aika

aika (nominative singular)
ajat (nominative plural)
ajan (genitive singular)
aikoin (genitive plural)
aikaa (partitive singular)
aikoja (partitive plural)
aikaa (illative singular)
aikoi (illative plural)
ajas (inessive singular)
ajois (inessive plural)
ajast (elative singular)
ajoist (elative plural)
ajalle (allative singular)
ajoille (allative plural)
ajal (adessive singular)
ajoil (adessive plural)
ajalt (ablative singular)
ajoilt (ablative plural)
ajaks (singular translative)
ajoiks (plural translative)
aikanna (essive singular)
aikaan (essive singular)
aikoinna (essive plural)
aikoin (essive plural)
aikant (exessive singular)
aikoint (exessive plural)

From Proto-Finnic *aika. Cognates include Finnish aika and Estonian aeg.

Sitä kutsutaa tapahtuvaks ajaks tali preesensiks.

1936, V. I. Junus, Iƶoran Keelen Grammatikka, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 104:


vahva

vahvemp (comparative)
vahva (nominative singular)
vahvat (nominative plural)
vahvan (genitive singular)
vahvoin (genitive plural)
vahvaa (partitive singular)
vahvoja (partitive plural)
vahvaa (illative singular)
vahvoi (illative plural)
vahvaas (inessive singular)
vahvois (inessive plural)
vahvast (elative singular)
vahvoist (elative plural)
vahvalle (allative singular)
vahvoille (allative plural)
vahvaal (adessive singular)
vahvoil (adessive plural)
vahvalt (ablative singular)
vahvoilt (ablative plural)
vahvaks (singular translative)
vahvoiks (plural translative)
vahvanna (essive singular)
vahvaan (essive singular)
vahvoinna (essive plural)
vahvoin (essive plural)
vahvant (exessive singular)
vahvoint (exessive plural)

From Proto-Finnic *vahva. Cognates include Finnish vahva and Estonian vahva.

vahva steeppeni

Vahvan steeppenin t vaihtui l-aa.

1936, V. I. Junus, Iƶoran Keelen Grammatikka, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 20:

The t of the strong grade is changed into an l.


forma

forma (nominative singular)
format (nominative plural)
forman (genitive singular)
formoin (genitive plural)
formaa (partitive singular)
formoja (partitive plural)
formaa (illative singular)
formoi (illative plural)
formaas (inessive singular)
formois (inessive plural)
formast (elative singular)
formoist (elative plural)
formalle (allative singular)
formoille (allative plural)
formaal (adessive singular)
formoil (adessive plural)
formalt (ablative singular)
formoilt (ablative plural)
formaks (singular translative)
formoiks (plural translative)
formanna (essive singular)
formaan (essive singular)
formoinna (essive plural)
formoin (essive plural)
formant (exessive singular)
formoint (exessive plural)

Forma "metsääs" vastajaa kysymyksee mis? kus?

1936, V. I. Junus, Iƶoran Keelen Grammatikka, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 31:

The form "metsääs" answers the question where?


monikko

monikko (nominative singular)
monikot (nominative plural)
monikon (genitive singular)
monikkoin (genitive plural)
monikkoloin (genitive plural)
monikkoa (partitive singular)
monikkoja (partitive plural)
monikkoloja (partitive plural)
monikkoo (illative singular)
monikkoihe (illative plural)
monikkoloihe (illative plural)
monikoos (inessive singular)
monikois (inessive plural)
monikkolois (inessive plural)
monikost (elative singular)
monikoist (elative plural)
monikkoloist (elative plural)
monikolle (allative singular)
monikoille (allative plural)
monikkoloille (allative plural)
monikool (adessive singular)
monikoil (adessive plural)
monikkoloil (adessive plural)
monikolt (ablative singular)
monikoilt (ablative plural)
monikkoloilt (ablative plural)
monikoks (singular translative)
monikoiks (plural translative)
monikkoloiks (plural translative)
monikkonna (essive singular)
monikkoon (essive singular)
monikkoinna (essive plural)
monikkoloinna (essive plural)
monikkoin (essive plural)
monikkoloin (essive plural)
monikkont (exessive singular)
monikkoint (exessive plural)
monikkoloint (exessive plural)

From moni (“many, some”) + -ikko. Akin to Finnish monikko.

Monikoos, möö näimmä, painutossihan lopun ees ono monikon tuntomerkki, kummaal sanas ono oma merkitös.

1936, V. I. Junus, Iƶoran Keelen Grammatikka, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 45:

In the plural, we saw, in front of the case ending is the marker of the plural, with which there is its own marking in the word.


loppu

From Proto-Finnic *loppu. Cognates include Finnish loppu and Estonian lõpp.

Möö oomma katsoneet painutossihhoin (padeƶoin) loput.

We have seen the endings of the grammatical cases (casi).


morfologia

morfologia (nominative singular)
morfologiat (nominative plural)
morfologian (genitive singular)
morfologioin (genitive plural)
morfologiaa (partitive singular)
morfologioja (partitive plural)
morfologiaa (illative singular)
morfologioihe (illative plural)
morfologiaas (inessive singular)
morfologiois (inessive plural)
morfologiast (elative singular)
morfologioist (elative plural)
morfologialle (allative singular)
morfologioille (allative plural)
morfologiaal (adessive singular)
morfologioil (adessive plural)
morfologialt (ablative singular)
morfologioilt (ablative plural)
morfologiaks (singular translative)
morfologioiks (plural translative)
morfologianna (essive singular)
morfologiaan (essive singular)
morfologioinna (essive plural)
morfologioin (essive plural)
morfologiant (exessive singular)
morfologioint (exessive plural)

[ˈmo̞rfŏ̞ˌɫo̞ɡːe̞]


tekijä

tekijä (nominative singular)
tekijät (nominative plural)
tekijän (genitive singular)
tekijöin (genitive plural)
tekijää (partitive singular)
tekijöjä (partitive plural)
tekijää (illative singular)
tekijöihe (illative plural)
tekijääs (inessive singular)
tekijöis (inessive plural)
tekijäst (elative singular)
tekijöist (elative plural)
tekijälle (allative singular)
tekijöille (allative plural)
tekijääl (adessive singular)
tekijöil (adessive plural)
tekijält (ablative singular)
tekijöilt (ablative plural)
tekijäks (singular translative)
tekijöiks (plural translative)
tekijännä (essive singular)
tekijään (essive singular)
tekijöinnä (essive plural)
tekijöin (essive plural)
tekijänt (exessive singular)
tekijöint (exessive plural)

From Proto-Finnic *tekejä, equivalent to tehä (“to do”) + -jä. Cognates include Finnish tekijä and Estonian tegija.

