verbs

verbs (nominative singular)
verbi (nominative plural)
verbu (accusative singular)
verbus (accusative plural)
verba (genitive singular)
verbu (genitive plural)
verbam (dative singular)
verbiem (dative plural)
verbu (instrumental singular)
verbiem (instrumental plural)
verbā (locative singular)
verbos (locative plural)
verb (singular vocative)
verbi (plural vocative)

Via other European languages, ultimately borrowed from Latin verbum (“word”).

refleksīvie verbi

pārejošie (transitīvie) verbi

nepārejošie (intransitīvie) verbi

verba kategorijas

verba pamatformas

verba konjugācija

verbu atvasināšana

(grammar) verb (a word that indicates an action, event or state; the head of the predicate)


adverbs

adverbs (nominative singular)
adverbi (nominative plural)
adverbu (accusative singular)
adverbus (accusative plural)
adverba (genitive singular)
adverbu (genitive plural)
adverbam (dative singular)
adverbiem (dative plural)
adverbu (instrumental singular)
adverbiem (instrumental plural)
adverbā (locative singular)
adverbos (locative plural)
adverb (singular vocative)
adverbi (plural vocative)

Via other European languages, ultimately borrowed from Latin adverbium.

atvasināt adverbus no adjektīviem

(grammar) adverb (a word used to modify a verb, an adjective, an adverb, a phrase or a clause)


lietvārds

lietvārds (nominative singular)
lietvārdi (nominative plural)
lietvārdu (accusative singular)
lietvārdus (accusative plural)
lietvārda (genitive singular)
lietvārdu (genitive plural)
lietvārdam (dative singular)
lietvārdiem (dative plural)
lietvārdu (instrumental singular)
lietvārdiem (instrumental plural)
lietvārdā (locative singular)
lietvārdos (locative plural)
lietvārd (singular vocative)
lietvārdi (plural vocative)

From lieta (“thing, object”) + vārds (“word”), a calque of German Dingwort coined by Juris Neikens in 1850 as lietu-vārds; after some variation (A. Stērste had lietas vārds in 1879, and also K. Mīlenbahs in 1895), J. Pārstrauts suggested the form lietvārds in 1881, which eventually became accepted as standard in the 1940s.

compound

lietvārds daudzskaitļa formā

lietvārdu celmi

lietvārda dzimte

lietvārda deklinācijas

(grammar) noun (a word used to refer to an entity, concept or idea)


pronomens

pronomens (nominative singular)
pronomeni (nominative plural)
pronomenu (accusative singular)
pronomenus (accusative plural)
pronomena (genitive singular)
pronomenu (genitive plural)
pronomenam (dative singular)
pronomeniem (dative plural)
pronomenu (instrumental singular)
pronomeniem (instrumental plural)
pronomenā (locative singular)
pronomenos (locative plural)
pronomen (singular vocative)
pronomeni (plural vocative)

Via other European languages, ultimately borrowed from Latin prōnōmen (“pronoun”).

pronomenu deklinēšana

(grammar) pronoun (a word used to refer anaphorically to a noun or noun phrase)


partikula

partikula (nominative singular)
partikulas (nominative plural)
partikulu (accusative singular)
partikulas (accusative plural)
partikulas (genitive singular)
partikulu (genitive plural)
partikulai (dative singular)
partikulām (dative plural)
partikulu (instrumental singular)
partikulām (instrumental plural)
partikulā (locative singular)
partikulās (locative plural)
partikula (singular vocative)
partikulas (plural vocative)

Via other European languages, ultimately borrowed from Latin particula (“small part, particle”), the diminutive form of pars (“part, piece”).

bor

apgalvojuma partikula

nolieguma partikula

pastriprinājuma partikula

latviešu literārajā valodā ir arī partikulas, kas ir vecs mantojums no indoeiropiešu pamatvalodas... tādas ir partikulas vis, ne, nē

in the Latvian literary language there are also particles that are old inheritances from the Indo-European protolanguage... such are the particles vis, ne, nē

