преговарати

прегова́рати

прегова́рати impf (Latin spelling pregovárati)

прегова́рати (canonical imperfective)
pregovárati (romanization)
преговарати (infinitive)
прегова́рајӯћи
прегова́ра̄ње (noun-from-verb)
преговарам (present singular)
преговараш (present singular)
преговара (present singular third-person)
преговарамо (plural present)
преговарате (plural present)
преговарају (plural present third-person)
преговарат ћу (future future-i singular)
преговараћу (future future-i singular)
преговарат ћеш (future future-i singular)
преговараћеш (future future-i singular)
преговарат ће (future future-i singular third-person)
преговараће (future future-i singular third-person)
преговарат ћемо (future future-i plural)
преговараћемо (future future-i plural)
преговарат ћете (future future-i plural)
преговараћете (future future-i plural)
преговарат ћē (future future-i plural third-person)
преговараће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м преговарао (future future-ii singular)
бу̏де̄ш преговарао (future future-ii singular)
бу̏де̄ преговарао (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо преговарали (future future-ii plural)
бу̏де̄те преговарали (future future-ii plural)
бу̏дӯ преговарали (future future-ii plural third-person)
преговарао сам (past perfect singular)
преговарао си (past perfect singular)
преговарао је (past perfect singular third-person)
преговарали смо (past perfect plural)
преговарали сте (past perfect plural)
преговарали су (past perfect plural third-person)
би̏о сам преговарао (past pluperfect singular)
би̏о си преговарао (past pluperfect singular)
би̏о је преговарао (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо преговарали (past pluperfect plural)
би́ли сте преговарали (past pluperfect plural)
би́ли су преговарали (past pluperfect plural third-person)
преговарах (imperfect past singular)
преговараше (imperfect past singular)
преговараше (imperfect past singular third-person)
преговарасмо (imperfect past plural)
преговарасте (imperfect past plural)
преговараху (imperfect past plural third-person)
преговарао бих (conditional conditional-i singular)
преговарао би (conditional conditional-i singular)
преговарао би (conditional conditional-i singular third-person)
преговарали бисмо (conditional conditional-i plural)
преговарали бисте (conditional conditional-i plural)
преговарали би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих преговарао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би преговарао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би преговарао (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо преговарали (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте преговарали (conditional conditional-ii plural)
би́ли би преговарали (conditional conditional-ii plural third-person)
преговарај (imperative singular)
преговарајмо (imperative plural)
преговарајте (imperative plural)
преговарао m (singular third-person)
преговарала f (singular third-person)
преговарало n (singular third-person)
преговарали m (plural third-person)
преговарале f (plural third-person)
преговарала n (plural third-person)

пре‧го‧ва‧ра‧ти


проговорити

sh-verb

прогово̀рити

прогово̀рити pf (Latin spelling progovòriti)

прогово̀рити (canonical perfective)
progovòriti (romanization)
проговорити (infinitive)
прогово̀рӣвши
проговорим (present singular)
проговориш (present singular)
проговори (present singular third-person)
проговоримо (plural present)
проговорите (plural present)
проговоре (plural present third-person)
проговорит ћу (future future-i singular)
проговорићу (future future-i singular)
проговорит ћеш (future future-i singular)
проговорићеш (future future-i singular)
проговорит ће (future future-i singular third-person)
проговориће (future future-i singular third-person)
проговорит ћемо (future future-i plural)
проговорићемо (future future-i plural)
проговорит ћете (future future-i plural)
проговорићете (future future-i plural)
проговорит ћē (future future-i plural third-person)
проговориће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м проговорио (future future-ii singular)
бу̏де̄ш проговорио (future future-ii singular)
бу̏де̄ проговорио (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо проговорили (future future-ii plural)
бу̏де̄те проговорили (future future-ii plural)
бу̏дӯ проговорили (future future-ii plural third-person)
проговорио сам (past perfect singular)
проговорио си (past perfect singular)
проговорио је (past perfect singular third-person)
проговорили смо (past perfect plural)
проговорили сте (past perfect plural)
проговорили су (past perfect plural third-person)
би̏о сам проговорио (past pluperfect singular)
би̏о си проговорио (past pluperfect singular)
би̏о је проговорио (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо проговорили (past pluperfect plural)
би́ли сте проговорили (past pluperfect plural)
би́ли су проговорили (past pluperfect plural third-person)
проговорих (aorist past singular)
проговори (aorist past singular)
проговори (aorist past singular third-person)
проговорисмо (aorist past plural)
проговористе (aorist past plural)
проговорише (aorist past plural third-person)
проговорио бих (conditional conditional-i singular)
проговорио би (conditional conditional-i singular)
проговорио би (conditional conditional-i singular third-person)
проговорили бисмо (conditional conditional-i plural)
проговорили бисте (conditional conditional-i plural)
проговорили би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих проговорио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би проговорио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би проговорио (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо проговорили (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте проговорили (conditional conditional-ii plural)
би́ли би проговорили (conditional conditional-ii plural third-person)
проговори (imperative singular)
проговоримо (imperative plural)
проговорите (imperative plural)
проговорио m (singular third-person)
проговорила f (singular third-person)
проговорило n (singular third-person)
проговорили m (plural third-person)
проговориле f (plural third-person)
проговорила n (plural third-person)
проговорен m (singular third-person)
проговорена f (singular third-person)
проговорено n (singular third-person)
проговорени m (plural third-person)
проговорене f (plural third-person)
проговорена n (plural third-person)

про‧го‧во‧ри‧ти

From про- + говорити.

prefix

про- + говорити

(intransitive) to start to talk, speak (usually of a child, or a silent person)


проговарати

sh-verb

прогова́рати

прогова́рати impf (Latin spelling progovárati)

прогова́рати (canonical imperfective)
progovárati (romanization)
проговарати (infinitive)
прогова́рајӯћи
прогова́ра̄ње (noun-from-verb)
проговарам (present singular)
проговараш (present singular)
проговара (present singular third-person)
проговарамо (plural present)
проговарате (plural present)
проговарају (plural present third-person)
проговарат ћу (future future-i singular)
проговараћу (future future-i singular)
проговарат ћеш (future future-i singular)
проговараћеш (future future-i singular)
проговарат ће (future future-i singular third-person)
проговараће (future future-i singular third-person)
проговарат ћемо (future future-i plural)
проговараћемо (future future-i plural)
проговарат ћете (future future-i plural)
проговараћете (future future-i plural)
проговарат ћē (future future-i plural third-person)
проговараће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м проговарао (future future-ii singular)
бу̏де̄ш проговарао (future future-ii singular)
бу̏де̄ проговарао (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо проговарали (future future-ii plural)
бу̏де̄те проговарали (future future-ii plural)
бу̏дӯ проговарали (future future-ii plural third-person)
проговарао сам (past perfect singular)
проговарао си (past perfect singular)
проговарао је (past perfect singular third-person)
проговарали смо (past perfect plural)
проговарали сте (past perfect plural)
проговарали су (past perfect plural third-person)
би̏о сам проговарао (past pluperfect singular)
би̏о си проговарао (past pluperfect singular)
би̏о је проговарао (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо проговарали (past pluperfect plural)
би́ли сте проговарали (past pluperfect plural)
би́ли су проговарали (past pluperfect plural third-person)
проговарах (imperfect past singular)
проговараше (imperfect past singular)
проговараше (imperfect past singular third-person)
проговарасмо (imperfect past plural)
проговарасте (imperfect past plural)
проговараху (imperfect past plural third-person)
проговарао бих (conditional conditional-i singular)
проговарао би (conditional conditional-i singular)
проговарао би (conditional conditional-i singular third-person)
проговарали бисмо (conditional conditional-i plural)
проговарали бисте (conditional conditional-i plural)
проговарали би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих проговарао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би проговарао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би проговарао (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо проговарали (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте проговарали (conditional conditional-ii plural)
би́ли би проговарали (conditional conditional-ii plural third-person)
проговарај (imperative singular)
проговарајмо (imperative plural)
проговарајте (imperative plural)
проговарао m (singular third-person)
проговарала f (singular third-person)
проговарало n (singular third-person)
проговарали m (plural third-person)
проговарале f (plural third-person)
проговарала n (plural third-person)

про‧го‧ва‧ра‧ти


nagovoriti

nagovòriti pf (Cyrillic spelling нагово̀рити)

nagovòriti (canonical perfective)
нагово̀рити (Cyrillic)
nagovoriti (infinitive)
nagovòrīvši
nagovorim (present singular)
nagovoriš (present singular)
nagovori (present singular third-person)
nagovorimo (plural present)
nagovorite (plural present)
nagovore (plural present third-person)
nagovorit ću (future future-i singular)
nagovoriću (future future-i singular)
nagovorit ćeš (future future-i singular)
nagovorićeš (future future-i singular)
nagovorit će (future future-i singular third-person)
nagovoriće (future future-i singular third-person)
nagovorit ćemo (future future-i plural)
nagovorićemo (future future-i plural)
nagovorit ćete (future future-i plural)
nagovorićete (future future-i plural)
nagovorit ćē (future future-i plural third-person)
nagovoriće (future future-i plural third-person)
bȕdēm nagovorio (future future-ii singular)
bȕdēš nagovorio (future future-ii singular)
bȕdē nagovorio (future future-ii singular third-person)
bȕdēmo nagovorili (future future-ii plural)
bȕdēte nagovorili (future future-ii plural)
bȕdū nagovorili (future future-ii plural third-person)
nagovorio sam (past perfect singular)
nagovorio si (past perfect singular)
nagovorio je (past perfect singular third-person)
nagovorili smo (past perfect plural)
nagovorili ste (past perfect plural)
nagovorili su (past perfect plural third-person)
bȉo sam nagovorio (past pluperfect singular)
bȉo si nagovorio (past pluperfect singular)
bȉo je nagovorio (past pluperfect singular third-person)
bíli smo nagovorili (past pluperfect plural)
bíli ste nagovorili (past pluperfect plural)
bíli su nagovorili (past pluperfect plural third-person)
nagovorih (aorist past singular)
nagovori (aorist past singular)
nagovori (aorist past singular third-person)
nagovorismo (aorist past plural)
nagovoriste (aorist past plural)
nagovoriše (aorist past plural third-person)
nagovorio bih (conditional conditional-i singular)
nagovorio bi (conditional conditional-i singular)
nagovorio bi (conditional conditional-i singular third-person)
nagovorili bismo (conditional conditional-i plural)
nagovorili biste (conditional conditional-i plural)
nagovorili bi (conditional conditional-i plural third-person)
bȉo bih nagovorio (conditional conditional-ii singular)
bȉo bi nagovorio (conditional conditional-ii singular)
bȉo bi nagovorio (conditional conditional-ii singular third-person)
bíli bismo nagovorili (conditional conditional-ii plural)
bíli biste nagovorili (conditional conditional-ii plural)
bíli bi nagovorili (conditional conditional-ii plural third-person)
nagovori (imperative singular)
nagovorimo (imperative plural)
nagovorite (imperative plural)
nagovorio m (singular third-person)
nagovorila f (singular third-person)
nagovorilo n (singular third-person)
nagovorili m (plural third-person)
nagovorile f (plural third-person)
nagovorila n (plural third-person)
nagovoren m (singular third-person)
nagovorena f (singular third-person)
nagovoreno n (singular third-person)
nagovoreni m (plural third-person)
nagovorene f (plural third-person)
nagovorena n (plural third-person)