Iskljucenijan kera laatiit sanat, kummat ollaa veitetty toisist sannoist (tekosannoist) ja näyttäät tekijää tali tekövää.

1936, V. I. Junus, Iƶoran Keelen Grammatikka, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 16:

An exception is also composed by the words, which are derived from other words (verbs) and denote an agent or object.


yksikkö

yksikkö (nominative singular)
yksiköt (nominative plural)
yksikön (genitive singular)
yksikköin (genitive plural)
yksikkölöin (genitive plural)
yksikköä (partitive singular)
yksikköjä (partitive plural)
yksikkölöjä (partitive plural)
yksikköö (illative singular)
yksikköihe (illative plural)
yksikkölöihe (illative plural)
yksiköös (inessive singular)
yksiköis (inessive plural)
yksikkölöis (inessive plural)
yksiköst (elative singular)
yksiköist (elative plural)
yksikkölöist (elative plural)
yksikölle (allative singular)
yksiköille (allative plural)
yksikkölöille (allative plural)
yksikööl (adessive singular)
yksiköil (adessive plural)
yksikkölöil (adessive plural)
yksikölt (ablative singular)
yksiköilt (ablative plural)
yksikkölöilt (ablative plural)
yksiköks (singular translative)
yksiköiks (plural translative)
yksikkölöiks (plural translative)
yksikkönnä (essive singular)
yksikköön (essive singular)
yksikköinnä (essive plural)
yksikkölöinnä (essive plural)
yksikköin (essive plural)
yksikkölöin (essive plural)
yksikkönt (exessive singular)
yksikköint (exessive plural)
yksikkölöint (exessive plural)

[ˈyks̠əkːø̞̥̆]

From yks (“one”) + -ikkö. Akin to Finnish yksikkö.


steeppenivaihto

steeppenivaihto (nominative singular)
steeppenivaihot (nominative plural)
steeppenivaihon (genitive singular)
steeppenivaihtoin (genitive plural)
steeppenivaihtoloin (genitive plural)
steeppenivaihtoa (partitive singular)
steeppenivaihtoja (partitive plural)
steeppenivaihtoloja (partitive plural)
steeppenivaihtoo (illative singular)
steeppenivaihtoi (illative plural)
steeppenivaihtoloihe (illative plural)
steeppenivaihoos (inessive singular)
steeppenivaihois (inessive plural)
steeppenivaihtolois (inessive plural)
steeppenivaihost (elative singular)
steeppenivaihoist (elative plural)
steeppenivaihtoloist (elative plural)
steeppenivaiholle (allative singular)
steeppenivaihoille (allative plural)
steeppenivaihtoloille (allative plural)
steeppenivaihool (adessive singular)
steeppenivaihoil (adessive plural)
steeppenivaihtoloil (adessive plural)
steeppenivaiholt (ablative singular)
steeppenivaihoilt (ablative plural)
steeppenivaihtoloilt (ablative plural)
steeppenivaihoks (singular translative)
steeppenivaihoiks (plural translative)
steeppenivaihtoloiks (plural translative)
steeppenivaihtonna (essive singular)
steeppenivaihtoon (essive singular)
steeppenivaihtoinna (essive plural)
steeppenivaihtoloinna (essive plural)
steeppenivaihtoin (essive plural)
steeppenivaihtoloin (essive plural)
steeppenivaihtont (exessive singular)
steeppenivaihtoint (exessive plural)
steeppenivaihtoloint (exessive plural)

[ˈs̠teːpːəniˌʋɑi̯htŏ̞̥]

From steeppeni (“grade”) + vaihto (“exchange”).


steeppeni

steeppeni (nominative singular)
steeppenit (nominative plural)
steeppenin (genitive singular)
steeppeniin (genitive plural)
steeppenilöin (genitive plural)
steeppeniä (partitive singular)
steeppenijä (partitive plural)
steeppenilöjä (partitive plural)
steeppenii (illative singular)
steeppenii (illative plural)
steeppenilöihe (illative plural)
steeppeniis (inessive singular)
steeppeniis (inessive plural)
steeppenilöis (inessive plural)
steeppenist (elative singular)
steeppeniist (elative plural)
steeppenilöist (elative plural)
steeppenille (allative singular)
steeppeniille (allative plural)
steeppenilöille (allative plural)
steeppeniil (adessive singular)
steeppeniil (adessive plural)
steeppenilöil (adessive plural)
steeppenilt (ablative singular)
steeppeniilt (ablative plural)
steeppenilöilt (ablative plural)
steeppeniks (singular translative)
steeppeniiks (plural translative)
steeppenilöiks (plural translative)
steeppeninnä (essive singular)
steeppeniin (essive singular)
steeppeniinnä (essive plural)
steeppenilöinnä (essive plural)
steeppeniin (essive plural)
steeppenilöin (essive plural)
steeppenint (exessive singular)
steeppeniint (exessive plural)
steeppenilöint (exessive plural)

Borrowed from Russian степень (stepenʹ).

Indikativan preesensiis ono slaaboi steeppeni, toisiis formiis steeppeni ono vahva.

1936, V. I. Junus, Iƶoran Keelen Grammatikka, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 118:

The weak grade is of the indicative present, in the second form the grade is strong.


nimensihalliin

nimensihalliin (nominative singular)
nimensihalliset (nominative plural)
nimensihallisen (genitive singular)
nimensihallissiin (genitive plural)
nimensihallista (partitive singular)
nimensihallist (partitive singular)
nimensihallissia (partitive plural)
nimensihallissee (illative singular)
nimensihallissii (illative plural)
nimensihallises (inessive singular)
nimensihallisis (inessive plural)
nimensihallisest (elative singular)
nimensihallisist (elative plural)
nimensihalliselle (allative singular)
nimensihallisille (allative plural)
nimensihallisel (adessive singular)
nimensihallisil (adessive plural)
nimensihalliselt (ablative singular)
nimensihallisilt (ablative plural)
nimensihalliseks (singular translative)
nimensihallisiks (plural translative)
nimensihallisenna (essive singular)
nimensihallisseen (essive singular)
nimensihallisinna (essive plural)
nimensihallissiin (essive plural)
nimensihallisent (exessive singular)
nimensihallisint (exessive plural)

From nimen (“name”) + siha (“place”) + -lliin.


painutos

painutos (nominative singular)
painutokset (nominative plural)
painutoksen (genitive singular)
painutoksiin (genitive plural)
painutosta (partitive singular)
painutost (partitive singular)
painutoksia (partitive plural)
painutoksee (illative singular)
painutoksii (illative plural)
painutoksees (inessive singular)
painutoksiis (inessive plural)
painutoksest (elative singular)
painutoksist (elative plural)
painutokselle (allative singular)
painutoksille (allative plural)
painutokseel (adessive singular)
painutoksiil (adessive plural)
painutokselt (ablative singular)
painutoksilt (ablative plural)
painutokseks (singular translative)
painutoksiks (plural translative)
painutoksenna (essive singular)
painutokseen (essive singular)
painutoksinna (essive plural)
painutoksiin (essive plural)
painutoksent (exessive singular)
painutoksint (exessive plural)

