ablaut

ablautok (plural)
ablaut (nominative singular)
ablautok (nominative plural)
ablautot (accusative singular)
ablautokat (accusative plural)
ablautnak (dative singular)
ablautoknak (dative plural)
ablauttal (instrumental singular)
ablautokkal (instrumental plural)
ablautért (causal-final singular)
ablautokért (causal-final plural)
ablauttá (singular translative)
ablautokká (plural translative)
ablautig (singular terminative)
ablautokig (plural terminative)
ablautként (essive-formal singular)
ablautokként (essive-formal plural)
ablautban (inessive singular)
ablautokban (inessive plural)
ablauton (singular superessive)
ablautokon (plural superessive)
ablautnál (adessive singular)
ablautoknál (adessive plural)
ablautba (illative singular)
ablautokba (illative plural)
ablautra (singular sublative)
ablautokra (plural sublative)
ablauthoz (allative singular)
ablautokhoz (allative plural)
ablautból (elative singular)
ablautokból (elative plural)
ablautról (delative singular)
ablautokról (delative plural)
ablauttól (ablative singular)
ablautoktól (ablative plural)
ablauté (singular)
ablautoké (plural)
ablautéi (singular)
ablautokéi (plural)
ablautom (first-person possessed-single possessive singular)
ablautjaim (first-person possessed-many possessive singular)
ablautod (possessed-single possessive second-person singular)
ablautjaid (possessed-many possessive second-person singular)
ablautja (possessed-single possessive singular third-person)
ablautjai (possessed-many possessive singular third-person)
ablautunk (first-person plural possessed-single possessive)
ablautjaink (first-person plural possessed-many possessive)
ablautotok (plural possessed-single possessive second-person)
ablautjaitok (plural possessed-many possessive second-person)
ablautjuk (plural possessed-single possessive third-person)
ablautjaik (plural possessed-many possessive third-person)

(phonology) ablaut (substitution of one root vowel for another)


szó

szavak (plural)
szók (plural)
szó (nominative singular)
szavak (nominative plural)
szót (accusative singular)
szavakat (accusative plural)
szónak (dative singular)
szavaknak (dative plural)
szóval (instrumental singular)
szavakkal (instrumental plural)
szóért (causal-final singular)
szavakért (causal-final plural)
szóvá (singular translative)
szavakká (plural translative)
szóig (singular terminative)
szavakig (plural terminative)
szóként (essive-formal singular)
szavakként (essive-formal plural)
szóban (inessive singular)
szavakban (inessive plural)
szón (singular superessive)
szavakon (plural superessive)
szónál (adessive singular)
szavaknál (adessive plural)
szóba (illative singular)
szavakba (illative plural)
szóra (singular sublative)
szavakra (plural sublative)
szóhoz (allative singular)
szavakhoz (allative plural)
szóból (elative singular)
szavakból (elative plural)
szóról (delative singular)
szavakról (delative plural)
szótól (ablative singular)
szavaktól (ablative plural)
szóé (singular)
szavaké (plural)
szóéi (singular)
szavakéi (plural)
szavam (first-person possessed-single possessive singular)
szavaim (first-person possessed-many possessive singular)
szavad (possessed-single possessive second-person singular)
szavaid (possessed-many possessive second-person singular)
szava (possessed-single possessive singular third-person)
szavai (possessed-many possessive singular third-person)
szavunk (first-person plural possessed-single possessive)
szavaink (first-person plural possessed-many possessive)
szavatok (plural possessed-single possessive second-person)
szavaitok (plural possessed-many possessive second-person)
szavuk (plural possessed-single possessive third-person)
szavaik (plural possessed-many possessive third-person)
szó (nominative singular)
szók (nominative plural)
szót (accusative singular)
szókat (accusative plural)
szónak (dative singular)
szóknak (dative plural)
szóval (instrumental singular)
szókkal (instrumental plural)
szóért (causal-final singular)
szókért (causal-final plural)
szóvá (singular translative)
szókká (plural translative)
szóig (singular terminative)
szókig (plural terminative)
szóként (essive-formal singular)
szókként (essive-formal plural)
szóban (inessive singular)
szókban (inessive plural)
szón (singular superessive)
szókon (plural superessive)
szónál (adessive singular)
szóknál (adessive plural)
szóba (illative singular)
szókba (illative plural)
szóra (singular sublative)
szókra (plural sublative)
szóhoz (allative singular)
szókhoz (allative plural)
szóból (elative singular)
szókból (elative plural)
szóról (delative singular)
szókról (delative plural)
szótól (ablative singular)
szóktól (ablative plural)
szóé (singular)
szóké (plural)
szóéi (singular)
szókéi (plural)
szóm (first-person possessed-single possessive singular)
szóim (first-person possessed-many possessive singular)
szód (possessed-single possessive second-person singular)
szóid (possessed-many possessive second-person singular)
szója (possessed-single possessive singular third-person)
szói (possessed-many possessive singular third-person)
szónk (first-person plural possessed-single possessive)
szóink (first-person plural possessed-many possessive)
szótok (plural possessed-single possessive second-person)
szóitok (plural possessed-many possessive second-person)
szójuk (plural possessed-single possessive third-person)
szóik (plural possessed-many possessive third-person)

From Turkic (compare Turkish sav), possibly through Proto-Ugric *sawɜ (compare Northern Mansi сов (sov), Northern Khanty сӑв (săw)).

néma gyereknek az anyja sem érti a szavát

(linguistics) word (smallest unit of language which has a particular meaning)


idea

ideák (plural)
idea (nominative singular)
ideák (nominative plural)
ideát (accusative singular)
ideákat (accusative plural)
ideának (dative singular)
ideáknak (dative plural)
ideával (instrumental singular)
ideákkal (instrumental plural)
ideáért (causal-final singular)
ideákért (causal-final plural)
ideává (singular translative)
ideákká (plural translative)
ideáig (singular terminative)
ideákig (plural terminative)
ideaként (essive-formal singular)
ideákként (essive-formal plural)
ideában (inessive singular)
ideákban (inessive plural)
ideán (singular superessive)
ideákon (plural superessive)
ideánál (adessive singular)
ideáknál (adessive plural)
ideába (illative singular)
ideákba (illative plural)
ideára (singular sublative)
ideákra (plural sublative)
ideához (allative singular)
ideákhoz (allative plural)
ideából (elative singular)
ideákból (elative plural)
ideáról (delative singular)
ideákról (delative plural)
ideától (ablative singular)
ideáktól (ablative plural)
ideáé (singular)
ideáké (plural)
ideáéi (singular)
ideákéi (plural)
ideám (first-person possessed-single possessive singular)
ideáim (first-person possessed-many possessive singular)
ideád (possessed-single possessive second-person singular)
ideáid (possessed-many possessive second-person singular)
ideája (possessed-single possessive singular third-person)
ideái (possessed-many possessive singular third-person)
ideánk (first-person plural possessed-single possessive)
ideáink (first-person plural possessed-many possessive)
ideátok (plural possessed-single possessive second-person)
ideáitok (plural possessed-many possessive second-person)
ideájuk (plural possessed-single possessive third-person)
ideáik (plural possessed-many possessive third-person)

Borrowed from Latin idea, from Ancient Greek ἰδέα (idéa, “notion, pattern”).


nem

nemek (plural)
nem (nominative singular)
nemek (nominative plural)
nemet (accusative singular)
nemeket (accusative plural)
nemnek (dative singular)
nemeknek (dative plural)
nemmel (instrumental singular)
nemekkel (instrumental plural)
nemért (causal-final singular)
nemekért (causal-final plural)
nemmé (singular translative)
nemekké (plural translative)
nemig (singular terminative)
nemekig (plural terminative)
nemként (essive-formal singular)
nemekként (essive-formal plural)
nemben (inessive singular)
nemekben (inessive plural)
nemen (singular superessive)
nemeken (plural superessive)
nemnél (adessive singular)
nemeknél (adessive plural)
nembe (illative singular)
nemekbe (illative plural)
nemre (singular sublative)
nemekre (plural sublative)
nemhez (allative singular)
nemekhez (allative plural)
nemből (elative singular)
nemekből (elative plural)
nemről (delative singular)
nemekről (delative plural)
nemtől (ablative singular)
nemektől (ablative plural)
nemé (singular)
nemeké (plural)
neméi (singular)
nemekéi (plural)
nemem (first-person possessed-single possessive singular)
nemeim (first-person possessed-many possessive singular)
nemed (possessed-single possessive second-person singular)
nemeid (possessed-many possessive second-person singular)
neme (possessed-single possessive singular third-person)
nemei (possessed-many possessive singular third-person)
nemünk (first-person plural possessed-single possessive)
nemeink (first-person plural possessed-many possessive)
nemetek (plural possessed-single possessive second-person)
nemeitek (plural possessed-many possessive second-person)
nemük (plural possessed-single possessive third-person)
nemeik (plural possessed-many possessive third-person)

→ Romanian: neam

unk

Of unknown origin.

(grammar) gender (division of nouns and pronouns)


Pluto

Pluto (nominative singular)
Plutót (accusative singular)
Plutónak (dative singular)
Plutóval (instrumental singular)
Plutóért (causal-final singular)
Plutóvá (singular translative)
Plutóig (singular terminative)
Plutoként (essive-formal singular)
Plutóban (inessive singular)
Plutón (singular superessive)
Plutónál (adessive singular)
Plutóba (illative singular)
Plutóra (singular sublative)
Plutóhoz (allative singular)
Plutóból (elative singular)
Plutóról (delative singular)
Plutótól (ablative singular)
Plutóé (singular)
Plutóéi (singular)
Plutóm (first-person possessed-single possessive singular)
Plutód (possessed-single possessive second-person singular)
Plutója (possessed-single possessive singular third-person)
Plutónk (first-person plural possessed-single possessive)
Plutótok (plural possessed-single possessive second-person)
Plutójuk (plural possessed-single possessive third-person)


lemma

lemmák (plural)
lemma (nominative singular)
lemmák (nominative plural)
lemmát (accusative singular)
lemmákat (accusative plural)
lemmának (dative singular)
lemmáknak (dative plural)
lemmával (instrumental singular)
lemmákkal (instrumental plural)
lemmáért (causal-final singular)
lemmákért (causal-final plural)
lemmává (singular translative)
lemmákká (plural translative)
lemmáig (singular terminative)
lemmákig (plural terminative)
lemmaként (essive-formal singular)
lemmákként (essive-formal plural)
lemmában (inessive singular)
lemmákban (inessive plural)
lemmán (singular superessive)
lemmákon (plural superessive)
lemmánál (adessive singular)
lemmáknál (adessive plural)
lemmába (illative singular)
lemmákba (illative plural)
lemmára (singular sublative)
lemmákra (plural sublative)
lemmához (allative singular)
lemmákhoz (allative plural)
lemmából (elative singular)
lemmákból (elative plural)
lemmáról (delative singular)
lemmákról (delative plural)
lemmától (ablative singular)
lemmáktól (ablative plural)
lemmáé (singular)
lemmáké (plural)
lemmáéi (singular)
lemmákéi (plural)
lemmám (first-person possessed-single possessive singular)
lemmáim (first-person possessed-many possessive singular)
lemmád (possessed-single possessive second-person singular)
lemmáid (possessed-many possessive second-person singular)
lemmája (possessed-single possessive singular third-person)
lemmái (possessed-many possessive singular third-person)
lemmánk (first-person plural possessed-single possessive)
lemmáink (first-person plural possessed-many possessive)
lemmátok (plural possessed-single possessive second-person)
lemmáitok (plural possessed-many possessive second-person)
lemmájuk (plural possessed-single possessive third-person)
lemmáik (plural possessed-many possessive third-person)

