цар

uk-noun

цар • (car) m pers (genitive царя́, nominative plural царі́, genitive plural царі́в, relational adjective ца́рський)

car (romanization)
царя́ (genitive)
царі́ (nominative plural)
царі́в (genitive plural)
ца́рський (adjective relational)
цар (nominative singular)
царі́ (nominative plural)
царя́ (genitive singular)
царі́в (genitive plural)
царе́ві (dative singular)
царю́ (dative singular)
царя́м (dative plural)
царя́ (accusative singular)
царі́в (accusative plural)
царе́м (instrumental singular)
царя́ми (instrumental plural)
царе́ві (locative singular)
царю́ (locative singular)
царі́ (locative singular)
царя́х (locative plural)
ца́рю (singular vocative)
царі́ (plural vocative)

From Old East Slavic цьсарь (cĭsarĭ), from Proto-Slavic *cěsařь, from a Germanic language, from Proto-Germanic *kaisaraz, from Latin Caesar.


король

королі́вський

коро́ль • (korólʹ) m pers (genitive короля́, nominative plural королі́, genitive plural королі́в, feminine короле́ва, relational adjective королі́вський or королі́в, diminutive коро́лик)

коро́ль (canonical)
korólʹ (romanization)
короля́ (genitive)
королі́ (nominative plural)
королі́в (genitive plural)
короле́ва (feminine)
королі́вський (adjective relational)
королі́в (adjective relational)
коро́лик (diminutive)
коро́ль (nominative singular)
королі́ (nominative plural)
короля́ (genitive singular)
королі́в (genitive plural)
короле́ві (dative singular)
королю́ (dative singular)
короля́м (dative plural)
короля́ (accusative singular)
королі́в (accusative plural)
короле́м (instrumental singular)
короля́ми (instrumental plural)
короле́ві (locative singular)
королю́ (locative singular)
королі́ (locative singular)
короля́х (locative plural)
коро́лю (singular vocative)
королі́ (plural vocative)

From Old East Slavic король (korolĭ), from Proto-Slavic *korľь. Doublet of кріль (krilʹ).


царство

ца́рство • (cárstvo) n inan (genitive ца́рства, nominative plural ца́рства, genitive plural царств)

ца́рство (canonical)
cárstvo (romanization)
ца́рства (genitive)
ца́рства (nominative plural)
царств (genitive plural)
ца́рство (nominative singular)
ца́рства (nominative plural)
ца́рства (genitive singular)
царств (genitive plural)
ца́рству (dative singular)
ца́рствам (dative plural)
ца́рство (accusative singular)
ца́рства (accusative plural)
ца́рством (instrumental singular)
ца́рствами (instrumental plural)
ца́рстві (locative singular)
ца́рствах (locative plural)
ца́рство (singular vocative)
ца́рства (plural vocative)

Uk-царство.ogg

(also figuratively) empire, kingdom; tsardom


султан

султа́н<genu>

султа́нський

султа́н • (sultán) m inan (genitive султа́ну, nominative plural султа́ни, genitive plural султа́нів, feminine султа́нша, relational adjective султа́нський)

султа́н (canonical)
sultán (romanization)
султа́ну (genitive)
султа́ни (nominative plural)
султа́нів (genitive plural)
султа́нша (feminine)
султа́нський (adjective relational)
султа́н (nominative singular)
султа́ни (nominative plural)
султа́ну (genitive singular)
султа́нів (genitive plural)
султа́нові (dative singular)
султа́ну (dative singular)
султа́нам (dative plural)
султа́н (accusative singular)
султа́ни (accusative plural)
султа́ном (instrumental singular)
султа́нами (instrumental plural)
султа́ні (locative singular)
султа́нах (locative plural)
султа́не (singular vocative)
султа́ни (plural vocative)

uk-ndecl

султа́н<genu>


княгиня

uk-noun

княги́ня<pr>

княги́ня • (knjahýnja) f pers (genitive княги́ні, nominative plural княги́ні, genitive plural княги́нь)

княги́ня (canonical)
knjahýnja (romanization)
княги́ні (genitive)
княги́ні (nominative plural)
княги́нь (genitive plural)
княги́ня (nominative singular)
княги́ні (nominative plural)
княги́ні (genitive singular)
княги́нь (genitive plural)
княги́ні (dative singular)
княги́ням (dative plural)
княги́ню (accusative singular)
княги́нь (accusative plural)
княги́нею (instrumental singular)
княги́нями (instrumental plural)
княги́ні (locative singular)
княги́нях (locative plural)
княги́не (singular vocative)
княги́ні (plural vocative)

uk-ndecl

княги́ня<F.pr>

[knʲɐˈɦɪnʲɐ]

Inherited from Proto-Slavic *kъnęgyni; compare Russian княги́ня (knjagínja), Serbo-Croatian кнѐгиња, Slovene knegínja (tonal orthography). By surface analysis, княг- (knjah-) + -и́ня (-ýnja). князь (knjazʹ) is derived from Early Proto-Slavic *kuningu, from Proto-Germanic *kuningaz, with з by the application of Slavic progressive palatalization, which was blocked by the following *y in *kъnęgyni.

surf

a female monarch: queen regnant, duchess


гетьман

uk-noun

ге́тьман<pr>

гетьма́нський

ге́тьман • (hétʹman) m pers (genitive ге́тьмана, nominative plural ге́тьмани, genitive plural ге́тьманів, relational adjective гетьма́нський)

ге́тьман (canonical)
hétʹman (romanization)
ге́тьмана (genitive)
ге́тьмани (nominative plural)
ге́тьманів (genitive plural)
гетьма́нський (adjective relational)
ге́тьман (nominative singular)
ге́тьмани (nominative plural)
ге́тьмана (genitive singular)
ге́тьманів (genitive plural)
ге́тьманові (dative singular)
ге́тьману (dative singular)
ге́тьманам (dative plural)
ге́тьмана (accusative singular)
ге́тьманів (accusative plural)
ге́тьманом (instrumental singular)
ге́тьманами (instrumental plural)
ге́тьманові (locative singular)
ге́тьмані (locative singular)
ге́тьманах (locative plural)
ге́тьмане (singular vocative)
ге́тьмани (plural vocative)

uk-ndecl

ге́тьман<pr>

Inherited from Middle Ukrainian гетьманъ m (hetʹman), гетманъ m (hetman), from Old Polish hethman m, probably from Middle High German houbetman, heuptman (“commander”), from houbet, heupt (“head”), related to Latin caput (“head”), + Middle High German man (“man”). Compare Modern Polish hetman m and Modern German Hauptmann m (“captain”, Haupt n + Mann m). The Polish -e- attests to a borrowing from an East Central German dialect, in which Middle High German -öu- gives -ē-.


