szóvégmutató

szóvégmutató (nominative singular)
szóvégmutatók (nominative plural)
szóvégmutatóak (nominative plural)
szóvégmutatót (accusative singular)
szóvégmutatókat (accusative plural)
szóvégmutatóakat (accusative plural)
szóvégmutatónak (dative singular)
szóvégmutatóknak (dative plural)
szóvégmutatóaknak (dative plural)
szóvégmutatóval (instrumental singular)
szóvégmutatókkal (instrumental plural)
szóvégmutatóakkal (instrumental plural)
szóvégmutatóért (causal-final singular)
szóvégmutatókért (causal-final plural)
szóvégmutatóakért (causal-final plural)
szóvégmutatóvá (singular translative)
szóvégmutatókká (plural translative)
szóvégmutatóakká (plural translative)
szóvégmutatóig (singular terminative)
szóvégmutatókig (plural terminative)
szóvégmutatóakig (plural terminative)
szóvégmutatóként (essive-formal singular)
szóvégmutatókként (essive-formal plural)
szóvégmutatóakként (essive-formal plural)
szóvégmutatóban (inessive singular)
szóvégmutatókban (inessive plural)
szóvégmutatóakban (inessive plural)
szóvégmutatón (singular superessive)
szóvégmutatókon (plural superessive)
szóvégmutatóakon (plural superessive)
szóvégmutatónál (adessive singular)
szóvégmutatóknál (adessive plural)
szóvégmutatóaknál (adessive plural)
szóvégmutatóba (illative singular)
szóvégmutatókba (illative plural)
szóvégmutatóakba (illative plural)
szóvégmutatóra (singular sublative)
szóvégmutatókra (plural sublative)
szóvégmutatóakra (plural sublative)
szóvégmutatóhoz (allative singular)
szóvégmutatókhoz (allative plural)
szóvégmutatóakhoz (allative plural)
szóvégmutatóból (elative singular)
szóvégmutatókból (elative plural)
szóvégmutatóakból (elative plural)
szóvégmutatóról (delative singular)
szóvégmutatókról (delative plural)
szóvégmutatóakról (delative plural)
szóvégmutatótól (ablative singular)
szóvégmutatóktól (ablative plural)
szóvégmutatóaktól (ablative plural)
szóvégmutatóé (singular)
szóvégmutatóké (plural)
szóvégmutatóaké (plural)
szóvégmutatóéi (singular)
szóvégmutatókéi (plural)
szóvégmutatóakéi (plural)

szóvég (“word ending, termination”) + mutató (“showing, indicating”)

compound

szóvégmutató szótár

(lexicography) reverse (such that its entries are sorted alphabetically by their last letter, then second-to-last, and so on; also known as a tergo (literally “from the back”))


nyelvállású

nyelvállású (nominative singular)
nyelvállásúak (nominative plural)
nyelvállásút (accusative singular)
nyelvállásúakat (accusative plural)
nyelvállásúnak (dative singular)
nyelvállásúaknak (dative plural)
nyelvállásúval (instrumental singular)
nyelvállásúakkal (instrumental plural)
nyelvállásúért (causal-final singular)
nyelvállásúakért (causal-final plural)
nyelvállásúvá (singular translative)
nyelvállásúakká (plural translative)
nyelvállásúig (singular terminative)
nyelvállásúakig (plural terminative)
nyelvállásúként (essive-formal singular)
nyelvállásúakként (essive-formal plural)
nyelvállásúban (inessive singular)
nyelvállásúakban (inessive plural)
nyelvállásún (singular superessive)
nyelvállásúakon (plural superessive)
nyelvállásúnál (adessive singular)
nyelvállásúaknál (adessive plural)
nyelvállásúba (illative singular)
nyelvállásúakba (illative plural)
nyelvállásúra (singular sublative)
nyelvállásúakra (plural sublative)
nyelvállásúhoz (allative singular)
nyelvállásúakhoz (allative plural)
nyelvállásúból (elative singular)
nyelvállásúakból (elative plural)
nyelvállásúról (delative singular)
nyelvállásúakról (delative plural)
nyelvállásútól (ablative singular)
nyelvállásúaktól (ablative plural)
nyelvállásúé (singular)
nyelvállásúaké (plural)
nyelvállásúéi (singular)
nyelvállásúakéi (plural)

[ˈɲɛlvaːlːaːʃuː]

From nyelvállás (“tongue position”) + -ú (adjective-forming suffix), from nyelv + állás.

af

felső nyelvállású magánhangzó

front vowel (literally, “a vowel of upper tongue position”)

(phonetics) of the specified (vertical) tongue position, i.e. vowel height (close, close-mid, open-mid, or open)


nyelvállás

nyelvállások (plural)
nyelvállás (nominative singular)
nyelvállások (nominative plural)
nyelvállást (accusative singular)
nyelvállásokat (accusative plural)
nyelvállásnak (dative singular)
nyelvállásoknak (dative plural)
nyelvállással (instrumental singular)
nyelvállásokkal (instrumental plural)
nyelvállásért (causal-final singular)
nyelvállásokért (causal-final plural)
nyelvállássá (singular translative)
nyelvállásokká (plural translative)
nyelvállásig (singular terminative)
nyelvállásokig (plural terminative)
nyelvállásként (essive-formal singular)
nyelvállásokként (essive-formal plural)
nyelvállásban (inessive singular)
nyelvállásokban (inessive plural)
nyelválláson (singular superessive)
nyelvállásokon (plural superessive)
nyelvállásnál (adessive singular)
nyelvállásoknál (adessive plural)
nyelvállásba (illative singular)
nyelvállásokba (illative plural)
nyelvállásra (singular sublative)
nyelvállásokra (plural sublative)
nyelválláshoz (allative singular)
nyelvállásokhoz (allative plural)
nyelvállásból (elative singular)
nyelvállásokból (elative plural)
nyelvállásról (delative singular)
nyelvállásokról (delative plural)
nyelvállástól (ablative singular)
nyelvállásoktól (ablative plural)
nyelvállásé (singular)
nyelvállásoké (plural)
nyelválláséi (singular)
nyelvállásokéi (plural)
nyelvállásom (first-person possessed-single possessive singular)
nyelvállásaim (first-person possessed-many possessive singular)
nyelvállásod (possessed-single possessive second-person singular)
nyelvállásaid (possessed-many possessive second-person singular)
nyelvállása (possessed-single possessive singular third-person)
nyelvállásai (possessed-many possessive singular third-person)
nyelvállásunk (first-person plural possessed-single possessive)
nyelvállásaink (first-person plural possessed-many possessive)
nyelvállásotok (plural possessed-single possessive second-person)
nyelvállásaitok (plural possessed-many possessive second-person)
nyelvállásuk (plural possessed-single possessive third-person)
nyelvállásaik (plural possessed-many possessive third-person)

[ˈɲɛlvaːlːaːʃ]

(phonetics) (vertical) tongue position, i.e. vowel height (close, close-mid, open-mid, or open)


jelzői

jelzői (nominative singular)
jelzőiek (nominative plural)
jelzőit (accusative singular)
jelzőieket (accusative plural)
jelzőinek (dative singular)
jelzőieknek (dative plural)
jelzőivel (instrumental singular)
jelzőiekkel (instrumental plural)
jelzőiért (causal-final singular)
jelzőiekért (causal-final plural)
jelzőivé (singular translative)
jelzőiekké (plural translative)
jelzőiig (singular terminative)
jelzőiekig (plural terminative)
jelzőiként (essive-formal singular)
jelzőiekként (essive-formal plural)
jelzőiben (inessive singular)
jelzőiekben (inessive plural)
jelzőin (singular superessive)
jelzőieken (plural superessive)
jelzőinél (adessive singular)
jelzőieknél (adessive plural)
jelzőibe (illative singular)
jelzőiekbe (illative plural)
jelzőire (singular sublative)
jelzőiekre (plural sublative)
jelzőihez (allative singular)
jelzőiekhez (allative plural)
jelzőiből (elative singular)
jelzőiekből (elative plural)
jelzőiről (delative singular)
jelzőiekről (delative plural)
jelzőitől (ablative singular)
jelzőiektől (ablative plural)
jelzőié (singular)
jelzőieké (plural)
jelzőiéi (singular)
jelzőiekéi (plural)

jelző (“attribute”) + -i (adjective-forming suffix)


szóösszetétel

szóösszetételek (plural)
szóösszetétel (nominative singular)
szóösszetételek (nominative plural)
szóösszetételt (accusative singular)
szóösszetételeket (accusative plural)
szóösszetételnek (dative singular)
szóösszetételeknek (dative plural)
szóösszetétellel (instrumental singular)
szóösszetételekkel (instrumental plural)
szóösszetételért (causal-final singular)
szóösszetételekért (causal-final plural)
szóösszetétellé (singular translative)
szóösszetételekké (plural translative)
szóösszetételig (singular terminative)
szóösszetételekig (plural terminative)
szóösszetételként (essive-formal singular)
szóösszetételekként (essive-formal plural)
szóösszetételben (inessive singular)
szóösszetételekben (inessive plural)
szóösszetételen (singular superessive)
szóösszetételeken (plural superessive)
szóösszetételnél (adessive singular)
szóösszetételeknél (adessive plural)
szóösszetételbe (illative singular)
szóösszetételekbe (illative plural)
szóösszetételre (singular sublative)
szóösszetételekre (plural sublative)
szóösszetételhez (allative singular)
szóösszetételekhez (allative plural)
szóösszetételből (elative singular)
szóösszetételekből (elative plural)
szóösszetételről (delative singular)
szóösszetételekről (delative plural)
szóösszetételtől (ablative singular)
szóösszetételektől (ablative plural)
szóösszetételé (singular)
szóösszetételeké (plural)
szóösszetételéi (singular)
szóösszetételekéi (plural)
szóösszetételem (first-person possessed-single possessive singular)
szóösszetételeim (first-person possessed-many possessive singular)
szóösszetételed (possessed-single possessive second-person singular)
szóösszetételeid (possessed-many possessive second-person singular)
szóösszetétele (possessed-single possessive singular third-person)
szóösszetételei (possessed-many possessive singular third-person)
szóösszetételünk (first-person plural possessed-single possessive)
szóösszetételeink (first-person plural possessed-many possessive)
szóösszetételetek (plural possessed-single possessive second-person)
szóösszetételeitek (plural possessed-many possessive second-person)
szóösszetételük (plural possessed-single possessive third-person)
szóösszetételeik (plural possessed-many possessive third-person)

szó (“word”) + összetétel (“composition, compound”)


graféma

grafémák (plural)
graféma (nominative singular)
grafémák (nominative plural)
grafémát (accusative singular)
grafémákat (accusative plural)
grafémának (dative singular)
grafémáknak (dative plural)
grafémával (instrumental singular)
grafémákkal (instrumental plural)
grafémáért (causal-final singular)
grafémákért (causal-final plural)
grafémává (singular translative)
grafémákká (plural translative)
grafémáig (singular terminative)
grafémákig (plural terminative)
grafémaként (essive-formal singular)
grafémákként (essive-formal plural)
grafémában (inessive singular)
grafémákban (inessive plural)
grafémán (singular superessive)
grafémákon (plural superessive)
grafémánál (adessive singular)
grafémáknál (adessive plural)
grafémába (illative singular)
grafémákba (illative plural)
grafémára (singular sublative)
grafémákra (plural sublative)
grafémához (allative singular)
grafémákhoz (allative plural)
grafémából (elative singular)
grafémákból (elative plural)
grafémáról (delative singular)
grafémákról (delative plural)
grafémától (ablative singular)
grafémáktól (ablative plural)
grafémáé (singular)
grafémáké (plural)
grafémáéi (singular)
grafémákéi (plural)
grafémám (first-person possessed-single possessive singular)
grafémáim (first-person possessed-many possessive singular)
grafémád (possessed-single possessive second-person singular)
grafémáid (possessed-many possessive second-person singular)
grafémája (possessed-single possessive singular third-person)
grafémái (possessed-many possessive singular third-person)
grafémánk (first-person plural possessed-single possessive)
grafémáink (first-person plural possessed-many possessive)
grafémátok (plural possessed-single possessive second-person)
grafémáitok (plural possessed-many possessive second-person)
grafémájuk (plural possessed-single possessive third-person)
grafémáik (plural possessed-many possessive third-person)