From English lemma and German Lemma, from Ancient Greek λῆμμα (lêmma, “premise, assumption”), from λαμβάνω (lambánō, “I take”).

der

(mathematics, linguistics, lexicography) lemma


rag

ragok (plural)
rag (nominative singular)
ragok (nominative plural)
ragot (accusative singular)
ragokat (accusative plural)
ragnak (dative singular)
ragoknak (dative plural)
raggal (instrumental singular)
ragokkal (instrumental plural)
ragért (causal-final singular)
ragokért (causal-final plural)
raggá (singular translative)
ragokká (plural translative)
ragig (singular terminative)
ragokig (plural terminative)
ragként (essive-formal singular)
ragokként (essive-formal plural)
ragban (inessive singular)
ragokban (inessive plural)
ragon (singular superessive)
ragokon (plural superessive)
ragnál (adessive singular)
ragoknál (adessive plural)
ragba (illative singular)
ragokba (illative plural)
ragra (singular sublative)
ragokra (plural sublative)
raghoz (allative singular)
ragokhoz (allative plural)
ragból (elative singular)
ragokból (elative plural)
ragról (delative singular)
ragokról (delative plural)
ragtól (ablative singular)
ragoktól (ablative plural)
ragé (singular)
ragoké (plural)
ragéi (singular)
ragokéi (plural)
ragom (first-person possessed-single possessive singular)
ragjaim (first-person possessed-many possessive singular)
ragod (possessed-single possessive second-person singular)
ragjaid (possessed-many possessive second-person singular)
ragja (possessed-single possessive singular third-person)
ragjai (possessed-many possessive singular third-person)
ragunk (first-person plural possessed-single possessive)
ragjaink (first-person plural possessed-many possessive)
ragotok (plural possessed-single possessive second-person)
ragjaitok (plural possessed-many possessive second-person)
ragjuk (plural possessed-single possessive third-person)
ragjaik (plural possessed-many possessive third-person)

Back-formation from ragad. Created during the Hungarian language reform, which took place in the 18th–19th centuries.

hu-langref

(grammar) terminal inflectional suffix/affix, termination, ending (for nominals, mostly case endings; for verbs and postpositions, personal suffixes; almost exclusively at the very end of a word in Hungarian)


ház

házak (plural)
ház (nominative singular)
házak (nominative plural)
házat (accusative singular)
házakat (accusative plural)
háznak (dative singular)
házaknak (dative plural)
házzal (instrumental singular)
házakkal (instrumental plural)
házért (causal-final singular)
házakért (causal-final plural)
házzá (singular translative)
házakká (plural translative)
házig (singular terminative)
házakig (plural terminative)
házként (essive-formal singular)
házakként (essive-formal plural)
házban (inessive singular)
házakban (inessive plural)
házon (singular superessive)
házakon (plural superessive)
háznál (adessive singular)
házaknál (adessive plural)
házba (illative singular)
házakba (illative plural)
házra (singular sublative)
házakra (plural sublative)
házhoz (allative singular)
házakhoz (allative plural)
házból (elative singular)
házakból (elative plural)
házról (delative singular)
házakról (delative plural)
háztól (ablative singular)
házaktól (ablative plural)
házé (singular)
házaké (plural)
házéi (singular)
házakéi (plural)
házam (first-person possessed-single possessive singular)
házaim (first-person possessed-many possessive singular)
házad (possessed-single possessive second-person singular)
házaid (possessed-many possessive second-person singular)
háza (possessed-single possessive singular third-person)
házai (possessed-many possessive singular third-person)
házunk (first-person plural possessed-single possessive)
házaink (first-person plural possessed-many possessive)
házatok (plural possessed-single possessive second-person)
házaitok (plural possessed-many possessive second-person)
házuk (plural possessed-single possessive third-person)
házaik (plural possessed-many possessive third-person)

From Proto-Finno-Ugric *kota. Cognates include Estonian kodu, Finnish koti, Moksha куд (kud).

A második házban a Merkúr szerencsét jelentett a kereskedelemben, a hold az ötödik házban számos gyermeket stb., stb.

p. 1920, “A csillagképek, házak és bolygók jelentése”, in Legteljesebb új képes perzsa-egyiptomi nagy álmoskönyv:

Mercury in the second house signified good luck in trade, moon in the fifth house meant a great number of children, etc., etc.

(astrology) house (one of the twelve divisions of an astrological chart)


paranoia

paranoia (nominative singular)
paranoiák (nominative plural)
paranoiát (accusative singular)
paranoiákat (accusative plural)
paranoiának (dative singular)
paranoiáknak (dative plural)
paranoiával (instrumental singular)
paranoiákkal (instrumental plural)
paranoiáért (causal-final singular)
paranoiákért (causal-final plural)
paranoiává (singular translative)
paranoiákká (plural translative)
paranoiáig (singular terminative)
paranoiákig (plural terminative)
paranoiaként (essive-formal singular)
paranoiákként (essive-formal plural)
paranoiában (inessive singular)
paranoiákban (inessive plural)
paranoián (singular superessive)
paranoiákon (plural superessive)
paranoiánál (adessive singular)
paranoiáknál (adessive plural)
paranoiába (illative singular)
paranoiákba (illative plural)
paranoiára (singular sublative)
paranoiákra (plural sublative)
paranoiához (allative singular)
paranoiákhoz (allative plural)
paranoiából (elative singular)
paranoiákból (elative plural)
paranoiáról (delative singular)
paranoiákról (delative plural)
paranoiától (ablative singular)
paranoiáktól (ablative plural)
paranoiáé (singular)
paranoiáké (plural)
paranoiáéi (singular)
paranoiákéi (plural)
paranoiám (first-person possessed-single possessive singular)
paranoiáim (first-person possessed-many possessive singular)
paranoiád (possessed-single possessive second-person singular)
paranoiáid (possessed-many possessive second-person singular)
paranoiája (possessed-single possessive singular third-person)
paranoiái (possessed-many possessive singular third-person)
paranoiánk (first-person plural possessed-single possessive)
paranoiáink (first-person plural possessed-many possessive)
paranoiátok (plural possessed-single possessive second-person)
paranoiáitok (plural possessed-many possessive second-person)
paranoiájuk (plural possessed-single possessive third-person)
paranoiáik (plural possessed-many possessive third-person)

Ultimately from Ancient Greek παράνοια (paránoia, “madness”).

der

(psychology) paranoia (a psychotic disorder)


antikva

head

antikva (countable and uncountable, plural antikvák)

antikvák (plural)
antikva (nominative singular)
antikvák (nominative plural)
antikvát (accusative singular)
antikvákat (accusative plural)
antikvának (dative singular)
antikváknak (dative plural)
antikvával (instrumental singular)
antikvákkal (instrumental plural)
antikváért (causal-final singular)
antikvákért (causal-final plural)
antikvává (singular translative)
antikvákká (plural translative)
antikváig (singular terminative)
antikvákig (plural terminative)
antikvaként (essive-formal singular)
antikvákként (essive-formal plural)
antikvában (inessive singular)
antikvákban (inessive plural)
antikván (singular superessive)
antikvákon (plural superessive)
antikvánál (adessive singular)
antikváknál (adessive plural)
antikvába (illative singular)
antikvákba (illative plural)
antikvára (singular sublative)
antikvákra (plural sublative)
antikvához (allative singular)
antikvákhoz (allative plural)
antikvából (elative singular)
antikvákból (elative plural)
antikváról (delative singular)
antikvákról (delative plural)
antikvától (ablative singular)
antikváktól (ablative plural)
antikváé (singular)
antikváké (plural)
antikváéi (singular)
antikvákéi (plural)
antikvám (first-person possessed-single possessive singular)
antikváim (first-person possessed-many possessive singular)
antikvád (possessed-single possessive second-person singular)
antikváid (possessed-many possessive second-person singular)
antikvája (possessed-single possessive singular third-person)
antikvái (possessed-many possessive singular third-person)
antikvánk (first-person plural possessed-single possessive)
antikváink (first-person plural possessed-many possessive)
antikvátok (plural possessed-single possessive second-person)
antikváitok (plural possessed-many possessive second-person)
antikvájuk (plural possessed-single possessive third-person)
antikváik (plural possessed-many possessive third-person)

From Latin antīqua littera (“classic letter”), from the nominative feminine singular of antīquus (“old, ancient, classic”). Doublet of antik.

der

Coordinate term: (incunable, printed before the 16th century) ősnyomtatvány

(palaeography) a (historically significant) sixteenth-century publication


én

ének (plural)
én (nominative singular)
ének (nominative plural)
ént (accusative singular)
éneket (accusative plural)
énnek (dative singular)
éneknek (dative plural)
énnel (instrumental singular)
énekkel (instrumental plural)
énért (causal-final singular)
énekért (causal-final plural)
énné (singular translative)
énekké (plural translative)
énig (singular terminative)
énekig (plural terminative)
énként (essive-formal singular)
énekként (essive-formal plural)
énben (inessive singular)
énekben (inessive plural)
énen (singular superessive)
éneken (plural superessive)
énnél (adessive singular)
éneknél (adessive plural)
énbe (illative singular)
énekbe (illative plural)
énre (singular sublative)
énekre (plural sublative)
énhez (allative singular)
énekhez (allative plural)
énből (elative singular)
énekből (elative plural)
énről (delative singular)
énekről (delative plural)
éntől (ablative singular)
énektől (ablative plural)
éné (singular)
éneké (plural)
énéi (singular)
énekéi (plural)
énem (first-person possessed-single possessive singular)
énjeim (first-person possessed-many possessive singular)
éned (possessed-single possessive second-person singular)
énjeid (possessed-many possessive second-person singular)
énje (possessed-single possessive singular third-person)
énjei (possessed-many possessive singular third-person)
énünk (first-person plural possessed-single possessive)
énjeink (first-person plural possessed-many possessive)
énetek (plural possessed-single possessive second-person)
énjeitek (plural possessed-many possessive second-person)
énjük (plural possessed-single possessive third-person)
énjeik (plural possessed-many possessive third-person)

From Old Hungarian ɛ̄n. Usually considered to continue the Proto-Uralic first-person pronoun *minä (compare e.g. Finnish minä), but there is no consensus on how the Hungarian word has developed to its present shape. At least four proposals have been advanced:
# irregular loss of the word-initial *m-
# from earlier *ɛmen, through the vocalization and loss of word-internal *-m-, as in many other cases such as ó (“old”)
# from earlier *ɛ̄mn, with the cluster *mn simplified to n
# from earlier *ɛ̄m, derived from the shorter Uralic root *mi, and with the irregular simplification of the root-final *-m to -n, perhaps first in the accusative engem (< ? *ɛmgɛm).
The last three options assume that the word was prefixed with *ɛ- at some point, perhaps an intensifying particle, or from the Proto-Uralic pronoun root *e- (“this”) (compare ez (“this”)).
Similarly irregular first-person pronouns occur in Mansi: Northern Mansi ам (am), Southern Mansi [script needed] (äm), and even in Chuvash: эпӗ (ep̬ĕ) from Proto-Turkic *ben. If these have a similar origin as the Hungarian word, they are the most compatible with the third and fourth explanations.