наговорити

нагово̀рити pf (Latin spelling nagovòriti)

нагово̀рити (canonical perfective)
nagovòriti (romanization)
наговорити (infinitive)
нагово̀рӣвши
наговорим (present singular)
наговориш (present singular)
наговори (present singular third-person)
наговоримо (plural present)
наговорите (plural present)
наговоре (plural present third-person)
наговорит ћу (future future-i singular)
наговорићу (future future-i singular)
наговорит ћеш (future future-i singular)
наговорићеш (future future-i singular)
наговорит ће (future future-i singular third-person)
наговориће (future future-i singular third-person)
наговорит ћемо (future future-i plural)
наговорићемо (future future-i plural)
наговорит ћете (future future-i plural)
наговорићете (future future-i plural)
наговорит ћē (future future-i plural third-person)
наговориће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м наговорио (future future-ii singular)
бу̏де̄ш наговорио (future future-ii singular)
бу̏де̄ наговорио (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо наговорили (future future-ii plural)
бу̏де̄те наговорили (future future-ii plural)
бу̏дӯ наговорили (future future-ii plural third-person)
наговорио сам (past perfect singular)
наговорио си (past perfect singular)
наговорио је (past perfect singular third-person)
наговорили смо (past perfect plural)
наговорили сте (past perfect plural)
наговорили су (past perfect plural third-person)
би̏о сам наговорио (past pluperfect singular)
би̏о си наговорио (past pluperfect singular)
би̏о је наговорио (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо наговорили (past pluperfect plural)
би́ли сте наговорили (past pluperfect plural)
би́ли су наговорили (past pluperfect plural third-person)
наговорих (aorist past singular)
наговори (aorist past singular)
наговори (aorist past singular third-person)
наговорисмо (aorist past plural)
наговористе (aorist past plural)
наговорише (aorist past plural third-person)
наговорио бих (conditional conditional-i singular)
наговорио би (conditional conditional-i singular)
наговорио би (conditional conditional-i singular third-person)
наговорили бисмо (conditional conditional-i plural)
наговорили бисте (conditional conditional-i plural)
наговорили би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих наговорио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би наговорио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би наговорио (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо наговорили (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте наговорили (conditional conditional-ii plural)
би́ли би наговорили (conditional conditional-ii plural third-person)
наговори (imperative singular)
наговоримо (imperative plural)
наговорите (imperative plural)
наговорио m (singular third-person)
наговорила f (singular third-person)
наговорило n (singular third-person)
наговорили m (plural third-person)
наговориле f (plural third-person)
наговорила n (plural third-person)
наговорен m (singular third-person)
наговорена f (singular third-person)
наговорено n (singular third-person)
наговорени m (plural third-person)
наговорене f (plural third-person)
наговорена n (plural third-person)

на‧го‧во‧ри‧ти

From на- + говорити.

prefix

на- + говорити


nagovarati

sh-verb

nagovárati impf (Cyrillic spelling нагова́рати)

nagovárati (canonical imperfective)
нагова́рати (Cyrillic)
nagovarati (infinitive)
nagovárajūći
nagovárānje (noun-from-verb)
nagovaram (present singular)
nagovaraš (present singular)
nagovara (present singular third-person)
nagovaramo (plural present)
nagovarate (plural present)
nagovaraju (plural present third-person)
nagovarat ću (future future-i singular)
nagovaraću (future future-i singular)
nagovarat ćeš (future future-i singular)
nagovaraćeš (future future-i singular)
nagovarat će (future future-i singular third-person)
nagovaraće (future future-i singular third-person)
nagovarat ćemo (future future-i plural)
nagovaraćemo (future future-i plural)
nagovarat ćete (future future-i plural)
nagovaraćete (future future-i plural)
nagovarat ćē (future future-i plural third-person)
nagovaraće (future future-i plural third-person)
bȕdēm nagovarao (future future-ii singular)
bȕdēš nagovarao (future future-ii singular)
bȕdē nagovarao (future future-ii singular third-person)
bȕdēmo nagovarali (future future-ii plural)
bȕdēte nagovarali (future future-ii plural)
bȕdū nagovarali (future future-ii plural third-person)
nagovarao sam (past perfect singular)
nagovarao si (past perfect singular)
nagovarao je (past perfect singular third-person)
nagovarali smo (past perfect plural)
nagovarali ste (past perfect plural)
nagovarali su (past perfect plural third-person)
bȉo sam nagovarao (past pluperfect singular)
bȉo si nagovarao (past pluperfect singular)
bȉo je nagovarao (past pluperfect singular third-person)
bíli smo nagovarali (past pluperfect plural)
bíli ste nagovarali (past pluperfect plural)
bíli su nagovarali (past pluperfect plural third-person)
nagovarah (imperfect past singular)
nagovaraše (imperfect past singular)
nagovaraše (imperfect past singular third-person)
nagovarasmo (imperfect past plural)
nagovaraste (imperfect past plural)
nagovarahu (imperfect past plural third-person)
nagovarao bih (conditional conditional-i singular)
nagovarao bi (conditional conditional-i singular)
nagovarao bi (conditional conditional-i singular third-person)
nagovarali bismo (conditional conditional-i plural)
nagovarali biste (conditional conditional-i plural)
nagovarali bi (conditional conditional-i plural third-person)
bȉo bih nagovarao (conditional conditional-ii singular)
bȉo bi nagovarao (conditional conditional-ii singular)
bȉo bi nagovarao (conditional conditional-ii singular third-person)
bíli bismo nagovarali (conditional conditional-ii plural)
bíli biste nagovarali (conditional conditional-ii plural)
bíli bi nagovarali (conditional conditional-ii plural third-person)
nagovaraj (imperative singular)
nagovarajmo (imperative plural)
nagovarajte (imperative plural)
nagovarao m (singular third-person)
nagovarala f (singular third-person)
nagovaralo n (singular third-person)
nagovarali m (plural third-person)
nagovarale f (plural third-person)
nagovarala n (plural third-person)
nagovaran m (singular third-person)
nagovarana f (singular third-person)
nagovarano n (singular third-person)
nagovarani m (plural third-person)
nagovarane f (plural third-person)
nagovarana n (plural third-person)


наговарати

нагова́рати impf (Latin spelling nagovárati)

нагова́рати (canonical imperfective)
nagovárati (romanization)
наговарати (infinitive)
нагова́рајӯћи
нагова́ра̄ње (noun-from-verb)
наговарам (present singular)
наговараш (present singular)
наговара (present singular third-person)
наговарамо (plural present)
наговарате (plural present)
наговарају (plural present third-person)
наговарат ћу (future future-i singular)
наговараћу (future future-i singular)
наговарат ћеш (future future-i singular)
наговараћеш (future future-i singular)
наговарат ће (future future-i singular third-person)
наговараће (future future-i singular third-person)
наговарат ћемо (future future-i plural)
наговараћемо (future future-i plural)
наговарат ћете (future future-i plural)
наговараћете (future future-i plural)
наговарат ћē (future future-i plural third-person)
наговараће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м наговарао (future future-ii singular)
бу̏де̄ш наговарао (future future-ii singular)
бу̏де̄ наговарао (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо наговарали (future future-ii plural)
бу̏де̄те наговарали (future future-ii plural)
бу̏дӯ наговарали (future future-ii plural third-person)
наговарао сам (past perfect singular)
наговарао си (past perfect singular)
наговарао је (past perfect singular third-person)
наговарали смо (past perfect plural)
наговарали сте (past perfect plural)
наговарали су (past perfect plural third-person)
би̏о сам наговарао (past pluperfect singular)
би̏о си наговарао (past pluperfect singular)
би̏о је наговарао (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо наговарали (past pluperfect plural)
би́ли сте наговарали (past pluperfect plural)
би́ли су наговарали (past pluperfect plural third-person)
наговарах (imperfect past singular)
наговараше (imperfect past singular)
наговараше (imperfect past singular third-person)
наговарасмо (imperfect past plural)
наговарасте (imperfect past plural)
наговараху (imperfect past plural third-person)
наговарао бих (conditional conditional-i singular)
наговарао би (conditional conditional-i singular)
наговарао би (conditional conditional-i singular third-person)
наговарали бисмо (conditional conditional-i plural)
наговарали бисте (conditional conditional-i plural)
наговарали би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих наговарао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би наговарао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би наговарао (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо наговарали (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте наговарали (conditional conditional-ii plural)
би́ли би наговарали (conditional conditional-ii plural third-person)
наговарај (imperative singular)
наговарајмо (imperative plural)
наговарајте (imperative plural)
наговарао m (singular third-person)
наговарала f (singular third-person)
наговарало n (singular third-person)
наговарали m (plural third-person)
наговарале f (plural third-person)
наговарала n (plural third-person)
наговаран m (singular third-person)
наговарана f (singular third-person)
наговарано n (singular third-person)
наговарани m (plural third-person)
наговаране f (plural third-person)
наговарана n (plural third-person)

на‧го‧ва‧ра‧ти


уговорити

угово̀рити pf (Latin spelling ugovòriti)

угово̀рити (canonical perfective)
ugovòriti (romanization)
уговорити (infinitive)
угово̀рӣвши
уговорим (present singular)
уговориш (present singular)
уговори (present singular third-person)
уговоримо (plural present)
уговорите (plural present)
уговоре (plural present third-person)
уговорит ћу (future future-i singular)
уговорићу (future future-i singular)
уговорит ћеш (future future-i singular)
уговорићеш (future future-i singular)
уговорит ће (future future-i singular third-person)
уговориће (future future-i singular third-person)
уговорит ћемо (future future-i plural)
уговорићемо (future future-i plural)
уговорит ћете (future future-i plural)
уговорићете (future future-i plural)
уговорит ћē (future future-i plural third-person)
уговориће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м уговорио (future future-ii singular)
бу̏де̄ш уговорио (future future-ii singular)
бу̏де̄ уговорио (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо уговорили (future future-ii plural)
бу̏де̄те уговорили (future future-ii plural)
бу̏дӯ уговорили (future future-ii plural third-person)
уговорио сам (past perfect singular)
уговорио си (past perfect singular)
уговорио је (past perfect singular third-person)
уговорили смо (past perfect plural)
уговорили сте (past perfect plural)
уговорили су (past perfect plural third-person)
би̏о сам уговорио (past pluperfect singular)
би̏о си уговорио (past pluperfect singular)
би̏о је уговорио (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо уговорили (past pluperfect plural)
би́ли сте уговорили (past pluperfect plural)
би́ли су уговорили (past pluperfect plural third-person)
уговорих (aorist past singular)
уговори (aorist past singular)
уговори (aorist past singular third-person)
уговорисмо (aorist past plural)
уговористе (aorist past plural)
уговорише (aorist past plural third-person)
уговорио бих (conditional conditional-i singular)
уговорио би (conditional conditional-i singular)
уговорио би (conditional conditional-i singular third-person)
уговорили бисмо (conditional conditional-i plural)
уговорили бисте (conditional conditional-i plural)
уговорили би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих уговорио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би уговорио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би уговорио (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо уговорили (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте уговорили (conditional conditional-ii plural)
би́ли би уговорили (conditional conditional-ii plural third-person)
уговори (imperative singular)
уговоримо (imperative plural)
уговорите (imperative plural)
уговорио m (singular third-person)
уговорила f (singular third-person)
уговорило n (singular third-person)
уговорили m (plural third-person)
уговориле f (plural third-person)
уговорила n (plural third-person)
уговорен m (singular third-person)
уговорена f (singular third-person)
уговорено n (singular third-person)
уговорени m (plural third-person)
уговорене f (plural third-person)
уговорена n (plural third-person)