королева

uk-noun

короле́ва<pr>

короле́ва • (koroléva) f pers (genitive короле́ви, nominative plural короле́ви, genitive plural короле́в)

короле́ва (canonical)
koroléva (romanization)
короле́ви (genitive)
короле́ви (nominative plural)
короле́в (genitive plural)
короле́ва (nominative singular)
короле́ви (nominative plural)
короле́ви (genitive singular)
короле́в (genitive plural)
короле́ві (dative singular)
короле́вам (dative plural)
короле́ву (accusative singular)
короле́в (accusative plural)
короле́вою (instrumental singular)
короле́вами (instrumental plural)
короле́ві (locative singular)
короле́вах (locative plural)
короле́во (singular vocative)
короле́ви (plural vocative)

uk-ndecl

короле́ва<pr>

Uk-королева.ogg


шах

uk-noun

шах • (šax) m inan (genitive ша́ху, nominative plural ша́хи, genitive plural ша́хів)

šax (romanization)
ша́ху (genitive)
ша́хи (nominative plural)
ша́хів (genitive plural)
шах (nominative singular)
ша́хи (nominative plural)
ша́ху (genitive singular)
ша́хів (genitive plural)
ша́хові (dative singular)
ша́ху (dative singular)
ша́хам (dative plural)
шах (accusative singular)
ша́хи (accusative plural)
ша́хом (instrumental singular)
ша́хами (instrumental plural)
ша́ху (locative singular)
ша́хах (locative plural)
ша́ху (singular vocative)
ша́хи (plural vocative)

Borrowed from Classical Persian شاه (šāh).


трон

uk-noun

трон • (tron) m inan (genitive тро́ну, nominative plural тро́ни, genitive plural тро́нів, relational adjective тро́нний)

tron (romanization)
тро́ну (genitive)
тро́ни (nominative plural)
тро́нів (genitive plural)
тро́нний (adjective relational)
трон (nominative singular)
тро́ни (nominative plural)
тро́ну (genitive singular)
тро́нів (genitive plural)
тро́нові (dative singular)
тро́ну (dative singular)
тро́нам (dative plural)
трон (accusative singular)
тро́ни (accusative plural)
тро́ном (instrumental singular)
тро́нами (instrumental plural)
тро́ні (locative singular)
тро́нах (locative plural)
тро́не (singular vocative)
тро́ни (plural vocative)

Derived via Western European languages from Latin thronus, from Ancient Greek θρόνος (thrónos, “chair, throne”).


престол

uk-noun

престо́л<genu>

престо́л • (prestól) m inan (genitive престо́лу, nominative plural престо́ли, genitive plural престо́лів)

престо́л (canonical)
prestól (romanization)
престо́лу (genitive)
престо́ли (nominative plural)
престо́лів (genitive plural)
престо́л (nominative singular)
престо́ли (nominative plural)
престо́лу (genitive singular)
престо́лів (genitive plural)
престо́лові (dative singular)
престо́лу (dative singular)
престо́лам (dative plural)
престо́л (accusative singular)
престо́ли (accusative plural)
престо́лом (instrumental singular)
престо́лами (instrumental plural)
престо́лі (locative singular)
престо́лах (locative plural)
престо́ле (singular vocative)
престо́ли (plural vocative)

uk-ndecl

престо́л<genu>

Borrowed from Old Church Slavonic прѣстолъ (prěstolŭ), from Proto-Slavic *perstolъ.

uk:Престол (трон)
uk:престол


монарх

uk-noun

мона́рх • (monárx) m inan (genitive мона́рха, nominative plural мона́рхи, genitive plural мона́рхів, feminine монархи́ня, relational adjective мона́рший)

мона́рх (canonical)
monárx (romanization)
мона́рха (genitive)
мона́рхи (nominative plural)
мона́рхів (genitive plural)
монархи́ня (feminine)
мона́рший (adjective relational)
мона́рх (nominative singular)
мона́рхи (nominative plural)
мона́рха (genitive singular)
мона́рхів (genitive plural)
мона́рхові (dative singular)
мона́рху (dative singular)
мона́рхам (dative plural)
мона́рх (accusative singular)
мона́рхи (accusative plural)
мона́рхом (instrumental singular)
мона́рхами (instrumental plural)
мона́рху (locative singular)
мона́рхах (locative plural)
мона́рху (singular vocative)
мона́рхи (plural vocative)


падишах

падиша́х<pr>

падиша́хський

падиша́х • (padyšáx) m pers (genitive падиша́ха, nominative plural падиша́хи, genitive plural падиша́хів, relational adjective падиша́хів or падиша́хський)

падиша́х (canonical)
padyšáx (romanization)
падиша́ха (genitive)
падиша́хи (nominative plural)
падиша́хів (genitive plural)
падиша́хів (adjective relational)
падиша́хський (adjective relational)
падиша́х (nominative singular)
падиша́хи (nominative plural)
падиша́ха (genitive singular)
падиша́хів (genitive plural)
падиша́хові (dative singular)
падиша́ху (dative singular)
падиша́хам (dative plural)
падиша́ха (accusative singular)
падиша́хів (accusative plural)
падиша́хом (instrumental singular)
падиша́хами (instrumental plural)
падиша́хові (locative singular)
падиша́ху (locative singular)
падиша́хах (locative plural)
падиша́ху (singular vocative)
падиша́хи (plural vocative)

uk-ndecl

падиша́х<pr>

Borrowed from Ottoman Turkish پادشاه (pâdişâh), from Classical Persian پادشاه (pādišāh, “monarch”).


