecl

бунтівни́к<b.pr>

From бунт (bunt) + -івни́к (-ivnýk). Compare Polish buntownik, Macedonian бунтовник (buntovnik), Serbo-Croatian бу̀нто̄внӣк / bùntōvnīk, Russian бунтовщи́к (buntovščík), Belarusian бунтаўшчы́к (buntaŭščýk).

rebel, rioter, insurgent, insurrectionist, mutineer


позивач

uk-noun

((позива́ч<b.pr>,пози́вач<pr>))

позива́ч or пози́вач • (pozyváč or pozývač) m pers (genitive позивача́ or пози́вача, nominative plural позивачі́ or пози́вачі, genitive plural позивачі́в or пози́вачів, feminine позива́чка or пози́вачка)

позива́ч (canonical)
пози́вач (canonical)
pozyváč (romanization)
pozývač (romanization)
позивача́ (genitive)
пози́вача (genitive)
позивачі́ (nominative plural)
пози́вачі (nominative plural)
позивачі́в (genitive plural)
пози́вачів (genitive plural)
позива́чка (feminine)
пози́вачка (feminine)
позива́ч (nominative singular)
пози́вач (nominative singular)
позивачі́ (nominative plural)
пози́вачі (nominative plural)
позивача́ (genitive singular)
пози́вача (genitive singular)
позивачі́в (genitive plural)
пози́вачів (genitive plural)
позиваче́ві (dative singular)
позивачу́ (dative singular)
пози́вачеві (dative singular)
пози́вачу (dative singular)
позивача́м (dative plural)
пози́вачам (dative plural)
позивача́ (accusative singular)
пози́вача (accusative singular)
позивачі́в (accusative plural)
пози́вачів (accusative plural)
позиваче́м (instrumental singular)
пози́вачем (instrumental singular)
позивача́ми (instrumental plural)
пози́вачами (instrumental plural)
позиваче́ві (locative singular)
позивачу́ (locative singular)
позивачі́ (locative singular)
пози́вачеві (locative singular)
пози́вачу (locative singular)
пози́вачі (locative singular)
позивача́х (locative plural)
пози́вачах (locative plural)
позива́чу (singular vocative)
пози́вачу (singular vocative)
позивачі́ (plural vocative)
пози́вачі (plural vocative)

uk-ndecl

((позива́ч<b.pr>,пози́вач<pr>))

[pɔˈzɪʋɐt͡ʃ]

(law) plaintiff, claimant, petitioner, complainant


регбіст

uk-noun

регбі́ст<pr>

регбі́стський

регбі́ст • (rehbíst) m pers (genitive регбі́ста, nominative plural регбі́сти, genitive plural регбі́стів, feminine регбі́стка, relational adjective регбі́стський)

регбі́ст (canonical)
rehbíst (romanization)
регбі́ста (genitive)
регбі́сти (nominative plural)
регбі́стів (genitive plural)
регбі́стка (feminine)
регбі́стський (adjective relational)
регбі́ст (nominative singular)
регбі́сти (nominative plural)
регбі́ста (genitive singular)
регбі́стів (genitive plural)
регбі́стові (dative singular)
регбі́сту (dative singular)
регбі́стам (dative plural)
регбі́ста (accusative singular)
регбі́стів (accusative plural)
регбі́стом (instrumental singular)
регбі́стами (instrumental plural)
регбі́стові (locative singular)
регбі́сті (locative singular)
регбі́стах (locative plural)
регбі́сте (singular vocative)
регбі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

регбі́ст<pr>

From ре́гбі (réhbi) + -іст (-ist). Compare Russian регби́ст (regbíst), Belarusian рэгбі́ст (rehbíst).


жрець

uk-noun

жрець • (žrecʹ) m pers (genitive жерця́, nominative plural жерці́, genitive plural жерці́в, feminine жри́ця)

žrecʹ (romanization)
жерця́ (genitive)
жерці́ (nominative plural)
жерці́в (genitive plural)
жри́ця (feminine)
жрець (nominative singular)
жерці́ (nominative plural)
жерця́ (genitive singular)
жерці́в (genitive plural)
жерце́ві (dative singular)
жерцю́ (dative singular)
жерця́м (dative plural)
жерця́ (accusative singular)
жерці́в (accusative plural)
жерце́м (instrumental singular)
жерця́ми (instrumental plural)
жерце́ві (locative singular)
жерцю́ (locative singular)
жерці́ (locative singular)
жерця́х (locative plural)
же́рче (singular vocative)
жерці́ (plural vocative)

Inherited from Proto-Slavic *žьrьcь, from *žьrti + *-ьcь, from Proto-Balto-Slavic *girˀ-, from Proto-Indo-European *gʷerH-.


зенітник

зені́тник<pr>

зені́тник • (zenítnyk) m pers (genitive зені́тника, nominative plural зені́тники, genitive plural зені́тників, feminine зені́тниця)

зені́тник (canonical)
zenítnyk (romanization)
зені́тника (genitive)
зені́тники (nominative plural)
зені́тників (genitive plural)
зені́тниця (feminine)
зені́тник (nominative singular)
зені́тники (nominative plural)
зені́тника (genitive singular)
зені́тників (genitive plural)
зені́тникові (dative singular)
зені́тнику (dative singular)
зені́тникам (dative plural)
зені́тника (accusative singular)
зені́тників (accusative plural)
зені́тником (instrumental singular)
зені́тниками (instrumental plural)
зені́тникові (locative singular)
зені́тнику (locative singular)
зені́тниках (locative plural)
зені́тнику (singular vocative)
зені́тники (plural vocative)

uk-ndecl

зені́тник<pr>

From зені́т(ний) (zenít(nyj)) + -ник (-nyk). Compare Russian зени́тчик (zenítčik).