у‧го‧во‧ри‧ти

From у- + говорити.

prefix

у- + говорити

(transitive) to agree on (usually by contract)


уговарати

sh-verb

угова́рати impf (Latin spelling ugovárati)

угова́рати (canonical imperfective)
ugovárati (romanization)
уговарати (infinitive)
угова́рајӯћи
угова́ра̄ње (noun-from-verb)
уговарам (present singular)
уговараш (present singular)
уговара (present singular third-person)
уговарамо (plural present)
уговарате (plural present)
уговарају (plural present third-person)
уговарат ћу (future future-i singular)
уговараћу (future future-i singular)
уговарат ћеш (future future-i singular)
уговараћеш (future future-i singular)
уговарат ће (future future-i singular third-person)
уговараће (future future-i singular third-person)
уговарат ћемо (future future-i plural)
уговараћемо (future future-i plural)
уговарат ћете (future future-i plural)
уговараћете (future future-i plural)
уговарат ћē (future future-i plural third-person)
уговараће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м уговарао (future future-ii singular)
бу̏де̄ш уговарао (future future-ii singular)
бу̏де̄ уговарао (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо уговарали (future future-ii plural)
бу̏де̄те уговарали (future future-ii plural)
бу̏дӯ уговарали (future future-ii plural third-person)
уговарао сам (past perfect singular)
уговарао си (past perfect singular)
уговарао је (past perfect singular third-person)
уговарали смо (past perfect plural)
уговарали сте (past perfect plural)
уговарали су (past perfect plural third-person)
би̏о сам уговарао (past pluperfect singular)
би̏о си уговарао (past pluperfect singular)
би̏о је уговарао (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо уговарали (past pluperfect plural)
би́ли сте уговарали (past pluperfect plural)
би́ли су уговарали (past pluperfect plural third-person)
уговарах (imperfect past singular)
уговараше (imperfect past singular)
уговараше (imperfect past singular third-person)
уговарасмо (imperfect past plural)
уговарасте (imperfect past plural)
уговараху (imperfect past plural third-person)
уговарао бих (conditional conditional-i singular)
уговарао би (conditional conditional-i singular)
уговарао би (conditional conditional-i singular third-person)
уговарали бисмо (conditional conditional-i plural)
уговарали бисте (conditional conditional-i plural)
уговарали би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих уговарао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би уговарао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би уговарао (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо уговарали (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте уговарали (conditional conditional-ii plural)
би́ли би уговарали (conditional conditional-ii plural third-person)
уговарај (imperative singular)
уговарајмо (imperative plural)
уговарајте (imperative plural)
уговарао m (singular third-person)
уговарала f (singular third-person)
уговарало n (singular third-person)
уговарали m (plural third-person)
уговарале f (plural third-person)
уговарала n (plural third-person)
уговаран m (singular third-person)
уговарана f (singular third-person)
уговарано n (singular third-person)
уговарани m (plural third-person)
уговаране f (plural third-person)
уговарана n (plural third-person)

у‧го‧ва‧ра‧ти


разговарати

разгова́рати

разгова́рати impf (Latin spelling razgovárati)

разгова́рати (canonical imperfective)
razgovárati (romanization)
разговарати (infinitive)
разгова́рајӯћи
разгова́ра̄ње (noun-from-verb)
разговарам (present singular)
разговараш (present singular)
разговара (present singular third-person)
разговарамо (plural present)
разговарате (plural present)
разговарају (plural present third-person)
разговарат ћу (future future-i singular)
разговараћу (future future-i singular)
разговарат ћеш (future future-i singular)
разговараћеш (future future-i singular)
разговарат ће (future future-i singular third-person)
разговараће (future future-i singular third-person)
разговарат ћемо (future future-i plural)
разговараћемо (future future-i plural)
разговарат ћете (future future-i plural)
разговараћете (future future-i plural)
разговарат ћē (future future-i plural third-person)
разговараће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м разговарао (future future-ii singular)
бу̏де̄ш разговарао (future future-ii singular)
бу̏де̄ разговарао (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо разговарали (future future-ii plural)
бу̏де̄те разговарали (future future-ii plural)
бу̏дӯ разговарали (future future-ii plural third-person)
разговарао сам (past perfect singular)
разговарао си (past perfect singular)
разговарао је (past perfect singular third-person)
разговарали смо (past perfect plural)
разговарали сте (past perfect plural)
разговарали су (past perfect plural third-person)
би̏о сам разговарао (past pluperfect singular)
би̏о си разговарао (past pluperfect singular)
би̏о је разговарао (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо разговарали (past pluperfect plural)
би́ли сте разговарали (past pluperfect plural)
би́ли су разговарали (past pluperfect plural third-person)
разговарах (imperfect past singular)
разговараше (imperfect past singular)
разговараше (imperfect past singular third-person)
разговарасмо (imperfect past plural)
разговарасте (imperfect past plural)
разговараху (imperfect past plural third-person)
разговарао бих (conditional conditional-i singular)
разговарао би (conditional conditional-i singular)
разговарао би (conditional conditional-i singular third-person)
разговарали бисмо (conditional conditional-i plural)
разговарали бисте (conditional conditional-i plural)
разговарали би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих разговарао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би разговарао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би разговарао (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо разговарали (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте разговарали (conditional conditional-ii plural)
би́ли би разговарали (conditional conditional-ii plural third-person)
разговарај (imperative singular)
разговарајмо (imperative plural)
разговарајте (imperative plural)
разговарао m (singular third-person)
разговарала f (singular third-person)
разговарало n (singular third-person)
разговарали m (plural third-person)
разговарале f (plural third-person)
разговарала n (plural third-person)

раз‧го‧ва‧ра‧ти


razgovoriti

razgovòriti pf (Cyrillic spelling разгово̀рити)

razgovòriti (canonical perfective)
разгово̀рити (Cyrillic)
razgovoriti (infinitive)
razgovòrīvši
razgovorim (present singular)
razgovoriš (present singular)
razgovori (present singular third-person)
razgovorimo (plural present)
razgovorite (plural present)
razgovore (plural present third-person)
razgovorit ću (future future-i singular)
razgovoriću (future future-i singular)
razgovorit ćeš (future future-i singular)
razgovorićeš (future future-i singular)
razgovorit će (future future-i singular third-person)
razgovoriće (future future-i singular third-person)
razgovorit ćemo (future future-i plural)
razgovorićemo (future future-i plural)
razgovorit ćete (future future-i plural)
razgovorićete (future future-i plural)
razgovorit ćē (future future-i plural third-person)
razgovoriće (future future-i plural third-person)
bȕdēm razgovorio (future future-ii singular)
bȕdēš razgovorio (future future-ii singular)
bȕdē razgovorio (future future-ii singular third-person)
bȕdēmo razgovorili (future future-ii plural)
bȕdēte razgovorili (future future-ii plural)
bȕdū razgovorili (future future-ii plural third-person)
razgovorio sam (past perfect singular)
razgovorio si (past perfect singular)
razgovorio je (past perfect singular third-person)
razgovorili smo (past perfect plural)
razgovorili ste (past perfect plural)
razgovorili su (past perfect plural third-person)
bȉo sam razgovorio (past pluperfect singular)
bȉo si razgovorio (past pluperfect singular)
bȉo je razgovorio (past pluperfect singular third-person)
bíli smo razgovorili (past pluperfect plural)
bíli ste razgovorili (past pluperfect plural)
bíli su razgovorili (past pluperfect plural third-person)
razgovorih (aorist past singular)
razgovori (aorist past singular)
razgovori (aorist past singular third-person)
razgovorismo (aorist past plural)
razgovoriste (aorist past plural)
razgovoriše (aorist past plural third-person)
razgovorio bih (conditional conditional-i singular)
razgovorio bi (conditional conditional-i singular)
razgovorio bi (conditional conditional-i singular third-person)
razgovorili bismo (conditional conditional-i plural)
razgovorili biste (conditional conditional-i plural)
razgovorili bi (conditional conditional-i plural third-person)
bȉo bih razgovorio (conditional conditional-ii singular)
bȉo bi razgovorio (conditional conditional-ii singular)
bȉo bi razgovorio (conditional conditional-ii singular third-person)
bíli bismo razgovorili (conditional conditional-ii plural)
bíli biste razgovorili (conditional conditional-ii plural)
bíli bi razgovorili (conditional conditional-ii plural third-person)
razgovori (imperative singular)
razgovorimo (imperative plural)
razgovorite (imperative plural)
razgovorio m (singular third-person)
razgovorila f (singular third-person)
razgovorilo n (singular third-person)
razgovorili m (plural third-person)
razgovorile f (plural third-person)
razgovorila n (plural third-person)
razgovoren m (singular third-person)
razgovorena f (singular third-person)
razgovoreno n (singular third-person)
razgovoreni m (plural third-person)
razgovorene f (plural third-person)
razgovorena n (plural third-person)


разговорити

разгово̀рити

разгово̀рити pf (Latin spelling razgovòriti)

разгово̀рити (canonical perfective)
razgovòriti (romanization)
разговорити (infinitive)
разгово̀рӣвши
разговорим (present singular)
разговориш (present singular)
разговори (present singular third-person)
разговоримо (plural present)
разговорите (plural present)
разговоре (plural present third-person)
разговорит ћу (future future-i singular)
разговорићу (future future-i singular)
разговорит ћеш (future future-i singular)
разговорићеш (future future-i singular)
разговорит ће (future future-i singular third-person)
разговориће (future future-i singular third-person)
разговорит ћемо (future future-i plural)
разговорићемо (future future-i plural)
разговорит ћете (future future-i plural)
разговорићете (future future-i plural)
разговорит ћē (future future-i plural third-person)
разговориће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м разговорио (future future-ii singular)
бу̏де̄ш разговорио (future future-ii singular)
бу̏де̄ разговорио (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо разговорили (future future-ii plural)
бу̏де̄те разговорили (future future-ii plural)
бу̏дӯ разговорили (future future-ii plural third-person)
разговорио сам (past perfect singular)
разговорио си (past perfect singular)
разговорио је (past perfect singular third-person)
разговорили смо (past perfect plural)
разговорили сте (past perfect plural)
разговорили су (past perfect plural third-person)
би̏о сам разговорио (past pluperfect singular)
би̏о си разговорио (past pluperfect singular)
би̏о је разговорио (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо разговорили (past pluperfect plural)
би́ли сте разговорили (past pluperfect plural)
би́ли су разговорили (past pluperfect plural third-person)
разговорах (imperfect past singular)
разговораше (imperfect past singular)
разговораше (imperfect past singular third-person)
разговорасмо (imperfect past plural)
разговорасте (imperfect past plural)
разговораху (imperfect past plural third-person)
разговорио бих (conditional conditional-i singular)
разговорио би (conditional conditional-i singular)
разговорио би (conditional conditional-i singular third-person)
разговорили бисмо (conditional conditional-i plural)
разговорили бисте (conditional conditional-i plural)
разговорили би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих разговорио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би разговорио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би разговорио (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо разговорили (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте разговорили (conditional conditional-ii plural)
би́ли би разговорили (conditional conditional-ii plural third-person)
разговори (imperative singular)
разговоримо (imperative plural)
разговорите (imperative plural)
разговорио m (singular third-person)
разговорила f (singular third-person)
разговорило n (singular third-person)
разговорили m (plural third-person)
разговориле f (plural third-person)
разговорила n (plural third-person)
разговорен m (singular third-person)
разговорена f (singular third-person)
разговорено n (singular third-person)
разговорени m (plural third-person)
разговорене f (plural third-person)
разговорена n (plural third-person)