князь

uk-noun

князі́вський

князь • (knjazʹ) m pers (genitive кня́зя, nominative plural кня́зі, genitive plural кня́зів, feminine княги́ня, relational adjective князі́вський or кня́жий or кня́зів or князьки́й, diminutive кня́зик)

knjazʹ (romanization)
кня́зя (genitive)
кня́зі (nominative plural)
кня́зів (genitive plural)
княги́ня (feminine)
князі́вський (adjective relational)
кня́жий (adjective relational)
кня́зів (adjective relational)
князьки́й (adjective relational)
кня́зик (diminutive)
князь (nominative singular)
кня́зі (nominative plural)
кня́зя (genitive singular)
кня́зів (genitive plural)
кня́зеві (dative singular)
кня́зю (dative singular)
кня́зям (dative plural)
кня́зя (accusative singular)
кня́зів (accusative plural)
кня́зем (instrumental singular)
кня́зями (instrumental plural)
кня́зеві (locative singular)
кня́зю (locative singular)
кня́зі (locative singular)
кня́зях (locative plural)
кня́зю (singular vocative)
кня́зі (plural vocative)

Inherited from Middle Ukrainian князь m (knjazʹ, “a prince”), кнѧ́зь m (knjázʹ), from Old East Slavic [Term?], from Proto-Slavic *kъ̏nędzь m (“a prince”). Doublet of ксьондз (ksʹondz) and кінг (kinh).

doublet

the monarch of a state or a principality: prince, king, duke


принц

uk-noun

принц • (prync) m pers (genitive при́нца, nominative plural при́нци, genitive plural при́нців, feminine принце́са)

prync (romanization)
при́нца (genitive)
при́нци (nominative plural)
при́нців (genitive plural)
принце́са (feminine)
принц (nominative singular)
при́нци (nominative plural)
при́нца (genitive singular)
при́нців (genitive plural)
при́нцові (dative singular)
при́нцу (dative singular)
при́нцам (dative plural)
при́нца (accusative singular)
при́нців (accusative plural)
при́нцом (instrumental singular)
при́нцами (instrumental plural)
при́нцові (locative singular)
при́нці (locative singular)
при́нцах (locative plural)
при́нце (singular vocative)
при́нци (plural vocative)

Borrowed from German Prinz, from French prince, from Latin prī̆nceps.


корона

коро́на • (koróna) f inan (genitive коро́ни, nominative plural коро́ни, genitive plural коро́н)

коро́на (canonical)
koróna (romanization)
коро́ни (genitive)
коро́ни (nominative plural)
коро́н (genitive plural)
коро́на (nominative singular)
коро́ни (nominative plural)
коро́ни (genitive singular)
коро́н (genitive plural)
коро́ні (dative singular)
коро́нам (dative plural)
коро́ну (accusative singular)
коро́ни (accusative plural)
коро́ною (instrumental singular)
коро́нами (instrumental plural)
коро́ні (locative singular)
коро́нах (locative plural)
коро́но (singular vocative)
коро́ни (plural vocative)

Borrowed from Polish korona, from Latin corōna.

crown (royal, imperial or princely headdress)


фараон

фарао́н • (faraón) m pers (genitive фарао́на, nominative plural фарао́ни, genitive plural фарао́нів)

фарао́н (canonical)
faraón (romanization)
фарао́на (genitive)
фарао́ни (nominative plural)
фарао́нів (genitive plural)
фарао́н (nominative singular)
фарао́ни (nominative plural)
фарао́на (genitive singular)
фарао́нів (genitive plural)
фарао́нові (dative singular)
фарао́ну (dative singular)
фарао́нам (dative plural)
фарао́на (accusative singular)
фарао́нів (accusative plural)
фарао́ном (instrumental singular)
фарао́нами (instrumental plural)
фарао́нові (locative singular)
фарао́ні (locative singular)
фарао́нах (locative plural)
фарао́не (singular vocative)
фарао́ни (plural vocative)

From Ancient Greek Φαραώ (Pharaṓ, “Pharaoh”), from Biblical Hebrew פַּרְעֹה (parʿōh), from Egyptian pr-ꜥꜣ (“palace, pharaoh”, literally “pr (“house”) + ꜥꜣ (“great, big”)”).


ханство

uk-noun

ха́нство • (xánstvo) n inan (genitive ха́нства, nominative plural ха́нства, genitive plural ханств)

ха́нство (canonical)
xánstvo (romanization)
ха́нства (genitive)
ха́нства (nominative plural)
ханств (genitive plural)
ха́нство (nominative singular)
ха́нства (nominative plural)
ха́нства (genitive singular)
ханств (genitive plural)
ха́нству (dative singular)
ха́нствам (dative plural)
ха́нство (accusative singular)
ха́нства (accusative plural)
ха́нством (instrumental singular)
ха́нствами (instrumental plural)
ха́нстві (locative singular)
ха́нствах (locative plural)
ха́нство (singular vocative)
ха́нства (plural vocative)


королівство

королі́вство<>

королі́вство • (korolívstvo) n inan (genitive королі́вства, nominative plural королі́вства, genitive plural королі́вств)

королі́вство (canonical)
korolívstvo (romanization)
королі́вства (genitive)
королі́вства (nominative plural)
королі́вств (genitive plural)
королі́вство (nominative singular)
королі́вства (nominative plural)
королі́вства (genitive singular)
королі́вств (genitive plural)
королі́вству (dative singular)
королі́вствам (dative plural)
королі́вство (accusative singular)
королі́вства (accusative plural)
королі́вством (instrumental singular)
королі́вствами (instrumental plural)
королі́встві (locative singular)
королі́вствах (locative plural)
королі́вство (singular vocative)
королі́вства (plural vocative)

uk-ndecl

королі́вство<>

Uk-королівство.ogg


великий князь

uk-noun

вели́кий<+> князь<M.pr>

вели́ка княги́ня

вели́кий князь • (velýkyj knjazʹ) m pers (genitive вели́кого кня́зя, nominative plural вели́кі кня́зі, genitive plural вели́ких кня́зів, feminine вели́ка княги́ня)