[ˈpɑi̯nŭtŏ̞z̠]


yksikköforma

yksikköforma (nominative singular)
yksikköformat (nominative plural)
yksikköforman (genitive singular)
yksikköformoin (genitive plural)
yksikköformaa (partitive singular)
yksikköformoja (partitive plural)
yksikköformaa (illative singular)
yksikköformoi (illative plural)
yksikköformaas (inessive singular)
yksikköformois (inessive plural)
yksikköformast (elative singular)
yksikköformoist (elative plural)
yksikköformalle (allative singular)
yksikköformoille (allative plural)
yksikköformaal (adessive singular)
yksikköformoil (adessive plural)
yksikköformalt (ablative singular)
yksikköformoilt (ablative plural)
yksikköformaks (singular translative)
yksikköformoiks (plural translative)
yksikköformanna (essive singular)
yksikköformaan (essive singular)
yksikköformoinna (essive plural)
yksikköformoin (essive plural)
yksikköformant (exessive singular)
yksikköformoint (exessive plural)

From yksikkö (“singular”) + forma (“form”).

Yksikköforman pohja ono täs kalakkaha-, monikkoforman pohja ono kalakkain-, (niku formiis patsaha- ja patsahi-).

1936, V. I. Junus, Iƶoran Keelen Grammatikka, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 55:

A singular form's root here is kalakkaha-, a plural form's root is kalakkain-, (like in the forms patsaha- and patsahi-).


monikkoforma

monikkoforma (nominative singular)
monikkoformat (nominative plural)
monikkoforman (genitive singular)
monikkoformoin (genitive plural)
monikkoformaa (partitive singular)
monikkoformoja (partitive plural)
monikkoformaa (illative singular)
monikkoformoi (illative plural)
monikkoformaas (inessive singular)
monikkoformois (inessive plural)
monikkoformast (elative singular)
monikkoformoist (elative plural)
monikkoformalle (allative singular)
monikkoformoille (allative plural)
monikkoformaal (adessive singular)
monikkoformoil (adessive plural)
monikkoformalt (ablative singular)
monikkoformoilt (ablative plural)
monikkoformaks (singular translative)
monikkoformoiks (plural translative)
monikkoformanna (essive singular)
monikkoformaan (essive singular)
monikkoformoinna (essive plural)
monikkoformoin (essive plural)
monikkoformant (exessive singular)
monikkoformoint (exessive plural)

From monikko (“plural”) + forma (“form”).


liitsa

liitsa (nominative singular)
liitsat (nominative plural)
liitsan (genitive singular)
liitsoin (genitive plural)
liitsaa (partitive singular)
liitsoja (partitive plural)
liitsaa (illative singular)
liitsoi (illative plural)
liitsaas (inessive singular)
liitsois (inessive plural)
liitsast (elative singular)
liitsoist (elative plural)
liitsalle (allative singular)
liitsoille (allative plural)
liitsaal (adessive singular)
liitsoil (adessive plural)
liitsalt (ablative singular)
liitsoilt (ablative plural)
liitsaks (singular translative)
liitsoiks (plural translative)
liitsanna (essive singular)
liitsaan (essive singular)
liitsoinna (essive plural)
liitsoin (essive plural)
liitsant (exessive singular)
liitsoint (exessive plural)

Kuran stolbikan sanomuksiis ono näytetty liitsa, kumpa tekkoo töötä, töön tekijä.

1936, V. I. Junus, N. A. Iljin, Inkeroisin keelen oppikirja alkuşkouluja vart (toine osa), Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 31:

In the sentences of the left column the person is shown, which does the job, the agent of the action.