Pán

Pán (nominative singular)
Pánt (accusative singular)
Pánnak (dative singular)
Pánnal (instrumental singular)
Pánért (causal-final singular)
Pánná (singular translative)
Pánig (singular terminative)
Pánként (essive-formal singular)
Pánban (inessive singular)
Pánon (singular superessive)
Pánnál (adessive singular)
Pánba (illative singular)
Pánra (singular sublative)
Pánhoz (allative singular)
Pánból (elative singular)
Pánról (delative singular)
Pántól (ablative singular)
Páné (singular)
Pánéi (singular)
Pánom (first-person possessed-single possessive singular)
Pánod (possessed-single possessive second-person singular)
Pánja (possessed-single possessive singular third-person)
Pánunk (first-person plural possessed-single possessive)
Pánotok (plural possessed-single possessive second-person)
Pánjuk (plural possessed-single possessive third-person)


amazon

amazonok (plural)
amazon (nominative singular)
amazonok (nominative plural)
amazont (accusative singular)
amazonokat (accusative plural)
amazonnak (dative singular)
amazonoknak (dative plural)
amazonnal (instrumental singular)
amazonokkal (instrumental plural)
amazonért (causal-final singular)
amazonokért (causal-final plural)
amazonná (singular translative)
amazonokká (plural translative)
amazonig (singular terminative)
amazonokig (plural terminative)
amazonként (essive-formal singular)
amazonokként (essive-formal plural)
amazonban (inessive singular)
amazonokban (inessive plural)
amazonon (singular superessive)
amazonokon (plural superessive)
amazonnál (adessive singular)
amazonoknál (adessive plural)
amazonba (illative singular)
amazonokba (illative plural)
amazonra (singular sublative)
amazonokra (plural sublative)
amazonhoz (allative singular)
amazonokhoz (allative plural)
amazonból (elative singular)
amazonokból (elative plural)
amazonról (delative singular)
amazonokról (delative plural)
amazontól (ablative singular)
amazonoktól (ablative plural)
amazoné (singular)
amazonoké (plural)
amazonéi (singular)
amazonokéi (plural)
amazonom (first-person possessed-single possessive singular)
amazonjaim (first-person possessed-many possessive singular)
amazonod (possessed-single possessive second-person singular)
amazonjaid (possessed-many possessive second-person singular)
amazonja (possessed-single possessive singular third-person)
amazonjai (possessed-many possessive singular third-person)
amazonunk (first-person plural possessed-single possessive)
amazonjaink (first-person plural possessed-many possessive)
amazonotok (plural possessed-single possessive second-person)
amazonjaitok (plural possessed-many possessive second-person)
amazonjuk (plural possessed-single possessive third-person)
amazonjaik (plural possessed-many possessive third-person)

From Latin, from Ancient Greek Ἀμαζών (Amazṓn).

(Greek mythology) Amazon (a member of a mythical race of female warriors)


referencia

referenciák (plural)
referencia (nominative singular)
referenciák (nominative plural)
referenciát (accusative singular)
referenciákat (accusative plural)
referenciának (dative singular)
referenciáknak (dative plural)
referenciával (instrumental singular)
referenciákkal (instrumental plural)
referenciáért (causal-final singular)
referenciákért (causal-final plural)
referenciává (singular translative)
referenciákká (plural translative)
referenciáig (singular terminative)
referenciákig (plural terminative)
referenciaként (essive-formal singular)
referenciákként (essive-formal plural)
referenciában (inessive singular)
referenciákban (inessive plural)
referencián (singular superessive)
referenciákon (plural superessive)
referenciánál (adessive singular)
referenciáknál (adessive plural)
referenciába (illative singular)
referenciákba (illative plural)
referenciára (singular sublative)
referenciákra (plural sublative)
referenciához (allative singular)
referenciákhoz (allative plural)
referenciából (elative singular)
referenciákból (elative plural)
referenciáról (delative singular)
referenciákról (delative plural)
referenciától (ablative singular)
referenciáktól (ablative plural)
referenciáé (singular)
referenciáké (plural)
referenciáéi (singular)
referenciákéi (plural)
referenciám (first-person possessed-single possessive singular)
referenciáim (first-person possessed-many possessive singular)
referenciád (possessed-single possessive second-person singular)
referenciáid (possessed-many possessive second-person singular)
referenciája (possessed-single possessive singular third-person)
referenciái (possessed-many possessive singular third-person)
referenciánk (first-person plural possessed-single possessive)
referenciáink (first-person plural possessed-many possessive)
referenciátok (plural possessed-single possessive second-person)
referenciáitok (plural possessed-many possessive second-person)
referenciájuk (plural possessed-single possessive third-person)
referenciáik (plural possessed-many possessive third-person)

From English reference and French référence.

(semantics) reference (a relation between objects in which one object designates, or acts as a means by which to connect to or link to, another object)


melléknév

melléknevek (plural)
melléknév (nominative singular)
melléknevek (nominative plural)
melléknevet (accusative singular)
mellékneveket (accusative plural)
melléknévnek (dative singular)
mellékneveknek (dative plural)
melléknévvel (instrumental singular)
melléknevekkel (instrumental plural)
melléknévért (causal-final singular)
melléknevekért (causal-final plural)
melléknévvé (singular translative)
melléknevekké (plural translative)
melléknévig (singular terminative)
melléknevekig (plural terminative)
melléknévként (essive-formal singular)
melléknevekként (essive-formal plural)
melléknévben (inessive singular)
melléknevekben (inessive plural)
melléknéven (singular superessive)
mellékneveken (plural superessive)
melléknévnél (adessive singular)
mellékneveknél (adessive plural)
melléknévbe (illative singular)
melléknevekbe (illative plural)
melléknévre (singular sublative)
melléknevekre (plural sublative)
melléknévhez (allative singular)
melléknevekhez (allative plural)
melléknévből (elative singular)
melléknevekből (elative plural)
melléknévről (delative singular)
melléknevekről (delative plural)
melléknévtől (ablative singular)
melléknevektől (ablative plural)
melléknévé (singular)
mellékneveké (plural)
melléknévéi (singular)
melléknevekéi (plural)
melléknevem (first-person possessed-single possessive singular)
mellékneveim (first-person possessed-many possessive singular)
mellékneved (possessed-single possessive second-person singular)
mellékneveid (possessed-many possessive second-person singular)
mellékneve (possessed-single possessive singular third-person)
melléknevei (possessed-many possessive singular third-person)
melléknevünk (first-person plural possessed-single possessive)
mellékneveink (first-person plural possessed-many possessive)
melléknevetek (plural possessed-single possessive second-person)
mellékneveitek (plural possessed-many possessive second-person)
melléknevük (plural possessed-single possessive third-person)
mellékneveik (plural possessed-many possessive third-person)

mellék (“supplementary, secondary”) + név (“noun”)


név

nevek (plural)
név (nominative singular)
nevek (nominative plural)
nevet (accusative singular)
neveket (accusative plural)
névnek (dative singular)
neveknek (dative plural)
névvel (instrumental singular)
nevekkel (instrumental plural)
névért (causal-final singular)
nevekért (causal-final plural)
névvé (singular translative)
nevekké (plural translative)
névig (singular terminative)
nevekig (plural terminative)
névként (essive-formal singular)
nevekként (essive-formal plural)
névül (essive-modal singular)
névben (inessive singular)
nevekben (inessive plural)
néven (singular superessive)
neveken (plural superessive)
névnél (adessive singular)
neveknél (adessive plural)
névbe (illative singular)
nevekbe (illative plural)
névre (singular sublative)
nevekre (plural sublative)
névhez (allative singular)
nevekhez (allative plural)
névből (elative singular)
nevekből (elative plural)
névről (delative singular)
nevekről (delative plural)
névtől (ablative singular)
nevektől (ablative plural)
névé (singular)
neveké (plural)
névéi (singular)
nevekéi (plural)
nevem (first-person possessed-single possessive singular)
neveim (first-person possessed-many possessive singular)
neved (possessed-single possessive second-person singular)
neveid (possessed-many possessive second-person singular)
neve (possessed-single possessive singular third-person)
nevei (possessed-many possessive singular third-person)
nevünk (first-person plural possessed-single possessive)
neveink (first-person plural possessed-many possessive)
nevetek (plural possessed-single possessive second-person)
neveitek (plural possessed-many possessive second-person)
nevük (plural possessed-single possessive third-person)
neveik (plural possessed-many possessive third-person)

From Proto-Uralic *nime. Cognates include Southern Mansi näm, Northern Mansi нам (nam), Finnish nimi and Estonian nimi. The Uralic word may be a cognate of Proto-Indo-European *h₁nómn̥, or a variety of other similar words found throughout Eurasian languages.