раз‧го‧во‧ри‧ти

From раз- + говорити.

prefix

раз- + говорити


очекивати

sh-verb

очеки́вати impf (Latin spelling očekívati)

очеки́вати (canonical imperfective)
očekívati (romanization)
очекивати (infinitive)
очѐкујӯћи
очеки́ва̄ње (noun-from-verb)
очекујем (present singular)
очекујеш (present singular)
очекује (present singular third-person)
очекујемо (plural present)
очекујете (plural present)
очекују (plural present third-person)
очекиват ћу (future future-i singular)
очекиваћу (future future-i singular)
очекиват ћеш (future future-i singular)
очекиваћеш (future future-i singular)
очекиват ће (future future-i singular third-person)
очекиваће (future future-i singular third-person)
очекиват ћемо (future future-i plural)
очекиваћемо (future future-i plural)
очекиват ћете (future future-i plural)
очекиваћете (future future-i plural)
очекиват ћē (future future-i plural third-person)
очекиваће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м очекивао (future future-ii singular)
бу̏де̄ш очекивао (future future-ii singular)
бу̏де̄ очекивао (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо очекивали (future future-ii plural)
бу̏де̄те очекивали (future future-ii plural)
бу̏дӯ очекивали (future future-ii plural third-person)
очекивао сам (past perfect singular)
очекивао си (past perfect singular)
очекивао је (past perfect singular third-person)
очекивали смо (past perfect plural)
очекивали сте (past perfect plural)
очекивали су (past perfect plural third-person)
би̏о сам очекивао (past pluperfect singular)
би̏о си очекивао (past pluperfect singular)
би̏о је очекивао (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо очекивали (past pluperfect plural)
би́ли сте очекивали (past pluperfect plural)
би́ли су очекивали (past pluperfect plural third-person)
очекивах (imperfect past singular)
очекиваше (imperfect past singular)
очекиваше (imperfect past singular third-person)
очекивасмо (imperfect past plural)
очекивасте (imperfect past plural)
очекиваху (imperfect past plural third-person)
очекивао бих (conditional conditional-i singular)
очекивао би (conditional conditional-i singular)
очекивао би (conditional conditional-i singular third-person)
очекивали бисмо (conditional conditional-i plural)
очекивали бисте (conditional conditional-i plural)
очекивали би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих очекивао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би очекивао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би очекивао (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо очекивали (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте очекивали (conditional conditional-ii plural)
би́ли би очекивали (conditional conditional-ii plural third-person)
очекуј (imperative singular)
очекујмо (imperative plural)
очекујте (imperative plural)
очекивао m (singular third-person)
очекивала f (singular third-person)
очекивало n (singular third-person)
очекивали m (plural third-person)
очекивале f (plural third-person)
очекивала n (plural third-person)
очекиван m (singular third-person)
очекивана f (singular third-person)
очекивано n (singular third-person)
очекивани m (plural third-person)
очекиване f (plural third-person)
очекивана n (plural third-person)

о‧че‧ки‧ва‧ти


separirati

separírati impf or pf (Cyrillic spelling сепари́рати)

separírati (canonical imperfective perfective)
сепари́рати (Cyrillic)
separirati (infinitive)
separírajūći
separírāvši
separírānje (noun-from-verb)
separiram (present singular)
separiraš (present singular)
separira (present singular third-person)
separiramo (plural present)
separirate (plural present)
separiraju (plural present third-person)
separirat ću (future future-i singular)
separiraću (future future-i singular)
separirat ćeš (future future-i singular)
separiraćeš (future future-i singular)
separirat će (future future-i singular third-person)
separiraće (future future-i singular third-person)
separirat ćemo (future future-i plural)
separiraćemo (future future-i plural)
separirat ćete (future future-i plural)
separiraćete (future future-i plural)
separirat ćē (future future-i plural third-person)
separiraće (future future-i plural third-person)
bȕdēm separirao (future future-ii singular)
bȕdēš separirao (future future-ii singular)
bȕdē separirao (future future-ii singular third-person)
bȕdēmo separirali (future future-ii plural)
bȕdēte separirali (future future-ii plural)
bȕdū separirali (future future-ii plural third-person)
separirao sam (past perfect singular)
separirao si (past perfect singular)
separirao je (past perfect singular third-person)
separirali smo (past perfect plural)
separirali ste (past perfect plural)
separirali su (past perfect plural third-person)
bȉo sam separirao (past pluperfect singular)
bȉo si separirao (past pluperfect singular)
bȉo je separirao (past pluperfect singular third-person)
bíli smo separirali (past pluperfect plural)
bíli ste separirali (past pluperfect plural)
bíli su separirali (past pluperfect plural third-person)
separirah (aorist past singular)
separira (aorist past singular)
separira (aorist past singular third-person)
separirasmo (aorist past plural)
separiraste (aorist past plural)
separiraše (aorist past plural third-person)
separirah (imperfect past singular)
separiraše (imperfect past singular)
separiraše (imperfect past singular third-person)
separirasmo (imperfect past plural)
separiraste (imperfect past plural)
separirahu (imperfect past plural third-person)
separirao bih (conditional conditional-i singular)
separirao bi (conditional conditional-i singular)
separirao bi (conditional conditional-i singular third-person)
separirali bismo (conditional conditional-i plural)
separirali biste (conditional conditional-i plural)
separirali bi (conditional conditional-i plural third-person)
bȉo bih separirao (conditional conditional-ii singular)
bȉo bi separirao (conditional conditional-ii singular)
bȉo bi separirao (conditional conditional-ii singular third-person)
bíli bismo separirali (conditional conditional-ii plural)
bíli biste separirali (conditional conditional-ii plural)
bíli bi separirali (conditional conditional-ii plural third-person)
separiraj (imperative singular)
separirajmo (imperative plural)
separirajte (imperative plural)
separirao m (singular third-person)
separirala f (singular third-person)
separiralo n (singular third-person)
separirali m (plural third-person)
separirale f (plural third-person)
separirala n (plural third-person)
separiran m (singular third-person)
separirana f (singular third-person)
separirano n (singular third-person)
separirani m (plural third-person)
separirane f (plural third-person)
separirana n (plural third-person)


сепарирати

сепари́рати impf or pf (Latin spelling separírati)

сепари́рати (canonical imperfective perfective)
separírati (romanization)
сепарирати (infinitive)
сепари́рајӯћи
сепари́ра̄вши
сепари́ра̄ње (noun-from-verb)
сепарирам (present singular)
сепарираш (present singular)
сепарира (present singular third-person)
сепарирамо (plural present)
сепарирате (plural present)
сепарирају (plural present third-person)
сепарират ћу (future future-i singular)
сепарираћу (future future-i singular)
сепарират ћеш (future future-i singular)
сепарираћеш (future future-i singular)
сепарират ће (future future-i singular third-person)
сепарираће (future future-i singular third-person)
сепарират ћемо (future future-i plural)
сепарираћемо (future future-i plural)
сепарират ћете (future future-i plural)
сепарираћете (future future-i plural)
сепарират ћē (future future-i plural third-person)
сепарираће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м сепарирао (future future-ii singular)
бу̏де̄ш сепарирао (future future-ii singular)
бу̏де̄ сепарирао (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо сепарирали (future future-ii plural)
бу̏де̄те сепарирали (future future-ii plural)
бу̏дӯ сепарирали (future future-ii plural third-person)
сепарирао сам (past perfect singular)
сепарирао си (past perfect singular)
сепарирао је (past perfect singular third-person)
сепарирали смо (past perfect plural)
сепарирали сте (past perfect plural)
сепарирали су (past perfect plural third-person)
би̏о сам сепарирао (past pluperfect singular)
би̏о си сепарирао (past pluperfect singular)
би̏о је сепарирао (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо сепарирали (past pluperfect plural)
би́ли сте сепарирали (past pluperfect plural)
би́ли су сепарирали (past pluperfect plural third-person)
сепарирах (aorist past singular)
сепарира (aorist past singular)
сепарира (aorist past singular third-person)
сепарирасмо (aorist past plural)
сепарирасте (aorist past plural)
сепарираше (aorist past plural third-person)
сепарирах (imperfect past singular)
сепарираше (imperfect past singular)
сепарираше (imperfect past singular third-person)
сепарирасмо (imperfect past plural)
сепарирасте (imperfect past plural)
сепарираху (imperfect past plural third-person)
сепарирао бих (conditional conditional-i singular)
сепарирао би (conditional conditional-i singular)
сепарирао би (conditional conditional-i singular third-person)
сепарирали бисмо (conditional conditional-i plural)
сепарирали бисте (conditional conditional-i plural)
сепарирали би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих сепарирао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би сепарирао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би сепарирао (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо сепарирали (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте сепарирали (conditional conditional-ii plural)
би́ли би сепарирали (conditional conditional-ii plural third-person)
сепарирај (imperative singular)
сепарирајмо (imperative plural)
сепарирајте (imperative plural)
сепарирао m (singular third-person)
сепарирала f (singular third-person)
сепарирало n (singular third-person)
сепарирали m (plural third-person)
сепарирале f (plural third-person)
сепарирала n (plural third-person)
сепариран m (singular third-person)
сепарирана f (singular third-person)
сепарирано n (singular third-person)
сепарирани m (plural third-person)
сепариране f (plural third-person)
сепарирана n (plural third-person)