veittää

veitän (first-person present singular)
en veitä (first-person negative present singular)
oon veittänt (first-person perfect singular)
oon veittänyt (first-person perfect singular)
en oo veittänt (first-person negative perfect singular)
en oo veittänyt (first-person negative perfect singular)
veität (present second-person singular)
et veitä (negative present second-person singular)
oot veittänt (perfect second-person singular)
oot veittänyt (perfect second-person singular)
et oo veittänt (negative perfect second-person singular)
et oo veittänyt (negative perfect second-person singular)
veittää (present singular third-person)
ei veitä (negative present singular third-person)
ono veittänt (perfect singular third-person)
ono veittänyt (perfect singular third-person)
ei oo veittänt (negative perfect singular third-person)
ei oo veittänyt (negative perfect singular third-person)
veitämmä (first-person plural present)
emmä veitä (first-person negative plural present)
oomma veittäneet (first-person perfect plural)
emmä oo veittäneet (first-person negative perfect plural)
veitättä (plural present second-person)
että veitä (negative plural present second-person)
ootta veittäneet (perfect plural second-person)
että oo veittäneet (negative perfect plural second-person)
veittäät (plural present third-person)
veittävät (plural present third-person)
veitetää (plural present third-person)
evät veitä (negative plural present third-person)
ei veitetä (negative plural present third-person)
ovat veittäneet (perfect plural third-person)
evät oo veittäneet (negative perfect plural third-person)
ei oo veitetty (negative perfect plural third-person)
veitetää (impersonal present)
ei veitetä (impersonal negative present)
ono veitetty (impersonal perfect)
ei oo veitetty (impersonal negative perfect)
veitin (first-person imperfect singular)
en veittänt (first-person imperfect negative singular)
en veittänyt (first-person imperfect negative singular)
olin veittänt (first-person pluperfect singular)
olin veittänyt (first-person pluperfect singular)
en olt veittänt (first-person negative pluperfect singular)
en olt veittänyt (first-person negative pluperfect singular)
veitit (imperfect second-person singular)
et veittänt (imperfect negative second-person singular)
et veittänyt (imperfect negative second-person singular)
olit veittänt (pluperfect second-person singular)
olit veittänyt (pluperfect second-person singular)
et olt veittänt (negative pluperfect second-person singular)
et olt veittänyt (negative pluperfect second-person singular)
veitti (imperfect singular third-person)
ei veittänt (imperfect negative singular third-person)
ei veittänyt (imperfect negative singular third-person)
oli veittänt (pluperfect singular third-person)
oli veittänyt (pluperfect singular third-person)
ei olt veittänt (negative pluperfect singular third-person)
ei olt veittänyt (negative pluperfect singular third-person)
veitimmä (first-person imperfect plural)
emmä veittäneet (first-person imperfect negative plural)
olimma veittäneet (first-person pluperfect plural)
emmä olleet veittäneet (first-person negative pluperfect plural)
veitittä (imperfect plural second-person)
että veittäneet (imperfect negative plural second-person)
olitta veittäneet (pluperfect plural second-person)
että olleet veittäneet (negative pluperfect plural second-person)
veittiit (imperfect plural third-person)
veittivät (imperfect plural third-person)
veitettii (imperfect plural third-person)
evät veittäneet (imperfect negative plural third-person)
ei veitetty (imperfect negative plural third-person)
olivat veittäneet (pluperfect plural third-person)
evät olleet veittäneet (negative pluperfect plural third-person)
ei olt veitetty (negative pluperfect plural third-person)
veitettii (imperfect impersonal)
ei veitetty (imperfect impersonal negative)
oli veitetty (impersonal pluperfect)
ei olt veitetty (impersonal negative pluperfect)
veittäisin (first-person present singular)
en veittäis (first-person negative present singular)
olisin veittänt (first-person perfect singular)
olisin veittänyt (first-person perfect singular)
en olis veittänt (first-person negative perfect singular)
en olis veittänyt (first-person negative perfect singular)
veittäisit (present second-person singular)
veittäist (present second-person singular)
et veittäis (negative present second-person singular)
olisit veittänt (perfect second-person singular)
olisit veittänyt (perfect second-person singular)
et olis veittänt (negative perfect second-person singular)
et olis veittänyt (negative perfect second-person singular)
veittäis (present singular third-person)
ei veittäis (negative present singular third-person)
olis veittänt (perfect singular third-person)
olis veittänyt (perfect singular third-person)
ei olis veittänt (negative perfect singular third-person)
ei olis veittänyt (negative perfect singular third-person)
veittäisimmä (first-person plural present)
emmä veittäis (first-person negative plural present)
olisimma veittäneet (first-person perfect plural)
emmä olis veittäneet (first-person negative perfect plural)
veittäisittä (plural present second-person)
että veittäis (negative plural present second-person)
olisitta veittäneet (perfect plural second-person)
että olis veittäneet (negative perfect plural second-person)
veittäisiit (plural present third-person)
veittäisivät (plural present third-person)
veitettäis (plural present third-person)
evät veittäis (negative plural present third-person)
ei veitettäis (negative plural present third-person)
olisivat veittäneet (perfect plural third-person)
evät olis veittäneet (negative perfect plural third-person)
ei olis veitetty (negative perfect plural third-person)
veitettäis (impersonal present)
ei veitettäis (impersonal negative present)
olis veitetty (impersonal perfect)
ei olis veitetty (impersonal negative perfect)
veitä (present second-person singular)
elä veitä (negative present second-person singular)
oo veittänt (perfect second-person singular)
oo veittänyt (perfect second-person singular)
elä oo veittänt (negative perfect second-person singular)
elä oo veittänyt (negative perfect second-person singular)
veittäköö (present singular third-person)
elköö veittäkö (negative present singular third-person)
olkoo veittänt (perfect singular third-person)
olkoo veittänyt (perfect singular third-person)
elköö olko veittänt (negative perfect singular third-person)
elköö olko veittänyt (negative perfect singular third-person)
veittäkää (plural present second-person)
elkää veittäkö (negative plural present second-person)
olkaa veittäneet (perfect plural second-person)
elkää olko veittäneet (negative perfect plural second-person)
veittäkööt (plural present third-person)
elkööt veittäkö (negative plural present third-person)
elköö veitettäkö (negative plural present third-person)
olkoot veittäneet (perfect plural third-person)
elkööt olko veittäneet (negative perfect plural third-person)
elköö olko veitetty (negative perfect plural third-person)
veitettäkköö (impersonal present)
elköö veitettäkö (impersonal negative present)
olkoo veitetty (impersonal perfect)
elköö olko veitetty (impersonal negative perfect)
veittänen (first-person present singular)
en veittäne (first-person negative present singular)
veittänet (present second-person singular)
et veittäne (negative present second-person singular)
veittänöö (present singular third-person)
ei veittäne (negative present singular third-person)
veittänemmä (first-person plural present)
emmä veittäne (first-person negative plural present)
veittänettä (plural present second-person)
että veittäne (negative plural present second-person)
veittänööt (plural present third-person)
evät veittäne (negative plural present third-person)
ei veitettäne (negative plural present third-person)
veitettännöö (impersonal present)
ei veitettäne (impersonal negative present)
veittää (infinitive infinitive-i)
veittävä (active participle present)
veitettävä (participle passive present)
veittäjees (inessive infinitive infinitive-ii)
veittänt (active participle past)
veittänyt (active participle past)
veitetty (participle passive past)
veittäen (infinitive infinitive-ii instructive)
veittämää (illative infinitive infinitive-iii)
veittämääs (inessive infinitive infinitive-iii)
veittämäst (elative infinitive infinitive-iii)
veittämätä (abessive infinitive infinitive-iii)
veittämiin (infinitive infinitive-iv nominative)
veittämistä (infinitive infinitive-iv partitive)
veittämist (infinitive infinitive-iv partitive)

[ˈʋe̞i̯tːæː]


slaaboi

slaaboimp (comparative)
slaaboi (nominative singular)
slaaboit (nominative plural)
slaaboin (genitive singular)
slaaboin (genitive plural)
slaaboita (partitive singular)
slaaboita (partitive plural)
slaaboihe (illative singular)
slaaboihe (illative plural)
slaabois (inessive singular)
slaabois (inessive plural)
slaaboist (elative singular)
slaaboist (elative plural)
slaaboille (allative singular)
slaaboille (allative plural)
slaaboil (adessive singular)
slaaboil (adessive plural)
slaaboilt (ablative singular)
slaaboilt (ablative plural)
slaaboiks (singular translative)
slaaboiks (plural translative)
slaaboinna (essive singular)
slaaboin (essive singular)
slaaboinna (essive plural)
slaaboin (essive plural)
slaaboint (exessive singular)
slaaboint (exessive plural)

[ˈs̠ɫɑːbŏ̞̥]

[ˈʃɫɑːpo̞i̯]

slaaboi steeppeni

nt sihalle tuli slaaboihe steeppenii nn.