(grammar, rare, in certain compounds) noun


tő

tövek (plural)
tő (nominative singular)
tövek (nominative plural)
tövet (accusative singular)
töveket (accusative plural)
tőnek (dative singular)
töveknek (dative plural)
tővel (instrumental singular)
tövekkel (instrumental plural)
tőért (causal-final singular)
tövekért (causal-final plural)
tővé (singular translative)
tövekké (plural translative)
tőig (singular terminative)
tövekig (plural terminative)
tőként (essive-formal singular)
tövekként (essive-formal plural)
tőben (inessive singular)
tövekben (inessive plural)
tövön (singular superessive)
töveken (plural superessive)
tőnél (adessive singular)
töveknél (adessive plural)
tőbe (illative singular)
tövekbe (illative plural)
tőre (singular sublative)
tövekre (plural sublative)
tőhöz (allative singular)
tövekhez (allative plural)
tőből (elative singular)
tövekből (elative plural)
tőről (delative singular)
tövekről (delative plural)
tőtől (ablative singular)
tövektől (ablative plural)
tőé (singular)
töveké (plural)
tőéi (singular)
tövekéi (plural)
tövem (first-person possessed-single possessive singular)
töveim (first-person possessed-many possessive singular)
töved (possessed-single possessive second-person singular)
töveid (possessed-many possessive second-person singular)
töve (possessed-single possessive singular third-person)
tövei (possessed-many possessive singular third-person)
tövünk (first-person plural possessed-single possessive)
töveink (first-person plural possessed-many possessive)
tövetek (plural possessed-single possessive second-person)
töveitek (plural possessed-many possessive second-person)
tövük (plural possessed-single possessive third-person)
töveik (plural possessed-many possessive third-person)

From Proto-Finno-Ugric *tüŋe. Cognates include Estonian tüvi, Finnish tyvi, Eastern Mari тӱҥ (tüŋ), Komi-Zyrian дин (ďin).


néma

hu-adj

néma (comparative némább, superlative legnémább)

némább (comparative)
legnémább (superlative)
néma (nominative singular)
némák (nominative plural)
némát (accusative singular)
némákat (accusative plural)
némának (dative singular)
némáknak (dative plural)
némával (instrumental singular)
némákkal (instrumental plural)
némáért (causal-final singular)
némákért (causal-final plural)
némává (singular translative)
némákká (plural translative)
némáig (singular terminative)
némákig (plural terminative)
némaként (essive-formal singular)
némákként (essive-formal plural)
némában (inessive singular)
némákban (inessive plural)
némán (singular superessive)
némákon (plural superessive)
némánál (adessive singular)
némáknál (adessive plural)
némába (illative singular)
némákba (illative plural)
némára (singular sublative)
némákra (plural sublative)
némához (allative singular)
némákhoz (allative plural)
némából (elative singular)
némákból (elative plural)
némáról (delative singular)
némákról (delative plural)
némától (ablative singular)
némáktól (ablative plural)
némáé (singular)
némáké (plural)
némáéi (singular)
némákéi (plural)

From a Slavic language. Compare Slovak nemý, Slovene nem (“dumb”), Common Slavic Proto-Slavic *němъ. Akin to német.

néma betű

(linguistics) silent (not pronounced, having no sound)


szám

számok (plural)
szám (nominative singular)
számok (nominative plural)
számot (accusative singular)
számokat (accusative plural)
számnak (dative singular)
számoknak (dative plural)
számmal (instrumental singular)
számokkal (instrumental plural)
számért (causal-final singular)
számokért (causal-final plural)
számmá (singular translative)
számokká (plural translative)
számig (singular terminative)
számokig (plural terminative)
számként (essive-formal singular)
számokként (essive-formal plural)
számban (inessive singular)
számokban (inessive plural)
számon (singular superessive)
számokon (plural superessive)
számnál (adessive singular)
számoknál (adessive plural)
számba (illative singular)
számokba (illative plural)
számra (singular sublative)
számokra (plural sublative)
számhoz (allative singular)
számokhoz (allative plural)
számból (elative singular)
számokból (elative plural)
számról (delative singular)
számokról (delative plural)
számtól (ablative singular)
számoktól (ablative plural)
számé (singular)
számoké (plural)
száméi (singular)
számokéi (plural)
számom (first-person possessed-single possessive singular)
számaim (first-person possessed-many possessive singular)
számod (possessed-single possessive second-person singular)
számaid (possessed-many possessive second-person singular)
száma (possessed-single possessive singular third-person)
számai (possessed-many possessive singular third-person)
számunk (first-person plural possessed-single possessive)
számaink (first-person plural possessed-many possessive)
számotok (plural possessed-single possessive second-person)
számaitok (plural possessed-many possessive second-person)
számuk (plural possessed-single possessive third-person)
számaik (plural possessed-many possessive third-person)

From a Turkic language. Compare Turkmen san (“number”).

számszeríj

unrelated folk etymology; cognate to Russian самострел (samostrel)

egyes szám

(grammar) number (state of being singular, dual or plural)


ige

igék (plural)
ige (nominative singular)
igék (nominative plural)
igét (accusative singular)
igéket (accusative plural)
igének (dative singular)
igéknek (dative plural)
igével (instrumental singular)
igékkel (instrumental plural)
igéért (causal-final singular)
igékért (causal-final plural)
igévé (singular translative)
igékké (plural translative)
igéig (singular terminative)
igékig (plural terminative)
igeként (essive-formal singular)
igékként (essive-formal plural)
igében (inessive singular)
igékben (inessive plural)
igén (singular superessive)
igéken (plural superessive)
igénél (adessive singular)
igéknél (adessive plural)
igébe (illative singular)
igékbe (illative plural)
igére (singular sublative)
igékre (plural sublative)
igéhez (allative singular)
igékhez (allative plural)
igéből (elative singular)
igékből (elative plural)
igéről (delative singular)
igékről (delative plural)
igétől (ablative singular)
igéktől (ablative plural)
igéé (singular)
igéké (plural)
igééi (singular)
igékéi (plural)
igém (first-person possessed-single possessive singular)
igéim (first-person possessed-many possessive singular)
igéd (possessed-single possessive second-person singular)
igéid (possessed-many possessive second-person singular)
igéje (possessed-single possessive singular third-person)
igéi (possessed-many possessive singular third-person)
igénk (first-person plural possessed-single possessive)
igéink (first-person plural possessed-many possessive)
igétek (plural possessed-single possessive second-person)
igéitek (plural possessed-many possessive second-person)
igéjük (plural possessed-single possessive third-person)
igéik (plural possessed-many possessive third-person)

Uncertain. Perhaps from a Turkic language.


idő

head

idő (countable and uncountable, plural idők)

idők (plural)
idő (nominative singular)
idők (nominative plural)
időt (accusative singular)
időket (accusative plural)
időnek (dative singular)
időknek (dative plural)
idővel (instrumental singular)
időkkel (instrumental plural)
időért (causal-final singular)
időkért (causal-final plural)
idővé (singular translative)
időkké (plural translative)
időig (singular terminative)
ideig (singular terminative)
időkig (plural terminative)
időként (essive-formal singular)
időkként (essive-formal plural)
időül (essive-modal singular)
időben (inessive singular)
időkben (inessive plural)
időn (singular superessive)
időkön (plural superessive)
időnél (adessive singular)
időknél (adessive plural)
időbe (illative singular)
időkbe (illative plural)
időre (singular sublative)
időkre (plural sublative)
időhöz (allative singular)
időkhöz (allative plural)
időből (elative singular)
időkből (elative plural)
időről (delative singular)
időkről (delative plural)
időtől (ablative singular)
időktől (ablative plural)
időé (singular)
időké (plural)
időéi (singular)
időkéi (plural)
időm (first-person possessed-single possessive singular)
időim (first-person possessed-many possessive singular)
időd (possessed-single possessive second-person singular)
időid (possessed-many possessive second-person singular)
idője (possessed-single possessive singular third-person)
ideje (possessed-single possessive singular third-person)
idői (possessed-many possessive singular third-person)
időnk (first-person plural possessed-single possessive)
időink (first-person plural possessed-many possessive)
időtök (plural possessed-single possessive second-person)
időitek (plural possessed-many possessive second-person)
időjük (plural possessed-single possessive third-person)
idejük (plural possessed-single possessive third-person)
időik (plural possessed-many possessive third-person)

Probably borrowed from a Chuvash-type Turkic language before the times of the Hungarian conquest of the Carpathian Basin (at the turn of the 9th and 10th centuries), ultimately from Proto-Turkic *öd (“time”) and cognates with Karakhanid اُذْ (öδ, “time”), Southern Altai ӧй (öy, “time”), Turkish öğle (“noon”).

A múlt idő a beszélés időpontjához képest régebbi folyamatot fejez ki.

2008, István Csernicskó, Zoltán Karmacsi, “Az igeragozás”, in Szófajtan és morfológia:

The past tense expresses a process prior to the time of speaking.

a concept relating to the temporal dimension

(grammar) tense (any of the forms of a verb which distinguish when an action occurs)


alak

alakok (plural)
alak (nominative singular)
alakok (nominative plural)
alakot (accusative singular)
alakokat (accusative plural)
alaknak (dative singular)
alakoknak (dative plural)
alakkal (instrumental singular)
alakokkal (instrumental plural)
alakért (causal-final singular)
alakokért (causal-final plural)
alakká (singular translative)
alakokká (plural translative)
alakig (singular terminative)
alakokig (plural terminative)
alakként (essive-formal singular)
alakokként (essive-formal plural)
alakban (inessive singular)
alakokban (inessive plural)
alakon (singular superessive)
alakokon (plural superessive)
alaknál (adessive singular)
alakoknál (adessive plural)
alakba (illative singular)
alakokba (illative plural)
alakra (singular sublative)
alakokra (plural sublative)
alakhoz (allative singular)
alakokhoz (allative plural)
alakból (elative singular)
alakokból (elative plural)
alakról (delative singular)
alakokról (delative plural)
alaktól (ablative singular)
alakoktól (ablative plural)
alaké (singular)
alakoké (plural)
alakéi (singular)
alakokéi (plural)
alakom (first-person possessed-single possessive singular)
alakjaim (first-person possessed-many possessive singular)
alakod (possessed-single possessive second-person singular)
alakjaid (possessed-many possessive second-person singular)
alakja (possessed-single possessive singular third-person)
alakjai (possessed-many possessive singular third-person)
alakunk (first-person plural possessed-single possessive)
alakjaink (first-person plural possessed-many possessive)
alakotok (plural possessed-single possessive second-person)
alakjaitok (plural possessed-many possessive second-person)
alakjuk (plural possessed-single possessive third-person)
alakjaik (plural possessed-many possessive third-person)

Unknown. Possibly from to áll (“to stand”) + -k (diminutive suffix).

suffix

(linguistics) word form (usually including its inflection, if there is any)


jel

jelek (plural)
jel (nominative singular)
jelek (nominative plural)
jelet (accusative singular)
jelt (accusative singular)
jeleket (accusative plural)
jelnek (dative singular)
jeleknek (dative plural)
jellel (instrumental singular)
jelekkel (instrumental plural)
jelért (causal-final singular)
jelekért (causal-final plural)
jellé (singular translative)
jelekké (plural translative)
jelig (singular terminative)
jelekig (plural terminative)
jelként (essive-formal singular)
jelekként (essive-formal plural)
jelül (essive-modal singular)
jelben (inessive singular)
jelekben (inessive plural)
jelen (singular superessive)
jeleken (plural superessive)
jelnél (adessive singular)
jeleknél (adessive plural)
jelbe (illative singular)
jelekbe (illative plural)
jelre (singular sublative)
jelekre (plural sublative)
jelhez (allative singular)
jelekhez (allative plural)
jelből (elative singular)
jelekből (elative plural)
jelről (delative singular)
jelekről (delative plural)
jeltől (ablative singular)
jelektől (ablative plural)
jelé (singular)
jeleké (plural)
jeléi (singular)
jelekéi (plural)
jelem (first-person possessed-single possessive singular)
jeleim (first-person possessed-many possessive singular)
jeled (possessed-single possessive second-person singular)
jeleid (possessed-many possessive second-person singular)
jele (possessed-single possessive singular third-person)
jelei (possessed-many possessive singular third-person)
jelünk (first-person plural possessed-single possessive)
jeleink (first-person plural possessed-many possessive)
jeletek (plural possessed-single possessive second-person)
jeleitek (plural possessed-many possessive second-person)
jelük (plural possessed-single possessive third-person)
jeleik (plural possessed-many possessive third-person)

From Proto-Uralic *jelkä (“trace”). Cognates include Finnish jälki and Estonian jälg.