From German Graphem (“grapheme”), ultimately from Ancient Greek γράφω (gráphō, “to write”).


pergő

hu-adj

pergő (comparative pergőbb, superlative legpergőbb)

pergőbb (comparative)
legpergőbb (superlative)
pergő (nominative singular)
pergők (nominative plural)
pergőek (nominative plural)
pergőt (accusative singular)
pergőket (accusative plural)
pergőeket (accusative plural)
pergőnek (dative singular)
pergőknek (dative plural)
pergőeknek (dative plural)
pergővel (instrumental singular)
pergőkkel (instrumental plural)
pergőekkel (instrumental plural)
pergőért (causal-final singular)
pergőkért (causal-final plural)
pergőekért (causal-final plural)
pergővé (singular translative)
pergőkké (plural translative)
pergőekké (plural translative)
pergőig (singular terminative)
pergőkig (plural terminative)
pergőekig (plural terminative)
pergőként (essive-formal singular)
pergőkként (essive-formal plural)
pergőekként (essive-formal plural)
pergőben (inessive singular)
pergőkben (inessive plural)
pergőekben (inessive plural)
pergőn (singular superessive)
pergőkön (plural superessive)
pergőeken (plural superessive)
pergőnél (adessive singular)
pergőknél (adessive plural)
pergőeknél (adessive plural)
pergőbe (illative singular)
pergőkbe (illative plural)
pergőekbe (illative plural)
pergőre (singular sublative)
pergőkre (plural sublative)
pergőekre (plural sublative)
pergőhöz (allative singular)
pergőkhöz (allative plural)
pergőekhez (allative plural)
pergőből (elative singular)
pergőkből (elative plural)
pergőekből (elative plural)
pergőről (delative singular)
pergőkről (delative plural)
pergőekről (delative plural)
pergőtől (ablative singular)
pergőktől (ablative plural)
pergőektől (ablative plural)
pergőé (singular)
pergőké (plural)
pergőeké (plural)
pergőéi (singular)
pergőkéi (plural)
pergőekéi (plural)

From the perg- stem of pereg (“to spin, roll, twirl”) + -ő (present-participle suffix).


zönge

head

zönge (usually uncountable, plural zöngék)

zöngék (plural)
zönge (nominative singular)
zöngék (nominative plural)
zöngét (accusative singular)
zöngéket (accusative plural)
zöngének (dative singular)
zöngéknek (dative plural)
zöngével (instrumental singular)
zöngékkel (instrumental plural)
zöngéért (causal-final singular)
zöngékért (causal-final plural)
zöngévé (singular translative)
zöngékké (plural translative)
zöngéig (singular terminative)
zöngékig (plural terminative)
zöngeként (essive-formal singular)
zöngékként (essive-formal plural)
zöngében (inessive singular)
zöngékben (inessive plural)
zöngén (singular superessive)
zöngéken (plural superessive)
zöngénél (adessive singular)
zöngéknél (adessive plural)
zöngébe (illative singular)
zöngékbe (illative plural)
zöngére (singular sublative)
zöngékre (plural sublative)
zöngéhez (allative singular)
zöngékhez (allative plural)
zöngéből (elative singular)
zöngékből (elative plural)
zöngéről (delative singular)
zöngékről (delative plural)
zöngétől (ablative singular)
zöngéktől (ablative plural)
zöngéé (singular)
zöngéké (plural)
zöngééi (singular)
zöngékéi (plural)
zöngém (first-person possessed-single possessive singular)
zöngéim (first-person possessed-many possessive singular)
zöngéd (possessed-single possessive second-person singular)
zöngéid (possessed-many possessive second-person singular)
zöngéje (possessed-single possessive singular third-person)
zöngéi (possessed-many possessive singular third-person)
zöngénk (first-person plural possessed-single possessive)
zöngéink (first-person plural possessed-many possessive)
zöngétek (plural possessed-single possessive second-person)
zöngéitek (plural possessed-many possessive second-person)
zöngéjük (plural possessed-single possessive third-person)
zöngéik (plural possessed-many possessive third-person)

Created during the Hungarian language reform, which took place in the 18th–19th centuries. From a variant of the verb zeng (“to ring, resound”), with the archaic adjective-forming suffix -e, here used to create a noun.

hu-langref

(phonetics, phonology) voicing (a classification of speech sounds, associated with vocal cord vibration)


ötlábú

ötlábú (nominative singular)
ötlábúak (nominative plural)
ötlábút (accusative singular)
ötlábúakat (accusative plural)
ötlábúnak (dative singular)
ötlábúaknak (dative plural)
ötlábúval (instrumental singular)
ötlábúakkal (instrumental plural)
ötlábúért (causal-final singular)
ötlábúakért (causal-final plural)
ötlábúvá (singular translative)
ötlábúakká (plural translative)
ötlábúig (singular terminative)
ötlábúakig (plural terminative)
ötlábúként (essive-formal singular)
ötlábúakként (essive-formal plural)
ötlábúban (inessive singular)
ötlábúakban (inessive plural)
ötlábún (singular superessive)
ötlábúakon (plural superessive)
ötlábúnál (adessive singular)
ötlábúaknál (adessive plural)
ötlábúba (illative singular)
ötlábúakba (illative plural)
ötlábúra (singular sublative)
ötlábúakra (plural sublative)
ötlábúhoz (allative singular)
ötlábúakhoz (allative plural)
ötlábúból (elative singular)
ötlábúakból (elative plural)
ötlábúról (delative singular)
ötlábúakról (delative plural)
ötlábútól (ablative singular)
ötlábúaktól (ablative plural)
ötlábúé (singular)
ötlábúaké (plural)
ötlábúéi (singular)
ötlábúakéi (plural)


parancsoló

parancsoló (nominative singular)
parancsolók (nominative plural)
parancsolóak (nominative plural)
parancsolót (accusative singular)
parancsolókat (accusative plural)
parancsolóakat (accusative plural)
parancsolónak (dative singular)
parancsolóknak (dative plural)
parancsolóaknak (dative plural)
parancsolóval (instrumental singular)
parancsolókkal (instrumental plural)
parancsolóakkal (instrumental plural)
parancsolóért (causal-final singular)
parancsolókért (causal-final plural)
parancsolóakért (causal-final plural)
parancsolóvá (singular translative)
parancsolókká (plural translative)
parancsolóakká (plural translative)
parancsolóig (singular terminative)
parancsolókig (plural terminative)
parancsolóakig (plural terminative)
parancsolóként (essive-formal singular)
parancsolókként (essive-formal plural)
parancsolóakként (essive-formal plural)
parancsolóban (inessive singular)
parancsolókban (inessive plural)
parancsolóakban (inessive plural)
parancsolón (singular superessive)
parancsolókon (plural superessive)
parancsolóakon (plural superessive)
parancsolónál (adessive singular)
parancsolóknál (adessive plural)
parancsolóaknál (adessive plural)
parancsolóba (illative singular)
parancsolókba (illative plural)
parancsolóakba (illative plural)
parancsolóra (singular sublative)
parancsolókra (plural sublative)
parancsolóakra (plural sublative)
parancsolóhoz (allative singular)
parancsolókhoz (allative plural)
parancsolóakhoz (allative plural)
parancsolóból (elative singular)
parancsolókból (elative plural)
parancsolóakból (elative plural)
parancsolóról (delative singular)
parancsolókról (delative plural)
parancsolóakról (delative plural)
parancsolótól (ablative singular)
parancsolóktól (ablative plural)
parancsolóaktól (ablative plural)
parancsolóé (singular)
parancsolóké (plural)
parancsolóaké (plural)
parancsolóéi (singular)
parancsolókéi (plural)
parancsolóakéi (plural)

parancsol (“to command, order”) + -ó (present-participle suffix)

af

(grammar, dated) Synonym of felszólító (“imperative”).