вели́кий князь (canonical)
velýkyj knjazʹ (romanization)
вели́кого кня́зя (genitive)
вели́кі кня́зі (nominative plural)
вели́ких кня́зів (genitive plural)
вели́ка княги́ня (feminine)
вели́кий кня́зь (nominative singular)
вели́кі кня́зі (nominative plural)
вели́кого кня́зя (genitive singular)
вели́ких кня́зів (genitive plural)
вели́кому кня́зеві (dative singular)
вели́кому кня́зю (dative singular)
вели́ким кня́зям (dative plural)
вели́кого кня́зя (accusative singular)
вели́ких кня́зів (accusative plural)
вели́ким кня́зем (instrumental singular)
вели́кими кня́зями (instrumental plural)
вели́кому кня́зеві (locative singular)
вели́кому кня́зю (locative singular)
вели́кому кня́зі (locative singular)
вели́кім кня́зеві (locative singular)
вели́кім кня́зю (locative singular)
вели́кім кня́зі (locative singular)
вели́ких кня́зях (locative plural)
вели́кий кня́зю (singular vocative)
вели́кі кня́зі (plural vocative)

uk-ndecl

вели́кий<+> князь<M.pr>

grand prince, grand duke (the ruler of a grand duchy - a sovereign state or a great autonomous principality)


принцеса

uk-noun

принце́са<pr>

принце́са • (pryncésa) f pers (genitive принце́си, nominative plural принце́си, genitive plural принце́с, masculine принц)

принце́са (canonical)
pryncésa (romanization)
принце́си (genitive)
принце́си (nominative plural)
принце́с (genitive plural)
принц (masculine)
принце́са (nominative singular)
принце́си (nominative plural)
принце́си (genitive singular)
принце́с (genitive plural)
принце́сі (dative singular)
принце́сам (dative plural)
принце́су (accusative singular)
принце́с (accusative plural)
принце́сою (instrumental singular)
принце́сами (instrumental plural)
принце́сі (locative singular)
принце́сах (locative plural)
принце́со (singular vocative)
принце́си (plural vocative)

uk-ndecl

принце́са<pr>


імперія

uk-noun

імпе́рія • (impérija) f inan (genitive імпе́рії, nominative plural імпе́рії, genitive plural імпе́рій, relational adjective імпе́рський)

імпе́рія (canonical)
impérija (romanization)
імпе́рії (genitive)
імпе́рії (nominative plural)
імпе́рій (genitive plural)
імпе́рський (adjective relational)
імпе́рія (nominative singular)
імпе́рії (nominative plural)
імпе́рії (genitive singular)
імпе́рій (genitive plural)
імпе́рії (dative singular)
імпе́ріям (dative plural)
імпе́рію (accusative singular)
імпе́рії (accusative plural)
імпе́рією (instrumental singular)
імпе́ріями (instrumental plural)
імпе́рії (locative singular)
імпе́ріях (locative plural)
імпе́ріє (singular vocative)
імпе́рії (plural vocative)

From Latin imperium. Compare Russian импе́рия (impérija), Belarusian імпе́рыя (impjéryja).


монархія

мона́рхія • (monárxija) f inan (genitive мона́рхії, nominative plural мона́рхії, genitive plural мона́рхій)

мона́рхія (canonical)
monárxija (romanization)
мона́рхії (genitive)
мона́рхії (nominative plural)
мона́рхій (genitive plural)
мона́рхія (nominative singular)
мона́рхії (nominative plural)
мона́рхії (genitive singular)
мона́рхій (genitive plural)
мона́рхії (dative singular)
мона́рхіям (dative plural)
мона́рхію (accusative singular)
мона́рхії (accusative plural)
мона́рхією (instrumental singular)
мона́рхіями (instrumental plural)
мона́рхії (locative singular)
мона́рхіях (locative plural)
мона́рхіє (singular vocative)
мона́рхії (plural vocative)

Borrowed from Ancient Greek μοναρχία (monarkhía).


кронпринц

uk-noun

кронпри́нц<pr>

кронпринце́са

кронпри́нц • (kronprýnc) m pers (genitive кронпри́нца, nominative plural кронпри́нци, genitive plural кронпри́нців, feminine кронпринце́са)

кронпри́нц (canonical)
kronprýnc (romanization)
кронпри́нца (genitive)
кронпри́нци (nominative plural)
кронпри́нців (genitive plural)
кронпринце́са (feminine)
кронпри́нц (nominative singular)
кронпри́нци (nominative plural)
кронпри́нца (genitive singular)
кронпри́нців (genitive plural)
кронпри́нцові (dative singular)
кронпри́нцу (dative singular)
кронпри́нцам (dative plural)
кронпри́нца (accusative singular)
кронпри́нців (accusative plural)
кронпри́нцом (instrumental singular)
кронпри́нцами (instrumental plural)
кронпри́нцові (locative singular)
кронпри́нці (locative singular)
кронпри́нцах (locative plural)
кронпри́нце (singular vocative)
кронпри́нци (plural vocative)

uk-ndecl

кронпри́нц<pr>


цариця

uk-noun

цари́ця • (carýcja) f pers (genitive цари́ці, nominative plural цари́ці, genitive plural цари́ць, masculine цар)

цари́ця (canonical)
carýcja (romanization)
цари́ці (genitive)
цари́ці (nominative plural)
цари́ць (genitive plural)
цар (masculine)
цари́ця (nominative singular)
цари́ці (nominative plural)
цари́ці (genitive singular)
цари́ць (genitive plural)
цари́ці (dative singular)
цари́цям (dative plural)
цари́цю (accusative singular)
цари́ць (accusative plural)
цари́цею (instrumental singular)
цари́цями (instrumental plural)
цари́ці (locative singular)
цари́цях (locative plural)
цари́це (singular vocative)
цари́ці (plural vocative)