(grammar) grammatical particle (a word that does not belong to any word classes but has a clear grammatical function)


darbības vārds

darbības vārds (nominative singular)
darbības vārdi (nominative plural)
darbības vārdu (accusative singular)
darbības vārdus (accusative plural)
darbības vārda (genitive singular)
darbības vārdu (genitive plural)
darbības vārdam (dative singular)
darbības vārdiem (dative plural)
darbības vārdu (instrumental singular)
darbības vārdiem (instrumental plural)
darbības vārdā (locative singular)
darbības vārdos (locative plural)
darbības vārd (singular vocative)
darbības vārdi (plural vocative)

Literally 'action word', apparently a calque of German Tätigkeitswort coined by Pēteris Abuls in 1902, which soon became the accepted standard instead of previous coinages, such as K. Mīlenbahs' izteiksmes vārds (“expression word”) or laika vārds (“time word”) (compare German Zeitwort), or J. Neikens' 1850 term darīšanas vārds (“making word”).

darbības vārdu locīšana

nenoteiksme (infinitīvs) ir darbības vārda pamatforma

the infinitive is the basic form of a verb


īpašības vārds

īpašības vārds (nominative singular)
īpašības vārdi (nominative plural)
īpašības vārdu (accusative singular)
īpašības vārdus (accusative plural)
īpašības vārda (genitive singular)
īpašības vārdu (genitive plural)
īpašības vārdam (dative singular)
īpašības vārdiem (dative plural)
īpašības vārdu (instrumental singular)
īpašības vārdiem (instrumental plural)
īpašības vārdā (locative singular)
īpašības vārdos (locative plural)
īpašības vārd (singular vocative)
īpašības vārdi (plural vocative)

Literally “quality/property word,” a calque of German Eigenschaftswort coined by J. Neikens in 1850 and accepted by A. Kronvalds.

īpašības vārdi ir patstāvīgi vārdi, kas nosauc priekšmetu pazīmes

adjectives are independent words that designate the features of an object

(grammar) adjective (a word used to qualify or modify a noun)


interjekcija

interjekcija (nominative singular)
interjekcijas (nominative plural)
interjekciju (accusative singular)
interjekcijas (accusative plural)
interjekcijas (genitive singular)
interjekciju (genitive plural)
interjekcijai (dative singular)
interjekcijām (dative plural)
interjekciju (instrumental singular)
interjekcijām (instrumental plural)
interjekcijā (locative singular)
interjekcijās (locative plural)
interjekcija (singular vocative)
interjekcijas (plural vocative)

Via other European languages, ultimately borrowed from Latin interiectiō (“interjection”).

interjekcija ir nelokāma vārdšķira

interjection is an uninflectable word class

(grammar) interjection (a word or phrase used as an exclamation, often as an expression of emotion)


konjunkcija

konjunkcija (nominative singular)
konjunkcijas (nominative plural)
konjunkciju (accusative singular)
konjunkcijas (accusative plural)
konjunkcijas (genitive singular)
konjunkciju (genitive plural)
konjunkcijai (dative singular)
konjunkcijām (dative plural)
konjunkciju (instrumental singular)
konjunkcijām (instrumental plural)
konjunkcijā (locative singular)
konjunkcijās (locative plural)
konjunkcija (singular vocative)
konjunkcijas (plural vocative)

Via other European languages, ultimately borrowed from Latin coniūnctiō (“conjunction”).

(astronomy) conjunction, the alignment of two celestial bodies when seen from the Earth


adjektīvs

adjektīvs (nominative singular)
adjektīvi (nominative plural)
adjektīvu (accusative singular)
adjektīvus (accusative plural)
adjektīva (genitive singular)
adjektīvu (genitive plural)
adjektīvam (dative singular)
adjektīviem (dative plural)
adjektīvu (instrumental singular)
adjektīviem (instrumental plural)
adjektīvā (locative singular)
adjektīvos (locative plural)
adjektīv (singular vocative)
adjektīvi (plural vocative)

Via other European languages, ultimately borrowed from Latin adiectīvus (“adjective”).