се‧па‧ри‧ра‧ти


допустити

допу̀стити (canonical)
dopùstiti (romanization)
допустити (infinitive)
допу̀стӣвши
допустим (present singular)
допустиш (present singular)
допусти (present singular third-person)
допустимо (plural present)
допустите (plural present)
допусте (plural present third-person)
допустит ћу (future future-i singular)
допустићу (future future-i singular)
допустит ћеш (future future-i singular)
допустићеш (future future-i singular)
допустит ће (future future-i singular third-person)
допустиће (future future-i singular third-person)
допустит ћемо (future future-i plural)
допустићемо (future future-i plural)
допустит ћете (future future-i plural)
допустићете (future future-i plural)
допустит ћē (future future-i plural third-person)
допустиће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м допустио (future future-ii singular)
бу̏де̄ш допустио (future future-ii singular)
бу̏де̄ допустио (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо допустили (future future-ii plural)
бу̏де̄те допустили (future future-ii plural)
бу̏дӯ допустили (future future-ii plural third-person)
допустио сам (past perfect singular)
допустио си (past perfect singular)
допустио је (past perfect singular third-person)
допустили смо (past perfect plural)
допустили сте (past perfect plural)
допустили су (past perfect plural third-person)
би̏о сам допустио (past pluperfect singular)
би̏о си допустио (past pluperfect singular)
би̏о је допустио (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо допустили (past pluperfect plural)
би́ли сте допустили (past pluperfect plural)
би́ли су допустили (past pluperfect plural third-person)
допустих (aorist past singular)
допусти (aorist past singular)
допусти (aorist past singular third-person)
допустисмо (aorist past plural)
допустисте (aorist past plural)
допустише (aorist past plural third-person)
допустио бих (conditional conditional-i singular)
допустио би (conditional conditional-i singular)
допустио би (conditional conditional-i singular third-person)
допустили бисмо (conditional conditional-i plural)
допустили бисте (conditional conditional-i plural)
допустили би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих допустио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би допустио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би допустио (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо допустили (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте допустили (conditional conditional-ii plural)
би́ли би допустили (conditional conditional-ii plural third-person)
допусти (imperative singular)
допустимо (imperative plural)
допустите (imperative plural)
допустио m (singular third-person)
допустила f (singular third-person)
допустило n (singular third-person)
допустили m (plural third-person)
допустиле f (plural third-person)
допустила n (plural third-person)
допуштен m (singular third-person)
допуштена f (singular third-person)
допуштено n (singular third-person)
допуштени m (plural third-person)
допуштене f (plural third-person)
допуштена n (plural third-person)

до‧пус‧ти‧ти

From до- + пустити.

prefix

до- + пустити

Не могу вам допустити да све упропастите својим незнањем и непажњом.

I cannot allow you to ruin everything with your ignorance and carelessness.

Допустио сам му да дође на састанак виших службеника.

I allowed him to attend the meeting of higher officials.

Пушење није допуштено.


допуштати

sh-verb

допу́штати impf (Latin spelling dopúštati)

допу́штати (canonical imperfective)
dopúštati (romanization)
допуштати (infinitive)
допу́штајӯћи
допу́шта̄ње (noun-from-verb)
допуштам (present singular)
допушташ (present singular)
допушта (present singular third-person)
допуштамо (plural present)
допуштате (plural present)
допуштају (plural present third-person)
допуштат ћу (future future-i singular)
допуштаћу (future future-i singular)
допуштат ћеш (future future-i singular)
допуштаћеш (future future-i singular)
допуштат ће (future future-i singular third-person)
допуштаће (future future-i singular third-person)
допуштат ћемо (future future-i plural)
допуштаћемо (future future-i plural)
допуштат ћете (future future-i plural)
допуштаћете (future future-i plural)
допуштат ћē (future future-i plural third-person)
допуштаће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м допуштао (future future-ii singular)
бу̏де̄ш допуштао (future future-ii singular)
бу̏де̄ допуштао (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо допуштали (future future-ii plural)
бу̏де̄те допуштали (future future-ii plural)
бу̏дӯ допуштали (future future-ii plural third-person)
допуштао сам (past perfect singular)
допуштао си (past perfect singular)
допуштао је (past perfect singular third-person)
допуштали смо (past perfect plural)
допуштали сте (past perfect plural)
допуштали су (past perfect plural third-person)
би̏о сам допуштао (past pluperfect singular)
би̏о си допуштао (past pluperfect singular)
би̏о је допуштао (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо допуштали (past pluperfect plural)
би́ли сте допуштали (past pluperfect plural)
би́ли су допуштали (past pluperfect plural third-person)
допуштах (imperfect past singular)
допушташе (imperfect past singular)
допушташе (imperfect past singular third-person)
допуштасмо (imperfect past plural)
допуштасте (imperfect past plural)
допуштаху (imperfect past plural third-person)
допуштао бих (conditional conditional-i singular)
допуштао би (conditional conditional-i singular)
допуштао би (conditional conditional-i singular third-person)
допуштали бисмо (conditional conditional-i plural)
допуштали бисте (conditional conditional-i plural)
допуштали би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих допуштао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би допуштао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би допуштао (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо допуштали (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте допуштали (conditional conditional-ii plural)
би́ли би допуштали (conditional conditional-ii plural third-person)
допуштај (imperative singular)
допуштајмо (imperative plural)
допуштајте (imperative plural)
допуштао m (singular third-person)
допуштала f (singular third-person)
допуштало n (singular third-person)
допуштали m (plural third-person)
допуштале f (plural third-person)
допуштала n (plural third-person)
допуштан m (singular third-person)
допуштана f (singular third-person)
допуштано n (singular third-person)
допуштани m (plural third-person)
допуштане f (plural third-person)
допуштана n (plural third-person)

до‧пу‧шта‧ти


опустити

опу̀стити (canonical perfective)
opùstiti (romanization)
опустити (infinitive)
опу̀стӣвши
опустим (present singular)
опустиш (present singular)
опусти (present singular third-person)
опустимо (plural present)
опустите (plural present)
опусте (plural present third-person)
опустит ћу (future future-i singular)
опустићу (future future-i singular)
опустит ћеш (future future-i singular)
опустићеш (future future-i singular)
опустит ће (future future-i singular third-person)
опустиће (future future-i singular third-person)
опустит ћемо (future future-i plural)
опустићемо (future future-i plural)
опустит ћете (future future-i plural)
опустићете (future future-i plural)
опустит ћē (future future-i plural third-person)
опустиће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м опустио (future future-ii singular)
бу̏де̄ш опустио (future future-ii singular)
бу̏де̄ опустио (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо опустили (future future-ii plural)
бу̏де̄те опустили (future future-ii plural)
бу̏дӯ опустили (future future-ii plural third-person)
опустио сам (past perfect singular)
опустио си (past perfect singular)
опустио је (past perfect singular third-person)
опустили смо (past perfect plural)
опустили сте (past perfect plural)
опустили су (past perfect plural third-person)
би̏о сам опустио (past pluperfect singular)
би̏о си опустио (past pluperfect singular)
би̏о је опустио (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо опустили (past pluperfect plural)
би́ли сте опустили (past pluperfect plural)
би́ли су опустили (past pluperfect plural third-person)
опустих (aorist past singular)
опусти (aorist past singular)
опусти (aorist past singular third-person)
опустисмо (aorist past plural)
опустисте (aorist past plural)
опустише (aorist past plural third-person)
опустио бих (conditional conditional-i singular)
опустио би (conditional conditional-i singular)
опустио би (conditional conditional-i singular third-person)
опустили бисмо (conditional conditional-i plural)
опустили бисте (conditional conditional-i plural)
опустили би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих опустио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би опустио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би опустио (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо опустили (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте опустили (conditional conditional-ii plural)
би́ли би опустили (conditional conditional-ii plural third-person)
опусти (imperative singular)
опустимо (imperative plural)
опустите (imperative plural)
опустио m (singular third-person)
опустила f (singular third-person)
опустило n (singular third-person)
опустили m (plural third-person)
опустиле f (plural third-person)
опустила n (plural third-person)
опуштен m (singular third-person)
опуштена f (singular third-person)
опуштено n (singular third-person)
опуштени m (plural third-person)
опуштене f (plural third-person)
опуштена n (plural third-person)

From о- + пустити.

prefix

о- + пустити


опустити

опу́стити (canonical perfective)
opústiti (romanization)
опустити (infinitive)
опу́стӣвши
опустим (present singular)
опустиш (present singular)
опусти (present singular third-person)
опустимо (plural present)
опустите (plural present)
опусте (plural present third-person)
опустит ћу (future future-i singular)
опустићу (future future-i singular)
опустит ћеш (future future-i singular)
опустићеш (future future-i singular)
опустит ће (future future-i singular third-person)
опустиће (future future-i singular third-person)
опустит ћемо (future future-i plural)
опустићемо (future future-i plural)
опустит ћете (future future-i plural)
опустићете (future future-i plural)
опустит ћē (future future-i plural third-person)
опустиће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м опустио (future future-ii singular)
бу̏де̄ш опустио (future future-ii singular)
бу̏де̄ опустио (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо опустили (future future-ii plural)
бу̏де̄те опустили (future future-ii plural)
бу̏дӯ опустили (future future-ii plural third-person)
опустио сам (past perfect singular)
опустио си (past perfect singular)
опустио је (past perfect singular third-person)
опустили смо (past perfect plural)
опустили сте (past perfect plural)
опустили су (past perfect plural third-person)
би̏о сам опустио (past pluperfect singular)
би̏о си опустио (past pluperfect singular)
би̏о је опустио (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо опустили (past pluperfect plural)
би́ли сте опустили (past pluperfect plural)
би́ли су опустили (past pluperfect plural third-person)
опустих (aorist past singular)
опусти (aorist past singular)
опусти (aorist past singular third-person)
опустисмо (aorist past plural)
опустисте (aorist past plural)
опустише (aorist past plural third-person)
опустио бих (conditional conditional-i singular)
опустио би (conditional conditional-i singular)
опустио би (conditional conditional-i singular third-person)
опустили бисмо (conditional conditional-i plural)
опустили бисте (conditional conditional-i plural)
опустили би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих опустио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би опустио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би опустио (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо опустили (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте опустили (conditional conditional-ii plural)
би́ли би опустили (conditional conditional-ii plural third-person)
опусти (imperative singular)
опустимо (imperative plural)
опустите (imperative plural)
опустио m (singular third-person)
опустила f (singular third-person)
опустило n (singular third-person)
опустили m (plural third-person)
опустиле f (plural third-person)
опустила n (plural third-person)
опуштен m (singular third-person)
опуштена f (singular third-person)
опуштено n (singular third-person)
опуштени m (plural third-person)
опуштене f (plural third-person)
опуштена n (plural third-person)


опуштати

sh-verb

опу́штати impf (Latin spelling opúštati)