[t͡sɐˈrɪt͡sʲɐ]

tsarina, tsaritsa (empress of several Eastern European countries, especially Russia, or the wife of a tsar)


імператор

імпера́тор<pr>

імператри́ця

імпера́торський

імпера́тор • (imperátor) m pers (genitive імпера́тора, nominative plural імпера́тори, genitive plural імпера́торів, feminine імператри́ця, relational adjective імпера́торський)

імпера́тор (canonical)
imperátor (romanization)
імпера́тора (genitive)
імпера́тори (nominative plural)
імпера́торів (genitive plural)
імператри́ця (feminine)
імпера́торський (adjective relational)
імпера́тор (nominative singular)
імпера́тори (nominative plural)
імпера́тора (genitive singular)
імпера́торів (genitive plural)
імпера́торові (dative singular)
імпера́тору (dative singular)
імпера́торам (dative plural)
імпера́тора (accusative singular)
імпера́торів (accusative plural)
імпера́тором (instrumental singular)
імпера́торами (instrumental plural)
імпера́торові (locative singular)
імпера́торі (locative singular)
імпера́торах (locative plural)
імпера́торе (singular vocative)
імпера́тори (plural vocative)

uk-ndecl

імпера́тор<pr>

Borrowed from Latin imperātor. Compare Russian импера́тор (imperátor), Belarusian імпера́тар (impjerátar), Polish imperator.


імператорський

uk-adj

імпера́торський

імпера́торський • (imperátorsʹkyj)

імпера́торський (canonical)
imperátorsʹkyj (romanization)
імпера́торський (masculine nominative singular)
імпера́торське (neuter nominative singular)
імпера́торська (feminine nominative singular)
імпера́торські (nominative plural)
імпера́торського (genitive masculine neuter singular)
імпера́торської (feminine genitive singular)
імпера́торських (genitive plural)
імпера́торському (dative masculine neuter singular)
імпера́торській (dative feminine singular)
імпера́торським (dative plural)
імпера́торського (accusative animate masculine singular)
імпера́торське (accusative neuter singular)
імпера́торську (accusative feminine singular)
імпера́торських (accusative animate plural)
імпера́торський (accusative inanimate masculine singular)
імпера́торські (accusative inanimate plural)
імпера́торським (instrumental masculine neuter singular)
імпера́торською (feminine instrumental singular)
імпера́торськими (instrumental plural)
імпера́торському (locative masculine neuter singular)
імпера́торськім (locative masculine neuter singular)
імпера́торській (feminine locative singular)
імпера́торських (locative plural)
імпера́торський (masculine singular vocative)
імпера́торське (neuter singular vocative)
імпера́торська (feminine singular vocative)
імпера́торські (plural vocative)

uk-adecl

імпера́торський

From імпера́тор (imperátor, “emperor”) + -ський (-sʹkyj). Compare Russian импера́торский (imperátorskij), Belarusian імпера́тарскі (impjerátarski), Polish imperatorski.

cog

импера́торский

імпера́тарскі

(relational) imperial, emperor's (of or relating to the role of an emperor)


імперський

uk-adj

імпе́рський • (impérsʹkyj)

імпе́рський (canonical)
impérsʹkyj (romanization)
імпе́рський (masculine nominative singular)
імпе́рське (neuter nominative singular)
імпе́рська (feminine nominative singular)
імпе́рські (nominative plural)
імпе́рського (genitive masculine neuter singular)
імпе́рської (feminine genitive singular)
імпе́рських (genitive plural)
імпе́рському (dative masculine neuter singular)
імпе́рській (dative feminine singular)
імпе́рським (dative plural)
імпе́рського (accusative animate masculine singular)
імпе́рське (accusative neuter singular)
імпе́рську (accusative feminine singular)
імпе́рських (accusative animate plural)
імпе́рський (accusative inanimate masculine singular)
імпе́рські (accusative inanimate plural)
імпе́рським (instrumental masculine neuter singular)
імпе́рською (feminine instrumental singular)
імпе́рськими (instrumental plural)
імпе́рському (locative masculine neuter singular)
імпе́рськім (locative masculine neuter singular)
імпе́рській (feminine locative singular)
імпе́рських (locative plural)
імпе́рський (masculine singular vocative)
імпе́рське (neuter singular vocative)
імпе́рська (feminine singular vocative)
імпе́рські (plural vocative)

From імпе́рія (impérija, “empire”) + -ський (-sʹkyj). Compare Russian импе́рский (impérskij), Belarusian імпе́рскі (impjérski).


князівство

uk-noun

князі́вство<>

князі́вство • (knjazívstvo) n inan (genitive князі́вства, nominative plural князі́вства, genitive plural князі́вств)

князі́вство (canonical)
knjazívstvo (romanization)
князі́вства (genitive)
князі́вства (nominative plural)
князі́вств (genitive plural)
князі́вство (nominative singular)
князі́вства (nominative plural)
князі́вства (genitive singular)
князі́вств (genitive plural)
князі́вству (dative singular)
князі́вствам (dative plural)
князі́вство (accusative singular)
князі́вства (accusative plural)
князі́вством (instrumental singular)
князі́вствами (instrumental plural)
князі́встві (locative singular)
князі́вствах (locative plural)
князі́вство (singular vocative)
князі́вства (plural vocative)

uk-ndecl

князі́вство<>

Uk-князівство.ogg

From князь (knjazʹ) + -і́в (-ív) + -ство (-stvo). Compare Russian кня́жество (knjážestvo), Belarusian кня́ства (knjástva), Polish księstwo.

af

principality (a dominion or region ruled by a prince or princess)

Вели́ке князі́вство Моско́вське

duchy (a dominion or region ruled by a duke or duchess)


князенко

uk-noun

князе́нко<M.pr>

князе́нко • (knjazénko) m pers (genitive князе́нка, nominative plural князе́нки, genitive plural князе́нків)