(military) anti-aircraft gunner, surface-to-air missile system operator


чорногорець

uk-noun

чорного́рець<*.pr>

чорного́рець • (čornohórecʹ) m pers (genitive чорного́рця, nominative plural чорного́рці, genitive plural чорного́рців, feminine чорного́рка)

чорного́рець (canonical)
čornohórecʹ (romanization)
чорного́рця (genitive)
чорного́рці (nominative plural)
чорного́рців (genitive plural)
чорного́рка (feminine)
чорного́рець (nominative singular)
чорного́рці (nominative plural)
чорного́рця (genitive singular)
чорного́рців (genitive plural)
чорного́рцеві (dative singular)
чорного́рцю (dative singular)
чорного́рцям (dative plural)
чорного́рця (accusative singular)
чорного́рців (accusative plural)
чорного́рцем (instrumental singular)
чорного́рцями (instrumental plural)
чорного́рцеві (locative singular)
чорного́рцю (locative singular)
чорного́рці (locative singular)
чорного́рцях (locative plural)
чорного́рцю (singular vocative)
чорного́рці (plural vocative)

uk-ndecl

чорного́рець<*.pr>

[t͡ʃɔrnɔˈɦɔret͡sʲ]

From Чорного́рія (Čornohórija) + -ець (-ecʹ). Compare Russian черного́рец (černogórec), Belarusian чарнаго́рац (čarnahórac), Polish Czarnogórzec.


йорданець

uk-noun

йорда́нець<*.pr>

йорда́нець • (jordánecʹ) m pers (genitive йорда́нця, nominative plural йорда́нці, genitive plural йорда́нців, feminine йорда́нка)

йорда́нець (canonical)
jordánecʹ (romanization)
йорда́нця (genitive)
йорда́нці (nominative plural)
йорда́нців (genitive plural)
йорда́нка (feminine)
йорда́нець (nominative singular)
йорда́нці (nominative plural)
йорда́нця (genitive singular)
йорда́нців (genitive plural)
йорда́нцеві (dative singular)
йорда́нцю (dative singular)
йорда́нцям (dative plural)
йорда́нця (accusative singular)
йорда́нців (accusative plural)
йорда́нцем (instrumental singular)
йорда́нцями (instrumental plural)
йорда́нцеві (locative singular)
йорда́нцю (locative singular)
йорда́нці (locative singular)
йорда́нцях (locative plural)
йорда́нцю (singular vocative)
йорда́нці (plural vocative)

uk-ndecl

йорда́нець<*.pr>

From Йорда́нія (Jordánija) + -ець (-ecʹ). Compare Russian иорда́нец (iordánec), Belarusian іарда́нец (iardánjec).


іспанець

uk-noun

іспа́нець<*.pr>

іспа́нець • (ispánecʹ) m pers (genitive іспа́нця, nominative plural іспа́нці, genitive plural іспа́нців, feminine іспа́нка)

іспа́нець (canonical)
ispánecʹ (romanization)
іспа́нця (genitive)
іспа́нці (nominative plural)
іспа́нців (genitive plural)
іспа́нка (feminine)
іспа́нець (nominative singular)
іспа́нці (nominative plural)
іспа́нця (genitive singular)
іспа́нців (genitive plural)
іспа́нцеві (dative singular)
іспа́нцю (dative singular)
іспа́нцям (dative plural)
іспа́нця (accusative singular)
іспа́нців (accusative plural)
іспа́нцем (instrumental singular)
іспа́нцями (instrumental plural)
іспа́нцеві (locative singular)
іспа́нцю (locative singular)
іспа́нці (locative singular)
іспа́нцях (locative plural)
іспа́нцю (singular vocative)
іспа́нці (plural vocative)

uk-ndecl

іспа́нець<*.pr>

Uk-іспанець.ogg

From Іспа́нія (Ispánija) + -ець (-ecʹ). Compare Russian испа́нец (ispánec), Belarusian іспа́нец (ispánjec).


відьмак

uk-noun

відьма́цький

відьма́к • (vidʹmák) m pers (genitive відьмака́, nominative plural відьмаки́, genitive plural відьмакі́в, relational adjective відьма́цький)

відьма́к (canonical)
vidʹmák (romanization)
відьмака́ (genitive)
відьмаки́ (nominative plural)
відьмакі́в (genitive plural)
відьма́цький (adjective relational)
відьма́к (nominative singular)
відьмаки́ (nominative plural)
відьмака́ (genitive singular)
відьмакі́в (genitive plural)
відьмако́ві (dative singular)
відьмаку́ (dative singular)
відьмака́м (dative plural)
відьмака́ (accusative singular)
відьмакі́в (accusative plural)
відьмако́м (instrumental singular)
відьмака́ми (instrumental plural)
відьмако́ві (locative singular)
відьмаку́ (locative singular)
відьмака́х (locative plural)
відьма́че (singular vocative)
відьмаки́ (plural vocative)

Uk-відьмак.ogg

A male form of
ві́дьма (vídʹma, “witch”) + -а́к (-ák), from Proto-Slavic *vědьma. Repopularized by The Witcher franchise.

(Slavic mythology) male witch, witcher, warlock, vidmak


хрещеник

хреще́ник<pr>

хреще́ник • (xreščényk) m pers (genitive хреще́ника, nominative plural хреще́ники, genitive plural хреще́ників, feminine хреще́ниця)

хреще́ник (canonical)
xreščényk (romanization)
хреще́ника (genitive)
хреще́ники (nominative plural)
хреще́ників (genitive plural)
хреще́ниця (feminine)
хреще́ник (nominative singular)
хреще́ники (nominative plural)
хреще́ника (genitive singular)
хреще́ників (genitive plural)
хреще́никові (dative singular)
хреще́нику (dative singular)
хреще́никам (dative plural)
хреще́ника (accusative singular)
хреще́ників (accusative plural)
хреще́ником (instrumental singular)
хреще́никами (instrumental plural)
хреще́никові (locative singular)
хреще́нику (locative singular)
хреще́никах (locative plural)
хреще́нику (singular vocative)
хреще́ники (plural vocative)

uk-ndecl

хреще́ник<pr>

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-хрещеник.wav

From хреще́(ний) (xreščé(nyj)) + -ник (-nyk). Compare Russian кре́стник (kréstnik), Belarusian хрэ́снік (xrésnik), Polish chrześniak.