(grammar) non-terminal marker, inflectional suffix or affix (termination) marking a morphological feature of a word that does not change its syntactic role (including tense: past/future vs. present, number: plural vs. singular, degree: comparative/superlative vs. positive, mood: conditional/subjunctive vs. indicative, possession: my/your/etc., ownership: -é, and specification: -ik)


igekötő

igekötők (plural)
igekötő (nominative singular)
igekötők (nominative plural)
igekötőt (accusative singular)
igekötőket (accusative plural)
igekötőnek (dative singular)
igekötőknek (dative plural)
igekötővel (instrumental singular)
igekötőkkel (instrumental plural)
igekötőért (causal-final singular)
igekötőkért (causal-final plural)
igekötővé (singular translative)
igekötőkké (plural translative)
igekötőig (singular terminative)
igekötőkig (plural terminative)
igekötőként (essive-formal singular)
igekötőkként (essive-formal plural)
igekötőül (essive-modal singular)
igekötőben (inessive singular)
igekötőkben (inessive plural)
igekötőn (singular superessive)
igekötőkön (plural superessive)
igekötőnél (adessive singular)
igekötőknél (adessive plural)
igekötőbe (illative singular)
igekötőkbe (illative plural)
igekötőre (singular sublative)
igekötőkre (plural sublative)
igekötőhöz (allative singular)
igekötőkhöz (allative plural)
igekötőből (elative singular)
igekötőkből (elative plural)
igekötőről (delative singular)
igekötőkről (delative plural)
igekötőtől (ablative singular)
igekötőktől (ablative plural)
igekötőé (singular)
igekötőké (plural)
igekötőéi (singular)
igekötőkéi (plural)
igekötőm (first-person possessed-single possessive singular)
igekötőim (first-person possessed-many possessive singular)
igekötőd (possessed-single possessive second-person singular)
igekötőid (possessed-many possessive second-person singular)
igekötője (possessed-single possessive singular third-person)
igekötői (possessed-many possessive singular third-person)
igekötőnk (first-person plural possessed-single possessive)
igekötőink (first-person plural possessed-many possessive)
igekötőtök (plural possessed-single possessive second-person)
igekötőitek (plural possessed-many possessive second-person)
igekötőjük (plural possessed-single possessive third-person)
igekötőik (plural possessed-many possessive third-person)


jegy

jegyek (plural)
jegy (nominative singular)
jegyek (nominative plural)
jegyet (accusative singular)
jegyeket (accusative plural)
jegynek (dative singular)
jegyeknek (dative plural)
jeggyel (instrumental singular)
jegyekkel (instrumental plural)
jegyért (causal-final singular)
jegyekért (causal-final plural)
jeggyé (singular translative)
jegyekké (plural translative)
jegyig (singular terminative)
jegyekig (plural terminative)
jegyként (essive-formal singular)
jegyekként (essive-formal plural)
jegyül (essive-modal singular)
jegyben (inessive singular)
jegyekben (inessive plural)
jegyen (singular superessive)
jegyeken (plural superessive)
jegynél (adessive singular)
jegyeknél (adessive plural)
jegybe (illative singular)
jegyekbe (illative plural)
jegyre (singular sublative)
jegyekre (plural sublative)
jegyhez (allative singular)
jegyekhez (allative plural)
jegyből (elative singular)
jegyekből (elative plural)
jegyről (delative singular)
jegyekről (delative plural)
jegytől (ablative singular)
jegyektől (ablative plural)
jegyé (singular)
jegyeké (plural)
jegyéi (singular)
jegyekéi (plural)
jegyem (first-person possessed-single possessive singular)
jegyeim (first-person possessed-many possessive singular)
jegyed (possessed-single possessive second-person singular)
jegyeid (possessed-many possessive second-person singular)
jegye (possessed-single possessive singular third-person)
jegyei (possessed-many possessive singular third-person)
jegyünk (first-person plural possessed-single possessive)
jegyeink (first-person plural possessed-many possessive)
jegyetek (plural possessed-single possessive second-person)
jegyeitek (plural possessed-many possessive second-person)
jegyük (plural possessed-single possessive third-person)
jegyeik (plural possessed-many possessive third-person)

Originally a variant of the noun jel (“sign”).


görcs

görcsök (plural)
görcs (nominative singular)
görcsök (nominative plural)
görcsöt (accusative singular)
görcsöket (accusative plural)
görcsnek (dative singular)
görcsöknek (dative plural)
görccsel (instrumental singular)
görcsökkel (instrumental plural)
görcsért (causal-final singular)
görcsökért (causal-final plural)
görccsé (singular translative)
görcsökké (plural translative)
görcsig (singular terminative)
görcsökig (plural terminative)
görcsként (essive-formal singular)
görcsökként (essive-formal plural)
görcsben (inessive singular)
görcsökben (inessive plural)
görcsön (singular superessive)
görcsökön (plural superessive)
görcsnél (adessive singular)
görcsöknél (adessive plural)
görcsbe (illative singular)
görcsökbe (illative plural)
görcsre (singular sublative)
görcsökre (plural sublative)
görcshöz (allative singular)
görcsökhöz (allative plural)
görcsből (elative singular)
görcsökből (elative plural)
görcsről (delative singular)
görcsökről (delative plural)
görcstől (ablative singular)
görcsöktől (ablative plural)
görcsé (singular)
görcsöké (plural)
görcséi (singular)
görcsökéi (plural)
görcsöm (first-person possessed-single possessive singular)
görcseim (first-person possessed-many possessive singular)
görcsöd (possessed-single possessive second-person singular)
görcseid (possessed-many possessive second-person singular)
görcse (possessed-single possessive singular third-person)
görcsei (possessed-many possessive singular third-person)
görcsünk (first-person plural possessed-single possessive)
görcseink (first-person plural possessed-many possessive)
görcsötök (plural possessed-single possessive second-person)
görcseitek (plural possessed-many possessive second-person)
görcsük (plural possessed-single possessive third-person)
görcseik (plural possessed-many possessive third-person)

Borrowed from a Slavic language (probably from South Slavic). Compare Serbo-Croatian grč.

(psychology, informal) inhibition, hang-up, block, complex


Európa

Európa (nominative singular)
Európák (nominative plural)
Európát (accusative singular)
Európákat (accusative plural)
Európának (dative singular)
Európáknak (dative plural)
Európával (instrumental singular)
Európákkal (instrumental plural)
Európáért (causal-final singular)
Európákért (causal-final plural)
Európává (singular translative)
Európákká (plural translative)
Európáig (singular terminative)
Európákig (plural terminative)
Európaként (essive-formal singular)
Európákként (essive-formal plural)
Európában (inessive singular)
Európákban (inessive plural)
Európán (singular superessive)
Európákon (plural superessive)
Európánál (adessive singular)
Európáknál (adessive plural)
Európába (illative singular)
Európákba (illative plural)
Európára (singular sublative)
Európákra (plural sublative)
Európához (allative singular)
Európákhoz (allative plural)
Európából (elative singular)
Európákból (elative plural)
Európáról (delative singular)
Európákról (delative plural)
Európától (ablative singular)
Európáktól (ablative plural)
Európáé (singular)
Európáké (plural)
Európáéi (singular)
Európákéi (plural)
Európám (first-person possessed-single possessive singular)
Európáim (first-person possessed-many possessive singular)
Európád (possessed-single possessive second-person singular)
Európáid (possessed-many possessive second-person singular)
Európája (possessed-single possessive singular third-person)
Európái (possessed-many possessive singular third-person)
Európánk (first-person plural possessed-single possessive)
Európáink (first-person plural possessed-many possessive)
Európátok (plural possessed-single possessive second-person)
Európáitok (plural possessed-many possessive second-person)
Európájuk (plural possessed-single possessive third-person)
Európáik (plural possessed-many possessive third-person)

Antarktisz

the former: the common, though loose name; the latter: technical term

(Greek mythology) Europa, a Phoenician princess abducted to Crete by Zeus.


géniusz

géniuszok (plural)
géniusz (nominative singular)
géniuszok (nominative plural)
géniuszt (accusative singular)
géniuszokat (accusative plural)
géniusznak (dative singular)
géniuszoknak (dative plural)
géniusszal (instrumental singular)
géniuszokkal (instrumental plural)
géniuszért (causal-final singular)
géniuszokért (causal-final plural)
géniusszá (singular translative)
géniuszokká (plural translative)
géniuszig (singular terminative)
géniuszokig (plural terminative)
géniuszként (essive-formal singular)
géniuszokként (essive-formal plural)
géniuszban (inessive singular)
géniuszokban (inessive plural)
géniuszon (singular superessive)
géniuszokon (plural superessive)
géniusznál (adessive singular)
géniuszoknál (adessive plural)
géniuszba (illative singular)
géniuszokba (illative plural)
géniuszra (singular sublative)
géniuszokra (plural sublative)
géniuszhoz (allative singular)
géniuszokhoz (allative plural)
géniuszból (elative singular)
géniuszokból (elative plural)
géniuszról (delative singular)
géniuszokról (delative plural)
géniusztól (ablative singular)
géniuszoktól (ablative plural)
géniuszé (singular)
géniuszoké (plural)
géniuszéi (singular)
géniuszokéi (plural)
géniuszom (first-person possessed-single possessive singular)
géniuszaim (first-person possessed-many possessive singular)
géniuszod (possessed-single possessive second-person singular)
géniuszaid (possessed-many possessive second-person singular)
géniusza (possessed-single possessive singular third-person)
géniuszai (possessed-many possessive singular third-person)
géniuszunk (first-person plural possessed-single possessive)
géniuszaink (first-person plural possessed-many possessive)
géniuszotok (plural possessed-single possessive second-person)
géniuszaitok (plural possessed-many possessive second-person)
géniuszuk (plural possessed-single possessive third-person)
géniuszaik (plural possessed-many possessive third-person)

From Latin genius (“household guardian spirit”).

der

(Roman mythology) genius (the tutelary deity or spirit of a place or person)


betű

betűk (plural)
betű (nominative singular)
betűk (nominative plural)
betűt (accusative singular)
betűket (accusative plural)
betűnek (dative singular)
betűknek (dative plural)
betűvel (instrumental singular)
betűkkel (instrumental plural)
betűért (causal-final singular)
betűkért (causal-final plural)
betűvé (singular translative)
betűkké (plural translative)
betűig (singular terminative)
betűkig (plural terminative)
betűként (essive-formal singular)
betűkként (essive-formal plural)
betűben (inessive singular)
betűkben (inessive plural)
betűn (singular superessive)
betűkön (plural superessive)
betűnél (adessive singular)
betűknél (adessive plural)
betűbe (illative singular)
betűkbe (illative plural)
betűre (singular sublative)
betűkre (plural sublative)
betűhöz (allative singular)
betűkhöz (allative plural)
betűből (elative singular)
betűkből (elative plural)
betűről (delative singular)
betűkről (delative plural)
betűtől (ablative singular)
betűktől (ablative plural)
betűé (singular)
betűké (plural)
betűéi (singular)
betűkéi (plural)
betűm (first-person possessed-single possessive singular)
betűim (first-person possessed-many possessive singular)
betűd (possessed-single possessive second-person singular)
betűid (possessed-many possessive second-person singular)
betűje (possessed-single possessive singular third-person)
betűi (possessed-many possessive singular third-person)
betűnk (first-person plural possessed-single possessive)
betűink (first-person plural possessed-many possessive)
betűtök (plural possessed-single possessive second-person)
betűitek (plural possessed-many possessive second-person)
betűjük (plural possessed-single possessive third-person)
betűik (plural possessed-many possessive third-person)