князе́нко (canonical)
knjazénko (romanization)
князе́нка (genitive)
князе́нки (nominative plural)
князе́нків (genitive plural)
князе́нко (nominative singular)
князе́нки (nominative plural)
князе́нка (genitive singular)
князе́нків (genitive plural)
князе́нкові (dative singular)
князе́нку (dative singular)
князе́нкам (dative plural)
князе́нка (accusative singular)
князе́нків (accusative plural)
князе́нком (instrumental singular)
князе́нками (instrumental plural)
князе́нкові (locative singular)
князе́нку (locative singular)
князе́нках (locative plural)
князе́нку (singular vocative)
князе́нки (plural vocative)

uk-ndecl

князе́нко<M.pr>


князівна

uk-noun

князі́вна<F.*.pr>

князі́вна • (knjazívna) f pers (genitive князі́вни, nominative plural князі́вни, genitive plural князі́вен)

князі́вна (canonical)
knjazívna (romanization)
князі́вни (genitive)
князі́вни (nominative plural)
князі́вен (genitive plural)
князі́вна (nominative singular)
князі́вни (nominative plural)
князі́вни (genitive singular)
князі́вен (genitive plural)
князі́вні (dative singular)
князі́внам (dative plural)
князі́вну (accusative singular)
князі́вен (accusative plural)
князі́вною (instrumental singular)
князі́внами (instrumental plural)
князі́вні (locative singular)
князі́внах (locative plural)
князі́вно (singular vocative)
князі́вни (plural vocative)

uk-ndecl

князі́вна<F.*.pr>

princess, duchess, young unmarried daughter of a king/prince/duke


царський

uk-adj

ца́рський • (cársʹkyj)

ца́рський (canonical)
cársʹkyj (romanization)
ца́рський (masculine nominative singular)
ца́рське (neuter nominative singular)
ца́рська (feminine nominative singular)
ца́рські (nominative plural)
ца́рського (genitive masculine neuter singular)
ца́рської (feminine genitive singular)
ца́рських (genitive plural)
ца́рському (dative masculine neuter singular)
ца́рській (dative feminine singular)
ца́рським (dative plural)
ца́рського (accusative animate masculine singular)
ца́рське (accusative neuter singular)
ца́рську (accusative feminine singular)
ца́рських (accusative animate plural)
ца́рський (accusative inanimate masculine singular)
ца́рські (accusative inanimate plural)
ца́рським (instrumental masculine neuter singular)
ца́рською (feminine instrumental singular)
ца́рськими (instrumental plural)
ца́рському (locative masculine neuter singular)
ца́рськім (locative masculine neuter singular)
ца́рській (feminine locative singular)
ца́рських (locative plural)
ца́рський (masculine singular vocative)
ца́рське (neuter singular vocative)
ца́рська (feminine singular vocative)
ца́рські (plural vocative)

Uk-царський.ogg

From ца́р (cár) + -ський (-sʹkyj). Compare Russian ца́рский (cárskij), Belarusian ца́рскі (cárski), Polish carski.


гетьманщина

uk-noun

гетьма́нщина<sg>

гетьма́нщина • (hetʹmánščyna) f inan (genitive гетьма́нщини, uncountable)

гетьма́нщина (canonical)
hetʹmánščyna (romanization)
гетьма́нщини (genitive)
гетьма́нщина (nominative singular)
гетьма́нщини (genitive singular)
гетьма́нщині (dative singular)
гетьма́нщину (accusative singular)
гетьма́нщиною (instrumental singular)
гетьма́нщині (locative singular)
гетьма́нщино (singular vocative)
Гетьма́нщина (alternative)

uk-ndecl

гетьма́нщина<sg>

From ге́тьман (hétʹman) + -щина (-ščyna).

af

ге́тьман (hétʹman) + -щина (-ščyna)

(sometimes capitalized) hetmanate (government by a hetman; any period of such government)

uk:Гетьманщина


Гетьманщина

uk-proper noun

Гетьма́нщина<sg>

Гетьма́нщина • (Hetʹmánščyna) f inan (genitive Гетьма́нщини, uncountable)

Гетьма́нщина (canonical)
Hetʹmánščyna (romanization)
Гетьма́нщини (genitive)
Гетьма́нщина (nominative singular)
Гетьма́нщини (genitive singular)
Гетьма́нщині (dative singular)
Гетьма́нщину (accusative singular)
Гетьма́нщиною (instrumental singular)
Гетьма́нщині (locative singular)
Гетьма́нщино (singular vocative)

uk-ndecl

Гетьма́нщина<sg>

af

ге́тьман (hétʹman) + -щина (-ščyna)

(historiography, capitalized) Hetmanate (name retroactively given to the territories in central Ukraine governed by Cossack hetmans in the 17th and 18th centuries)


коронація

uk-noun

корона́ція<>

коронаці́йний

корона́ція • (koronácija) f inan (genitive корона́ції, nominative plural корона́ції, genitive plural корона́цій, relational adjective коронаці́йний)

корона́ція (canonical)
koronácija (romanization)
корона́ції (genitive)
корона́ції (nominative plural)
корона́цій (genitive plural)
коронаці́йний (adjective relational)
корона́ція (nominative singular)
корона́ції (nominative plural)
корона́ції (genitive singular)
корона́цій (genitive plural)
корона́ції (dative singular)
корона́ціям (dative plural)
корона́цію (accusative singular)
корона́ції (accusative plural)
корона́цією (instrumental singular)
корона́ціями (instrumental plural)
корона́ції (locative singular)
корона́ціях (locative plural)
корона́ціє (singular vocative)
корона́ції (plural vocative)

uk-ndecl

корона́ція<>

Ultimately from Latin corōnō. Compare Russian корона́ция (koronácija), Belarusian карана́цыя (karanácyja), Polish koronacja.