опу́штати (canonical imperfective)
opúštati (romanization)
опуштати (infinitive)
опу́штајӯћи
опу́шта̄ње (noun-from-verb)
опуштам (present singular)
опушташ (present singular)
опушта (present singular third-person)
опуштамо (plural present)
опуштате (plural present)
опуштају (plural present third-person)
опуштат ћу (future future-i singular)
опуштаћу (future future-i singular)
опуштат ћеш (future future-i singular)
опуштаћеш (future future-i singular)
опуштат ће (future future-i singular third-person)
опуштаће (future future-i singular third-person)
опуштат ћемо (future future-i plural)
опуштаћемо (future future-i plural)
опуштат ћете (future future-i plural)
опуштаћете (future future-i plural)
опуштат ћē (future future-i plural third-person)
опуштаће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м опуштао (future future-ii singular)
бу̏де̄ш опуштао (future future-ii singular)
бу̏де̄ опуштао (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо опуштали (future future-ii plural)
бу̏де̄те опуштали (future future-ii plural)
бу̏дӯ опуштали (future future-ii plural third-person)
опуштао сам (past perfect singular)
опуштао си (past perfect singular)
опуштао је (past perfect singular third-person)
опуштали смо (past perfect plural)
опуштали сте (past perfect plural)
опуштали су (past perfect plural third-person)
би̏о сам опуштао (past pluperfect singular)
би̏о си опуштао (past pluperfect singular)
би̏о је опуштао (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо опуштали (past pluperfect plural)
би́ли сте опуштали (past pluperfect plural)
би́ли су опуштали (past pluperfect plural third-person)
опуштах (imperfect past singular)
опушташе (imperfect past singular)
опушташе (imperfect past singular third-person)
опуштасмо (imperfect past plural)
опуштасте (imperfect past plural)
опуштаху (imperfect past plural third-person)
опуштао бих (conditional conditional-i singular)
опуштао би (conditional conditional-i singular)
опуштао би (conditional conditional-i singular third-person)
опуштали бисмо (conditional conditional-i plural)
опуштали бисте (conditional conditional-i plural)
опуштали би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих опуштао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би опуштао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би опуштао (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо опуштали (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте опуштали (conditional conditional-ii plural)
би́ли би опуштали (conditional conditional-ii plural third-person)
опуштај (imperative singular)
опуштајмо (imperative plural)
опуштајте (imperative plural)
опуштао m (singular third-person)
опуштала f (singular third-person)
опуштало n (singular third-person)
опуштали m (plural third-person)
опуштале f (plural third-person)
опуштала n (plural third-person)

From о- + пуштати.

prefix

о- + пуштати


попустити

sh-verb

попу̀стити pf (Latin spelling popùstiti)

попу̀стити (canonical perfective)
popùstiti (romanization)
попустити (infinitive)
попу̀стӣвши
попустим (present singular)
попустиш (present singular)
попусти (present singular third-person)
попустимо (plural present)
попустите (plural present)
попусте (plural present third-person)
попустит ћу (future future-i singular)
попустићу (future future-i singular)
попустит ћеш (future future-i singular)
попустићеш (future future-i singular)
попустит ће (future future-i singular third-person)
попустиће (future future-i singular third-person)
попустит ћемо (future future-i plural)
попустићемо (future future-i plural)
попустит ћете (future future-i plural)
попустићете (future future-i plural)
попустит ћē (future future-i plural third-person)
попустиће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м попустио (future future-ii singular)
бу̏де̄ш попустио (future future-ii singular)
бу̏де̄ попустио (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо попустили (future future-ii plural)
бу̏де̄те попустили (future future-ii plural)
бу̏дӯ попустили (future future-ii plural third-person)
попустио сам (past perfect singular)
попустио си (past perfect singular)
попустио је (past perfect singular third-person)
попустили смо (past perfect plural)
попустили сте (past perfect plural)
попустили су (past perfect plural third-person)
би̏о сам попустио (past pluperfect singular)
би̏о си попустио (past pluperfect singular)
би̏о је попустио (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо попустили (past pluperfect plural)
би́ли сте попустили (past pluperfect plural)
би́ли су попустили (past pluperfect plural third-person)
попустих (aorist past singular)
попусти (aorist past singular)
попусти (aorist past singular third-person)
попустисмо (aorist past plural)
попустисте (aorist past plural)
попустише (aorist past plural third-person)
попустио бих (conditional conditional-i singular)
попустио би (conditional conditional-i singular)
попустио би (conditional conditional-i singular third-person)
попустили бисмо (conditional conditional-i plural)
попустили бисте (conditional conditional-i plural)
попустили би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих попустио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би попустио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би попустио (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо попустили (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте попустили (conditional conditional-ii plural)
би́ли би попустили (conditional conditional-ii plural third-person)
попусти (imperative singular)
попустимо (imperative plural)
попустите (imperative plural)
попустио m (singular third-person)
попустила f (singular third-person)
попустило n (singular third-person)
попустили m (plural third-person)
попустиле f (plural third-person)
попустила n (plural third-person)

по‧пу‧сти‧ти

From по- + пустити.

prefix

по- + пустити

(ambitransitive) to reduce, rebate, deduct (of price etc.)

(ambitransitive) to cede, give away; ease

(ambitransitive) to abate, subside (of wind, current etc.)

(ambitransitive) to intermit (of pain, illness etc.)


popuštati

sh-verb

popúštati impf (Cyrillic spelling попу́штати)

popúštati (canonical imperfective)
попу́штати (Cyrillic)
popuštati (infinitive)
popúštajūći
popúštānje (noun-from-verb)
popuštam (present singular)
popuštaš (present singular)
popušta (present singular third-person)
popuštamo (plural present)
popuštate (plural present)
popuštaju (plural present third-person)
popuštat ću (future future-i singular)
popuštaću (future future-i singular)
popuštat ćeš (future future-i singular)
popuštaćeš (future future-i singular)
popuštat će (future future-i singular third-person)
popuštaće (future future-i singular third-person)
popuštat ćemo (future future-i plural)
popuštaćemo (future future-i plural)
popuštat ćete (future future-i plural)
popuštaćete (future future-i plural)
popuštat ćē (future future-i plural third-person)
popuštaće (future future-i plural third-person)
bȕdēm popuštao (future future-ii singular)
bȕdēš popuštao (future future-ii singular)
bȕdē popuštao (future future-ii singular third-person)
bȕdēmo popuštali (future future-ii plural)
bȕdēte popuštali (future future-ii plural)
bȕdū popuštali (future future-ii plural third-person)
popuštao sam (past perfect singular)
popuštao si (past perfect singular)
popuštao je (past perfect singular third-person)
popuštali smo (past perfect plural)
popuštali ste (past perfect plural)
popuštali su (past perfect plural third-person)
bȉo sam popuštao (past pluperfect singular)
bȉo si popuštao (past pluperfect singular)
bȉo je popuštao (past pluperfect singular third-person)
bíli smo popuštali (past pluperfect plural)
bíli ste popuštali (past pluperfect plural)
bíli su popuštali (past pluperfect plural third-person)
popuštah (imperfect past singular)
popuštaše (imperfect past singular)
popuštaše (imperfect past singular third-person)
popuštasmo (imperfect past plural)
popuštaste (imperfect past plural)
popuštahu (imperfect past plural third-person)
popuštao bih (conditional conditional-i singular)
popuštao bi (conditional conditional-i singular)
popuštao bi (conditional conditional-i singular third-person)
popuštali bismo (conditional conditional-i plural)
popuštali biste (conditional conditional-i plural)
popuštali bi (conditional conditional-i plural third-person)
bȉo bih popuštao (conditional conditional-ii singular)
bȉo bi popuštao (conditional conditional-ii singular)
bȉo bi popuštao (conditional conditional-ii singular third-person)
bíli bismo popuštali (conditional conditional-ii plural)
bíli biste popuštali (conditional conditional-ii plural)
bíli bi popuštali (conditional conditional-ii plural third-person)
popuštaj (imperative singular)
popuštajmo (imperative plural)
popuštajte (imperative plural)
popuštao m (singular third-person)
popuštala f (singular third-person)
popuštalo n (singular third-person)
popuštali m (plural third-person)
popuštale f (plural third-person)
popuštala n (plural third-person)


попуштати

попу́штати impf (Latin spelling popúštati)

попу́штати (canonical imperfective)
popúštati (romanization)
попуштати (infinitive)
попу́штајӯћи
попу́шта̄ње (noun-from-verb)
попуштам (present singular)
попушташ (present singular)
попушта (present singular third-person)
попуштамо (plural present)
попуштате (plural present)
попуштају (plural present third-person)
попуштат ћу (future future-i singular)
попуштаћу (future future-i singular)
попуштат ћеш (future future-i singular)
попуштаћеш (future future-i singular)
попуштат ће (future future-i singular third-person)
попуштаће (future future-i singular third-person)
попуштат ћемо (future future-i plural)
попуштаћемо (future future-i plural)
попуштат ћете (future future-i plural)
попуштаћете (future future-i plural)
попуштат ћē (future future-i plural third-person)
попуштаће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м попуштао (future future-ii singular)
бу̏де̄ш попуштао (future future-ii singular)
бу̏де̄ попуштао (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо попуштали (future future-ii plural)
бу̏де̄те попуштали (future future-ii plural)
бу̏дӯ попуштали (future future-ii plural third-person)
попуштао сам (past perfect singular)
попуштао си (past perfect singular)
попуштао је (past perfect singular third-person)
попуштали смо (past perfect plural)
попуштали сте (past perfect plural)
попуштали су (past perfect plural third-person)
би̏о сам попуштао (past pluperfect singular)
би̏о си попуштао (past pluperfect singular)
би̏о је попуштао (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо попуштали (past pluperfect plural)
би́ли сте попуштали (past pluperfect plural)
би́ли су попуштали (past pluperfect plural third-person)
попуштах (imperfect past singular)
попушташе (imperfect past singular)
попушташе (imperfect past singular third-person)
попуштасмо (imperfect past plural)
попуштасте (imperfect past plural)
попуштаху (imperfect past plural third-person)
попуштао бих (conditional conditional-i singular)
попуштао би (conditional conditional-i singular)
попуштао би (conditional conditional-i singular third-person)
попуштали бисмо (conditional conditional-i plural)
попуштали бисте (conditional conditional-i plural)
попуштали би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих попуштао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би попуштао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би попуштао (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо попуштали (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте попуштали (conditional conditional-ii plural)
би́ли би попуштали (conditional conditional-ii plural third-person)
попуштај (imperative singular)
попуштајмо (imperative plural)
попуштајте (imperative plural)
попуштао m (singular third-person)
попуштала f (singular third-person)
попуштало n (singular third-person)
попуштали m (plural third-person)
попуштале f (plural third-person)
попуштала n (plural third-person)

по‧пу‧шта‧ти

From по- + пуштати.