In the place of nt, nn appears in the weak grade.


painuttaa

painutan (first-person present singular)
en painuta (first-person negative present singular)
oon painuttant (first-person perfect singular)
oon painuttanut (first-person perfect singular)
en oo painuttant (first-person negative perfect singular)
en oo painuttanut (first-person negative perfect singular)
painutat (present second-person singular)
et painuta (negative present second-person singular)
oot painuttant (perfect second-person singular)
oot painuttanut (perfect second-person singular)
et oo painuttant (negative perfect second-person singular)
et oo painuttanut (negative perfect second-person singular)
painuttaa (present singular third-person)
ei painuta (negative present singular third-person)
ono painuttant (perfect singular third-person)
ono painuttanut (perfect singular third-person)
ei oo painuttant (negative perfect singular third-person)
ei oo painuttanut (negative perfect singular third-person)
painutamma (first-person plural present)
emmä painuta (first-person negative plural present)
oomma painuttanneet (first-person perfect plural)
emmä oo painuttanneet (first-person negative perfect plural)
painutatta (plural present second-person)
että painuta (negative plural present second-person)
ootta painuttanneet (perfect plural second-person)
että oo painuttanneet (negative perfect plural second-person)
painuttaat (plural present third-person)
painuttavat (plural present third-person)
painutettaa (plural present third-person)
evät painuta (negative plural present third-person)
ei painuteta (negative plural present third-person)
ovat painuttanneet (perfect plural third-person)
evät oo painuttanneet (negative perfect plural third-person)
ei oo painutettu (negative perfect plural third-person)
painutettaa (impersonal present)
ei painuteta (impersonal negative present)
ono painutettu (impersonal perfect)
ei oo painutettu (impersonal negative perfect)
painutin (first-person imperfect singular)
en painuttant (first-person imperfect negative singular)
en painuttanut (first-person imperfect negative singular)
olin painuttant (first-person pluperfect singular)
olin painuttanut (first-person pluperfect singular)
en olt painuttant (first-person negative pluperfect singular)
en olt painuttanut (first-person negative pluperfect singular)
painutit (imperfect second-person singular)
et painuttant (imperfect negative second-person singular)
et painuttanut (imperfect negative second-person singular)
olit painuttant (pluperfect second-person singular)
olit painuttanut (pluperfect second-person singular)
et olt painuttant (negative pluperfect second-person singular)
et olt painuttanut (negative pluperfect second-person singular)
painutti (imperfect singular third-person)
ei painuttant (imperfect negative singular third-person)
ei painuttanut (imperfect negative singular third-person)
oli painuttant (pluperfect singular third-person)
oli painuttanut (pluperfect singular third-person)
ei olt painuttant (negative pluperfect singular third-person)
ei olt painuttanut (negative pluperfect singular third-person)
painutimma (first-person imperfect plural)
emmä painuttanneet (first-person imperfect negative plural)
olimma painuttanneet (first-person pluperfect plural)
emmä olleet painuttanneet (first-person negative pluperfect plural)
painutitta (imperfect plural second-person)
että painuttanneet (imperfect negative plural second-person)
olitta painuttanneet (pluperfect plural second-person)
että olleet painuttanneet (negative pluperfect plural second-person)
painuttiit (imperfect plural third-person)
painuttivat (imperfect plural third-person)
painutettii (imperfect plural third-person)
evät painuttanneet (imperfect negative plural third-person)
ei painutettu (imperfect negative plural third-person)
olivat painuttanneet (pluperfect plural third-person)
evät olleet painuttanneet (negative pluperfect plural third-person)
ei olt painutettu (negative pluperfect plural third-person)
painutettii (imperfect impersonal)
ei painutettu (imperfect impersonal negative)
oli painutettu (impersonal pluperfect)
ei olt painutettu (impersonal negative pluperfect)
painuttaisin (first-person present singular)
en painuttais (first-person negative present singular)
olisin painuttant (first-person perfect singular)
olisin painuttanut (first-person perfect singular)
en olis painuttant (first-person negative perfect singular)
en olis painuttanut (first-person negative perfect singular)
painuttaisit (present second-person singular)
painuttaist (present second-person singular)
et painuttais (negative present second-person singular)
olisit painuttant (perfect second-person singular)
olisit painuttanut (perfect second-person singular)
et olis painuttant (negative perfect second-person singular)
et olis painuttanut (negative perfect second-person singular)
painuttais (present singular third-person)
ei painuttais (negative present singular third-person)
olis painuttant (perfect singular third-person)
olis painuttanut (perfect singular third-person)
ei olis painuttant (negative perfect singular third-person)
ei olis painuttanut (negative perfect singular third-person)
painuttaisimma (first-person plural present)
emmä painuttais (first-person negative plural present)
olisimma painuttanneet (first-person perfect plural)
emmä olis painuttanneet (first-person negative perfect plural)
painuttaisitta (plural present second-person)
että painuttais (negative plural present second-person)
olisitta painuttanneet (perfect plural second-person)
että olis painuttanneet (negative perfect plural second-person)
painuttaisiit (plural present third-person)
painuttaisivat (plural present third-person)
painutettais (plural present third-person)
evät painuttais (negative plural present third-person)
ei painutettais (negative plural present third-person)
olisivat painuttanneet (perfect plural third-person)
evät olis painuttanneet (negative perfect plural third-person)
ei olis painutettu (negative perfect plural third-person)
painutettais (impersonal present)
ei painutettais (impersonal negative present)
olis painutettu (impersonal perfect)
ei olis painutettu (impersonal negative perfect)
painuta (present second-person singular)
elä painuta (negative present second-person singular)
oo painuttant (perfect second-person singular)
oo painuttanut (perfect second-person singular)
elä oo painuttant (negative perfect second-person singular)
elä oo painuttanut (negative perfect second-person singular)
painuttakkoo (present singular third-person)
elköö painuttako (negative present singular third-person)
olkoo painuttant (perfect singular third-person)
olkoo painuttanut (perfect singular third-person)
elköö olko painuttant (negative perfect singular third-person)
elköö olko painuttanut (negative perfect singular third-person)
painuttakkaa (plural present second-person)
elkää painuttako (negative plural present second-person)
olkaa painuttanneet (perfect plural second-person)
elkää olko painuttanneet (negative perfect plural second-person)
painuttakkoot (plural present third-person)
elkööt painuttako (negative plural present third-person)
elköö painutettako (negative plural present third-person)
olkoot painuttanneet (perfect plural third-person)
elkööt olko painuttanneet (negative perfect plural third-person)
elköö olko painutettu (negative perfect plural third-person)
painutettakoo (impersonal present)
elköö painutettako (impersonal negative present)
olkoo painutettu (impersonal perfect)
elköö olko painutettu (impersonal negative perfect)
painuttanen (first-person present singular)
en painuttane (first-person negative present singular)
painuttanet (present second-person singular)
et painuttane (negative present second-person singular)
painuttannoo (present singular third-person)
ei painuttane (negative present singular third-person)
painuttanemma (first-person plural present)
emmä painuttane (first-person negative plural present)
painuttanetta (plural present second-person)
että painuttane (negative plural present second-person)
painuttannoot (plural present third-person)
evät painuttane (negative plural present third-person)
ei painutettane (negative plural present third-person)
painutettanoo (impersonal present)
ei painutettane (impersonal negative present)
painuttaa (infinitive infinitive-i)
painuttava (active participle present)
painutettava (participle passive present)
painuttaes (inessive infinitive infinitive-ii)
painuttant (active participle past)
painuttanut (active participle past)
painutettu (participle passive past)
painuttaen (infinitive infinitive-ii instructive)
painuttammaa (illative infinitive infinitive-iii)
painuttamas (inessive infinitive infinitive-iii)
painuttamast (elative infinitive infinitive-iii)
painuttamata (abessive infinitive infinitive-iii)
painuttamiin (infinitive infinitive-iv nominative)
painuttamista (infinitive infinitive-iv partitive)
painuttamist (infinitive infinitive-iv partitive)