uk:коронація


царювати

царюва́ти (canonical)
carjuváty (romanization)
царюва́ти (imperfective infinitive)
царюва́ть (imperfective infinitive)
царю́ючи (adverbial imperfective present)
царюва́вши (adverbial imperfective past)
царю́ю (first-person imperfective present singular)
бу́ду царюва́ти (first-person future imperfective singular)
бу́ду царюва́ть (first-person future imperfective singular)
царюва́тиму (first-person future imperfective singular)
царю́єш (imperfective present second-person singular)
бу́деш царюва́ти (future imperfective second-person singular)
бу́деш царюва́ть (future imperfective second-person singular)
царюва́тимеш (future imperfective second-person singular)
царю́є (imperfective present singular third-person)
бу́де царюва́ти (future imperfective singular third-person)
бу́де царюва́ть (future imperfective singular third-person)
царюва́тиме (future imperfective singular third-person)
царю́єм (first-person imperfective plural present)
царю́ємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо царюва́ти (first-person future imperfective plural)
бу́демо царюва́ть (first-person future imperfective plural)
царюва́тимемо (first-person future imperfective plural)
царюва́тимем (first-person future imperfective plural)
царю́єте (imperfective plural present second-person)
бу́дете царюва́ти (future imperfective plural second-person)
бу́дете царюва́ть (future imperfective plural second-person)
царюва́тимете (future imperfective plural second-person)
царю́ють (imperfective plural present third-person)
бу́дуть царюва́ти (future imperfective plural third-person)
бу́дуть царюва́ть (future imperfective plural third-person)
царюва́тимуть (future imperfective plural third-person)
царю́ймо (first-person imperative plural)
царю́й (imperative second-person singular)
царю́йте (imperative plural second-person)
царюва́в (masculine past singular)
царюва́ли (masculine past plural)
царюва́ла (feminine past singular)
царюва́ли (feminine past plural)
царюва́ло (neuter past singular)
царюва́ли (neuter past plural)

Uk-царювати.ogg

(literally) to reign (to exercise sovereign power, to rule as a monarch)


величність

uk-noun

вели́чність<io.sg>

вели́чність • (velýčnistʹ) f inan (genitive вели́чності or вели́чности, uncountable)

вели́чність (canonical)
velýčnistʹ (romanization)
вели́чності (genitive)
вели́чности (genitive)
вели́чність (nominative singular)
вели́чності (genitive singular)
вели́чности (genitive singular)
вели́чності (dative singular)
вели́чність (accusative singular)
вели́чністю (instrumental singular)
вели́чності (locative singular)
вели́чносте (singular vocative)

uk-ndecl

вели́чність<io.sg>

[ʋeˈɫɪt͡ʃnʲisʲtʲ]

From вели́чний (velýčnyj) + -ість (-istʹ).

af

вели́чний (velýčnyj) + -ість (-istʹ)

uk:Ваша Величносте

majesty, grandeur, greatness (the quality of being impressive and great)


розвінчувати

uk-verb

розві́нчувати

розві́нчувати • (rozvínčuvaty) impf (perfective розвінча́ти)

розві́нчувати (canonical)
rozvínčuvaty (romanization)
розвінча́ти (perfective)
розві́нчувати (imperfective infinitive)
розві́нчувать (imperfective infinitive)
розві́нчуваний (imperfective passive past)
impersonal: розві́нчувано (imperfective passive past)
розві́нчуючи (adverbial imperfective present)
розві́нчувавши (adverbial imperfective past)
розві́нчую (first-person imperfective present singular)
бу́ду розві́нчувати (first-person future imperfective singular)
бу́ду розві́нчувать (first-person future imperfective singular)
розві́нчуватиму (first-person future imperfective singular)
розві́нчуєш (imperfective present second-person singular)
бу́деш розві́нчувати (future imperfective second-person singular)
бу́деш розві́нчувать (future imperfective second-person singular)
розві́нчуватимеш (future imperfective second-person singular)
розві́нчує (imperfective present singular third-person)
бу́де розві́нчувати (future imperfective singular third-person)
бу́де розві́нчувать (future imperfective singular third-person)
розві́нчуватиме (future imperfective singular third-person)
розві́нчуєм (first-person imperfective plural present)
розві́нчуємо (first-person imperfective plural present)
бу́демо розві́нчувати (first-person future imperfective plural)
бу́демо розві́нчувать (first-person future imperfective plural)
розві́нчуватимемо (first-person future imperfective plural)
розві́нчуватимем (first-person future imperfective plural)
розві́нчуєте (imperfective plural present second-person)
бу́дете розві́нчувати (future imperfective plural second-person)
бу́дете розві́нчувать (future imperfective plural second-person)
розві́нчуватимете (future imperfective plural second-person)
розві́нчують (imperfective plural present third-person)
бу́дуть розві́нчувати (future imperfective plural third-person)
бу́дуть розві́нчувать (future imperfective plural third-person)
розві́нчуватимуть (future imperfective plural third-person)
розві́нчуймо (first-person imperative plural)
розві́нчуй (imperative second-person singular)
розві́нчуйте (imperative plural second-person)
розві́нчував (masculine past singular)
розві́нчували (masculine past plural)
розві́нчувала (feminine past singular)
розві́нчували (feminine past plural)
розві́нчувало (neuter past singular)
розві́нчували (neuter past plural)

[rɔzʲˈʋʲint͡ʃʊʋɐte]

From розвінча́ти (rozvinčáty) + -увати (-uvaty). Compare Russian разве́нчивать (razvénčivatʹ), Belarusian разве́нчваць (razvjénčvacʹ).

cog

разве́нчивать

разве́нчваць

to uncrown, to discrown, to dethrone (to deprive of the status of crowned monarch)


розвінчати

uk-verb

розві́нчувати

розвінча́ти • (rozvinčáty) pf (imperfective розві́нчувати)

розвінча́ти (canonical)
rozvinčáty (romanization)
розві́нчувати (imperfective)
розвінча́ти (infinitive perfective)
розвінча́ть (infinitive perfective)
розві́нчаний (passive past perfective)
impersonal: розві́нчано (passive past perfective)
розвінча́вши (adverbial past perfective)
розвінча́ю (first-person future perfective singular)
розвінча́єш (future perfective second-person singular)
розвінча́є (future perfective singular third-person)
розвінча́єм (first-person future perfective plural)
розвінча́ємо (first-person future perfective plural)
розвінча́єте (future perfective plural second-person)
розвінча́ють (future perfective plural third-person)
розвінча́ймо (first-person imperative plural)
розвінча́й (imperative second-person singular)
розвінча́йте (imperative plural second-person)
розвінча́в (masculine past singular)
розвінча́ли (masculine past plural)
розвінча́ла (feminine past singular)
розвінча́ли (feminine past plural)
розвінча́ло (neuter past singular)
розвінча́ли (neuter past plural)

From роз- (roz-) + вінча́ти (vinčáty). Compare Russian развенча́ть (razvenčátʹ), Belarusian развянча́ць (razvjančácʹ).