adjektīvu locīšana

adjektīvu salīdzināmās pakāpes


substantīvs

substantīvs (nominative singular)
substantīvi (nominative plural)
substantīvu (accusative singular)
substantīvus (accusative plural)
substantīva (genitive singular)
substantīvu (genitive plural)
substantīvam (dative singular)
substantīviem (dative plural)
substantīvu (instrumental singular)
substantīviem (instrumental plural)
substantīvā (locative singular)
substantīvos (locative plural)
substantīv (singular vocative)
substantīvi (plural vocative)

Via other European languages, ultimately borrowed from Latin substantīvus (“substantive, self-existent”).

verbāls substantīvs


numerālis

numerālis (nominative singular)
numerāļi (nominative plural)
numerāli (accusative singular)
numerāļus (accusative plural)
numerāļa (genitive singular)
numerāļu (genitive plural)
numerālim (dative singular)
numerāļiem (dative plural)
numerāli (instrumental singular)
numerāļiem (instrumental plural)
numerālī (locative singular)
numerāļos (locative plural)
numerāli (singular vocative)
numerāļi (plural vocative)

Via other European languages, ultimately borrowed from Latin numerālis (“numeral”).

decimāls numerālis

adjektīva un numerāļa izveide

the formation of adjectives and numerals

numerāļu locījumu formas

(grammar) numeral (a word used to indicate a number)


izsauksmes vārds

izsauksmes vārds (nominative singular)
izsauksmes vārdi (nominative plural)
izsauksmes vārdu (accusative singular)
izsauksmes vārdus (accusative plural)
izsauksmes vārda (genitive singular)
izsauksmes vārdu (genitive plural)
izsauksmes vārdam (dative singular)
izsauksmes vārdiem (dative plural)
izsauksmes vārdu (instrumental singular)
izsauksmes vārdiem (instrumental plural)
izsauksmes vārdā (locative singular)
izsauksmes vārdos (locative plural)
izsauksmes vārd (singular vocative)
izsauksmes vārdi (plural vocative)

izsauksmes vārdi ir skaniski signāli, kas vēstī par psihiskiem stāvokļiem

interjections are sound signals that tell about mental states


prievārds

prievārds (nominative singular)
prievārdi (nominative plural)
prievārdu (accusative singular)
prievārdus (accusative plural)
prievārda (genitive singular)
prievārdu (genitive plural)
prievārdam (dative singular)
prievārdiem (dative plural)
prievārdu (instrumental singular)
prievārdiem (instrumental plural)
prievārdā (locative singular)
prievārdos (locative plural)
prievārd (singular vocative)
prievārdi (plural vocative)

A new word, coined in the 1940s (mentioned in the 1942 Latvian Orthographic Dictionary, Latviešu Valodas Pareizrakstības Vārdnīca) to replace the previous expression satiksmes vārds (lit. “joining word”), from prie- (“front”) + vārds (“word”).

vairums mūsdienu latviešu literārajā valodā lietojamo prievārdu ir senas cilmes... tādi, piemēram, ir aiz, ap, ar, no, pa, pie, uz

most prepositions in use in the modern Latvian literary language are of old origin... such, for instance, are aiz, ap, ar, no, pa, pie, uz

(grammar) preposition (a word used to build a phrase with a noun to express an adverbial notion)


apstākļa vārds

apstākļa vārds (nominative singular)
apstākļa vārdi (nominative plural)
apstākļa vārdu (accusative singular)
apstākļa vārdus (accusative plural)
apstākļa vārda (genitive singular)
apstākļa vārdu (genitive plural)
apstākļa vārdam (dative singular)
apstākļa vārdiem (dative plural)
apstākļa vārdu (instrumental singular)
apstākļa vārdiem (instrumental plural)
apstākļa vārdā (locative singular)
apstākļa vārdos (locative plural)
apstākļa vārd (singular vocative)
apstākļa vārdi (plural vocative)

Literally “circumstance word,” a calque of German Umstandswort coined by Andrejs Stērste in 1879.