[ˈpɑi̯nətːɑ]


tekövä

[ˈte̞kˑø̝ːʋæ]


rinnoitussteeppeni

rinnoitussteeppeni (nominative singular)
rinnoitussteeppenit (nominative plural)
rinnoitussteeppenin (genitive singular)
rinnoitussteeppeniin (genitive plural)
rinnoitussteeppenilöin (genitive plural)
rinnoitussteeppeniä (partitive singular)
rinnoitussteeppenijä (partitive plural)
rinnoitussteeppenilöjä (partitive plural)
rinnoitussteeppenii (illative singular)
rinnoitussteeppenii (illative plural)
rinnoitussteeppenilöihe (illative plural)
rinnoitussteeppeniis (inessive singular)
rinnoitussteeppeniis (inessive plural)
rinnoitussteeppenilöis (inessive plural)
rinnoitussteeppenist (elative singular)
rinnoitussteeppeniist (elative plural)
rinnoitussteeppenilöist (elative plural)
rinnoitussteeppenille (allative singular)
rinnoitussteeppeniille (allative plural)
rinnoitussteeppenilöille (allative plural)
rinnoitussteeppeniil (adessive singular)
rinnoitussteeppeniil (adessive plural)
rinnoitussteeppenilöil (adessive plural)
rinnoitussteeppenilt (ablative singular)
rinnoitussteeppeniilt (ablative plural)
rinnoitussteeppenilöilt (ablative plural)
rinnoitussteeppeniks (singular translative)
rinnoitussteeppeniiks (plural translative)
rinnoitussteeppenilöiks (plural translative)
rinnoitussteeppeninnä (essive singular)
rinnoitussteeppeniin (essive singular)
rinnoitussteeppeniinnä (essive plural)
rinnoitussteeppenilöinnä (essive plural)
rinnoitussteeppeniin (essive plural)
rinnoitussteeppenilöin (essive plural)
rinnoitussteeppenint (exessive singular)
rinnoitussteeppeniint (exessive plural)
rinnoitussteeppenilöint (exessive plural)

From rinnoitus (“comparison”) + steeppeni (“grade”).

compound

Ja laajasanoil tämän svoistvan eri steeppenin näyttämistä vart ono omat format n. s. rinnoitussteepenit.

1936, V. I. Junus, Iƶoran Keelen Grammatikka, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 88:

And adjectives have their own forms, so-called degrees of comparison, for denoting the different degrees of this property.

degree of comparison
degree of comparison

Sitä formaa, kumpa näyttää svoistvan, kacestvan suurempaa määrää, kons predmettaa rinnoitettaa toisen predmetan kera ja kons tulloo näkyvii senen predmetan svoistvan suuremp määrä — sitä formaa saotaa rinnoitussteepeniks tali komparativaks.

The form that denotes a property, a bigger amount of a quality, when the object is compared with another object and when it comes to denote that object's property's larger degree - that form is called the comparative degree or comparative.


pohjasteeppeni

pohjasteeppeni (nominative singular)
pohjasteeppenit (nominative plural)
pohjasteeppenin (genitive singular)
pohjasteeppeniin (genitive plural)
pohjasteeppeniloin (genitive plural)
pohjasteeppenia (partitive singular)
pohjasteeppenija (partitive plural)
pohjasteeppeniloja (partitive plural)
pohjasteeppenii (illative singular)
pohjasteeppenii (illative plural)
pohjasteeppeniloihe (illative plural)
pohjasteeppeniis (inessive singular)
pohjasteeppeniis (inessive plural)
pohjasteeppenilois (inessive plural)
pohjasteeppenist (elative singular)
pohjasteeppeniist (elative plural)
pohjasteeppeniloist (elative plural)
pohjasteeppenille (allative singular)
pohjasteeppeniille (allative plural)
pohjasteeppeniloille (allative plural)
pohjasteeppeniil (adessive singular)
pohjasteeppeniil (adessive plural)
pohjasteeppeniloil (adessive plural)
pohjasteeppenilt (ablative singular)
pohjasteeppeniilt (ablative plural)
pohjasteeppeniloilt (ablative plural)
pohjasteeppeniks (singular translative)
pohjasteeppeniiks (plural translative)
pohjasteeppeniloiks (plural translative)
pohjasteeppeninna (essive singular)
pohjasteeppeniin (essive singular)
pohjasteeppeniinna (essive plural)
pohjasteeppeniloinna (essive plural)
pohjasteeppeniin (essive plural)
pohjasteeppeniloin (essive plural)
pohjasteeppenint (exessive singular)
pohjasteeppeniint (exessive plural)
pohjasteeppeniloint (exessive plural)

From pohja (“bottom”) + steeppeni (“degree”).

Laajasana, kumpa ei näytä rinnoitusta, ono pohjasteeppeniis, positivas.

1936, V. I. Junus, Iƶoran Keelen Grammatikka, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva:

An adjective that doesn't show comparison, is in its base form, the positive.


painutossiha

painutossiha (nominative singular)
painutossihat (nominative plural)
painutossihan (genitive singular)
painutossihhoin (genitive plural)
painutossihhaa (partitive singular)
painutossihoja (partitive plural)
painutossihhaa (illative singular)
painutossihhoi (illative plural)
painutossihas (inessive singular)
painutossihois (inessive plural)
painutossihast (elative singular)
painutossihoist (elative plural)
painutossihalle (allative singular)
painutossihoille (allative plural)
painutossihal (adessive singular)
painutossihoil (adessive plural)
painutossihalt (ablative singular)
painutossihoilt (ablative plural)
painutossihaks (singular translative)
painutossihoiks (plural translative)
painutossihanna (essive singular)
painutossihhaan (essive singular)
painutossihoinna (essive plural)
painutossihhoin (essive plural)
painutossihant (exessive singular)
painutossihoint (exessive plural)

From painutos (“inflection”) + siha (“position”).

Laukaal ono yks painutossiha, kumpaa Soikkolaas ei oo.