вірнопідданий

uk-adj

вірнопі́дданий

вірнопі́ддано

вірнопі́дданий • (virnopíddanyj) (adverb вірнопі́ддано)

вірнопі́дданий (canonical)
virnopíddanyj (romanization)
вірнопі́ддано (adverb)
вірнопі́дданий (masculine nominative singular)
вірнопі́ддане (neuter nominative singular)
вірнопі́ддана (feminine nominative singular)
вірнопі́ддані (nominative plural)
вірнопі́дданого (genitive masculine neuter singular)
вірнопі́дданої (feminine genitive singular)
вірнопі́дданих (genitive plural)
вірнопі́дданому (dative masculine neuter singular)
вірнопі́дданій (dative feminine singular)
вірнопі́дданим (dative plural)
вірнопі́дданого (accusative animate masculine singular)
вірнопі́ддане (accusative neuter singular)
вірнопі́ддану (accusative feminine singular)
вірнопі́дданих (accusative animate plural)
вірнопі́дданий (accusative inanimate masculine singular)
вірнопі́ддані (accusative inanimate plural)
вірнопі́дданим (instrumental masculine neuter singular)
вірнопі́дданою (feminine instrumental singular)
вірнопі́дданими (instrumental plural)
вірнопі́дданому (locative masculine neuter singular)
вірнопі́дданім (locative masculine neuter singular)
вірнопі́дданій (feminine locative singular)
вірнопі́дданих (locative plural)
вірнопі́дданий (masculine singular vocative)
вірнопі́ддане (neuter singular vocative)
вірнопі́ддана (feminine singular vocative)
вірнопі́ддані (plural vocative)

uk-adecl

вірнопі́дданий

Possibly borrowed from Russian вернопо́дданный (vernopóddannyj), itself a calque of German treuer Untertan. By surface analysis, ві́рний (vírnyj) + -о- (-o-) + пі́дданий (píddanyj).

bor+

вернопо́дданный


престолонаслідник

uk-noun

престолонаслі́дник<pr>

престолонаслі́дниця

престолонаслі́дник • (prestolonaslídnyk) m pers (genitive престолонаслі́дника, nominative plural престолонаслі́дники, genitive plural престолонаслі́дників, feminine престолонаслі́дниця)

престолонаслі́дник (canonical)
prestolonaslídnyk (romanization)
престолонаслі́дника (genitive)
престолонаслі́дники (nominative plural)
престолонаслі́дників (genitive plural)
престолонаслі́дниця (feminine)
престолонаслі́дник (nominative singular)
престолонаслі́дники (nominative plural)
престолонаслі́дника (genitive singular)
престолонаслі́дників (genitive plural)
престолонаслі́дникові (dative singular)
престолонаслі́днику (dative singular)
престолонаслі́дникам (dative plural)
престолонаслі́дника (accusative singular)
престолонаслі́дників (accusative plural)
престолонаслі́дником (instrumental singular)
престолонаслі́дниками (instrumental plural)
престолонаслі́дникові (locative singular)
престолонаслі́днику (locative singular)
престолонаслі́дниках (locative plural)
престолонаслі́днику (singular vocative)
престолонаслі́дники (plural vocative)

uk-ndecl

престолонаслі́дник<pr>

From престо́л (prestól) + -о- (-o-) + наслі́дник (naslídnyk). Compare Russian престолонасле́дник (prestolonaslédnik), Belarusian прастоланасле́днік (prastolanasljédnik).

cog

престолонасле́дник

прастоланасле́днік


престолонаслідування

uk-noun

престолонаслі́дування<sg.loci:ju>

престолонаслі́дування • (prestolonaslíduvannja) n inan (genitive престолонаслі́дування, uncountable)

престолонаслі́дування (canonical)
prestolonaslíduvannja (romanization)
престолонаслі́дування (genitive)
престолонаслі́дування (nominative singular)
престолонаслі́дування (genitive singular)
престолонаслі́дуванню (dative singular)
престолонаслі́дування (accusative singular)
престолонаслі́дуванням (instrumental singular)
престолонаслі́дуванні (locative singular)
престолонаслі́дуванню (locative singular)
престолонаслі́дування (singular vocative)

uk-ndecl

престолонаслі́дування<sg.loci:ju>

[prestɔɫɔnɐsʲˈlʲidʊʋɐnʲːɐ]

From престо́л (prestól) + -о- (-o-) + наслі́дування (naslíduvannja). Compare Russian престолонасле́дование (prestolonaslédovanije).

af

наслі́дування

cog

престолонасле́дование

en-престолонаслідування-uk-noun-kUmjZBXC


государ

uk-noun

госуда́р<b.soft>

госуда́р • (hosudár) m inan (genitive государя́, nominative plural государі́, genitive plural государі́в)

госуда́р (canonical)
hosudár (romanization)
государя́ (genitive)
государі́ (nominative plural)
государі́в (genitive plural)
госуда́р (nominative singular)
государі́ (nominative plural)
государя́ (genitive singular)
государі́в (genitive plural)
государе́ві (dative singular)
государю́ (dative singular)
государя́м (dative plural)
госуда́р (accusative singular)
государі́ (accusative plural)
государе́м (instrumental singular)
государя́ми (instrumental plural)
государю́ (locative singular)
государі́ (locative singular)
государя́х (locative plural)
госуда́рю (singular vocative)
государі́ (plural vocative)

uk-ndecl

госуда́р<b.soft>

Uk-государ.ogg

Inherited from Old East Slavic государь (gosudarĭ), a later form of господарь (gospodarĭ).