godson (male child whose baptism is sponsored by a godparent)


традиціоналіст

uk-noun

традиціоналі́ст<pr>

традиціоналі́стка

традиціоналі́стський

традиціоналісти́чний

традиціоналі́ст • (tradycionalíst) m pers (genitive традиціоналі́ста, nominative plural традиціоналі́сти, genitive plural традиціоналі́стів, feminine традиціоналі́стка, relational adjective традиціоналі́стський or традиціоналісти́чний)

традиціоналі́ст (canonical)
tradycionalíst (romanization)
традиціоналі́ста (genitive)
традиціоналі́сти (nominative plural)
традиціоналі́стів (genitive plural)
традиціоналі́стка (feminine)
традиціоналі́стський (adjective relational)
традиціоналісти́чний (adjective relational)
традиціоналі́ст (nominative singular)
традиціоналі́сти (nominative plural)
традиціоналі́ста (genitive singular)
традиціоналі́стів (genitive plural)
традиціоналі́стові (dative singular)
традиціоналі́сту (dative singular)
традиціоналі́стам (dative plural)
традиціоналі́ста (accusative singular)
традиціоналі́стів (accusative plural)
традиціоналі́стом (instrumental singular)
традиціоналі́стами (instrumental plural)
традиціоналі́стові (locative singular)
традиціоналі́сті (locative singular)
традиціоналі́стах (locative plural)
традиціоналі́сте (singular vocative)
традиціоналі́сти (plural vocative)

uk-ndecl

традиціоналі́ст<pr>

From традиціонал(і́зм) (tradycional(ízm)) + -іст (-ist). Compare Russian традиционали́ст (tradicionalíst), Belarusian традыцыяналі́ст (tradycyjanalíst).

af

традиціоналі́зм

традиціонал(і́зм)

cog

традиционали́ст

традыцыяналі́ст


мудрагель

uk-noun

мудраге́ль • (mudrahélʹ) m pers (genitive мудраге́ля, nominative plural мудраге́лі)

мудраге́ль (canonical)
mudrahélʹ (romanization)
мудраге́ля (genitive)
мудраге́лі (nominative plural)
мудраге́ль (nominative singular)
мудраге́лі (nominative plural)
мудраге́ля (genitive singular)
мудраге́лів (genitive plural)
мудраге́леві (dative singular)
мудраге́лю (dative singular)
мудраге́лям (dative plural)
мудраге́ль (accusative singular)
мудраге́лі (accusative plural)
мудраге́лем (instrumental singular)
мудраге́лями (instrumental plural)
мудраге́лю (locative singular)
мудраге́лі (locative singular)
мудраге́лях (locative plural)
мудраге́лю (singular vocative)
мудраге́лі (plural vocative)

uk-ndecl

мудраге́ль<M>

[mʊdrɐˈɦɛlʲ]


торговець

uk-noun

торго́вець<*.pr>

торго́вець • (torhóvecʹ) m pers (genitive торго́вця, nominative plural торго́вці, genitive plural торго́вців, feminine торго́вка)

торго́вець (canonical)
torhóvecʹ (romanization)
торго́вця (genitive)
торго́вці (nominative plural)
торго́вців (genitive plural)
торго́вка (feminine)
торго́вець (nominative singular)
торго́вці (nominative plural)
торго́вця (genitive singular)
торго́вців (genitive plural)
торго́вцеві (dative singular)
торго́вцю (dative singular)
торго́вцям (dative plural)
торго́вця (accusative singular)
торго́вців (accusative plural)
торго́вцем (instrumental singular)
торго́вцями (instrumental plural)
торго́вцеві (locative singular)
торго́вцю (locative singular)
торго́вці (locative singular)
торго́вцях (locative plural)
торго́вцю (singular vocative)
торго́вці (plural vocative)

uk-ndecl

торго́вець<*.pr>

[tɔrˈɦɔʋet͡sʲ]

Uk-торговець.ogg

From торгува́ти (torhuváty) + -ець (-ecʹ). Compare Russian торго́вец (torgóvec).


ідолопоклонник

uk-noun

ідолопокло́нник<pr>

ідолопокло́нниця

ідолопокло́нницький

ідолопокло́нник • (idolopoklónnyk) m pers (genitive ідолопокло́нника, nominative plural ідолопокло́нники, genitive plural ідолопокло́нників, feminine ідолопокло́нниця, relational adjective ідолопокло́нницький)

ідолопокло́нник (canonical)
idolopoklónnyk (romanization)
ідолопокло́нника (genitive)
ідолопокло́нники (nominative plural)
ідолопокло́нників (genitive plural)
ідолопокло́нниця (feminine)
ідолопокло́нницький (adjective relational)
ідолопокло́нник (nominative singular)
ідолопокло́нники (nominative plural)
ідолопокло́нника (genitive singular)
ідолопокло́нників (genitive plural)
ідолопокло́нникові (dative singular)
ідолопокло́ннику (dative singular)
ідолопокло́нникам (dative plural)
ідолопокло́нника (accusative singular)
ідолопокло́нників (accusative plural)
ідолопокло́нником (instrumental singular)
ідолопокло́нниками (instrumental plural)
ідолопокло́нникові (locative singular)
ідолопокло́ннику (locative singular)
ідолопокло́нниках (locative plural)
ідолопокло́ннику (singular vocative)
ідолопокло́нники (plural vocative)

uk-ndecl

ідолопокло́нник<pr>

From і́дол (ídol, “idol”) + -о- (-o-) + покло́нник (poklónnyk, “worshipper”). Compare Russian идолопокло́нник (idolopoklónnik), Belarusian ідалапакло́ннік (idalapaklónnik).

cog

идолопокло́нник

ідалапакло́ннік


поліщук

uk-noun

поліщу́к<b.pr>

поліщу́к • (poliščúk) m pers (genitive поліщука́, nominative plural поліщуки́, genitive plural поліщукі́в, feminine поліщу́чка)