nemzetközi fonetikai ábécé

International Phonetic Alphabet
International Phonetic Alphabet

(phonetics) International Phonetic Alphabet


fonetikai

fonetikai (nominative singular)
fonetikaiak (nominative plural)
fonetikait (accusative singular)
fonetikaiakat (accusative plural)
fonetikainak (dative singular)
fonetikaiaknak (dative plural)
fonetikaival (instrumental singular)
fonetikaiakkal (instrumental plural)
fonetikaiért (causal-final singular)
fonetikaiakért (causal-final plural)
fonetikaivá (singular translative)
fonetikaiakká (plural translative)
fonetikaiig (singular terminative)
fonetikaiakig (plural terminative)
fonetikaiként (essive-formal singular)
fonetikaiakként (essive-formal plural)
fonetikaiban (inessive singular)
fonetikaiakban (inessive plural)
fonetikain (singular superessive)
fonetikaiakon (plural superessive)
fonetikainál (adessive singular)
fonetikaiaknál (adessive plural)
fonetikaiba (illative singular)
fonetikaiakba (illative plural)
fonetikaira (singular sublative)
fonetikaiakra (plural sublative)
fonetikaihoz (allative singular)
fonetikaiakhoz (allative plural)
fonetikaiból (elative singular)
fonetikaiakból (elative plural)
fonetikairól (delative singular)
fonetikaiakról (delative plural)
fonetikaitól (ablative singular)
fonetikaiaktól (ablative plural)
fonetikaié (singular)
fonetikaiaké (plural)
fonetikaiéi (singular)
fonetikaiakéi (plural)

fonetika (“phonetics”) + -i (adjective-forming suffix)


nyelvhelyesség

nyelvhelyesség (nominative singular)
nyelvhelyességek (nominative plural)
nyelvhelyességet (accusative singular)
nyelvhelyességeket (accusative plural)
nyelvhelyességnek (dative singular)
nyelvhelyességeknek (dative plural)
nyelvhelyességgel (instrumental singular)
nyelvhelyességekkel (instrumental plural)
nyelvhelyességért (causal-final singular)
nyelvhelyességekért (causal-final plural)
nyelvhelyességgé (singular translative)
nyelvhelyességekké (plural translative)
nyelvhelyességig (singular terminative)
nyelvhelyességekig (plural terminative)
nyelvhelyességként (essive-formal singular)
nyelvhelyességekként (essive-formal plural)
nyelvhelyességben (inessive singular)
nyelvhelyességekben (inessive plural)
nyelvhelyességen (singular superessive)
nyelvhelyességeken (plural superessive)
nyelvhelyességnél (adessive singular)
nyelvhelyességeknél (adessive plural)
nyelvhelyességbe (illative singular)
nyelvhelyességekbe (illative plural)
nyelvhelyességre (singular sublative)
nyelvhelyességekre (plural sublative)
nyelvhelyességhez (allative singular)
nyelvhelyességekhez (allative plural)
nyelvhelyességből (elative singular)
nyelvhelyességekből (elative plural)
nyelvhelyességről (delative singular)
nyelvhelyességekről (delative plural)
nyelvhelyességtől (ablative singular)
nyelvhelyességektől (ablative plural)
nyelvhelyességé (singular)
nyelvhelyességeké (plural)
nyelvhelyességéi (singular)
nyelvhelyességekéi (plural)
nyelvhelyességem (first-person possessed-single possessive singular)
nyelvhelyességeim (first-person possessed-many possessive singular)
nyelvhelyességed (possessed-single possessive second-person singular)
nyelvhelyességeid (possessed-many possessive second-person singular)
nyelvhelyessége (possessed-single possessive singular third-person)
nyelvhelyességei (possessed-many possessive singular third-person)
nyelvhelyességünk (first-person plural possessed-single possessive)
nyelvhelyességeink (first-person plural possessed-many possessive)
nyelvhelyességetek (plural possessed-single possessive second-person)
nyelvhelyességeitek (plural possessed-many possessive second-person)
nyelvhelyességük (plural possessed-single possessive third-person)
nyelvhelyességeik (plural possessed-many possessive third-person)

[ˈɲɛlfhɛjɛʃːeːɡ]

nyelv (“language”) + helyesség (“accuracy, correctness”)

(linguistics) language accuracy (standard, accepted usage of language, grammatical correctness)


alapszó

alapszavak (plural)
alapszók (plural)
alapszó (nominative singular)
alapszavak (nominative plural)
alapszót (accusative singular)
alapszavakat (accusative plural)
alapszónak (dative singular)
alapszavaknak (dative plural)
alapszóval (instrumental singular)
alapszavakkal (instrumental plural)
alapszóért (causal-final singular)
alapszavakért (causal-final plural)
alapszóvá (singular translative)
alapszavakká (plural translative)
alapszóig (singular terminative)
alapszavakig (plural terminative)
alapszóként (essive-formal singular)
alapszavakként (essive-formal plural)
alapszóban (inessive singular)
alapszavakban (inessive plural)
alapszón (singular superessive)
alapszavakon (plural superessive)
alapszónál (adessive singular)
alapszavaknál (adessive plural)
alapszóba (illative singular)
alapszavakba (illative plural)
alapszóra (singular sublative)
alapszavakra (plural sublative)
alapszóhoz (allative singular)
alapszavakhoz (allative plural)
alapszóból (elative singular)
alapszavakból (elative plural)
alapszóról (delative singular)
alapszavakról (delative plural)
alapszótól (ablative singular)
alapszavaktól (ablative plural)
alapszóé (singular)
alapszavaké (plural)
alapszóéi (singular)
alapszavakéi (plural)
alapszavam (first-person possessed-single possessive singular)
alapszavaim (first-person possessed-many possessive singular)
alapszavad (possessed-single possessive second-person singular)
alapszavaid (possessed-many possessive second-person singular)
alapszava (possessed-single possessive singular third-person)
alapszavai (possessed-many possessive singular third-person)
alapszavunk (first-person plural possessed-single possessive)
alapszavaink (first-person plural possessed-many possessive)
alapszavatok (plural possessed-single possessive second-person)
alapszavaitok (plural possessed-many possessive second-person)
alapszavuk (plural possessed-single possessive third-person)
alapszavaik (plural possessed-many possessive third-person)
alapszó (nominative singular)
alapszók (nominative plural)
alapszót (accusative singular)
alapszókat (accusative plural)
alapszónak (dative singular)
alapszóknak (dative plural)
alapszóval (instrumental singular)
alapszókkal (instrumental plural)
alapszóért (causal-final singular)
alapszókért (causal-final plural)
alapszóvá (singular translative)
alapszókká (plural translative)
alapszóig (singular terminative)
alapszókig (plural terminative)
alapszóként (essive-formal singular)
alapszókként (essive-formal plural)
alapszóban (inessive singular)
alapszókban (inessive plural)
alapszón (singular superessive)
alapszókon (plural superessive)
alapszónál (adessive singular)
alapszóknál (adessive plural)
alapszóba (illative singular)
alapszókba (illative plural)
alapszóra (singular sublative)
alapszókra (plural sublative)
alapszóhoz (allative singular)
alapszókhoz (allative plural)
alapszóból (elative singular)
alapszókból (elative plural)
alapszóról (delative singular)
alapszókról (delative plural)
alapszótól (ablative singular)
alapszóktól (ablative plural)
alapszóé (singular)
alapszóké (plural)
alapszóéi (singular)
alapszókéi (plural)
alapszóm (first-person possessed-single possessive singular)
alapszóim (first-person possessed-many possessive singular)
alapszód (possessed-single possessive second-person singular)
alapszóid (possessed-many possessive second-person singular)
alapszója (possessed-single possessive singular third-person)
alapszói (possessed-many possessive singular third-person)
alapszónk (first-person plural possessed-single possessive)
alapszóink (first-person plural possessed-many possessive)
alapszótok (plural possessed-single possessive second-person)
alapszóitok (plural possessed-many possessive second-person)
alapszójuk (plural possessed-single possessive third-person)
alapszóik (plural possessed-many possessive third-person)


égitest

égitestek (plural)
égitest (nominative singular)
égitestek (nominative plural)
égitestet (accusative singular)
égitesteket (accusative plural)
égitestnek (dative singular)
égitesteknek (dative plural)
égitesttel (instrumental singular)
égitestekkel (instrumental plural)
égitestért (causal-final singular)
égitestekért (causal-final plural)
égitestté (singular translative)
égitestekké (plural translative)
égitestig (singular terminative)
égitestekig (plural terminative)
égitestként (essive-formal singular)
égitestekként (essive-formal plural)
égitestben (inessive singular)
égitestekben (inessive plural)
égitesten (singular superessive)
égitesteken (plural superessive)
égitestnél (adessive singular)
égitesteknél (adessive plural)
égitestbe (illative singular)
égitestekbe (illative plural)
égitestre (singular sublative)
égitestekre (plural sublative)
égitesthez (allative singular)
égitestekhez (allative plural)
égitestből (elative singular)
égitestekből (elative plural)
égitestről (delative singular)
égitestekről (delative plural)
égitesttől (ablative singular)
égitestektől (ablative plural)
égitesté (singular)
égitesteké (plural)
égitestéi (singular)
égitestekéi (plural)
égitestem (first-person possessed-single possessive singular)
égitesteim (first-person possessed-many possessive singular)
égitested (possessed-single possessive second-person singular)
égitesteid (possessed-many possessive second-person singular)
égiteste (possessed-single possessive singular third-person)
égitestei (possessed-many possessive singular third-person)
égitestünk (first-person plural possessed-single possessive)
égitesteink (first-person plural possessed-many possessive)
égitestetek (plural possessed-single possessive second-person)
égitesteitek (plural possessed-many possessive second-person)
égitestük (plural possessed-single possessive third-person)
égitesteik (plural possessed-many possessive third-person)

égi (“celestial, heavenly”) + test (“body”)

(astronomy, astrology) celestial body, heavenly body, celestial object (a natural object which is located outside of Earth's atmosphere, such as a comet, an asteroid, the Moon, a planet, the Sun, or a star)


középfokú

középfokú (nominative singular)
középfokúak (nominative plural)
középfokút (accusative singular)
középfokúakat (accusative plural)
középfokúnak (dative singular)
középfokúaknak (dative plural)
középfokúval (instrumental singular)
középfokúakkal (instrumental plural)
középfokúért (causal-final singular)
középfokúakért (causal-final plural)
középfokúvá (singular translative)
középfokúakká (plural translative)
középfokúig (singular terminative)
középfokúakig (plural terminative)
középfokúként (essive-formal singular)
középfokúakként (essive-formal plural)
középfokúban (inessive singular)
középfokúakban (inessive plural)
középfokún (singular superessive)
középfokúakon (plural superessive)
középfokúnál (adessive singular)
középfokúaknál (adessive plural)
középfokúba (illative singular)
középfokúakba (illative plural)
középfokúra (singular sublative)
középfokúakra (plural sublative)
középfokúhoz (allative singular)
középfokúakhoz (allative plural)
középfokúból (elative singular)
középfokúakból (elative plural)
középfokúról (delative singular)
középfokúakról (delative plural)
középfokútól (ablative singular)
középfokúaktól (ablative plural)
középfokúé (singular)
középfokúaké (plural)
középfokúéi (singular)
középfokúakéi (plural)

kö‧zép‧fo‧kú

Either from középfok + -ú (adjective-forming suffix denoting possession or similarity) or közép + fokú.