Borrowed from a Turkic language. Compare Old Turkic 𐰋𐰃𐱅𐰏 (b²it²g /bitig/, “book, inscription”).


fonetika

head

fonetika (usually uncountable, plural fonetikák)

fonetikák (plural)
fonetika (nominative singular)
fonetikák (nominative plural)
fonetikát (accusative singular)
fonetikákat (accusative plural)
fonetikának (dative singular)
fonetikáknak (dative plural)
fonetikával (instrumental singular)
fonetikákkal (instrumental plural)
fonetikáért (causal-final singular)
fonetikákért (causal-final plural)
fonetikává (singular translative)
fonetikákká (plural translative)
fonetikáig (singular terminative)
fonetikákig (plural terminative)
fonetikaként (essive-formal singular)
fonetikákként (essive-formal plural)
fonetikában (inessive singular)
fonetikákban (inessive plural)
fonetikán (singular superessive)
fonetikákon (plural superessive)
fonetikánál (adessive singular)
fonetikáknál (adessive plural)
fonetikába (illative singular)
fonetikákba (illative plural)
fonetikára (singular sublative)
fonetikákra (plural sublative)
fonetikához (allative singular)
fonetikákhoz (allative plural)
fonetikából (elative singular)
fonetikákból (elative plural)
fonetikáról (delative singular)
fonetikákról (delative plural)
fonetikától (ablative singular)
fonetikáktól (ablative plural)
fonetikáé (singular)
fonetikáké (plural)
fonetikáéi (singular)
fonetikákéi (plural)
fonetikám (first-person possessed-single possessive singular)
fonetikáim (first-person possessed-many possessive singular)
fonetikád (possessed-single possessive second-person singular)
fonetikáid (possessed-many possessive second-person singular)
fonetikája (possessed-single possessive singular third-person)
fonetikái (possessed-many possessive singular third-person)
fonetikánk (first-person plural possessed-single possessive)
fonetikáink (first-person plural possessed-many possessive)
fonetikátok (plural possessed-single possessive second-person)
fonetikáitok (plural possessed-many possessive second-person)
fonetikájuk (plural possessed-single possessive third-person)
fonetikáik (plural possessed-many possessive third-person)

Borrowed from Latin phonetica, from Ancient Greek φωνητῐκός (phōnētĭkós), from φωνή (phōnḗ, “sound”).


birtok

birtokok (plural)
birtok (nominative singular)
birtokok (nominative plural)
birtokot (accusative singular)
birtokokat (accusative plural)
birtoknak (dative singular)
birtokoknak (dative plural)
birtokkal (instrumental singular)
birtokokkal (instrumental plural)
birtokért (causal-final singular)
birtokokért (causal-final plural)
birtokká (singular translative)
birtokokká (plural translative)
birtokig (singular terminative)
birtokokig (plural terminative)
birtokként (essive-formal singular)
birtokokként (essive-formal plural)
birtokban (inessive singular)
birtokokban (inessive plural)
birtokon (singular superessive)
birtokokon (plural superessive)
birtoknál (adessive singular)
birtokoknál (adessive plural)
birtokba (illative singular)
birtokokba (illative plural)
birtokra (singular sublative)
birtokokra (plural sublative)
birtokhoz (allative singular)
birtokokhoz (allative plural)
birtokból (elative singular)
birtokokból (elative plural)
birtokról (delative singular)
birtokokról (delative plural)
birtoktól (ablative singular)
birtokoktól (ablative plural)
birtoké (singular)
birtokoké (plural)
birtokéi (singular)
birtokokéi (plural)
birtokom (first-person possessed-single possessive singular)
birtokaim (first-person possessed-many possessive singular)
birtokod (possessed-single possessive second-person singular)
birtokaid (possessed-many possessive second-person singular)
birtoka (possessed-single possessive singular third-person)
birtokai (possessed-many possessive singular third-person)
birtokunk (first-person plural possessed-single possessive)
birtokaink (first-person plural possessed-many possessive)
birtokotok (plural possessed-single possessive second-person)
birtokaitok (plural possessed-many possessive second-person)
birtokuk (plural possessed-single possessive third-person)
birtokaik (plural possessed-many possessive third-person)

First attested in 1524. From the verb bír (“to possess”).

Coordinate term: (possessor) birtokos

(linguistics) possession, possessee (the thing which is possessed)


főnév

főnevek (plural)
főnév (nominative singular)
főnevek (nominative plural)
főnevet (accusative singular)
főneveket (accusative plural)
főnévnek (dative singular)
főneveknek (dative plural)
főnévvel (instrumental singular)
főnevekkel (instrumental plural)
főnévért (causal-final singular)
főnevekért (causal-final plural)
főnévvé (singular translative)
főnevekké (plural translative)
főnévig (singular terminative)
főnevekig (plural terminative)
főnévként (essive-formal singular)
főnevekként (essive-formal plural)
főnévben (inessive singular)
főnevekben (inessive plural)
főnéven (singular superessive)
főneveken (plural superessive)
főnévnél (adessive singular)
főneveknél (adessive plural)
főnévbe (illative singular)
főnevekbe (illative plural)
főnévre (singular sublative)
főnevekre (plural sublative)
főnévhez (allative singular)
főnevekhez (allative plural)
főnévből (elative singular)
főnevekből (elative plural)
főnévről (delative singular)
főnevekről (delative plural)
főnévtől (ablative singular)
főnevektől (ablative plural)
főnévé (singular)
főneveké (plural)
főnévéi (singular)
főnevekéi (plural)
főnevem (first-person possessed-single possessive singular)
főneveim (first-person possessed-many possessive singular)
főneved (possessed-single possessive second-person singular)
főneveid (possessed-many possessive second-person singular)
főneve (possessed-single possessive singular third-person)
főnevei (possessed-many possessive singular third-person)
főnevünk (first-person plural possessed-single possessive)
főneveink (first-person plural possessed-many possessive)
főnevetek (plural possessed-single possessive second-person)
főneveitek (plural possessed-many possessive second-person)
főnevük (plural possessed-single possessive third-person)
főneveik (plural possessed-many possessive third-person)

(grammar) substantive, noun (strict sense)


egyes

egyes (nominative singular)
egyesek (nominative plural)
egyeset (accusative singular)
egyeseket (accusative plural)
egyesnek (dative singular)
egyeseknek (dative plural)
egyessel (instrumental singular)
egyesekkel (instrumental plural)
egyesért (causal-final singular)
egyesekért (causal-final plural)
egyessé (singular translative)
egyesekké (plural translative)
egyesig (singular terminative)
egyesekig (plural terminative)
egyesként (essive-formal singular)
egyesekként (essive-formal plural)
egyesben (inessive singular)
egyesekben (inessive plural)
egyesen (singular superessive)
egyeseken (plural superessive)
egyesnél (adessive singular)
egyeseknél (adessive plural)
egyesbe (illative singular)
egyesekbe (illative plural)
egyesre (singular sublative)
egyesekre (plural sublative)
egyeshez (allative singular)
egyesekhez (allative plural)
egyesből (elative singular)
egyesekből (elative plural)
egyesről (delative singular)
egyesekről (delative plural)
egyestől (ablative singular)
egyesektől (ablative plural)
egyesé (singular)
egyeseké (plural)
egyeséi (singular)
egyesekéi (plural)

egyes szám első személy

(linguistics) singular (referring to only one thing or person)


Akhilleusz

Akhilleusz (nominative singular)
Akhilleuszok (nominative plural)
Akhilleuszt (accusative singular)
Akhilleuszokat (accusative plural)
Akhilleusznak (dative singular)
Akhilleuszoknak (dative plural)
Akhilleusszal (instrumental singular)
Akhilleuszokkal (instrumental plural)
Akhilleuszért (causal-final singular)
Akhilleuszokért (causal-final plural)
Akhilleusszá (singular translative)
Akhilleuszokká (plural translative)
Akhilleuszig (singular terminative)
Akhilleuszokig (plural terminative)
Akhilleuszként (essive-formal singular)
Akhilleuszokként (essive-formal plural)
Akhilleuszban (inessive singular)
Akhilleuszokban (inessive plural)
Akhilleuszon (singular superessive)
Akhilleuszokon (plural superessive)
Akhilleusznál (adessive singular)
Akhilleuszoknál (adessive plural)
Akhilleuszba (illative singular)
Akhilleuszokba (illative plural)
Akhilleuszra (singular sublative)
Akhilleuszokra (plural sublative)
Akhilleuszhoz (allative singular)
Akhilleuszokhoz (allative plural)
Akhilleuszból (elative singular)
Akhilleuszokból (elative plural)
Akhilleuszról (delative singular)
Akhilleuszokról (delative plural)
Akhilleusztól (ablative singular)
Akhilleuszoktól (ablative plural)
Akhilleuszé (singular)
Akhilleuszoké (plural)
Akhilleuszéi (singular)
Akhilleuszokéi (plural)
Akhilleuszom (first-person possessed-single possessive singular)
Akhilleuszaim (first-person possessed-many possessive singular)
Akhilleuszod (possessed-single possessive second-person singular)
Akhilleuszaid (possessed-many possessive second-person singular)
Akhilleusza (possessed-single possessive singular third-person)
Akhilleuszai (possessed-many possessive singular third-person)
Akhilleuszunk (first-person plural possessed-single possessive)
Akhilleuszaink (first-person plural possessed-many possessive)
Akhilleuszotok (plural possessed-single possessive second-person)
Akhilleuszaitok (plural possessed-many possessive second-person)
Akhilleuszuk (plural possessed-single possessive third-person)
Akhilleuszaik (plural possessed-many possessive third-person)

From Ancient Greek Ἀχιλλεύς (Akhilleús).