поліщу́к (canonical)
poliščúk (romanization)
поліщука́ (genitive)
поліщуки́ (nominative plural)
поліщукі́в (genitive plural)
поліщу́чка (feminine)
поліщу́к (nominative singular)
поліщуки́ (nominative plural)
поліщука́ (genitive singular)
поліщукі́в (genitive plural)
поліщуко́ві (dative singular)
поліщуку́ (dative singular)
поліщука́м (dative plural)
поліщука́ (accusative singular)
поліщукі́в (accusative plural)
поліщуко́м (instrumental singular)
поліщука́ми (instrumental plural)
поліщуко́ві (locative singular)
поліщуку́ (locative singular)
поліщука́х (locative plural)
поліщу́че (singular vocative)
поліщуки́ (plural vocative)


користолюбець

користолю́бець<*.pr>

користолю́бка

користолю́бець • (korystoljúbecʹ) m pers (genitive користолю́бця, nominative plural користолю́бці, genitive plural користолю́бців, feminine користолю́бка)

користолю́бець (canonical)
korystoljúbecʹ (romanization)
користолю́бця (genitive)
користолю́бці (nominative plural)
користолю́бців (genitive plural)
користолю́бка (feminine)
користолю́бець (nominative singular)
користолю́бці (nominative plural)
користолю́бця (genitive singular)
користолю́бців (genitive plural)
користолю́бцеві (dative singular)
користолю́бцю (dative singular)
користолю́бцям (dative plural)
користолю́бця (accusative singular)
користолю́бців (accusative plural)
користолю́бцем (instrumental singular)
користолю́бцями (instrumental plural)
користолю́бцеві (locative singular)
користолю́бцю (locative singular)
користолю́бці (locative singular)
користолю́бцях (locative plural)
користолю́бцю (singular vocative)
користолю́бці (plural vocative)

uk-ndecl

користолю́бець<*.pr>

From ко́ри́сть (kórýstʹ) + -о- (-o-) + люби́ти (ljubýty) + -ець (-ecʹ). Compare Russian корыстолю́бец (korystoljúbec), Belarusian карысталю́бец (karystaljúbjec).

cog

корыстолю́бец

карысталю́бец

avaricious person, greedy person, moneygrubber


мультимільйонер

uk-noun

мультимільйоне́р<pr>

мультимільйоне́рка

мультимільйоне́р • (mulʹtymilʹjonér) m pers (genitive мультимільйоне́ра, nominative plural мультимільйоне́ри, genitive plural мультимільйоне́рів, feminine мультимільйоне́рка)

мультимільйоне́р (canonical)
mulʹtymilʹjonér (romanization)
мультимільйоне́ра (genitive)
мультимільйоне́ри (nominative plural)
мультимільйоне́рів (genitive plural)
мультимільйоне́рка (feminine)
мультимільйоне́р (nominative singular)
мультимільйоне́ри (nominative plural)
мультимільйоне́ра (genitive singular)
мультимільйоне́рів (genitive plural)
мультимільйоне́рові (dative singular)
мультимільйоне́ру (dative singular)
мультимільйоне́рам (dative plural)
мультимільйоне́ра (accusative singular)
мультимільйоне́рів (accusative plural)
мультимільйоне́ром (instrumental singular)
мультимільйоне́рами (instrumental plural)
мультимільйоне́рові (locative singular)
мультимільйоне́рі (locative singular)
мультимільйоне́рах (locative plural)
мультимільйоне́ре (singular vocative)
мультимільйоне́ри (plural vocative)

uk-ndecl

мультимільйоне́р<pr>

му́льти- (múlʹty-) + мільйоне́р (milʹjonér).


скрипаль

uk-noun

скрипа́ль<M.b.pr>

скрипа́ль • (skrypálʹ) m pers (genitive скрипаля́, nominative plural скрипалі́, genitive plural скрипалі́в, feminine скрипа́лька)

скрипа́ль (canonical)
skrypálʹ (romanization)
скрипаля́ (genitive)
скрипалі́ (nominative plural)
скрипалі́в (genitive plural)
скрипа́лька (feminine)
скрипа́ль (nominative singular)
скрипалі́ (nominative plural)
скрипаля́ (genitive singular)
скрипалі́в (genitive plural)
скрипале́ві (dative singular)
скрипалю́ (dative singular)
скрипаля́м (dative plural)
скрипаля́ (accusative singular)
скрипалі́в (accusative plural)
скрипале́м (instrumental singular)
скрипаля́ми (instrumental plural)
скрипале́ві (locative singular)
скрипалю́ (locative singular)
скрипалі́ (locative singular)
скрипаля́х (locative plural)
скрипа́лю (singular vocative)
скрипалі́ (plural vocative)

uk-ndecl

скрипа́ль<M.b.pr>

Uk-скрипаль.ogg

скри́пка (skrýpka, “violin, fiddle”) + -а́ль (-álʹ)

af

(music) violinist, fiddler (person who plays violin)


камбоджієць

uk-noun

камбоджі́єць<*.pr>

камбоджі́йка

камбоджі́єць • (kambodžíjecʹ) m pers (genitive камбоджі́йця, nominative plural камбоджі́йці, genitive plural камбоджі́йців, feminine камбоджі́йка)

камбоджі́єць (canonical)
kambodžíjecʹ (romanization)
камбоджі́йця (genitive)
камбоджі́йці (nominative plural)
камбоджі́йців (genitive plural)
камбоджі́йка (feminine)
камбоджі́єць (nominative singular)
камбоджі́йці (nominative plural)
камбоджі́йця (genitive singular)
камбоджі́йців (genitive plural)
камбоджі́йцеві (dative singular)
камбоджі́йцю (dative singular)
камбоджі́йцям (dative plural)
камбоджі́йця (accusative singular)
камбоджі́йців (accusative plural)
камбоджі́йцем (instrumental singular)
камбоджі́йцями (instrumental plural)
камбоджі́йцеві (locative singular)
камбоджі́йцю (locative singular)
камбоджі́йці (locative singular)
камбоджі́йцях (locative plural)
камбоджі́йцю (singular vocative)
камбоджі́йці (plural vocative)

uk-ndecl

камбоджі́єць<*.pr>

From Камбо́джа (Kambódža) + -і́єць (-íjecʹ). Compare Russian камбоджи́ец (kambodžíjec), Belarusian камбаджы́ец (kambadžýjec).