af

középfokú melléknév


lelőhely

lelőhelyek (plural)
lelőhely (nominative singular)
lelőhelyek (nominative plural)
lelőhelyet (accusative singular)
lelőhelyeket (accusative plural)
lelőhelynek (dative singular)
lelőhelyeknek (dative plural)
lelőhellyel (instrumental singular)
lelőhelyekkel (instrumental plural)
lelőhelyért (causal-final singular)
lelőhelyekért (causal-final plural)
lelőhellyé (singular translative)
lelőhelyekké (plural translative)
lelőhelyig (singular terminative)
lelőhelyekig (plural terminative)
lelőhelyként (essive-formal singular)
lelőhelyekként (essive-formal plural)
lelőhelyül (essive-modal singular)
lelőhelyben (inessive singular)
lelőhelyekben (inessive plural)
lelőhelyen (singular superessive)
lelőhelyeken (plural superessive)
lelőhelynél (adessive singular)
lelőhelyeknél (adessive plural)
lelőhelybe (illative singular)
lelőhelyekbe (illative plural)
lelőhelyre (singular sublative)
lelőhelyekre (plural sublative)
lelőhelyhez (allative singular)
lelőhelyekhez (allative plural)
lelőhelyből (elative singular)
lelőhelyekből (elative plural)
lelőhelyről (delative singular)
lelőhelyekről (delative plural)
lelőhelytől (ablative singular)
lelőhelyektől (ablative plural)
lelőhelyé (singular)
lelőhelyeké (plural)
lelőhelyéi (singular)
lelőhelyekéi (plural)
lelőhelyem (first-person possessed-single possessive singular)
lelőhelyeim (first-person possessed-many possessive singular)
lelőhelyed (possessed-single possessive second-person singular)
lelőhelyeid (possessed-many possessive second-person singular)
lelőhelye (possessed-single possessive singular third-person)
lelőhelyei (possessed-many possessive singular third-person)
lelőhelyünk (first-person plural possessed-single possessive)
lelőhelyeink (first-person plural possessed-many possessive)
lelőhelyetek (plural possessed-single possessive second-person)
lelőhelyeitek (plural possessed-many possessive second-person)
lelőhelyük (plural possessed-single possessive third-person)
lelőhelyeik (plural possessed-many possessive third-person)

lelő (“finding”) + hely (“place, location”)

affix

régészeti lelőhely

(archaeology) findspot, site (a location at which items, or a specific item, have been found)


nemzetközi szó

head

nemzetközi szó (plural nemzetközi szók or nemzetközi szavak)

nemzetközi szó k (plural)
nemzetközi szavak (plural)

nemzetközi (“international”) + szó (“word”)

affix

(linguistics) internationalism (a loanword that occurs in several languages with the same or similar meaning and etymology)


fatalizmus

head

fatalizmus (usually uncountable, plural fatalizmusok)

fatalizmusok (plural)
fatalizmus (nominative singular)
fatalizmusok (nominative plural)
fatalizmust (accusative singular)
fatalizmusokat (accusative plural)
fatalizmusnak (dative singular)
fatalizmusoknak (dative plural)
fatalizmussal (instrumental singular)
fatalizmusokkal (instrumental plural)
fatalizmusért (causal-final singular)
fatalizmusokért (causal-final plural)
fatalizmussá (singular translative)
fatalizmusokká (plural translative)
fatalizmusig (singular terminative)
fatalizmusokig (plural terminative)
fatalizmusként (essive-formal singular)
fatalizmusokként (essive-formal plural)
fatalizmusban (inessive singular)
fatalizmusokban (inessive plural)
fatalizmuson (singular superessive)
fatalizmusokon (plural superessive)
fatalizmusnál (adessive singular)
fatalizmusoknál (adessive plural)
fatalizmusba (illative singular)
fatalizmusokba (illative plural)
fatalizmusra (singular sublative)
fatalizmusokra (plural sublative)
fatalizmushoz (allative singular)
fatalizmusokhoz (allative plural)
fatalizmusból (elative singular)
fatalizmusokból (elative plural)
fatalizmusról (delative singular)
fatalizmusokról (delative plural)
fatalizmustól (ablative singular)
fatalizmusoktól (ablative plural)
fatalizmusé (singular)
fatalizmusoké (plural)
fatalizmuséi (singular)
fatalizmusokéi (plural)
fatalizmusom (first-person possessed-single possessive singular)
fatalizmusaim (first-person possessed-many possessive singular)
fatalizmusod (possessed-single possessive second-person singular)
fatalizmusaid (possessed-many possessive second-person singular)
fatalizmusa (possessed-single possessive singular third-person)
fatalizmusai (possessed-many possessive singular third-person)
fatalizmusunk (first-person plural possessed-single possessive)
fatalizmusaink (first-person plural possessed-many possessive)
fatalizmusotok (plural possessed-single possessive second-person)
fatalizmusaitok (plural possessed-many possessive second-person)
fatalizmusuk (plural possessed-single possessive third-person)
fatalizmusaik (plural possessed-many possessive third-person)

Borrowed from German Fatalismus, from French fatalisme. With -izmus ending.

(metaphysics, philosophy) fatalism (the doctrine that all events are subject to fate or inevitable necessity, or determined in advance in such a way that human beings cannot alter them)


kultúrsokk

kultúrsokkok (plural)
kultúrsokk (nominative singular)
kultúrsokkok (nominative plural)
kultúrsokkot (accusative singular)
kultúrsokkokat (accusative plural)
kultúrsokknak (dative singular)
kultúrsokkoknak (dative plural)
kultúrsokkal (instrumental singular)
kultúrsokkokkal (instrumental plural)
kultúrsokkért (causal-final singular)
kultúrsokkokért (causal-final plural)
kultúrsokká (singular translative)
kultúrsokkokká (plural translative)
kultúrsokkig (singular terminative)
kultúrsokkokig (plural terminative)
kultúrsokként (essive-formal singular)
kultúrsokkokként (essive-formal plural)
kultúrsokkban (inessive singular)
kultúrsokkokban (inessive plural)
kultúrsokkon (singular superessive)
kultúrsokkokon (plural superessive)
kultúrsokknál (adessive singular)
kultúrsokkoknál (adessive plural)
kultúrsokkba (illative singular)
kultúrsokkokba (illative plural)
kultúrsokkra (singular sublative)
kultúrsokkokra (plural sublative)
kultúrsokkhoz (allative singular)
kultúrsokkokhoz (allative plural)
kultúrsokkból (elative singular)
kultúrsokkokból (elative plural)
kultúrsokkról (delative singular)
kultúrsokkokról (delative plural)
kultúrsokktól (ablative singular)
kultúrsokkoktól (ablative plural)
kultúrsokké (singular)
kultúrsokkoké (plural)
kultúrsokkéi (singular)
kultúrsokkokéi (plural)
kultúrsokkom (first-person possessed-single possessive singular)
kultúrsokkjaim (first-person possessed-many possessive singular)
kultúrsokkod (possessed-single possessive second-person singular)
kultúrsokkjaid (possessed-many possessive second-person singular)
kultúrsokkja (possessed-single possessive singular third-person)
kultúrsokkjai (possessed-many possessive singular third-person)
kultúrsokkunk (first-person plural possessed-single possessive)
kultúrsokkjaink (first-person plural possessed-many possessive)
kultúrsokkotok (plural possessed-single possessive second-person)
kultúrsokkjaitok (plural possessed-many possessive second-person)
kultúrsokkjuk (plural possessed-single possessive third-person)
kultúrsokkjaik (plural possessed-many possessive third-person)

(anthropology, sociology) culture shock (a state of anxious confusion experienced by someone exposed to an alien or unfamiliar environment)


artikulál

hu-conj

Forms in parentheses are somewhat archaic or literary.

This verb has no prefix that could split, despite its first few letters.