1936, V. I. Junus, Iƶoran Keelen Grammatikka, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 35:

The Lower Luga dialect has one grammatical case, which doesn't exist in the Soikkola dialect.


sananpohja

sananpohja (nominative singular)
sananpohjat (nominative plural)
sananpohjan (genitive singular)
sananpohjiin (genitive plural)
sananpohjaa (partitive singular)
sananpohjia (partitive plural)
sananpohjaa (illative singular)
sananpohjii (illative plural)
sananpohjaas (inessive singular)
sananpohjiis (inessive plural)
sananpohjast (elative singular)
sananpohjist (elative plural)
sananpohjalle (allative singular)
sananpohjille (allative plural)
sananpohjaal (adessive singular)
sananpohjiil (adessive plural)
sananpohjalt (ablative singular)
sananpohjilt (ablative plural)
sananpohjaks (singular translative)
sananpohjiks (plural translative)
sananpohjanna (essive singular)
sananpohjaan (essive singular)
sananpohjinna (essive plural)
sananpohjiin (essive plural)
sananpohjant (exessive singular)
sananpohjint (exessive plural)

[ˈʃɑnɑmˌb̥o̞hjɑ]

From sanan (“of the word”) + pohja (“bottom”).

Sanan ossaa, kumpaa ei voija jakkaa, kummast ei voija erroittaa toisia ossia, saotaa sananpohjaks.

The part of the word, which cannot be split, from which one cannot separate other parts, is called the stem.


kakspohjain

kakspohjain (nominative singular)
kakspohjaiset (nominative plural)
kakspohjaisen (genitive singular)
kakspohjaisiin (genitive plural)
kakspohjaista (partitive singular)
kakspohjaist (partitive singular)
kakspohjaisia (partitive plural)
kakspohjaisee (illative singular)
kakspohjaisii (illative plural)
kakspohjaisees (inessive singular)
kakspohjaisiis (inessive plural)
kakspohjaisest (elative singular)
kakspohjaisist (elative plural)
kakspohjaiselle (allative singular)
kakspohjaisille (allative plural)
kakspohjaiseel (adessive singular)
kakspohjaisiil (adessive plural)
kakspohjaiselt (ablative singular)
kakspohjaisilt (ablative plural)
kakspohjaiseks (singular translative)
kakspohjaisiks (plural translative)
kakspohjaisenna (essive singular)
kakspohjaiseen (essive singular)
kakspohjaisinna (essive plural)
kakspohjaisiin (essive plural)
kakspohjaisent (exessive singular)
kakspohjaisint (exessive plural)

From kaks (“two”) + pohja (“stem”) + -in.

Mokompaa sannaa möö kutsumma kakspohjaiseks.

1936, V. I. Junus, Iƶoran Keelen Grammatikka, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 46:


konsonanttapohja

konsonanttapohja (nominative singular)
konsonanttapohjat (nominative plural)
konsonanttapohjan (genitive singular)
konsonanttapohjiin (genitive plural)
konsonanttapohjaa (partitive singular)
konsonanttapohjia (partitive plural)
konsonanttapohjaa (illative singular)
konsonanttapohjii (illative plural)
konsonanttapohjaas (inessive singular)
konsonanttapohjiis (inessive plural)
konsonanttapohjast (elative singular)
konsonanttapohjist (elative plural)
konsonanttapohjalle (allative singular)
konsonanttapohjille (allative plural)
konsonanttapohjaal (adessive singular)
konsonanttapohjiil (adessive plural)
konsonanttapohjalt (ablative singular)
konsonanttapohjilt (ablative plural)
konsonanttapohjaks (singular translative)
konsonanttapohjiks (plural translative)
konsonanttapohjanna (essive singular)
konsonanttapohjaan (essive singular)
konsonanttapohjinna (essive plural)
konsonanttapohjiin (essive plural)
konsonanttapohjant (exessive singular)
konsonanttapohjint (exessive plural)

[ˈko̞nʒ̥o̞ˌnɑntːɑˌb̥o̞hjɑ]

From konsonantta (“consonant”) + pohja (“stem”).

Yks pohja loppuu konsonanttaa, se ono konsonanttapohja, toin loppuu vokalaa, se ono vokalapohja.

One stem ends in a consonant, it is a consonant stem, the other ends in a vowel, that is a vowel stem.


vokalapohja

vokalapohja (nominative singular)
vokalapohjat (nominative plural)
vokalapohjan (genitive singular)
vokalapohjiin (genitive plural)
vokalapohjaa (partitive singular)
vokalapohjia (partitive plural)
vokalapohjaa (illative singular)
vokalapohjii (illative plural)
vokalapohjaas (inessive singular)
vokalapohjiis (inessive plural)
vokalapohjast (elative singular)
vokalapohjist (elative plural)
vokalapohjalle (allative singular)
vokalapohjille (allative plural)
vokalapohjaal (adessive singular)
vokalapohjiil (adessive plural)
vokalapohjalt (ablative singular)
vokalapohjilt (ablative plural)
vokalapohjaks (singular translative)
vokalapohjiks (plural translative)
vokalapohjanna (essive singular)
vokalapohjaan (essive singular)
vokalapohjinna (essive plural)
vokalapohjiin (essive plural)
vokalapohjant (exessive singular)
vokalapohjint (exessive plural)

[ˈʋo̞kɑɫɑˌpo̞hi]

[ˈʋo̞kˑɑːɫɑˌb̥o̞hjɑ]


vaihtumissteeppeni

vaihtumissteeppeni (nominative singular)
vaihtumissteeppenit (nominative plural)
vaihtumissteeppenin (genitive singular)
vaihtumissteeppeniin (genitive plural)
vaihtumissteeppenilöin (genitive plural)
vaihtumissteeppeniä (partitive singular)
vaihtumissteeppenijä (partitive plural)
vaihtumissteeppenilöjä (partitive plural)
vaihtumissteeppenii (illative singular)
vaihtumissteeppenii (illative plural)
vaihtumissteeppenilöihe (illative plural)
vaihtumissteeppeniis (inessive singular)
vaihtumissteeppeniis (inessive plural)
vaihtumissteeppenilöis (inessive plural)
vaihtumissteeppenist (elative singular)
vaihtumissteeppeniist (elative plural)
vaihtumissteeppenilöist (elative plural)
vaihtumissteeppenille (allative singular)
vaihtumissteeppeniille (allative plural)
vaihtumissteeppenilöille (allative plural)
vaihtumissteeppeniil (adessive singular)
vaihtumissteeppeniil (adessive plural)
vaihtumissteeppenilöil (adessive plural)
vaihtumissteeppenilt (ablative singular)
vaihtumissteeppeniilt (ablative plural)
vaihtumissteeppenilöilt (ablative plural)
vaihtumissteeppeniks (singular translative)
vaihtumissteeppeniiks (plural translative)
vaihtumissteeppenilöiks (plural translative)
vaihtumissteeppeninnä (essive singular)
vaihtumissteeppeniin (essive singular)
vaihtumissteeppeniinnä (essive plural)
vaihtumissteeppenilöinnä (essive plural)
vaihtumissteeppeniin (essive plural)
vaihtumissteeppenilöin (essive plural)
vaihtumissteeppenint (exessive singular)
vaihtumissteeppeniint (exessive plural)
vaihtumissteeppenilöint (exessive plural)

From vaihtumis- (“replacement”) + steeppeni (“grade”).