(Greek mythology) Achilles (a Greek mythological hero)


birtokos

birtokosok (plural)
birtokos (nominative singular)
birtokosok (nominative plural)
birtokost (accusative singular)
birtokosokat (accusative plural)
birtokosnak (dative singular)
birtokosoknak (dative plural)
birtokossal (instrumental singular)
birtokosokkal (instrumental plural)
birtokosért (causal-final singular)
birtokosokért (causal-final plural)
birtokossá (singular translative)
birtokosokká (plural translative)
birtokosig (singular terminative)
birtokosokig (plural terminative)
birtokosként (essive-formal singular)
birtokosokként (essive-formal plural)
birtokosban (inessive singular)
birtokosokban (inessive plural)
birtokoson (singular superessive)
birtokosokon (plural superessive)
birtokosnál (adessive singular)
birtokosoknál (adessive plural)
birtokosba (illative singular)
birtokosokba (illative plural)
birtokosra (singular sublative)
birtokosokra (plural sublative)
birtokoshoz (allative singular)
birtokosokhoz (allative plural)
birtokosból (elative singular)
birtokosokból (elative plural)
birtokosról (delative singular)
birtokosokról (delative plural)
birtokostól (ablative singular)
birtokosoktól (ablative plural)
birtokosé (singular)
birtokosoké (plural)
birtokoséi (singular)
birtokosokéi (plural)
birtokosom (first-person possessed-single possessive singular)
birtokosaim (first-person possessed-many possessive singular)
birtokosod (possessed-single possessive second-person singular)
birtokosaid (possessed-many possessive second-person singular)
birtokosa (possessed-single possessive singular third-person)
birtokosai (possessed-many possessive singular third-person)
birtokosunk (first-person plural possessed-single possessive)
birtokosaink (first-person plural possessed-many possessive)
birtokosotok (plural possessed-single possessive second-person)
birtokosaitok (plural possessed-many possessive second-person)
birtokosuk (plural possessed-single possessive third-person)
birtokosaik (plural possessed-many possessive third-person)

Coordinate term: (possessee) birtok


birtokos eset

(grammar) genitive, genitive case; possessive, possessive case


egység

egységek (plural)
egység (nominative singular)
egységek (nominative plural)
egységet (accusative singular)
egységeket (accusative plural)
egységnek (dative singular)
egységeknek (dative plural)
egységgel (instrumental singular)
egységekkel (instrumental plural)
egységért (causal-final singular)
egységekért (causal-final plural)
egységgé (singular translative)
egységekké (plural translative)
egységig (singular terminative)
egységekig (plural terminative)
egységként (essive-formal singular)
egységekként (essive-formal plural)
egységben (inessive singular)
egységekben (inessive plural)
egységen (singular superessive)
egységeken (plural superessive)
egységnél (adessive singular)
egységeknél (adessive plural)
egységbe (illative singular)
egységekbe (illative plural)
egységre (singular sublative)
egységekre (plural sublative)
egységhez (allative singular)
egységekhez (allative plural)
egységből (elative singular)
egységekből (elative plural)
egységről (delative singular)
egységekről (delative plural)
egységtől (ablative singular)
egységektől (ablative plural)
egységé (singular)
egységeké (plural)
egységéi (singular)
egységekéi (plural)
egységem (first-person possessed-single possessive singular)
egységeim (first-person possessed-many possessive singular)
egységed (possessed-single possessive second-person singular)
egységeid (possessed-many possessive second-person singular)
egysége (possessed-single possessive singular third-person)
egységei (possessed-many possessive singular third-person)
egységünk (first-person plural possessed-single possessive)
egységeink (first-person plural possessed-many possessive)
egységetek (plural possessed-single possessive second-person)
egységeitek (plural possessed-many possessive second-person)
egységük (plural possessed-single possessive third-person)
egységeik (plural possessed-many possessive third-person)

egy (“one”) + -ség (“-ness”, noun-forming suffix)

affix

szótári egység


végtelen

head

végtelen (usually uncountable, plural végtelenek)

végtelenek (plural)
végtelen (nominative singular)
végtelenek (nominative plural)
végtelent (accusative singular)
végteleneket (accusative plural)
végtelennek (dative singular)
végteleneknek (dative plural)
végtelennel (instrumental singular)
végtelenekkel (instrumental plural)
végtelenért (causal-final singular)
végtelenekért (causal-final plural)
végtelenné (singular translative)
végtelenekké (plural translative)
végtelenig (singular terminative)
végtelenekig (plural terminative)
végtelenként (essive-formal singular)
végtelenekként (essive-formal plural)
végtelenben (inessive singular)
végtelenekben (inessive plural)
végtelenen (singular superessive)
végteleneken (plural superessive)
végtelennél (adessive singular)
végteleneknél (adessive plural)
végtelenbe (illative singular)
végtelenekbe (illative plural)
végtelenre (singular sublative)
végtelenekre (plural sublative)
végtelenhez (allative singular)
végtelenekhez (allative plural)
végtelenből (elative singular)
végtelenekből (elative plural)
végtelenről (delative singular)
végtelenekről (delative plural)
végtelentől (ablative singular)
végtelenektől (ablative plural)
végtelené (singular)
végteleneké (plural)
végtelenéi (singular)
végtelenekéi (plural)
végtelenem (first-person possessed-single possessive singular)
végtelenjeim (first-person possessed-many possessive singular)
végtelened (possessed-single possessive second-person singular)
végtelenjeid (possessed-many possessive second-person singular)
végtelenje (possessed-single possessive singular third-person)
végtelenjei (possessed-many possessive singular third-person)
végtelenünk (first-person plural possessed-single possessive)
végtelenjeink (first-person plural possessed-many possessive)
végtelenetek (plural possessed-single possessive second-person)
végtelenjeitek (plural possessed-many possessive second-person)
végtelenjük (plural possessed-single possessive third-person)
végtelenjeik (plural possessed-many possessive third-person)

(mathematics, philosophy) infinity, the infinite


rétoromán

rétorománok (plural)
rétoromán (nominative singular)
rétorománok (nominative plural)
rétorománt (accusative singular)
rétorománokat (accusative plural)
rétorománnak (dative singular)
rétorománoknak (dative plural)
rétorománnal (instrumental singular)
rétorománokkal (instrumental plural)
rétorománért (causal-final singular)
rétorománokért (causal-final plural)
rétorománná (singular translative)
rétorománokká (plural translative)
rétorománig (singular terminative)
rétorománokig (plural terminative)
rétorománként (essive-formal singular)
rétorománokként (essive-formal plural)
rétorománul (essive-modal singular)
rétorománban (inessive singular)
rétorománokban (inessive plural)
rétorománon (singular superessive)
rétorománokon (plural superessive)
rétorománnál (adessive singular)
rétorománoknál (adessive plural)
rétorománba (illative singular)
rétorománokba (illative plural)
rétorománra (singular sublative)
rétorománokra (plural sublative)
rétorománhoz (allative singular)
rétorománokhoz (allative plural)
rétorománból (elative singular)
rétorománokból (elative plural)
rétorománról (delative singular)
rétorománokról (delative plural)
rétoromántól (ablative singular)
rétorománoktól (ablative plural)
rétorománé (singular)
rétorománoké (plural)
rétorománéi (singular)
rétorománokéi (plural)
rétorománom (first-person possessed-single possessive singular)
rétorománjaim (first-person possessed-many possessive singular)
rétorománod (possessed-single possessive second-person singular)
rétorománjaid (possessed-many possessive second-person singular)
rétorománja (possessed-single possessive singular third-person)
rétorománjai (possessed-many possessive singular third-person)
rétorománunk (first-person plural possessed-single possessive)
rétorománjaink (first-person plural possessed-many possessive)
rétorománotok (plural possessed-single possessive second-person)
rétorománjaitok (plural possessed-many possessive second-person)
rétorománjuk (plural possessed-single possessive third-person)
rétorománjaik (plural possessed-many possessive third-person)

(linguistics) Rhaeto-Romance (a group of related Romance languages spoken in north and north-eastern Italy and southeastern Switzerland, or any of these languages individually)


eset

esetek (plural)
eset (nominative singular)
esetek (nominative plural)
esetet (accusative singular)
eseteket (accusative plural)
esetnek (dative singular)
eseteknek (dative plural)
esettel (instrumental singular)
esetekkel (instrumental plural)
esetért (causal-final singular)
esetekért (causal-final plural)
esetté (singular translative)
esetekké (plural translative)
esetig (singular terminative)
esetekig (plural terminative)
esetként (essive-formal singular)
esetekként (essive-formal plural)
esetben (inessive singular)
esetekben (inessive plural)
eseten (singular superessive)
eseteken (plural superessive)
esetnél (adessive singular)
eseteknél (adessive plural)
esetbe (illative singular)
esetekbe (illative plural)
esetre (singular sublative)
esetekre (plural sublative)
esethez (allative singular)
esetekhez (allative plural)
esetből (elative singular)
esetekből (elative plural)
esetről (delative singular)
esetekről (delative plural)
esettől (ablative singular)
esetektől (ablative plural)
eseté (singular)
eseteké (plural)
esetéi (singular)
esetekéi (plural)
esetem (first-person possessed-single possessive singular)
eseteim (first-person possessed-many possessive singular)
eseted (possessed-single possessive second-person singular)
eseteid (possessed-many possessive second-person singular)
esete (possessed-single possessive singular third-person)
esetei (possessed-many possessive singular third-person)
esetünk (first-person plural possessed-single possessive)
eseteink (first-person plural possessed-many possessive)
esetetek (plural possessed-single possessive second-person)
eseteitek (plural possessed-many possessive second-person)
esetük (plural possessed-single possessive third-person)
eseteik (plural possessed-many possessive third-person)

From the es- stem of esik (“to happen”, cf. megesik) + -et (noun-forming suffix). Semantic loan from Latin casus, akin to Czech případek, Kashubian przëpôdk, Polish przypadek, Russian припа́док (pripádok), and Silesian przipŏdek. Compare also the development of German Fall, meaning both "case, event" and "fall, drop".

af

cf. <i class="Latn mention" lang="hu">megesik</i>


jövő

jövő (nominative singular)
jövők (nominative plural)
jövőt (accusative singular)
jövőket (accusative plural)
jövőnek (dative singular)
jövőknek (dative plural)
jövővel (instrumental singular)
jövőkkel (instrumental plural)
jövőért (causal-final singular)
jövőkért (causal-final plural)
jövővé (singular translative)
jövőkké (plural translative)
jövőig (singular terminative)
jövőkig (plural terminative)
jövőként (essive-formal singular)
jövőkként (essive-formal plural)
jövőben (inessive singular)
jövőkben (inessive plural)
jövőn (singular superessive)
jövőkön (plural superessive)
jövőnél (adessive singular)
jövőknél (adessive plural)
jövőbe (illative singular)
jövőkbe (illative plural)
jövőre (singular sublative)
jövőkre (plural sublative)
jövőhöz (allative singular)
jövőkhöz (allative plural)
jövőből (elative singular)
jövőkből (elative plural)
jövőről (delative singular)
jövőkről (delative plural)
jövőtől (ablative singular)
jövőktől (ablative plural)
jövőé (singular)
jövőké (plural)
jövőéi (singular)
jövőkéi (plural)

jövő idő


névutó

névutók (plural)
névutó (nominative singular)
névutók (nominative plural)
névutót (accusative singular)
névutókat (accusative plural)
névutónak (dative singular)
névutóknak (dative plural)
névutóval (instrumental singular)
névutókkal (instrumental plural)
névutóért (causal-final singular)
névutókért (causal-final plural)
névutóvá (singular translative)
névutókká (plural translative)
névutóig (singular terminative)
névutókig (plural terminative)
névutóként (essive-formal singular)
névutókként (essive-formal plural)
névutóban (inessive singular)
névutókban (inessive plural)
névutón (singular superessive)
névutókon (plural superessive)
névutónál (adessive singular)
névutóknál (adessive plural)
névutóba (illative singular)
névutókba (illative plural)
névutóra (singular sublative)
névutókra (plural sublative)
névutóhoz (allative singular)
névutókhoz (allative plural)
névutóból (elative singular)
névutókból (elative plural)
névutóról (delative singular)
névutókról (delative plural)
névutótól (ablative singular)
névutóktól (ablative plural)
névutóé (singular)
névutóké (plural)
névutóéi (singular)
névutókéi (plural)
névutóm (first-person possessed-single possessive singular)
névutóim (first-person possessed-many possessive singular)
névutód (possessed-single possessive second-person singular)
névutóid (possessed-many possessive second-person singular)
névutója (possessed-single possessive singular third-person)
névutói (possessed-many possessive singular third-person)
névutónk (first-person plural possessed-single possessive)
névutóink (first-person plural possessed-many possessive)
névutótok (plural possessed-single possessive second-person)
névutóitok (plural possessed-many possessive second-person)
névutójuk (plural possessed-single possessive third-person)
névutóik (plural possessed-many possessive third-person)