artikulálok (first-person indicative object-indefinite present singular)
artikulálsz (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
artikulál (formal indicative object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
artikulál (indicative object-indefinite present singular third-person)
artikulálunk (first-person indicative object-indefinite plural present)
artikuláltok (indicative informal object-indefinite plural present second-person)
artikulálnak (formal indicative object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
artikulálnak (indicative object-indefinite plural present third-person)
artikulálom (first-person indicative object-definite present singular)
artikulálod (indicative informal object-definite present second-person singular)
artikulálja (formal indicative object-definite present second-person-semantically singular third-person)
artikulálja (indicative object-definite present singular third-person)
artikuláljuk (first-person indicative object-definite plural present)
artikuláljátok (indicative informal object-definite plural present second-person)
artikulálják (formal indicative object-definite plural present second-person-semantically third-person)
artikulálják (indicative object-definite plural present third-person)
artikulállak (first-person indicative object-second-person present singular)
artikuláltam (first-person indicative object-indefinite past singular)
artikuláltál (indicative informal object-indefinite past second-person singular)
artikulált (formal indicative object-indefinite past second-person-semantically singular third-person)
artikulált (indicative object-indefinite past singular third-person)
artikuláltunk (first-person indicative object-indefinite past plural)
artikuláltatok (indicative informal object-indefinite past plural second-person)
artikuláltak (formal indicative object-indefinite past plural second-person-semantically third-person)
artikuláltak (indicative object-indefinite past plural third-person)
artikuláltam (first-person indicative object-definite past singular)
artikuláltad (indicative informal object-definite past second-person singular)
artikulálta (formal indicative object-definite past second-person-semantically singular third-person)
artikulálta (indicative object-definite past singular third-person)
artikuláltuk (first-person indicative object-definite past plural)
artikuláltátok (indicative informal object-definite past plural second-person)
artikulálták (formal indicative object-definite past plural second-person-semantically third-person)
artikulálták (indicative object-definite past plural third-person)
artikuláltalak (first-person indicative object-second-person past singular)
or a time adverb (first-person future indicative third-person)
or a time adverb (formal future indicative second-person-semantically third-person)
or a time adverb (future indicative informal second-person)
e.g. artikulálni fog. (first-person future indicative third-person)
e.g. artikulálni fog. (formal future indicative second-person-semantically third-person)
e.g. artikulálni fog. (future indicative informal second-person)
artikulálék (first-person object-indefinite singular)
artikulálál (informal object-indefinite second-person singular)
artikulála (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
artikulála (object-indefinite singular third-person)
artikulálánk (first-person object-indefinite plural)
artikulálátok (informal object-indefinite plural second-person)
artikulálának (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
artikulálának (object-indefinite plural third-person)
artikulálám (first-person object-definite singular)
artikulálád (informal object-definite second-person singular)
artikulálá (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
artikulálá (object-definite singular third-person)
artikulálánk (first-person object-definite plural)
artikulálátok (informal object-definite plural second-person)
artikulálák (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
artikulálák (object-definite plural third-person)
artikulálálak (first-person object-second-person singular)
e.g. artikulál vala (first-person third-person)
e.g. artikulál vala (formal second-person-semantically third-person)
e.g. artikulál vala (informal second-person)
artikulált vala (first-person third-person)
artikulált vala (formal second-person-semantically third-person)
artikulált vala (informal second-person)
volt. (first-person third-person)
volt. (formal second-person-semantically third-person)
volt. (informal second-person)
artikulálandok (first-person object-indefinite singular)
artikulálandasz (informal object-indefinite second-person singular)
artikuláland (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
artikuláland (object-indefinite singular third-person)
artikulálandunk (first-person object-indefinite plural)
artikulálandotok (informal object-indefinite plural second-person)
artikulálandanak (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
artikulálandanak (object-indefinite plural third-person)
artikulálandom (first-person object-definite singular)
artikulálandod (informal object-definite second-person singular)
artikulálandja (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
artikulálandja (object-definite singular third-person)
artikulálandjuk (first-person object-definite plural)
artikulálandjátok (informal object-definite plural second-person)
artikulálandják (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
artikulálandják (object-definite plural third-person)
artikulálandalak (first-person object-second-person singular)
artikulálnék (conditional first-person object-indefinite present singular)
artikulálnál (conditional informal object-indefinite present second-person singular)
artikulálna (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
artikulálna (conditional object-indefinite present singular third-person)
artikulálnánk (conditional first-person object-indefinite plural present)
artikulálnátok (conditional informal object-indefinite plural present second-person)
artikulálnának (conditional formal object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
artikulálnának (conditional object-indefinite plural present third-person)
artikulálnám (conditional first-person object-definite present singular)
artikulálnád (conditional informal object-definite present second-person singular)
artikulálná (conditional formal object-definite present second-person-semantically singular third-person)
artikulálná (conditional object-definite present singular third-person)
artikulálnánk (conditional first-person object-definite plural present)
or artikulálnók (conditional first-person object-definite plural present)
artikulálnátok (conditional informal object-definite plural present second-person)
artikulálnák (conditional formal object-definite plural present second-person-semantically third-person)
artikulálnák (conditional object-definite plural present third-person)
artikulálnálak (conditional first-person object-second-person present singular)
Indicative past forms followed by volna (conditional first-person past third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional informal past second-person)
e.g. artikulált volna (conditional first-person past third-person)
e.g. artikulált volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
e.g. artikulált volna (conditional informal past second-person)
artikuláljak (first-person object-indefinite present singular subjunctive)
artikulálj or (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
artikuláljál (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
artikuláljon (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
artikuláljon (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
artikuláljunk (first-person object-indefinite plural present subjunctive)
artikuláljatok (informal object-indefinite plural present second-person subjunctive)
artikuláljanak (formal object-indefinite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
artikuláljanak (object-indefinite plural present subjunctive third-person)
artikuláljam (first-person object-definite present singular subjunctive)
artikuláld or (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
artikuláljad (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
artikulálja (formal object-definite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
artikulálja (object-definite present singular subjunctive third-person)
artikuláljuk (first-person object-definite plural present subjunctive)
artikuláljátok (informal object-definite plural present second-person subjunctive)
artikulálják (formal object-definite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
artikulálják (object-definite plural present subjunctive third-person)
artikuláljalak (first-person object-second-person present singular subjunctive)
e.g. artikulált légyen (first-person third-person)
e.g. artikulált légyen (formal second-person-semantically third-person)
e.g. artikulált légyen (informal second-person)
artikulálni (infinitive)
artikulálnom (first-person infinitive singular)
artikulálnod (infinitive informal second-person singular)
artikulálnia (formal infinitive second-person-semantically singular third-person)
artikulálnia (infinitive singular third-person)
artikulálnunk (first-person infinitive plural)
artikulálnotok (infinitive informal plural second-person)
artikulálniuk (formal infinitive plural second-person-semantically third-person)
artikulálniuk (infinitive plural third-person)
artikulálás (noun-from-verb)
artikuláló
artikulált
artikulálandó (future participle)
artikulálva
artikulálván
artikuláltat (causative)
artikulálhatok (first-person indicative object-indefinite present singular)
artikulálhatsz (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
artikulálhat (formal indicative object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
artikulálhat (indicative object-indefinite present singular third-person)
artikulálhatunk (first-person indicative object-indefinite plural present)
artikulálhattok (indicative informal object-indefinite plural present second-person)
artikulálhatnak (formal indicative object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
artikulálhatnak (indicative object-indefinite plural present third-person)
artikulálhatom (first-person indicative object-definite present singular)
artikulálhatod (indicative informal object-definite present second-person singular)
artikulálhatja (formal indicative object-definite present second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatja (indicative object-definite present singular third-person)
artikulálhatjuk (first-person indicative object-definite plural present)
artikulálhatjátok (indicative informal object-definite plural present second-person)
artikulálhatják (formal indicative object-definite plural present second-person-semantically third-person)
artikulálhatják (indicative object-definite plural present third-person)
artikulálhatlak (first-person indicative object-second-person present singular)
artikulálhattam (first-person indicative object-indefinite past singular)
artikulálhattál (indicative informal object-indefinite past second-person singular)
artikulálhatott (formal indicative object-indefinite past second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatott (indicative object-indefinite past singular third-person)
artikulálhattunk (first-person indicative object-indefinite past plural)
artikulálhattatok (indicative informal object-indefinite past plural second-person)
artikulálhattak (formal indicative object-indefinite past plural second-person-semantically third-person)
artikulálhattak (indicative object-indefinite past plural third-person)
artikulálhattam (first-person indicative object-definite past singular)
artikulálhattad (indicative informal object-definite past second-person singular)
artikulálhatta (formal indicative object-definite past second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatta (indicative object-definite past singular third-person)
artikulálhattuk (first-person indicative object-definite past plural)
artikulálhattátok (indicative informal object-definite past plural second-person)
artikulálhatták (formal indicative object-definite past plural second-person-semantically third-person)
artikulálhatták (indicative object-definite past plural third-person)
artikulálhattalak (first-person indicative object-second-person past singular)
artikulálhaték (first-person object-indefinite singular)
artikulálhatál (informal object-indefinite second-person singular)
artikulálhata (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
artikulálhata (object-indefinite singular third-person)
artikulálhatánk (first-person object-indefinite plural)
artikulálhatátok (informal object-indefinite plural second-person)
artikulálhatának (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
artikulálhatának (object-indefinite plural third-person)
artikulálhatám (first-person object-definite singular)
artikulálhatád (informal object-definite second-person singular)
artikulálhatá (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatá (object-definite singular third-person)
artikulálhatánk (first-person object-definite plural)
artikulálhatátok (informal object-definite plural second-person)
artikulálhaták (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
artikulálhaták (object-definite plural third-person)
artikulálhatálak (first-person object-second-person singular)
e.g. artikulálhat vala (first-person third-person)
e.g. artikulálhat vala (formal second-person-semantically third-person)
e.g. artikulálhat vala (informal second-person)
artikulálhatott vala (first-person third-person)
artikulálhatott vala (formal second-person-semantically third-person)
artikulálhatott vala (informal second-person)
volt. (first-person third-person)
volt. (formal second-person-semantically third-person)
volt. (informal second-person)
artikulálhatandok (first-person object-indefinite singular)
or artikulálandhatok (first-person object-indefinite singular)
artikulálhatandasz (informal object-indefinite second-person singular)
or artikulálandhatsz (informal object-indefinite second-person singular)
artikulálhatand (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatand (object-indefinite singular third-person)
or artikulálandhat (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
or artikulálandhat (object-indefinite singular third-person)
artikulálhatandunk (first-person object-indefinite plural)
or artikulálandhatunk (first-person object-indefinite plural)
artikulálhatandotok (informal object-indefinite plural second-person)
or artikulálandhattok (informal object-indefinite plural second-person)
artikulálhatandanak (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
artikulálhatandanak (object-indefinite plural third-person)
or artikulálandhatnak (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
or artikulálandhatnak (object-indefinite plural third-person)
artikulálhatandom (first-person object-definite singular)
or artikulálandhatom (first-person object-definite singular)
artikulálhatandod (informal object-definite second-person singular)
or artikulálandhatod (informal object-definite second-person singular)
artikulálhatandja (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatandja (object-definite singular third-person)
or artikulálandhatja (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
or artikulálandhatja (object-definite singular third-person)
artikulálhatandjuk (first-person object-definite plural)
or artikulálandhatjuk (first-person object-definite plural)
artikulálhatandjátok (informal object-definite plural second-person)
or artikulálandhatjátok (informal object-definite plural second-person)
artikulálhatandják (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
artikulálhatandják (object-definite plural third-person)
or artikulálandhatják (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
or artikulálandhatják (object-definite plural third-person)
artikulálhatandalak (first-person object-second-person singular)
or artikulálandhatlak (first-person object-second-person singular)
artikulálhatnék (conditional first-person object-indefinite present singular)
artikulálhatnál (conditional informal object-indefinite present second-person singular)
artikulálhatna (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatna (conditional object-indefinite present singular third-person)
artikulálhatnánk (conditional first-person object-indefinite plural present)
artikulálhatnátok (conditional informal object-indefinite plural present second-person)
artikulálhatnának (conditional formal object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
artikulálhatnának (conditional object-indefinite plural present third-person)
artikulálhatnám (conditional first-person object-definite present singular)
artikulálhatnád (conditional informal object-definite present second-person singular)
artikulálhatná (conditional formal object-definite present second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatná (conditional object-definite present singular third-person)
artikulálhatnánk (conditional first-person object-definite plural present)
or artikulálhatnók (conditional first-person object-definite plural present)
artikulálhatnátok (conditional informal object-definite plural present second-person)
artikulálhatnák (conditional formal object-definite plural present second-person-semantically third-person)
artikulálhatnák (conditional object-definite plural present third-person)
artikulálhatnálak (conditional first-person object-second-person present singular)
Indicative past forms followed by volna (conditional first-person past third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional informal past second-person)
e.g. artikulálhatott volna (conditional first-person past third-person)
e.g. artikulálhatott volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
e.g. artikulálhatott volna (conditional informal past second-person)
artikulálhassak (first-person object-indefinite present singular subjunctive)
artikulálhass or (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
artikulálhassál (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
artikulálhasson (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
artikulálhasson (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
artikulálhassunk (first-person object-indefinite plural present subjunctive)
artikulálhassatok (informal object-indefinite plural present second-person subjunctive)
artikulálhassanak (formal object-indefinite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
artikulálhassanak (object-indefinite plural present subjunctive third-person)
artikulálhassam (first-person object-definite present singular subjunctive)
artikulálhasd or (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
artikulálhassad (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
artikulálhassa (formal object-definite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
artikulálhassa (object-definite present singular subjunctive third-person)
artikulálhassuk (first-person object-definite plural present subjunctive)
artikulálhassátok (informal object-definite plural present second-person subjunctive)
artikulálhassák (formal object-definite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
artikulálhassák (object-definite plural present subjunctive third-person)
artikulálhassalak (first-person object-second-person present singular subjunctive)
e.g. artikulálhatott légyen (first-person third-person)
e.g. artikulálhatott légyen (formal second-person-semantically third-person)
e.g. artikulálhatott légyen (informal second-person)
artikulálhatni
artikulálhatnom (first-person singular)
artikulálhatnod (informal second-person singular)
artikulálhatnia (formal second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatnia (singular third-person)
artikulálhatnunk (first-person plural)
artikulálhatnotok (informal plural second-person)
artikulálhatniuk (formal plural second-person-semantically third-person)
artikulálhatniuk (plural third-person)
artikulálható (first-person singular)
artikulálhatatlan (formal second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatatlan (singular third-person)
artikulálhatva / artikulálhatván (formal plural second-person-semantically third-person)
artikulálhatva / artikulálhatván (informal plural second-person)
artikulálhatva / artikulálhatván (plural third-person)

Borrowed from Late Latin articulare. With the verb-forming suffix -ál.