Tämä vaihtumiin voip olla vaihtumissteeppenilöist rippuva ja voip tapahtua i muist syist.

1936, V. I. Junus, Iƶoran Keelen Grammatikka, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 47:

This replacement may be dependent on the consonant grades and may also happen due to different reasons.


painumatoin

painumattomamp (comparative)
painumatoin (nominative singular)
painumattomat (nominative plural)
painumattoman (genitive singular)
painumattomiin (genitive plural)
painumatointa (partitive singular)
painumatoint (partitive singular)
painumattomia (partitive plural)
painumattomaa (illative singular)
painumattomii (illative plural)
painumattomaas (inessive singular)
painumattomiis (inessive plural)
painumattomast (elative singular)
painumattomist (elative plural)
painumattomalle (allative singular)
painumattomille (allative plural)
painumattomaal (adessive singular)
painumattomiil (adessive plural)
painumattomalt (ablative singular)
painumattomilt (ablative plural)
painumattomaks (singular translative)
painumattomiks (plural translative)
painumattomanna (essive singular)
painumattomaan (essive singular)
painumattominna (essive plural)
painumattomiin (essive plural)
painumattomant (exessive singular)
painumattomint (exessive plural)

Interjektsiat ollaa painumattomia sanoja, kummat näyttäät meelenlaajaa, tali kumpia pietää sanomuksen sihast.

1936, V. I. Junus, Iƶoran Keelen Grammatikka, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 30:

Interjections are indeclinable words, which express a state of mind, or which are kept instead of a sentence.


liitsatoin

liitsattomamp (comparative)
liitsatoin (nominative singular)
liitsattomat (nominative plural)
liitsattoman (genitive singular)
liitsattommiin (genitive plural)
liitsatointa (partitive singular)
liitsatoint (partitive singular)
liitsattommia (partitive plural)
liitsattommaa (illative singular)
liitsattommii (illative plural)
liitsattomas (inessive singular)
liitsattomis (inessive plural)
liitsattomast (elative singular)
liitsattomist (elative plural)
liitsattomalle (allative singular)
liitsattomille (allative plural)
liitsattomal (adessive singular)
liitsattomil (adessive plural)
liitsattomalt (ablative singular)
liitsattomilt (ablative plural)
liitsattomaks (singular translative)
liitsattomiks (plural translative)
liitsattomanna (essive singular)
liitsattommaan (essive singular)
liitsattominna (essive plural)
liitsattommiin (essive plural)
liitsattomant (exessive singular)
liitsattomint (exessive plural)

[ˈlʲiːt͡s̠ətŏ̞n]

Sentää saotaa, jot mokoma tekosana ono liitsatoin ja neet sanomukset ollaa liitsattomat.

Therefore it is said, that this kind of verb is impersonal and these sentences are impersonal.


partitivaforma

partitivaforma (nominative singular)
partitivaformat (nominative plural)
partitivaforman (genitive singular)
partitivaformiin (genitive plural)
partitivaformaa (partitive singular)
partitivaformia (partitive plural)
partitivaformaa (illative singular)
partitivaformii (illative plural)
partitivaformaas (inessive singular)
partitivaformiis (inessive plural)
partitivaformast (elative singular)
partitivaformist (elative plural)
partitivaformalle (allative singular)
partitivaformille (allative plural)
partitivaformaal (adessive singular)
partitivaformiil (adessive plural)
partitivaformalt (ablative singular)
partitivaformilt (ablative plural)
partitivaformaks (singular translative)
partitivaformiks (plural translative)
partitivaformanna (essive singular)
partitivaformaan (essive singular)
partitivaforminna (essive plural)
partitivaformiin (essive plural)
partitivaformant (exessive singular)
partitivaformint (exessive plural)

From partitiva (“partitive”) + forma (“form”).

Näijen sannoin vanha partitivaforma ono niku illativa.

1936, V. I. Junus, Iƶoran Keelen Grammatikka, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 82:

In these words, the old partitive form is like the illative.


käskyforma

käskyforma (nominative singular)
käskyformat (nominative plural)
käskyforman (genitive singular)
käskyformiin (genitive plural)
käskyformaa (partitive singular)
käskyformia (partitive plural)
käskyformaa (illative singular)
käskyformii (illative plural)
käskyformaas (inessive singular)
käskyformiis (inessive plural)
käskyformast (elative singular)
käskyformist (elative plural)
käskyformalle (allative singular)
käskyformille (allative plural)
käskyformaal (adessive singular)
käskyformiil (adessive plural)
käskyformalt (ablative singular)
käskyformilt (ablative plural)
käskyformaks (singular translative)
käskyformiks (plural translative)
käskyformanna (essive singular)
käskyformaan (essive singular)
käskyforminna (essive plural)
käskyformiin (essive plural)
käskyformant (exessive singular)
käskyformint (exessive plural)

Se puuttuu n.s. käskyforman yhtehyes.

1936, V. I. Junus, Iƶoran Keelen Grammatikka, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 71:

It's missing in the singular of the so-called imperative.


kysymysforma

kysymysforma (nominative singular)
kysymysformat (nominative plural)
kysymysforman (genitive singular)
kysymysformiin (genitive plural)
kysymysformaa (partitive singular)
kysymysformia (partitive plural)
kysymysformaa (illative singular)
kysymysformii (illative plural)
kysymysformaas (inessive singular)
kysymysformiis (inessive plural)
kysymysformast (elative singular)
kysymysformist (elative plural)
kysymysformalle (allative singular)
kysymysformille (allative plural)
kysymysformaal (adessive singular)
kysymysformiil (adessive plural)
kysymysformalt (ablative singular)
kysymysformilt (ablative plural)
kysymysformaks (singular translative)
kysymysformiks (plural translative)
kysymysformanna (essive singular)
kysymysformaan (essive singular)
kysymysforminna (essive plural)
kysymysformiin (essive plural)
kysymysformant (exessive singular)
kysymysformint (exessive plural)

From kysymys (“question”) + forma (“form”).

Sentää tätä formaa möö voimma sannoa kysymysformaks.

1936, V. I. Junus, Iƶoran Keelen Grammatikka, Leningrad: Riikin Ucebno-pedagogiceskoi Izdateljstva, page 108:

That is why we can call this form the interrogative form.