af

Камбо́джа (Kambódža) + -і́єць (-íjecʹ)


ассирієць

uk-noun

ассирі́єць<*.pr>

ассирі́єць • (assyríjecʹ) m pers (genitive ассирі́йця, nominative plural ассирі́йці, genitive plural ассирі́йців, feminine ассирі́йка)

ассирі́єць (canonical)
assyríjecʹ (romanization)
ассирі́йця (genitive)
ассирі́йці (nominative plural)
ассирі́йців (genitive plural)
ассирі́йка (feminine)
ассирі́єць (nominative singular)
ассирі́йці (nominative plural)
ассирі́йця (genitive singular)
ассирі́йців (genitive plural)
ассирі́йцеві (dative singular)
ассирі́йцю (dative singular)
ассирі́йцям (dative plural)
ассирі́йця (accusative singular)
ассирі́йців (accusative plural)
ассирі́йцем (instrumental singular)
ассирі́йцями (instrumental plural)
ассирі́йцеві (locative singular)
ассирі́йцю (locative singular)
ассирі́йці (locative singular)
ассирі́йцях (locative plural)
ассирі́йцю (singular vocative)
ассирі́йці (plural vocative)

uk-ndecl

ассирі́єць<*.pr>

From Асси́рія (Assýrija) + -ець (-ecʹ). Compare Russian ассири́ец (assiríjec), Belarusian асіры́ец (asirýjec).

Assyrian (member of a traditionally Christian ethnic group originating in the Middle East, who identify as descendants of the ancient Assyrians)


малайзієць

uk-noun

малайзі́єць<*.pr>

малайзі́єць • (malajzíjecʹ) m pers (genitive малайзі́йця, nominative plural малайзі́йці, genitive plural малайзі́йців, feminine малайзі́йка)

малайзі́єць (canonical)
malajzíjecʹ (romanization)
малайзі́йця (genitive)
малайзі́йці (nominative plural)
малайзі́йців (genitive plural)
малайзі́йка (feminine)
малайзі́єць (nominative singular)
малайзі́йці (nominative plural)
малайзі́йця (genitive singular)
малайзі́йців (genitive plural)
малайзі́йцеві (dative singular)
малайзі́йцю (dative singular)
малайзі́йцям (dative plural)
малайзі́йця (accusative singular)
малайзі́йців (accusative plural)
малайзі́йцем (instrumental singular)
малайзі́йцями (instrumental plural)
малайзі́йцеві (locative singular)
малайзі́йцю (locative singular)
малайзі́йці (locative singular)
малайзі́йцях (locative plural)
малайзі́йцю (singular vocative)
малайзі́йці (plural vocative)

uk-ndecl

малайзі́єць<*.pr>

From Мала́йзія (Malájzija) + -ець (-ecʹ). Compare Russian малайзи́ец (malajzíjec), Belarusian малайзі́ец (malajzíjec).


корчмар

uk-noun

корчма́рський

корчма́р • (korčmár) m pers (genitive корчмаря́, nominative plural корчмарі́, genitive plural корчмарі́в, feminine корчма́рка, relational adjective корчма́рський)

корчма́р (canonical)
korčmár (romanization)
корчмаря́ (genitive)
корчмарі́ (nominative plural)
корчмарі́в (genitive plural)
корчма́рка (feminine)
корчма́рський (adjective relational)
корчма́р (nominative singular)
корчмарі́ (nominative plural)
корчмаря́ (genitive singular)
корчмарі́в (genitive plural)
корчмаре́ві (dative singular)
корчмарю́ (dative singular)
корчмаря́м (dative plural)
корчмаря́ (accusative singular)
корчмарі́в (accusative plural)
корчмаре́м (instrumental singular)
корчмаря́ми (instrumental plural)
корчмаре́ві (locative singular)
корчмарю́ (locative singular)
корчмарі́ (locative singular)
корчмаря́х (locative plural)
корчма́рю (singular vocative)
корчмарі́ (plural vocative)

From Proto-Slavic *kъrčьmařь, possibly via a West Slavic or South Slavic language. Compare Russian корчма́рь (korčmárʹ), Belarusian карчма́р (karčmár), Polish karczmarz.


афроукраїнець

афроукраї́нець<*.pr>

афроукраї́нка

афроукраї́нець • (afroukrajínecʹ) m pers (genitive афроукраї́нця, nominative plural афроукраї́нці, genitive plural афроукраї́нців, feminine афроукраї́нка)

афроукраї́нець (canonical)
afroukrajínecʹ (romanization)
афроукраї́нця (genitive)
афроукраї́нці (nominative plural)
афроукраї́нців (genitive plural)
афроукраї́нка (feminine)
афроукраї́нець (nominative singular)
афроукраї́нці (nominative plural)
афроукраї́нця (genitive singular)
афроукраї́нців (genitive plural)
афроукраї́нцеві (dative singular)
афроукраї́нцю (dative singular)
афроукраї́нцям (dative plural)
афроукраї́нця (accusative singular)
афроукраї́нців (accusative plural)
афроукраї́нцем (instrumental singular)
афроукраї́нцями (instrumental plural)
афроукраї́нцеві (locative singular)
афроукраї́нцю (locative singular)
афроукраї́нці (locative singular)
афроукраї́нцях (locative plural)
афроукраї́нцю (singular vocative)
афроукраї́нці (plural vocative)

uk-ndecl

афроукраї́нець<*.pr>

(neologism) Afro-Ukrainian (a resident of Ukraine who is of African heritage)

uk:афроукраїнці


українофіл

uk-noun

українофі́л<pr>

українофі́лка

українофі́льський

українофі́л • (ukrajinofíl) m pers (genitive українофі́ла, nominative plural українофі́ли, genitive plural українофі́лів, feminine українофі́лка, relational adjective українофі́льський)