(transitive, linguistics) to articulate, enunciate, pronounce (to form speech sounds by operating the speech organs)


konnotáció

konnotációk (plural)
konnotáció (nominative singular)
konnotációk (nominative plural)
konnotációt (accusative singular)
konnotációkat (accusative plural)
konnotációnak (dative singular)
konnotációknak (dative plural)
konnotációval (instrumental singular)
konnotációkkal (instrumental plural)
konnotációért (causal-final singular)
konnotációkért (causal-final plural)
konnotációvá (singular translative)
konnotációkká (plural translative)
konnotációig (singular terminative)
konnotációkig (plural terminative)
konnotációként (essive-formal singular)
konnotációkként (essive-formal plural)
konnotációban (inessive singular)
konnotációkban (inessive plural)
konnotáción (singular superessive)
konnotációkon (plural superessive)
konnotációnál (adessive singular)
konnotációknál (adessive plural)
konnotációba (illative singular)
konnotációkba (illative plural)
konnotációra (singular sublative)
konnotációkra (plural sublative)
konnotációhoz (allative singular)
konnotációkhoz (allative plural)
konnotációból (elative singular)
konnotációkból (elative plural)
konnotációról (delative singular)
konnotációkról (delative plural)
konnotációtól (ablative singular)
konnotációktól (ablative plural)
konnotációé (singular)
konnotációké (plural)
konnotációéi (singular)
konnotációkéi (plural)
konnotációm (first-person possessed-single possessive singular)
konnotációim (first-person possessed-many possessive singular)
konnotációd (possessed-single possessive second-person singular)
konnotációid (possessed-many possessive second-person singular)
konnotációja (possessed-single possessive singular third-person)
konnotációi (possessed-many possessive singular third-person)
konnotációnk (first-person plural possessed-single possessive)
konnotációink (first-person plural possessed-many possessive)
konnotációtok (plural possessed-single possessive second-person)
konnotációitok (plural possessed-many possessive second-person)
konnotációjuk (plural possessed-single possessive third-person)
konnotációik (plural possessed-many possessive third-person)

Borrowed from Latin connotātiō. With -ció ending.


alapelv

alapelvek (plural)
alapelv (nominative singular)
alapelvek (nominative plural)
alapelvet (accusative singular)
alapelveket (accusative plural)
alapelvnek (dative singular)
alapelveknek (dative plural)
alapelvvel (instrumental singular)
alapelvekkel (instrumental plural)
alapelvért (causal-final singular)
alapelvekért (causal-final plural)
alapelvvé (singular translative)
alapelvekké (plural translative)
alapelvig (singular terminative)
alapelvekig (plural terminative)
alapelvként (essive-formal singular)
alapelvekként (essive-formal plural)
alapelvben (inessive singular)
alapelvekben (inessive plural)
alapelven (singular superessive)
alapelveken (plural superessive)
alapelvnél (adessive singular)
alapelveknél (adessive plural)
alapelvbe (illative singular)
alapelvekbe (illative plural)
alapelvre (singular sublative)
alapelvekre (plural sublative)
alapelvhez (allative singular)
alapelvekhez (allative plural)
alapelvből (elative singular)
alapelvekből (elative plural)
alapelvről (delative singular)
alapelvekről (delative plural)
alapelvtől (ablative singular)
alapelvektől (ablative plural)
alapelvé (singular)
alapelveké (plural)
alapelvéi (singular)
alapelvekéi (plural)
alapelvem (first-person possessed-single possessive singular)
alapelveim (first-person possessed-many possessive singular)
alapelved (possessed-single possessive second-person singular)
alapelveid (possessed-many possessive second-person singular)
alapelve (possessed-single possessive singular third-person)
alapelvei (possessed-many possessive singular third-person)
alapelvünk (first-person plural possessed-single possessive)
alapelveink (first-person plural possessed-many possessive)
alapelvetek (plural possessed-single possessive second-person)
alapelveitek (plural possessed-many possessive second-person)
alapelvük (plural possessed-single possessive third-person)
alapelveik (plural possessed-many possessive third-person)

From alap (“base, foundation”) + elv (“principle”).


késztetés

késztetések (plural)
késztetés (nominative singular)
késztetések (nominative plural)
késztetést (accusative singular)
késztetéseket (accusative plural)
késztetésnek (dative singular)
késztetéseknek (dative plural)
késztetéssel (instrumental singular)
késztetésekkel (instrumental plural)
késztetésért (causal-final singular)
késztetésekért (causal-final plural)
késztetéssé (singular translative)
késztetésekké (plural translative)
késztetésig (singular terminative)
késztetésekig (plural terminative)
késztetésként (essive-formal singular)
késztetésekként (essive-formal plural)
késztetésül (essive-modal singular)
késztetésben (inessive singular)
késztetésekben (inessive plural)
késztetésen (singular superessive)
késztetéseken (plural superessive)
késztetésnél (adessive singular)
késztetéseknél (adessive plural)
késztetésbe (illative singular)
késztetésekbe (illative plural)
késztetésre (singular sublative)
késztetésekre (plural sublative)
késztetéshez (allative singular)
késztetésekhez (allative plural)
késztetésből (elative singular)
késztetésekből (elative plural)
késztetésről (delative singular)
késztetésekről (delative plural)
késztetéstől (ablative singular)
késztetésektől (ablative plural)
késztetésé (singular)
késztetéseké (plural)
késztetéséi (singular)
késztetésekéi (plural)
késztetésem (first-person possessed-single possessive singular)
késztetéseim (first-person possessed-many possessive singular)
késztetésed (possessed-single possessive second-person singular)
késztetéseid (possessed-many possessive second-person singular)
késztetése (possessed-single possessive singular third-person)
késztetései (possessed-many possessive singular third-person)
késztetésünk (first-person plural possessed-single possessive)
késztetéseink (first-person plural possessed-many possessive)
késztetésetek (plural possessed-single possessive second-person)
késztetéseitek (plural possessed-many possessive second-person)
késztetésük (plural possessed-single possessive third-person)
késztetéseik (plural possessed-many possessive third-person)

From késztet (“to prompt, urge”) + -és (noun-forming suffix). First attested in c. 1456.

affix

Időnként rám jön valamilyen késztetés vagy inkább kényszer, ilyenkor meg kell számolnom bizonyos dolgokat.

2021, Zoltán Danyi, A rózsákról, Budapest: Magvető, →ISBN, page 8:

From time to time, I am overcome with some kind of urge, or rather compulsion, in which case I have to count certain things.

(also psychology) drive, urge, motivation


megszólító eset

head

megszólító eset (plural megszólító esetek)


tőmondat

tőmondatok (plural)
tőmondat (nominative singular)
tőmondatok (nominative plural)
tőmondatot (accusative singular)
tőmondatokat (accusative plural)
tőmondatnak (dative singular)
tőmondatoknak (dative plural)
tőmondattal (instrumental singular)
tőmondatokkal (instrumental plural)
tőmondatért (causal-final singular)
tőmondatokért (causal-final plural)
tőmondattá (singular translative)
tőmondatokká (plural translative)
tőmondatig (singular terminative)
tőmondatokig (plural terminative)
tőmondatként (essive-formal singular)
tőmondatokként (essive-formal plural)
tőmondatban (inessive singular)
tőmondatokban (inessive plural)
tőmondaton (singular superessive)
tőmondatokon (plural superessive)
tőmondatnál (adessive singular)
tőmondatoknál (adessive plural)
tőmondatba (illative singular)
tőmondatokba (illative plural)
tőmondatra (singular sublative)
tőmondatokra (plural sublative)
tőmondathoz (allative singular)
tőmondatokhoz (allative plural)
tőmondatból (elative singular)
tőmondatokból (elative plural)
tőmondatról (delative singular)
tőmondatokról (delative plural)
tőmondattól (ablative singular)
tőmondatoktól (ablative plural)
tőmondaté (singular)
tőmondatoké (plural)
tőmondatéi (singular)
tőmondatokéi (plural)
tőmondatom (first-person possessed-single possessive singular)
tőmondataim (first-person possessed-many possessive singular)
tőmondatod (possessed-single possessive second-person singular)
tőmondataid (possessed-many possessive second-person singular)
tőmondata (possessed-single possessive singular third-person)
tőmondatai (possessed-many possessive singular third-person)
tőmondatunk (first-person plural possessed-single possessive)
tőmondataink (first-person plural possessed-many possessive)
tőmondatotok (plural possessed-single possessive second-person)
tőmondataitok (plural possessed-many possessive second-person)
tőmondatuk (plural possessed-single possessive third-person)
tőmondataik (plural possessed-many possessive third-person)

A: Mondj egy tőmondatot. B: Az ember halandó.

A; Say a basic sentence. B: Man is mortal.

(grammar) simple/basic sentence (a sentence consisting of only a predicate and a subject)


hangátvetés

hangátvetések (plural)
hangátvetés (nominative singular)
hangátvetések (nominative plural)
hangátvetést (accusative singular)
hangátvetéseket (accusative plural)
hangátvetésnek (dative singular)
hangátvetéseknek (dative plural)
hangátvetéssel (instrumental singular)
hangátvetésekkel (instrumental plural)
hangátvetésért (causal-final singular)
hangátvetésekért (causal-final plural)
hangátvetéssé (singular translative)
hangátvetésekké (plural translative)
hangátvetésig (singular terminative)
hangátvetésekig (plural terminative)
hangátvetésként (essive-formal singular)
hangátvetésekként (essive-formal plural)
hangátvetésben (inessive singular)
hangátvetésekben (inessive plural)
hangátvetésen (singular superessive)
hangátvetéseken (plural superessive)
hangátvetésnél (adessive singular)
hangátvetéseknél (adessive plural)
hangátvetésbe (illative singular)
hangátvetésekbe (illative plural)
hangátvetésre (singular sublative)
hangátvetésekre (plural sublative)
hangátvetéshez (allative singular)
hangátvetésekhez (allative plural)
hangátvetésből (elative singular)
hangátvetésekből (elative plural)
hangátvetésről (delative singular)
hangátvetésekről (delative plural)
hangátvetéstől (ablative singular)
hangátvetésektől (ablative plural)
hangátvetésé (singular)
hangátvetéseké (plural)
hangátvetéséi (singular)
hangátvetésekéi (plural)
hangátvetésem (first-person possessed-single possessive singular)
hangátvetéseim (first-person possessed-many possessive singular)
hangátvetésed (possessed-single possessive second-person singular)
hangátvetéseid (possessed-many possessive second-person singular)
hangátvetése (possessed-single possessive singular third-person)
hangátvetései (possessed-many possessive singular third-person)
hangátvetésünk (first-person plural possessed-single possessive)
hangátvetéseink (first-person plural possessed-many possessive)
hangátvetésetek (plural possessed-single possessive second-person)
hangátvetéseitek (plural possessed-many possessive second-person)
hangátvetésük (plural possessed-single possessive third-person)
hangátvetéseik (plural possessed-many possessive third-person)