prefix

по- + пуштати


спустити

спу̀стити (canonical perfective)
spùstiti (romanization)
спустити (infinitive)
спу̀стӣвши
спустим (present singular)
спустиш (present singular)
спусти (present singular third-person)
спустимо (plural present)
спустите (plural present)
спусте (plural present third-person)
спустит ћу (future future-i singular)
спустићу (future future-i singular)
спустит ћеш (future future-i singular)
спустићеш (future future-i singular)
спустит ће (future future-i singular third-person)
спустиће (future future-i singular third-person)
спустит ћемо (future future-i plural)
спустићемо (future future-i plural)
спустит ћете (future future-i plural)
спустићете (future future-i plural)
спустит ћē (future future-i plural third-person)
спустиће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м спустио (future future-ii singular)
бу̏де̄ш спустио (future future-ii singular)
бу̏де̄ спустио (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо спустили (future future-ii plural)
бу̏де̄те спустили (future future-ii plural)
бу̏дӯ спустили (future future-ii plural third-person)
спустио сам (past perfect singular)
спустио си (past perfect singular)
спустио је (past perfect singular third-person)
спустили смо (past perfect plural)
спустили сте (past perfect plural)
спустили су (past perfect plural third-person)
би̏о сам спустио (past pluperfect singular)
би̏о си спустио (past pluperfect singular)
би̏о је спустио (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо спустили (past pluperfect plural)
би́ли сте спустили (past pluperfect plural)
би́ли су спустили (past pluperfect plural third-person)
спустих (aorist past singular)
спусти (aorist past singular)
спусти (aorist past singular third-person)
спустисмо (aorist past plural)
спустисте (aorist past plural)
спустише (aorist past plural third-person)
спустио бих (conditional conditional-i singular)
спустио би (conditional conditional-i singular)
спустио би (conditional conditional-i singular third-person)
спустили бисмо (conditional conditional-i plural)
спустили бисте (conditional conditional-i plural)
спустили би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих спустио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би спустио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би спустио (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо спустили (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте спустили (conditional conditional-ii plural)
би́ли би спустили (conditional conditional-ii plural third-person)
спусти (imperative singular)
спустимо (imperative plural)
спустите (imperative plural)
спустио m (singular third-person)
спустила f (singular third-person)
спустило n (singular third-person)
спустили m (plural third-person)
спустиле f (plural third-person)
спустила n (plural third-person)
спуштен m (singular third-person)
спуштена f (singular third-person)
спуштено n (singular third-person)
спуштени m (plural third-person)
спуштене f (plural third-person)
спуштена n (plural third-person)

(reflexive) to descend (pass from a higher to a lower place)


спуштати

sh-verb

спу́штати impf (Latin spelling spúštati)

спу́штати (canonical imperfective)
spúštati (romanization)
спуштати (infinitive)
спу́штајӯћи
спу́шта̄ње (noun-from-verb)
спуштам (present singular)
спушташ (present singular)
спушта (present singular third-person)
спуштамо (plural present)
спуштате (plural present)
спуштају (plural present third-person)
спуштат ћу (future future-i singular)
спуштаћу (future future-i singular)
спуштат ћеш (future future-i singular)
спуштаћеш (future future-i singular)
спуштат ће (future future-i singular third-person)
спуштаће (future future-i singular third-person)
спуштат ћемо (future future-i plural)
спуштаћемо (future future-i plural)
спуштат ћете (future future-i plural)
спуштаћете (future future-i plural)
спуштат ћē (future future-i plural third-person)
спуштаће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м спуштао (future future-ii singular)
бу̏де̄ш спуштао (future future-ii singular)
бу̏де̄ спуштао (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо спуштали (future future-ii plural)
бу̏де̄те спуштали (future future-ii plural)
бу̏дӯ спуштали (future future-ii plural third-person)
спуштао сам (past perfect singular)
спуштао си (past perfect singular)
спуштао је (past perfect singular third-person)
спуштали смо (past perfect plural)
спуштали сте (past perfect plural)
спуштали су (past perfect plural third-person)
би̏о сам спуштао (past pluperfect singular)
би̏о си спуштао (past pluperfect singular)
би̏о је спуштао (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо спуштали (past pluperfect plural)
би́ли сте спуштали (past pluperfect plural)
би́ли су спуштали (past pluperfect plural third-person)
спуштах (imperfect past singular)
спушташе (imperfect past singular)
спушташе (imperfect past singular third-person)
спуштасмо (imperfect past plural)
спуштасте (imperfect past plural)
спуштаху (imperfect past plural third-person)
спуштао бих (conditional conditional-i singular)
спуштао би (conditional conditional-i singular)
спуштао би (conditional conditional-i singular third-person)
спуштали бисмо (conditional conditional-i plural)
спуштали бисте (conditional conditional-i plural)
спуштали би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих спуштао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би спуштао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би спуштао (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо спуштали (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте спуштали (conditional conditional-ii plural)
би́ли би спуштали (conditional conditional-ii plural third-person)
спуштај (imperative singular)
спуштајмо (imperative plural)
спуштајте (imperative plural)
спуштао m (singular third-person)
спуштала f (singular third-person)
спуштало n (singular third-person)
спуштали m (plural third-person)
спуштале f (plural third-person)
спуштала n (plural third-person)
спуштан m (singular third-person)
спуштана f (singular third-person)
спуштано n (singular third-person)
спуштани m (plural third-person)
спуштане f (plural third-person)
спуштана n (plural third-person)


napustiti

napùstiti pf (Cyrillic spelling напу̀стити)

napùstiti (canonical perfective)
напу̀стити (Cyrillic)
napustiti (infinitive)
napùstīvši
napustim (present singular)
napustiš (present singular)
napusti (present singular third-person)
napustimo (plural present)
napustite (plural present)
napuste (plural present third-person)
napustit ću (future future-i singular)
napustiću (future future-i singular)
napustit ćeš (future future-i singular)
napustićeš (future future-i singular)
napustit će (future future-i singular third-person)
napustiće (future future-i singular third-person)
napustit ćemo (future future-i plural)
napustićemo (future future-i plural)
napustit ćete (future future-i plural)
napustićete (future future-i plural)
napustit ćē (future future-i plural third-person)
napustiće (future future-i plural third-person)
bȕdēm napustio (future future-ii singular)
bȕdēš napustio (future future-ii singular)
bȕdē napustio (future future-ii singular third-person)
bȕdēmo napustili (future future-ii plural)
bȕdēte napustili (future future-ii plural)
bȕdū napustili (future future-ii plural third-person)
napustio sam (past perfect singular)
napustio si (past perfect singular)
napustio je (past perfect singular third-person)
napustili smo (past perfect plural)
napustili ste (past perfect plural)
napustili su (past perfect plural third-person)
bȉo sam napustio (past pluperfect singular)
bȉo si napustio (past pluperfect singular)
bȉo je napustio (past pluperfect singular third-person)
bíli smo napustili (past pluperfect plural)
bíli ste napustili (past pluperfect plural)
bíli su napustili (past pluperfect plural third-person)
napustih (aorist past singular)
napusti (aorist past singular)
napusti (aorist past singular third-person)
napustismo (aorist past plural)
napustiste (aorist past plural)
napustiše (aorist past plural third-person)
napustio bih (conditional conditional-i singular)
napustio bi (conditional conditional-i singular)
napustio bi (conditional conditional-i singular third-person)
napustili bismo (conditional conditional-i plural)
napustili biste (conditional conditional-i plural)
napustili bi (conditional conditional-i plural third-person)
bȉo bih napustio (conditional conditional-ii singular)
bȉo bi napustio (conditional conditional-ii singular)
bȉo bi napustio (conditional conditional-ii singular third-person)
bíli bismo napustili (conditional conditional-ii plural)
bíli biste napustili (conditional conditional-ii plural)
bíli bi napustili (conditional conditional-ii plural third-person)
napusti (imperative singular)
napustimo (imperative plural)
napustite (imperative plural)
napustio m (singular third-person)
napustila f (singular third-person)
napustilo n (singular third-person)
napustili m (plural third-person)
napustile f (plural third-person)
napustila n (plural third-person)
napušten m (singular third-person)
napuštena f (singular third-person)
napušteno n (singular third-person)
napušteni m (plural third-person)
napuštene f (plural third-person)
napuštena n (plural third-person)

Prošlo je 5 godina otkako ga je žena napustila.

5 years have passed by since his wife left him.

(transitive) to leave (someone or something one has a relationship with)

Napušten hram je ipak hram.


напустити

напу̀стити pf (Latin spelling napùstiti)

напу̀стити (canonical perfective)
napùstiti (romanization)
напустити (infinitive)
напу̀стӣвши
напустим (present singular)
напустиш (present singular)
напусти (present singular third-person)
напустимо (plural present)
напустите (plural present)
напусте (plural present third-person)
напустит ћу (future future-i singular)
напустићу (future future-i singular)
напустит ћеш (future future-i singular)
напустићеш (future future-i singular)
напустит ће (future future-i singular third-person)
напустиће (future future-i singular third-person)
напустит ћемо (future future-i plural)
напустићемо (future future-i plural)
напустит ћете (future future-i plural)
напустићете (future future-i plural)
напустит ћē (future future-i plural third-person)
напустиће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м напустио (future future-ii singular)
бу̏де̄ш напустио (future future-ii singular)
бу̏де̄ напустио (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо напустили (future future-ii plural)
бу̏де̄те напустили (future future-ii plural)
бу̏дӯ напустили (future future-ii plural third-person)
напустио сам (past perfect singular)
напустио си (past perfect singular)
напустио је (past perfect singular third-person)
напустили смо (past perfect plural)
напустили сте (past perfect plural)
напустили су (past perfect plural third-person)
би̏о сам напустио (past pluperfect singular)
би̏о си напустио (past pluperfect singular)
би̏о је напустио (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо напустили (past pluperfect plural)
би́ли сте напустили (past pluperfect plural)
би́ли су напустили (past pluperfect plural third-person)
напустих (aorist past singular)
напусти (aorist past singular)
напусти (aorist past singular third-person)
напустисмо (aorist past plural)
напустисте (aorist past plural)
напустише (aorist past plural third-person)
напустио бих (conditional conditional-i singular)
напустио би (conditional conditional-i singular)
напустио би (conditional conditional-i singular third-person)
напустили бисмо (conditional conditional-i plural)
напустили бисте (conditional conditional-i plural)
напустили би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих напустио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би напустио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би напустио (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо напустили (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте напустили (conditional conditional-ii plural)
би́ли би напустили (conditional conditional-ii plural third-person)
напусти (imperative singular)
напустимо (imperative plural)
напустите (imperative plural)
напустио m (singular third-person)
напустила f (singular third-person)
напустило n (singular third-person)
напустили m (plural third-person)
напустиле f (plural third-person)
напустила n (plural third-person)
напуштен m (singular third-person)
напуштена f (singular third-person)
напуштено n (singular third-person)
напуштени m (plural third-person)
напуштене f (plural third-person)
напуштена n (plural third-person)

на‧пу‧сти‧ти

From на- + пустити.