українофі́л (canonical)
ukrajinofíl (romanization)
українофі́ла (genitive)
українофі́ли (nominative plural)
українофі́лів (genitive plural)
українофі́лка (feminine)
українофі́льський (adjective relational)
українофі́л (nominative singular)
українофі́ли (nominative plural)
українофі́ла (genitive singular)
українофі́лів (genitive plural)
українофі́лові (dative singular)
українофі́лу (dative singular)
українофі́лам (dative plural)
українофі́ла (accusative singular)
українофі́лів (accusative plural)
українофі́лом (instrumental singular)
українофі́лами (instrumental plural)
українофі́лові (locative singular)
українофі́лі (locative singular)
українофі́лах (locative plural)
українофі́ле (singular vocative)
українофі́ли (plural vocative)

uk-ndecl

українофі́л<pr>

From україно- (ukrajino-) + -філ (-fil). Compare Russian украинофи́л (ukrainofíl).


мобілізований

uk-noun

мобілізо́ваний<+.pr>

мобілізо́ваний • (mobilizóvanyj) m pers (genitive мобілізо́ваного, nominative plural мобілізо́вані, genitive plural мобілізо́ваних)

мобілізо́ваний (canonical)
mobilizóvanyj (romanization)
мобілізо́ваного (genitive)
мобілізо́вані (nominative plural)
мобілізо́ваних (genitive plural)
мобілізо́ваний (nominative singular)
мобілізо́вані (nominative plural)
мобілізо́ваного (genitive singular)
мобілізо́ваних (genitive plural)
мобілізо́ваному (dative singular)
мобілізо́ваним (dative plural)
мобілізо́ваного (accusative singular)
мобілізо́ваних (accusative plural)
мобілізо́ваним (instrumental singular)
мобілізо́ваними (instrumental plural)
мобілізо́ваному (locative singular)
мобілізо́ванім (locative singular)
мобілізо́ваних (locative plural)
мобілізо́ваний (singular vocative)
мобілізо́вані (plural vocative)

uk-ndecl

мобілізо́ваний<+.pr>


слов'янофіл

uk-noun

слов'янофі́л<pr>

слов'янофі́лка

слов'янофі́льський

слов'янофі́л • (slovʺjanofíl) m pers (genitive слов'янофі́ла, nominative plural слов'янофі́ли, genitive plural слов'янофі́лів, feminine слов'янофі́лка, relational adjective слов'янофі́льський)

слов'янофі́л (canonical)
slovʺjanofíl (romanization)
слов'янофі́ла (genitive)
слов'янофі́ли (nominative plural)
слов'янофі́лів (genitive plural)
слов'янофі́лка (feminine)
слов'янофі́льський (adjective relational)
слов'янофі́л (nominative singular)
слов'янофі́ли (nominative plural)
слов'янофі́ла (genitive singular)
слов'янофі́лів (genitive plural)
слов'янофі́лові (dative singular)
слов'янофі́лу (dative singular)
слов'янофі́лам (dative plural)
слов'янофі́ла (accusative singular)
слов'янофі́лів (accusative plural)
слов'янофі́лом (instrumental singular)
слов'янофі́лами (instrumental plural)
слов'янофі́лові (locative singular)
слов'янофі́лі (locative singular)
слов'янофі́лах (locative plural)
слов'янофі́ле (singular vocative)
слов'янофі́ли (plural vocative)

uk-ndecl

слов'янофі́л<pr>

From слов'ян(и́н) (slovʺjan(ýn)) + -о- (-o-) + -філ (-fil). Compare Russian славянофи́л (slavjanofíl), Belarusian славянафі́л (slavjanafíl), Polish słowianofil.

af

слов'ян(и́н)


колядник

uk-noun

коля́дник<pr>

коля́дницький

коля́дник • (koljádnyk) m pers (genitive коля́дника, nominative plural коля́дники, genitive plural коля́дників, feminine коля́дниця, relational adjective коля́дницький)

коля́дник (canonical)
koljádnyk (romanization)
коля́дника (genitive)
коля́дники (nominative plural)
коля́дників (genitive plural)
коля́дниця (feminine)
коля́дницький (adjective relational)
коля́дник (nominative singular)
коля́дники (nominative plural)
коля́дника (genitive singular)
коля́дників (genitive plural)
коля́дникові (dative singular)
коля́днику (dative singular)
коля́дникам (dative plural)
коля́дника (accusative singular)
коля́дників (accusative plural)
коля́дником (instrumental singular)
коля́дниками (instrumental plural)
коля́дникові (locative singular)
коля́днику (locative singular)
коля́дниках (locative plural)
коля́днику (singular vocative)
коля́дники (plural vocative)

uk-ndecl

коля́дник<pr>

коляда́ (koljadá) + -ник (-nyk). Cognate with Polish kolędnik.


опозиціонер

uk-noun

опозиціоне́р<pr>

опозиціоне́рка

опозиціоне́р • (opozycionér) m pers (genitive опозиціоне́ра, nominative plural опозиціоне́ри, genitive plural опозиціоне́рів, feminine опозиціоне́рка)

опозиціоне́р (canonical)
opozycionér (romanization)
опозиціоне́ра (genitive)
опозиціоне́ри (nominative plural)
опозиціоне́рів (genitive plural)
опозиціоне́рка (feminine)
опозиціоне́р (nominative singular)
опозиціоне́ри (nominative plural)
опозиціоне́ра (genitive singular)
опозиціоне́рів (genitive plural)
опозиціоне́рові (dative singular)
опозиціоне́ру (dative singular)
опозиціоне́рам (dative plural)
опозиціоне́ра (accusative singular)
опозиціоне́рів (accusative plural)
опозиціоне́ром (instrumental singular)
опозиціоне́рами (instrumental plural)
опозиціоне́рові (locative singular)
опозиціоне́рі (locative singular)
опозиціоне́рах (locative plural)
опозиціоне́ре (singular vocative)
опозиціоне́ри (plural vocative)

uk-ndecl

опозиціоне́р<pr>

Cognate with Russian оппозиционе́р (oppozicionér), Belarusian апазіцыяне́р (apazicyjanjér).