[ˈhɒŋɡaːtvɛteːʃ]

From hang (“sound”) + átvetés (“throwing over”).

af

(phonetics) metathesis (the transposition of letters within a word)


egyszerű mondat

head

egyszerű mondat (plural egyszerű mondatok)

From egyszerű (“simple”) + mondat (“sentence”).

af

(grammar) simple sentence (a sentence that contains one independent clause and no dependent clause)


összetett mondat

head

összetett mondat (plural összetett mondatok)

From összetett (“complex”) + mondat (“sentence”).

af

(grammar) complex sentence (a sentence that contains multiple clauses)


fiktív tő

(linguistics) bound root (an unattestable verb stem that never existed independently, only with suffixes; for example *tám- in támaszt, támad, támogat)


főnévképző

főnévképzők (plural)
főnévképző (nominative singular)
főnévképzők (nominative plural)
főnévképzőt (accusative singular)
főnévképzőket (accusative plural)
főnévképzőnek (dative singular)
főnévképzőknek (dative plural)
főnévképzővel (instrumental singular)
főnévképzőkkel (instrumental plural)
főnévképzőért (causal-final singular)
főnévképzőkért (causal-final plural)
főnévképzővé (singular translative)
főnévképzőkké (plural translative)
főnévképzőig (singular terminative)
főnévképzőkig (plural terminative)
főnévképzőként (essive-formal singular)
főnévképzőkként (essive-formal plural)
főnévképzőben (inessive singular)
főnévképzőkben (inessive plural)
főnévképzőn (singular superessive)
főnévképzőkön (plural superessive)
főnévképzőnél (adessive singular)
főnévképzőknél (adessive plural)
főnévképzőbe (illative singular)
főnévképzőkbe (illative plural)
főnévképzőre (singular sublative)
főnévképzőkre (plural sublative)
főnévképzőhöz (allative singular)
főnévképzőkhöz (allative plural)
főnévképzőből (elative singular)
főnévképzőkből (elative plural)
főnévképzőről (delative singular)
főnévképzőkről (delative plural)
főnévképzőtől (ablative singular)
főnévképzőktől (ablative plural)
főnévképzőé (singular)
főnévképzőké (plural)
főnévképzőéi (singular)
főnévképzőkéi (plural)
főnévképzőm (first-person possessed-single possessive singular)
főnévképzőim (first-person possessed-many possessive singular)
főnévképződ (possessed-single possessive second-person singular)
főnévképzőid (possessed-many possessive second-person singular)
főnévképzője (possessed-single possessive singular third-person)
főnévképzői (possessed-many possessive singular third-person)
főnévképzőnk (first-person plural possessed-single possessive)
főnévképzőink (first-person plural possessed-many possessive)
főnévképzőtök (plural possessed-single possessive second-person)
főnévképzőitek (plural possessed-many possessive second-person)
főnévképzőjük (plural possessed-single possessive third-person)
főnévképzőik (plural possessed-many possessive third-person)

fő‧név‧kép‧ző

(grammar, linguistic morphology) noun-forming suffix, nominalizer (a morpheme added at the end of a word to create a noun)


főneves

főneves (nominative singular)
főnevesek (nominative plural)
főnevest (accusative singular)
főneveset (accusative singular)
főneveseket (accusative plural)
főnevesnek (dative singular)
főneveseknek (dative plural)
főnevessel (instrumental singular)
főnevesekkel (instrumental plural)
főnevesért (causal-final singular)
főnevesekért (causal-final plural)
főnevessé (singular translative)
főnevesekké (plural translative)
főnevesig (singular terminative)
főnevesekig (plural terminative)
főnevesként (essive-formal singular)
főnevesekként (essive-formal plural)
főnevesben (inessive singular)
főnevesekben (inessive plural)
főnevesen (singular superessive)
főneveseken (plural superessive)
főnevesnél (adessive singular)
főneveseknél (adessive plural)
főnevesbe (illative singular)
főnevesekbe (illative plural)
főnevesre (singular sublative)
főnevesekre (plural sublative)
főneveshez (allative singular)
főnevesekhez (allative plural)
főnevesből (elative singular)
főnevesekből (elative plural)
főnevesről (delative singular)
főnevesekről (delative plural)
főnevestől (ablative singular)
főnevesektől (ablative plural)
főnevesé (singular)
főneveseké (plural)
főneveséi (singular)
főnevesekéi (plural)

From főnév (“noun”) + -es (adjective-forming suffix).

főneves szerkezet


főnevesül

only 3rd-person forms (first-person indicative object-indefinite present singular)
only 3rd-person forms (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
főnevesül (formal indicative object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
főnevesül (indicative object-indefinite present singular third-person)
only 3rd-person forms (first-person indicative object-indefinite plural present)
only 3rd-person forms (indicative informal object-indefinite plural present second-person)
főnevesülnek (formal indicative object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
főnevesülnek (indicative object-indefinite plural present third-person)
intransitive verb (first-person indicative object-definite present third-person)
intransitive verb (formal indicative object-definite present second-person-semantically third-person)
intransitive verb (indicative informal object-definite present second-person)
definite forms are not used (first-person indicative object-definite present third-person)
definite forms are not used (formal indicative object-definite present second-person-semantically third-person)
definite forms are not used (indicative informal object-definite present second-person)
főnevesült (formal indicative object-indefinite past second-person-semantically singular third-person)
főnevesült (indicative object-indefinite past singular third-person)
főnevesültek (formal indicative object-indefinite past plural second-person-semantically third-person)
főnevesültek (indicative object-indefinite past plural third-person)
or a time adverb (first-person future indicative third-person)
or a time adverb (formal future indicative second-person-semantically third-person)
or a time adverb (future indicative informal second-person)
e.g. főnevesülni fog. (first-person future indicative third-person)
e.g. főnevesülni fog. (formal future indicative second-person-semantically third-person)
e.g. főnevesülni fog. (future indicative informal second-person)
főnevesüle (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
főnevesüle (object-indefinite singular third-person)
főnevesülének (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
főnevesülének (object-indefinite plural third-person)
e.g. főnevesül vala (first-person third-person)
e.g. főnevesül vala (formal second-person-semantically third-person)
e.g. főnevesül vala (informal second-person)
főnevesült vala (first-person third-person)
főnevesült vala (formal second-person-semantically third-person)
főnevesült vala (informal second-person)
volt. (first-person third-person)
volt. (formal second-person-semantically third-person)
volt. (informal second-person)
főnevesülend (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
főnevesülend (object-indefinite singular third-person)
főnevesülendenek (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
főnevesülendenek (object-indefinite plural third-person)
főnevesülne (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
főnevesülne (conditional object-indefinite present singular third-person)
főnevesülnének (conditional formal object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
főnevesülnének (conditional object-indefinite plural present third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional first-person past third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional informal past second-person)
e.g. főnevesült volna (conditional first-person past third-person)
e.g. főnevesült volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
e.g. főnevesült volna (conditional informal past second-person)
főnevesüljön (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
főnevesüljön (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
főnevesüljenek (formal object-indefinite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
főnevesüljenek (object-indefinite plural present subjunctive third-person)
e.g. főnevesült légyen (first-person third-person)
e.g. főnevesült légyen (formal second-person-semantically third-person)
e.g. főnevesült légyen (informal second-person)
főnevesülni (infinitive)
főnevesülnie (formal infinitive second-person-semantically singular third-person)
főnevesülnie (infinitive singular third-person)
főnevesülniük (formal infinitive plural second-person-semantically third-person)
főnevesülniük (infinitive plural third-person)
főnevesülés (noun-from-verb)
főnevesülő
főnevesült
főnevesülve
főnevesülvén
only 3rd-person forms (first-person indicative object-indefinite present singular)
only 3rd-person forms (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
főnevesülhet (formal indicative object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
főnevesülhet (indicative object-indefinite present singular third-person)
only 3rd-person forms (first-person indicative object-indefinite plural present)
only 3rd-person forms (indicative informal object-indefinite plural present second-person)
főnevesülhetnek (formal indicative object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
főnevesülhetnek (indicative object-indefinite plural present third-person)
intransitive verb (first-person indicative object-definite present third-person)
intransitive verb (formal indicative object-definite present second-person-semantically third-person)
intransitive verb (indicative informal object-definite present second-person)
definite forms are not used (first-person indicative object-definite present third-person)
definite forms are not used (formal indicative object-definite present second-person-semantically third-person)
definite forms are not used (indicative informal object-definite present second-person)
főnevesülhetett (formal indicative object-indefinite past second-person-semantically singular third-person)
főnevesülhetett (indicative object-indefinite past singular third-person)
főnevesülhettek (formal indicative object-indefinite past plural second-person-semantically third-person)
főnevesülhettek (indicative object-indefinite past plural third-person)
főnevesülhete (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
főnevesülhete (object-indefinite singular third-person)
főnevesülhetének (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
főnevesülhetének (object-indefinite plural third-person)
e.g. főnevesülhet vala (first-person third-person)
e.g. főnevesülhet vala (formal second-person-semantically third-person)
e.g. főnevesülhet vala (informal second-person)
főnevesülhetett vala (first-person third-person)
főnevesülhetett vala (formal second-person-semantically third-person)
főnevesülhetett vala (informal second-person)
volt. (first-person third-person)
volt. (formal second-person-semantically third-person)
volt. (informal second-person)
főnevesülhetend (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
főnevesülhetend (object-indefinite singular third-person)
or főnevesülandhat (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
or főnevesülandhat (object-indefinite singular third-person)
főnevesülhetendenek (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
főnevesülhetendenek (object-indefinite plural third-person)
or főnevesülandhatnak (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
or főnevesülandhatnak (object-indefinite plural third-person)
főnevesülhetne (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
főnevesülhetne (conditional object-indefinite present singular third-person)
főnevesülhetnének (conditional formal object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
főnevesülhetnének (conditional object-indefinite plural present third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional first-person past third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional informal past second-person)
e.g. főnevesülhetett volna (conditional first-person past third-person)
e.g. főnevesülhetett volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
e.g. főnevesülhetett volna (conditional informal past second-person)
főnevesülhessen (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
főnevesülhessen (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
főnevesülhessenek (formal object-indefinite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
főnevesülhessenek (object-indefinite plural present subjunctive third-person)
e.g. főnevesülhetett légyen (first-person third-person)
e.g. főnevesülhetett légyen (formal second-person-semantically third-person)
e.g. főnevesülhetett légyen (informal second-person)
főnevesülhetni
főnevesülhetnie (formal second-person-semantically singular third-person)
főnevesülhetnie (singular third-person)
főnevesülhetniük (formal plural second-person-semantically third-person)
főnevesülhetniük (plural third-person)
főnevesülhetve / főnevesülhetvén (formal plural second-person-semantically third-person)
főnevesülhetve / főnevesülhetvén (informal plural second-person)
főnevesülhetve / főnevesülhetvén (plural third-person)

From főneves (“of/with noun”) + -ül (verb-forming suffix), from főnév (“noun”) + -es (adjective-forming suffix).