apstākļa vārdu lietojums teikumā

apstākļa vārdu grupas

(grammar, linguistics) adverb (a word used to modify a verb, an adjective, an adverb, a phrase or a clause)


vietniekvārds

vietniekvārds (nominative singular)
vietniekvārdi (nominative plural)
vietniekvārdu (accusative singular)
vietniekvārdus (accusative plural)
vietniekvārda (genitive singular)
vietniekvārdu (genitive plural)
vietniekvārdam (dative singular)
vietniekvārdiem (dative plural)
vietniekvārdu (instrumental singular)
vietniekvārdiem (instrumental plural)
vietniekvārdā (locative singular)
vietniekvārdos (locative plural)
vietniekvārd (singular vocative)
vietniekvārdi (plural vocative)

From vietnieks (“replacement”) + vārds (“word”). A neologism coined by Juris Neikens as vietnieku vārds in 1850. The compound form originated and found wide acceptance in the 1930s.

compound

vietniekvārdu locīšana

nenoteiktie vietniekvārdi

jautājamie vietniekvārdi

norādāmie vietniekvārdi

personas vietniekvārds

piederības vietniekvārds

attieksmes, relatīvais vietniekvārds

vietniekvārdi pieder pie tām vārdu šķirām, kas ir aktīvas dažāda tipa tekstu veidošanas procesā

pronouns belong to those word classes which are active in different types of text-making processes


saiklis

saiklis (nominative singular)
saikļi (nominative plural)
saikli (accusative singular)
saikļus (accusative plural)
saikļa (genitive singular)
saikļu (genitive plural)
saiklim (dative singular)
saikļiem (dative plural)
saikli (instrumental singular)
saikļiem (instrumental plural)
saiklī (locative singular)
saikļos (locative plural)
saikli (singular vocative)
saikļi (plural vocative)

From the same stem as the verb siet (“to tie, to bind”), with vowel change (ie > ai; cf. saite) and an extra suffix tl: *saitl- > saiklis. The original meaning was that of “tie,” “rope” (now saite), still attested dialectally; later on it took its current grammatical meaning, replacing earlier proposed forms like jūgu-vardiņi, biedrotājs and saišķis.

vienojuma, vienojamais saiklis

pretstatījuma, pretstata saiklis

paskaidrojuma saiklis

pieļāvuma saiklis

(grammar) conjunction (a word used to join words or phrases into sentences)


skaitļa vārds

skaitļa vārds (nominative singular)
skaitļa vārdi (nominative plural)
skaitļa vārdu (accusative singular)
skaitļa vārdus (accusative plural)
skaitļa vārda (genitive singular)
skaitļa vārdu (genitive plural)
skaitļa vārdam (dative singular)
skaitļa vārdiem (dative plural)
skaitļa vārdu (instrumental singular)
skaitļa vārdiem (instrumental plural)
skaitļa vārdā (locative singular)
skaitļa vārdos (locative plural)
skaitļa vārd (singular vocative)
skaitļa vārdi (plural vocative)

Literally “number word,” a calque of German Zahlwort coined by Juris Neikens in 1850 as skaitļa vārdiņš; later changed by Andrejs Stērste to skaitļa vārds, which became the standard form.

pamata skaitļa vārdi

kārtas skaitļa vārdi

skaitļa vārdu deklinācija


prepozīcija

prepozīcija (nominative singular)
prepozīcijas (nominative plural)
prepozīciju (accusative singular)
prepozīcijas (accusative plural)
prepozīcijas (genitive singular)
prepozīciju (genitive plural)
prepozīcijai (dative singular)
prepozīcijām (dative plural)
prepozīciju (instrumental singular)
prepozīcijām (instrumental plural)
prepozīcijā (locative singular)
prepozīcijās (locative plural)
prepozīcija (singular vocative)
prepozīcijas (plural vocative)

Via other European languages, ultimately borrowed from Latin praepositiō (“preposition”).

prepozīcija ir nelokāma vārdsķira

preposition is an uninflectable word class


artikuls

artikuls (nominative singular)
artikuli (nominative plural)
artikulu (accusative singular)
artikulus (accusative plural)
artikula (genitive singular)
artikulu (genitive plural)
artikulam (dative singular)
artikuliem (dative plural)
artikulu (instrumental singular)
artikuliem (instrumental plural)
artikulā (locative singular)
artikulos (locative plural)
artikul (singular vocative)
artikuli (plural vocative)