cog

оппозиционе́р

апазіцыяне́р

oppositionist (a person who opposes; especially a member of an official opposition)


уругваєць

uk-noun

уругва́єць<*.pr>

уругва́єць • (uruhvájecʹ) m pers (genitive уругва́йця, nominative plural уругва́йці, genitive plural уругва́йців, feminine уругва́йка)

уругва́єць (canonical)
uruhvájecʹ (romanization)
уругва́йця (genitive)
уругва́йці (nominative plural)
уругва́йців (genitive plural)
уругва́йка (feminine)
уругва́єць (nominative singular)
уругва́йці (nominative plural)
уругва́йця (genitive singular)
уругва́йців (genitive plural)
уругва́йцеві (dative singular)
уругва́йцю (dative singular)
уругва́йцям (dative plural)
уругва́йця (accusative singular)
уругва́йців (accusative plural)
уругва́йцем (instrumental singular)
уругва́йцями (instrumental plural)
уругва́йцеві (locative singular)
уругва́йцю (locative singular)
уругва́йці (locative singular)
уругва́йцях (locative plural)
уругва́йцю (singular vocative)
уругва́йці (plural vocative)

uk-ndecl

уругва́єць<*.pr>

From Уругва́й (Uruhváj) + -єць (-jecʹ). Compare Russian уругва́ец (urugvájec).


одесит

uk-noun

одеси́т • (odesýt) m pers (genitive одеси́та, nominative plural одеси́ти, genitive plural одеси́тів, feminine одеси́тка)

одеси́т (canonical)
odesýt (romanization)
одеси́та (genitive)
одеси́ти (nominative plural)
одеси́тів (genitive plural)
одеси́тка (feminine)
одеси́т (nominative singular)
одеси́ти (nominative plural)
одеси́та (genitive singular)
одеси́тів (genitive plural)
одеси́тові (dative singular)
одеси́ту (dative singular)
одеси́там (dative plural)
одеси́та (accusative singular)
одеси́тів (accusative plural)
одеси́том (instrumental singular)
одеси́тами (instrumental plural)
одеси́тові (locative singular)
одеси́ті (locative singular)
одеси́тах (locative plural)
одеси́те (singular vocative)
одеси́ти (plural vocative)


малорос

малоро́с<pr>

малоро́с • (malorós) m pers (genitive малоро́са, nominative plural малоро́си, genitive plural малоро́сів, feminine малоро́ска)

малоро́с (canonical)
malorós (romanization)
малоро́са (genitive)
малоро́си (nominative plural)
малоро́сів (genitive plural)
малоро́ска (feminine)
малоро́с (nominative singular)
малоро́си (nominative plural)
малоро́са (genitive singular)
малоро́сів (genitive plural)
малоро́сові (dative singular)
малоро́су (dative singular)
малоро́сам (dative plural)
малоро́са (accusative singular)
малоро́сів (accusative plural)
малоро́сом (instrumental singular)
малоро́сами (instrumental plural)
малоро́сові (locative singular)
малоро́сі (locative singular)
малоро́сах (locative plural)
малоро́се (singular vocative)
малоро́си (plural vocative)

uk-ndecl

малоро́с<pr>

Back-formation from Малоро́сія (Malorósija, “little Russia, historical name for Ukraine”)

backform

(historical, now offensive, ethnic slur) Ukrainian


вигнанець

uk-noun

вигна́нець<*.pr>

вигна́нець • (vyhnánecʹ) m pers (genitive вигна́нця, nominative plural вигна́нці, genitive plural вигна́нців, feminine вигна́нка or вигна́нниця)

вигна́нець (canonical)
vyhnánecʹ (romanization)
вигна́нця (genitive)
вигна́нці (nominative plural)
вигна́нців (genitive plural)
вигна́нка (feminine)
вигна́нниця (feminine)
вигна́нець (nominative singular)
вигна́нці (nominative plural)
вигна́нця (genitive singular)
вигна́нців (genitive plural)
вигна́нцеві (dative singular)
вигна́нцю (dative singular)
вигна́нцям (dative plural)
вигна́нця (accusative singular)
вигна́нців (accusative plural)
вигна́нцем (instrumental singular)
вигна́нцями (instrumental plural)
вигна́нцеві (locative singular)
вигна́нцю (locative singular)
вигна́нці (locative singular)
вигна́нцях (locative plural)
вигна́нцю (singular vocative)
вигна́нці (plural vocative)

uk-ndecl

вигна́нець<*.pr>

Uk-вигнанець.ogg

From вигна́ння (vyhnánnja) + -ець (-ecʹ). Compare Polish wygnaniec.

exile (someone who is banished from their home or country)


тенісист

uk-noun

теніси́ст<pr>

теніси́ст • (tenisýst) m pers (genitive теніси́ста, nominative plural теніси́сти, genitive plural теніси́стів, feminine теніси́стка)

теніси́ст (canonical)
tenisýst (romanization)
теніси́ста (genitive)
теніси́сти (nominative plural)
теніси́стів (genitive plural)
теніси́стка (feminine)
теніси́ст (nominative singular)
теніси́сти (nominative plural)
теніси́ста (genitive singular)
теніси́стів (genitive plural)
теніси́стові (dative singular)
теніси́сту (dative singular)
теніси́стам (dative plural)
теніси́ста (accusative singular)
теніси́стів (accusative plural)
теніси́стом (instrumental singular)
теніси́стами (instrumental plural)
теніси́стові (locative singular)
теніси́сті (locative singular)
теніси́стах (locative plural)
теніси́сте (singular vocative)
теніси́сти (plural vocative)

uk-ndecl

теніси́ст<pr>

From те́ніс (ténis) + -і́ст (-íst). Compare Russian тенниси́ст (tɛnnisíst) and Belarusian тэнісі́ст (tenisíst).