(intransitive, linguistics) to nominalize (to become a noun)


igeképző

igeképzők (plural)
igeképző (nominative singular)
igeképzők (nominative plural)
igeképzőt (accusative singular)
igeképzőket (accusative plural)
igeképzőnek (dative singular)
igeképzőknek (dative plural)
igeképzővel (instrumental singular)
igeképzőkkel (instrumental plural)
igeképzőért (causal-final singular)
igeképzőkért (causal-final plural)
igeképzővé (singular translative)
igeképzőkké (plural translative)
igeképzőig (singular terminative)
igeképzőkig (plural terminative)
igeképzőként (essive-formal singular)
igeképzőkként (essive-formal plural)
igeképzőben (inessive singular)
igeképzőkben (inessive plural)
igeképzőn (singular superessive)
igeképzőkön (plural superessive)
igeképzőnél (adessive singular)
igeképzőknél (adessive plural)
igeképzőbe (illative singular)
igeképzőkbe (illative plural)
igeképzőre (singular sublative)
igeképzőkre (plural sublative)
igeképzőhöz (allative singular)
igeképzőkhöz (allative plural)
igeképzőből (elative singular)
igeképzőkből (elative plural)
igeképzőről (delative singular)
igeképzőkről (delative plural)
igeképzőtől (ablative singular)
igeképzőktől (ablative plural)
igeképzőé (singular)
igeképzőké (plural)
igeképzőéi (singular)
igeképzőkéi (plural)
igeképzőm (first-person possessed-single possessive singular)
igeképzőim (first-person possessed-many possessive singular)
igeképződ (possessed-single possessive second-person singular)
igeképzőid (possessed-many possessive second-person singular)
igeképzője (possessed-single possessive singular third-person)
igeképzői (possessed-many possessive singular third-person)
igeképzőnk (first-person plural possessed-single possessive)
igeképzőink (first-person plural possessed-many possessive)
igeképzőtök (plural possessed-single possessive second-person)
igeképzőitek (plural possessed-many possessive second-person)
igeképzőjük (plural possessed-single possessive third-person)
igeképzőik (plural possessed-many possessive third-person)

(grammar, linguistic morphology) verb-forming suffix (a morpheme added at the end of a word to create a verb)


alapnyelv

alapnyelvek (plural)
alapnyelv (nominative singular)
alapnyelvek (nominative plural)
alapnyelvet (accusative singular)
alapnyelveket (accusative plural)
alapnyelvnek (dative singular)
alapnyelveknek (dative plural)
alapnyelvvel (instrumental singular)
alapnyelvekkel (instrumental plural)
alapnyelvért (causal-final singular)
alapnyelvekért (causal-final plural)
alapnyelvvé (singular translative)
alapnyelvekké (plural translative)
alapnyelvig (singular terminative)
alapnyelvekig (plural terminative)
alapnyelvként (essive-formal singular)
alapnyelvekként (essive-formal plural)
alapnyelvben (inessive singular)
alapnyelvekben (inessive plural)
alapnyelven (singular superessive)
alapnyelveken (plural superessive)
alapnyelvnél (adessive singular)
alapnyelveknél (adessive plural)
alapnyelvbe (illative singular)
alapnyelvekbe (illative plural)
alapnyelvre (singular sublative)
alapnyelvekre (plural sublative)
alapnyelvhez (allative singular)
alapnyelvekhez (allative plural)
alapnyelvből (elative singular)
alapnyelvekből (elative plural)
alapnyelvről (delative singular)
alapnyelvekről (delative plural)
alapnyelvtől (ablative singular)
alapnyelvektől (ablative plural)
alapnyelvé (singular)
alapnyelveké (plural)
alapnyelvéi (singular)
alapnyelvekéi (plural)
alapnyelvem (first-person possessed-single possessive singular)
alapnyelveim (first-person possessed-many possessive singular)
alapnyelved (possessed-single possessive second-person singular)
alapnyelveid (possessed-many possessive second-person singular)
alapnyelve (possessed-single possessive singular third-person)
alapnyelvei (possessed-many possessive singular third-person)
alapnyelvünk (first-person plural possessed-single possessive)
alapnyelveink (first-person plural possessed-many possessive)
alapnyelvetek (plural possessed-single possessive second-person)
alapnyelveitek (plural possessed-many possessive second-person)
alapnyelvük (plural possessed-single possessive third-person)
alapnyelveik (plural possessed-many possessive third-person)

From alap (“base”) + nyelv (“language”).

uráli alapnyelv

indoeurópai alapnyelv

(linguistics) proto-language (the reconstructed common linguistic ancestor of related languages)


alapnyelvi

alapnyelvi (nominative singular)
alapnyelviek (nominative plural)
alapnyelvit (accusative singular)
alapnyelvieket (accusative plural)
alapnyelvinek (dative singular)
alapnyelvieknek (dative plural)
alapnyelvivel (instrumental singular)
alapnyelviekkel (instrumental plural)
alapnyelviért (causal-final singular)
alapnyelviekért (causal-final plural)
alapnyelvivé (singular translative)
alapnyelviekké (plural translative)
alapnyelviig (singular terminative)
alapnyelviekig (plural terminative)
alapnyelviként (essive-formal singular)
alapnyelviekként (essive-formal plural)
alapnyelviben (inessive singular)
alapnyelviekben (inessive plural)
alapnyelvin (singular superessive)
alapnyelvieken (plural superessive)
alapnyelvinél (adessive singular)
alapnyelvieknél (adessive plural)
alapnyelvibe (illative singular)
alapnyelviekbe (illative plural)
alapnyelvire (singular sublative)
alapnyelviekre (plural sublative)
alapnyelvihez (allative singular)
alapnyelviekhez (allative plural)
alapnyelviből (elative singular)
alapnyelviekből (elative plural)
alapnyelviről (delative singular)
alapnyelviekről (delative plural)
alapnyelvitől (ablative singular)
alapnyelviektől (ablative plural)
alapnyelvié (singular)
alapnyelvieké (plural)
alapnyelviéi (singular)
alapnyelviekéi (plural)

From alapnyelv (“proto-language”) + -i (adjective-forming suffix).

alapnyelvi szavak

(linguistics) proto-language (of or related to proto-language)


morfológia

morfológiák (plural)
morfológia (nominative singular)
morfológiák (nominative plural)
morfológiát (accusative singular)
morfológiákat (accusative plural)
morfológiának (dative singular)
morfológiáknak (dative plural)
morfológiával (instrumental singular)
morfológiákkal (instrumental plural)
morfológiáért (causal-final singular)
morfológiákért (causal-final plural)
morfológiává (singular translative)
morfológiákká (plural translative)
morfológiáig (singular terminative)
morfológiákig (plural terminative)
morfológiaként (essive-formal singular)
morfológiákként (essive-formal plural)
morfológiában (inessive singular)
morfológiákban (inessive plural)
morfológián (singular superessive)
morfológiákon (plural superessive)
morfológiánál (adessive singular)
morfológiáknál (adessive plural)
morfológiába (illative singular)
morfológiákba (illative plural)
morfológiára (singular sublative)
morfológiákra (plural sublative)
morfológiához (allative singular)
morfológiákhoz (allative plural)
morfológiából (elative singular)
morfológiákból (elative plural)
morfológiáról (delative singular)
morfológiákról (delative plural)
morfológiától (ablative singular)
morfológiáktól (ablative plural)
morfológiáé (singular)
morfológiáké (plural)
morfológiáéi (singular)
morfológiákéi (plural)
morfológiám (first-person possessed-single possessive singular)
morfológiáim (first-person possessed-many possessive singular)
morfológiád (possessed-single possessive second-person singular)
morfológiáid (possessed-many possessive second-person singular)
morfológiája (possessed-single possessive singular third-person)
morfológiái (possessed-many possessive singular third-person)
morfológiánk (first-person plural possessed-single possessive)
morfológiáink (first-person plural possessed-many possessive)
morfológiátok (plural possessed-single possessive second-person)
morfológiáitok (plural possessed-many possessive second-person)
morfológiájuk (plural possessed-single possessive third-person)
morfológiáik (plural possessed-many possessive third-person)

Borrowed from English morphology. With Latinate -lógia ending.

(linguistics) morphology (the study of the internal structure of morphemes (words and their semantic building blocks))


mánia

mániák (plural)
mánia (nominative singular)
mániák (nominative plural)
mániát (accusative singular)
mániákat (accusative plural)
mániának (dative singular)
mániáknak (dative plural)
mániával (instrumental singular)
mániákkal (instrumental plural)
mániáért (causal-final singular)
mániákért (causal-final plural)
mániává (singular translative)
mániákká (plural translative)
mániáig (singular terminative)
mániákig (plural terminative)
mániaként (essive-formal singular)
mániákként (essive-formal plural)
mániában (inessive singular)
mániákban (inessive plural)
mánián (singular superessive)
mániákon (plural superessive)
mániánál (adessive singular)
mániáknál (adessive plural)
mániába (illative singular)
mániákba (illative plural)
mániára (singular sublative)
mániákra (plural sublative)
mániához (allative singular)
mániákhoz (allative plural)
mániából (elative singular)
mániákból (elative plural)
mániáról (delative singular)
mániákról (delative plural)
mániától (ablative singular)
mániáktól (ablative plural)
mániáé (singular)
mániáké (plural)
mániáéi (singular)
mániákéi (plural)
mániám (first-person possessed-single possessive singular)
mániáim (first-person possessed-many possessive singular)
mániád (possessed-single possessive second-person singular)
mániáid (possessed-many possessive second-person singular)
mániája (possessed-single possessive singular third-person)
mániái (possessed-many possessive singular third-person)
mániánk (first-person plural possessed-single possessive)
mániáink (first-person plural possessed-many possessive)
mániátok (plural possessed-single possessive second-person)
mániáitok (plural possessed-many possessive second-person)
mániájuk (plural possessed-single possessive third-person)
mániáik (plural possessed-many possessive third-person)

Borrowed from Latin mania, from Ancient Greek μανία (manía). First attested in 1791.

A beteg üldözési mániában szenved.

The patient suffers from persecutory mania.