prefix

на- + пустити


napuštati

sh-verb

napúštati impf (Cyrillic spelling напу́штати)

napúštati (canonical imperfective)
напу́штати (Cyrillic)
napuštati (infinitive)
napúštajūći
napúštānje (noun-from-verb)
napuštam (present singular)
napuštaš (present singular)
napušta (present singular third-person)
napuštamo (plural present)
napuštate (plural present)
napuštaju (plural present third-person)
napuštat ću (future future-i singular)
napuštaću (future future-i singular)
napuštat ćeš (future future-i singular)
napuštaćeš (future future-i singular)
napuštat će (future future-i singular third-person)
napuštaće (future future-i singular third-person)
napuštat ćemo (future future-i plural)
napuštaćemo (future future-i plural)
napuštat ćete (future future-i plural)
napuštaćete (future future-i plural)
napuštat ćē (future future-i plural third-person)
napuštaće (future future-i plural third-person)
bȕdēm napuštao (future future-ii singular)
bȕdēš napuštao (future future-ii singular)
bȕdē napuštao (future future-ii singular third-person)
bȕdēmo napuštali (future future-ii plural)
bȕdēte napuštali (future future-ii plural)
bȕdū napuštali (future future-ii plural third-person)
napuštao sam (past perfect singular)
napuštao si (past perfect singular)
napuštao je (past perfect singular third-person)
napuštali smo (past perfect plural)
napuštali ste (past perfect plural)
napuštali su (past perfect plural third-person)
bȉo sam napuštao (past pluperfect singular)
bȉo si napuštao (past pluperfect singular)
bȉo je napuštao (past pluperfect singular third-person)
bíli smo napuštali (past pluperfect plural)
bíli ste napuštali (past pluperfect plural)
bíli su napuštali (past pluperfect plural third-person)
napuštah (imperfect past singular)
napuštaše (imperfect past singular)
napuštaše (imperfect past singular third-person)
napuštasmo (imperfect past plural)
napuštaste (imperfect past plural)
napuštahu (imperfect past plural third-person)
napuštao bih (conditional conditional-i singular)
napuštao bi (conditional conditional-i singular)
napuštao bi (conditional conditional-i singular third-person)
napuštali bismo (conditional conditional-i plural)
napuštali biste (conditional conditional-i plural)
napuštali bi (conditional conditional-i plural third-person)
bȉo bih napuštao (conditional conditional-ii singular)
bȉo bi napuštao (conditional conditional-ii singular)
bȉo bi napuštao (conditional conditional-ii singular third-person)
bíli bismo napuštali (conditional conditional-ii plural)
bíli biste napuštali (conditional conditional-ii plural)
bíli bi napuštali (conditional conditional-ii plural third-person)
napuštaj (imperative singular)
napuštajmo (imperative plural)
napuštajte (imperative plural)
napuštao m (singular third-person)
napuštala f (singular third-person)
napuštalo n (singular third-person)
napuštali m (plural third-person)
napuštale f (plural third-person)
napuštala n (plural third-person)
napuštan m (singular third-person)
napuštana f (singular third-person)
napuštano n (singular third-person)
napuštani m (plural third-person)
napuštane f (plural third-person)
napuštana n (plural third-person)


напуштати

напу́штати impf (Latin spelling napúštati)

напу́штати (canonical imperfective)
napúštati (romanization)
напуштати (infinitive)
напу́штајӯћи
напу́шта̄ње (noun-from-verb)
напуштам (present singular)
напушташ (present singular)
напушта (present singular third-person)
напуштамо (plural present)
напуштате (plural present)
напуштају (plural present third-person)
напуштат ћу (future future-i singular)
напуштаћу (future future-i singular)
напуштат ћеш (future future-i singular)
напуштаћеш (future future-i singular)
напуштат ће (future future-i singular third-person)
напуштаће (future future-i singular third-person)
напуштат ћемо (future future-i plural)
напуштаћемо (future future-i plural)
напуштат ћете (future future-i plural)
напуштаћете (future future-i plural)
напуштат ћē (future future-i plural third-person)
напуштаће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м напуштао (future future-ii singular)
бу̏де̄ш напуштао (future future-ii singular)
бу̏де̄ напуштао (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо напуштали (future future-ii plural)
бу̏де̄те напуштали (future future-ii plural)
бу̏дӯ напуштали (future future-ii plural third-person)
напуштао сам (past perfect singular)
напуштао си (past perfect singular)
напуштао је (past perfect singular third-person)
напуштали смо (past perfect plural)
напуштали сте (past perfect plural)
напуштали су (past perfect plural third-person)
би̏о сам напуштао (past pluperfect singular)
би̏о си напуштао (past pluperfect singular)
би̏о је напуштао (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо напуштали (past pluperfect plural)
би́ли сте напуштали (past pluperfect plural)
би́ли су напуштали (past pluperfect plural third-person)
напуштах (imperfect past singular)
напушташе (imperfect past singular)
напушташе (imperfect past singular third-person)
напуштасмо (imperfect past plural)
напуштасте (imperfect past plural)
напуштаху (imperfect past plural third-person)
напуштао бих (conditional conditional-i singular)
напуштао би (conditional conditional-i singular)
напуштао би (conditional conditional-i singular third-person)
напуштали бисмо (conditional conditional-i plural)
напуштали бисте (conditional conditional-i plural)
напуштали би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих напуштао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би напуштао (conditional conditional-ii singular)
би̏о би напуштао (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо напуштали (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте напуштали (conditional conditional-ii plural)
би́ли би напуштали (conditional conditional-ii plural third-person)
напуштај (imperative singular)
напуштајмо (imperative plural)
напуштајте (imperative plural)
напуштао m (singular third-person)
напуштала f (singular third-person)
напуштало n (singular third-person)
напуштали m (plural third-person)
напуштале f (plural third-person)
напуштала n (plural third-person)
напуштан m (singular third-person)
напуштана f (singular third-person)
напуштано n (singular third-person)
напуштани m (plural third-person)
напуштане f (plural third-person)
напуштана n (plural third-person)

на‧пу‧шта‧ти

From на- + пуштати.

prefix

на- + пуштати

напу̀стити напустити#Serbo-Croatian


propustiti

sh-verb

propùstiti pf (Cyrillic spelling пропу̀стити)

propùstiti (canonical perfective)
пропу̀стити (Cyrillic)
propustiti (infinitive)
propùstīvši
propustim (present singular)
propustiš (present singular)
propusti (present singular third-person)
propustimo (plural present)
propustite (plural present)
propuste (plural present third-person)
propustit ću (future future-i singular)
propustiću (future future-i singular)
propustit ćeš (future future-i singular)
propustićeš (future future-i singular)
propustit će (future future-i singular third-person)
propustiće (future future-i singular third-person)
propustit ćemo (future future-i plural)
propustićemo (future future-i plural)
propustit ćete (future future-i plural)
propustićete (future future-i plural)
propustit ćē (future future-i plural third-person)
propustiće (future future-i plural third-person)
bȕdēm propustio (future future-ii singular)
bȕdēš propustio (future future-ii singular)
bȕdē propustio (future future-ii singular third-person)
bȕdēmo propustili (future future-ii plural)
bȕdēte propustili (future future-ii plural)
bȕdū propustili (future future-ii plural third-person)
propustio sam (past perfect singular)
propustio si (past perfect singular)
propustio je (past perfect singular third-person)
propustili smo (past perfect plural)
propustili ste (past perfect plural)
propustili su (past perfect plural third-person)
bȉo sam propustio (past pluperfect singular)
bȉo si propustio (past pluperfect singular)
bȉo je propustio (past pluperfect singular third-person)
bíli smo propustili (past pluperfect plural)
bíli ste propustili (past pluperfect plural)
bíli su propustili (past pluperfect plural third-person)
propustih (aorist past singular)
propusti (aorist past singular)
propusti (aorist past singular third-person)
propustismo (aorist past plural)
propustiste (aorist past plural)
propustiše (aorist past plural third-person)
propustio bih (conditional conditional-i singular)
propustio bi (conditional conditional-i singular)
propustio bi (conditional conditional-i singular third-person)
propustili bismo (conditional conditional-i plural)
propustili biste (conditional conditional-i plural)
propustili bi (conditional conditional-i plural third-person)
bȉo bih propustio (conditional conditional-ii singular)
bȉo bi propustio (conditional conditional-ii singular)
bȉo bi propustio (conditional conditional-ii singular third-person)
bíli bismo propustili (conditional conditional-ii plural)
bíli biste propustili (conditional conditional-ii plural)
bíli bi propustili (conditional conditional-ii plural third-person)
propusti (imperative singular)
propustimo (imperative plural)
propustite (imperative plural)
propustio m (singular third-person)
propustila f (singular third-person)
propustilo n (singular third-person)
propustili m (plural third-person)
propustile f (plural third-person)
propustila n (plural third-person)
propušten m (singular third-person)
propuštena f (singular third-person)
propušteno n (singular third-person)
propušteni m (plural third-person)
propuštene f (plural third-person)
propuštena n (plural third-person)

(transitive) to miss, to fail to notice or do something (opportunity, appointment, etc.)

(transitive) to pass through, let someone pass through


пропустити

пропу̀стити pf (Latin spelling propùstiti)

пропу̀стити (canonical perfective)
propùstiti (romanization)
пропустити (infinitive)
пропу̀стӣвши
пропустим (present singular)
пропустиш (present singular)
пропусти (present singular third-person)
пропустимо (plural present)
пропустите (plural present)
пропусте (plural present third-person)
пропустит ћу (future future-i singular)
пропустићу (future future-i singular)
пропустит ћеш (future future-i singular)
пропустићеш (future future-i singular)
пропустит ће (future future-i singular third-person)
пропустиће (future future-i singular third-person)
пропустит ћемо (future future-i plural)
пропустићемо (future future-i plural)
пропустит ћете (future future-i plural)
пропустићете (future future-i plural)
пропустит ћē (future future-i plural third-person)
пропустиће (future future-i plural third-person)
бу̏де̄м пропустио (future future-ii singular)
бу̏де̄ш пропустио (future future-ii singular)
бу̏де̄ пропустио (future future-ii singular third-person)
бу̏де̄мо пропустили (future future-ii plural)
бу̏де̄те пропустили (future future-ii plural)
бу̏дӯ пропустили (future future-ii plural third-person)
пропустио сам (past perfect singular)
пропустио си (past perfect singular)
пропустио је (past perfect singular third-person)
пропустили смо (past perfect plural)
пропустили сте (past perfect plural)
пропустили су (past perfect plural third-person)
би̏о сам пропустио (past pluperfect singular)
би̏о си пропустио (past pluperfect singular)
би̏о је пропустио (past pluperfect singular third-person)
би́ли смо пропустили (past pluperfect plural)
би́ли сте пропустили (past pluperfect plural)
би́ли су пропустили (past pluperfect plural third-person)
пропустих (aorist past singular)
пропусти (aorist past singular)
пропусти (aorist past singular third-person)
пропустисмо (aorist past plural)
пропустисте (aorist past plural)
пропустише (aorist past plural third-person)
пропустио бих (conditional conditional-i singular)
пропустио би (conditional conditional-i singular)
пропустио би (conditional conditional-i singular third-person)
пропустили бисмо (conditional conditional-i plural)
пропустили бисте (conditional conditional-i plural)
пропустили би (conditional conditional-i plural third-person)
би̏о бих пропустио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би пропустио (conditional conditional-ii singular)
би̏о би пропустио (conditional conditional-ii singular third-person)
би́ли бисмо пропустили (conditional conditional-ii plural)
би́ли бисте пропустили (conditional conditional-ii plural)
би́ли би пропустили (conditional conditional-ii plural third-person)
пропусти (imperative singular)
пропустимо (imperative plural)
пропустите (imperative plural)
пропустио m (singular third-person)
пропустила f (singular third-person)
пропустило n (singular third-person)
пропустили m (plural third-person)
пропустиле f (plural third-person)
пропустила n (plural third-person)
пропуштен m (singular third-person)
пропуштена f (singular third-person)
пропуштено n (singular third-person)
пропуштени m (plural third-person)
пропуштене f (plural third-person)
пропуштена n (plural third-person)

про‧пу‧сти‧ти

From про- + пу̀стити.

af

про- + пу̀стити

(transitive) to miss (opportunity, scheduled transportation etc.)

(intransitive) to fail to notice or do something