ефіоп

uk-noun

ефіо́п • (efióp) m pers (genitive ефіо́па, nominative plural ефіо́пи, genitive plural ефіо́пів, feminine ефіо́пка)

ефіо́п (canonical)
efióp (romanization)
ефіо́па (genitive)
ефіо́пи (nominative plural)
ефіо́пів (genitive plural)
ефіо́пка (feminine)
ефіо́п (nominative singular)
ефіо́пи (nominative plural)
ефіо́па (genitive singular)
ефіо́пів (genitive plural)
ефіо́пові (dative singular)
ефіо́пу (dative singular)
ефіо́пам (dative plural)
ефіо́па (accusative singular)
ефіо́пів (accusative plural)
ефіо́пом (instrumental singular)
ефіо́пами (instrumental plural)
ефіо́пові (locative singular)
ефіо́пі (locative singular)
ефіо́пах (locative plural)
ефіо́пе (singular vocative)
ефіо́пи (plural vocative)

Ultimately from Ancient Greek Αἰθίοψ (Aithíops). Compare Russian эфио́п (efióp), Belarusian эфіо́п (efióp).


сирієць

сирі́єць<*.pr>

сирі́єць • (syríjecʹ) m pers (genitive сирі́йця, nominative plural сирі́йці, genitive plural сирі́йців, feminine сирі́йка)

сирі́єць (canonical)
syríjecʹ (romanization)
сирі́йця (genitive)
сирі́йці (nominative plural)
сирі́йців (genitive plural)
сирі́йка (feminine)
сирі́єць (nominative singular)
сирі́йці (nominative plural)
сирі́йця (genitive singular)
сирі́йців (genitive plural)
сирі́йцеві (dative singular)
сирі́йцю (dative singular)
сирі́йцям (dative plural)
сирі́йця (accusative singular)
сирі́йців (accusative plural)
сирі́йцем (instrumental singular)
сирі́йцями (instrumental plural)
сирі́йцеві (locative singular)
сирі́йцю (locative singular)
сирі́йці (locative singular)
сирі́йцях (locative plural)
сирі́йцю (singular vocative)
сирі́йці (plural vocative)

uk-ndecl

сирі́єць<*.pr>

From Си́рія (Sýrija) + -ець (-ecʹ). Compare Russian сири́ец (siríjec), Belarusian сіры́ец (sirýjec).


лондонець

uk-noun

ло́ндонець<*.pr>

ло́ндонець • (lóndonecʹ) m pers (genitive ло́ндонця, nominative plural ло́ндонці, genitive plural ло́ндонців, feminine ло́ндонка)

ло́ндонець (canonical)
lóndonecʹ (romanization)
ло́ндонця (genitive)
ло́ндонці (nominative plural)
ло́ндонців (genitive plural)
ло́ндонка (feminine)
ло́ндонець (nominative singular)
ло́ндонці (nominative plural)
ло́ндонця (genitive singular)
ло́ндонців (genitive plural)
ло́ндонцеві (dative singular)
ло́ндонцю (dative singular)
ло́ндонцям (dative plural)
ло́ндонця (accusative singular)
ло́ндонців (accusative plural)
ло́ндонцем (instrumental singular)
ло́ндонцями (instrumental plural)
ло́ндонцеві (locative singular)
ло́ндонцю (locative singular)
ло́ндонці (locative singular)
ло́ндонцях (locative plural)
ло́ндонцю (singular vocative)
ло́ндонці (plural vocative)

uk-ndecl

ло́ндонець<*.pr>

From Ло́ндон (Lóndon) + -ець (-ecʹ). Compare Russian ло́ндонец (lóndonec).


хлопак

uk-noun

хлопа́к • (xlopák) m pers (genitive хлопака́, nominative plural хлопаки́, genitive plural хлопакі́в)

хлопа́к (canonical)
xlopák (romanization)
хлопака́ (genitive)
хлопаки́ (nominative plural)
хлопакі́в (genitive plural)
хлопа́к (nominative singular)
хлопаки́ (nominative plural)
хлопака́ (genitive singular)
хлопакі́в (genitive plural)
хлопако́ві (dative singular)
хлопаку́ (dative singular)
хлопака́м (dative plural)
хлопака́ (accusative singular)
хлопакі́в (accusative plural)
хлопако́м (instrumental singular)
хлопака́ми (instrumental plural)
хлопако́ві (locative singular)
хлопаку́ (locative singular)
хлопака́х (locative plural)
хлопа́че (singular vocative)
хлопаки́ (plural vocative)

LL-Q8798 (ukr)-Po ukraińsku (Andriana)-хлопак.wav

Possibly from Polish chłopak, also analysed as хлоп (xlop) + -а́к (-ák).


міліціонер

міліціоне́р<pr>

міліціоне́рка

міліціоне́рський

міліціоне́р • (milicionér) m pers (genitive міліціоне́ра, nominative plural міліціоне́ри, genitive plural міліціоне́рів, feminine міліціоне́рка, relational adjective міліціоне́рський)

міліціоне́р (canonical)
milicionér (romanization)
міліціоне́ра (genitive)
міліціоне́ри (nominative plural)
міліціоне́рів (genitive plural)
міліціоне́рка (feminine)
міліціоне́рський (adjective relational)
міліціоне́р (nominative singular)
міліціоне́ри (nominative plural)
міліціоне́ра (genitive singular)
міліціоне́рів (genitive plural)
міліціоне́рові (dative singular)
міліціоне́ру (dative singular)
міліціоне́рам (dative plural)
міліціоне́ра (accusative singular)
міліціоне́рів (accusative plural)
міліціоне́ром (instrumental singular)
міліціоне́рами (instrumental plural)
міліціоне́рові (locative singular)
міліціоне́рі (locative singular)
міліціоне́рах (locative plural)
міліціоне́ре (singular vocative)
міліціоне́ри (plural vocative)

uk-ndecl

міліціоне́р<pr>

Uk-міліціонер.ogg

Borrowed from German Milizionär. Compare Russian милиционе́р (milicionér), Belarusian міліцыяне́р (milicyjanjér).

(historical) police officer, policeman, militsia officer, militiaman (during the Soviet period and in some post-Soviet successor states)