(grammar) postposition (equivalent of English preposition except it comes after the word it refers to)


egyszerű

hu-adj

egyszerű (comparative egyszerűbb, superlative legegyszerűbb)

egyszerűbb (comparative)
legegyszerűbb (superlative)
egyszerű (nominative singular)
egyszerűek (nominative plural)
egyszerűt (accusative singular)
egyszerűeket (accusative plural)
egyszerűnek (dative singular)
egyszerűeknek (dative plural)
egyszerűvel (instrumental singular)
egyszerűekkel (instrumental plural)
egyszerűért (causal-final singular)
egyszerűekért (causal-final plural)
egyszerűvé (singular translative)
egyszerűekké (plural translative)
egyszerűig (singular terminative)
egyszerűekig (plural terminative)
egyszerűként (essive-formal singular)
egyszerűekként (essive-formal plural)
egyszerűben (inessive singular)
egyszerűekben (inessive plural)
egyszerűn (singular superessive)
egyszerűeken (plural superessive)
egyszerűnél (adessive singular)
egyszerűeknél (adessive plural)
egyszerűbe (illative singular)
egyszerűekbe (illative plural)
egyszerűre (singular sublative)
egyszerűekre (plural sublative)
egyszerűhöz (allative singular)
egyszerűekhez (allative plural)
egyszerűből (elative singular)
egyszerűekből (elative plural)
egyszerűről (delative singular)
egyszerűekről (delative plural)
egyszerűtől (ablative singular)
egyszerűektől (ablative plural)
egyszerűé (singular)
egyszerűeké (plural)
egyszerűéi (singular)
egyszerűekéi (plural)

From egy (“one”) + -szerű (-like, resembling). The original meaning was one-part, composed of one part which later developed into not complicated and unadorned.

affix

egyszerű múlt

(of character, face, behavior) straightforward, guileless, modest, unaffected, artless, unpretentious (free from duplicity)


erős

hu-adj

erős (comparative erősebb, superlative legerősebb)

erősebb (comparative)
legerősebb (superlative)
erős (nominative singular)
erősek (nominative plural)
erőset (accusative singular)
erőseket (accusative plural)
erősnek (dative singular)
erőseknek (dative plural)
erőssel (instrumental singular)
erősekkel (instrumental plural)
erősért (causal-final singular)
erősekért (causal-final plural)
erőssé (singular translative)
erősekké (plural translative)
erősig (singular terminative)
erősekig (plural terminative)
erősként (essive-formal singular)
erősekként (essive-formal plural)
erősben (inessive singular)
erősekben (inessive plural)
erősön (singular superessive)
erőseken (plural superessive)
erősnél (adessive singular)
erőseknél (adessive plural)
erősbe (illative singular)
erősekbe (illative plural)
erősre (singular sublative)
erősekre (plural sublative)
erőshöz (allative singular)
erősekhez (allative plural)
erősből (elative singular)
erősekből (elative plural)
erősről (delative singular)
erősekről (delative plural)
erőstől (ablative singular)
erősektől (ablative plural)
erősé (singular)
erőseké (plural)
erőséi (singular)
erősekéi (plural)

erő (“power, force”) + -s (adjective-forming suffix)

af

(grammar) strong (inflecting in a different manner than the one called weak or mixed)


határozószó

head

határozószó (plural határozószók or határozószavak)

határozószók (plural)
határozószavak (plural)
határozószó (nominative singular)
határozószók (nominative plural)
határozószót (accusative singular)
határozószókat (accusative plural)
határozószónak (dative singular)
határozószóknak (dative plural)
határozószóval (instrumental singular)
határozószókkal (instrumental plural)
határozószóért (causal-final singular)
határozószókért (causal-final plural)
határozószóvá (singular translative)
határozószókká (plural translative)
határozószóig (singular terminative)
határozószókig (plural terminative)
határozószóként (essive-formal singular)
határozószókként (essive-formal plural)
határozószóban (inessive singular)
határozószókban (inessive plural)
határozószón (singular superessive)
határozószókon (plural superessive)
határozószónál (adessive singular)
határozószóknál (adessive plural)
határozószóba (illative singular)
határozószókba (illative plural)
határozószóra (singular sublative)
határozószókra (plural sublative)
határozószóhoz (allative singular)
határozószókhoz (allative plural)
határozószóból (elative singular)
határozószókból (elative plural)
határozószóról (delative singular)
határozószókról (delative plural)
határozószótól (ablative singular)
határozószóktól (ablative plural)
határozószóé (singular)
határozószóké (plural)
határozószóéi (singular)
határozószókéi (plural)
határozószóm (first-person possessed-single possessive singular)
határozószóim (first-person possessed-many possessive singular)
határozószód (possessed-single possessive second-person singular)
határozószóid (possessed-many possessive second-person singular)
határozószója (possessed-single possessive singular third-person)
határozószói (possessed-many possessive singular third-person)
határozószónk (first-person plural possessed-single possessive)
határozószóink (first-person plural possessed-many possessive)
határozószótok (plural possessed-single possessive second-person)
határozószóitok (plural possessed-many possessive second-person)
határozószójuk (plural possessed-single possessive third-person)
határozószóik (plural possessed-many possessive third-person)

(grammar) adverb (a term for the word class, as opposed to the grammatical function)


tárgy

tárgyak (plural)
tárgy (nominative singular)
tárgyak (nominative plural)
tárgyat (accusative singular)
tárgyakat (accusative plural)
tárgynak (dative singular)
tárgyaknak (dative plural)
tárggyal (instrumental singular)
tárgyakkal (instrumental plural)
tárgyért (causal-final singular)
tárgyakért (causal-final plural)
tárggyá (singular translative)
tárgyakká (plural translative)
tárgyig (singular terminative)
tárgyakig (plural terminative)
tárgyként (essive-formal singular)
tárgyakként (essive-formal plural)
tárgyban (inessive singular)
tárgyakban (inessive plural)
tárgyon (singular superessive)
tárgyakon (plural superessive)
tárgynál (adessive singular)
tárgyaknál (adessive plural)
tárgyba (illative singular)
tárgyakba (illative plural)
tárgyra (singular sublative)
tárgyakra (plural sublative)
tárgyhoz (allative singular)
tárgyakhoz (allative plural)
tárgyból (elative singular)
tárgyakból (elative plural)
tárgyról (delative singular)
tárgyakról (delative plural)
tárgytól (ablative singular)
tárgyaktól (ablative plural)
tárgyé (singular)
tárgyaké (plural)
tárgyéi (singular)
tárgyakéi (plural)
tárgyam (first-person possessed-single possessive singular)
tárgyaim (first-person possessed-many possessive singular)
tárgyad (possessed-single possessive second-person singular)
tárgyaid (possessed-many possessive second-person singular)
tárgya (possessed-single possessive singular third-person)
tárgyai (possessed-many possessive singular third-person)
tárgyunk (first-person plural possessed-single possessive)
tárgyaink (first-person plural possessed-many possessive)
tárgyatok (plural possessed-single possessive second-person)
tárgyaitok (plural possessed-many possessive second-person)
tárgyuk (plural possessed-single possessive third-person)
tárgyaik (plural possessed-many possessive third-person)

From Old French targe (“buckler”) (based on the pronunciation at the time as [ˈtɒrd͡ʒə]), from Frankish *targa (“buckler”). For a long time, it had the meaning of pajzs (“buckler”), later céltábla (“target”) since a buckler could also be used as a target for arrows and spears. (Compare the similar semantic development of English target.) Starting with the 18th century, the sense developed from the goal of shooting to the goal of activity, action which led to its current semantic range, then finally to its current abstract sense.


névmás

névmások (plural)
névmás (nominative singular)
névmások (nominative plural)
névmást (accusative singular)
névmásokat (accusative plural)
névmásnak (dative singular)
névmásoknak (dative plural)
névmással (instrumental singular)
névmásokkal (instrumental plural)
névmásért (causal-final singular)
névmásokért (causal-final plural)
névmássá (singular translative)
névmásokká (plural translative)
névmásig (singular terminative)
névmásokig (plural terminative)
névmásként (essive-formal singular)
névmásokként (essive-formal plural)
névmásban (inessive singular)
névmásokban (inessive plural)
névmáson (singular superessive)
névmásokon (plural superessive)
névmásnál (adessive singular)
névmásoknál (adessive plural)
névmásba (illative singular)
névmásokba (illative plural)
névmásra (singular sublative)
névmásokra (plural sublative)
névmáshoz (allative singular)
névmásokhoz (allative plural)
névmásból (elative singular)
névmásokból (elative plural)
névmásról (delative singular)
névmásokról (delative plural)
névmástól (ablative singular)
névmásoktól (ablative plural)
névmásé (singular)
névmásoké (plural)
névmáséi (singular)
névmásokéi (plural)
névmásom (first-person possessed-single possessive singular)
névmásaim (first-person possessed-many possessive singular)
névmásod (possessed-single possessive second-person singular)
névmásaid (possessed-many possessive second-person singular)
névmása (possessed-single possessive singular third-person)
névmásai (possessed-many possessive singular third-person)
névmásunk (first-person plural possessed-single possessive)
névmásaink (first-person plural possessed-many possessive)
névmásotok (plural possessed-single possessive second-person)
névmásaitok (plural possessed-many possessive second-person)
névmásuk (plural possessed-single possessive third-person)
névmásaik (plural possessed-many possessive third-person)

From név (“name; noun”) + más (“another thing, something else”). Calque of Latin pronomen. Compare the formation of English pronoun.


tőszámnév

tőszámnevek (plural)
tőszámnév (nominative singular)
tőszámnevek (nominative plural)
tőszámnevet (accusative singular)
tőszámneveket (accusative plural)
tőszámnévnek (dative singular)
tőszámneveknek (dative plural)
tőszámnévvel (instrumental singular)
tőszámnevekkel (instrumental plural)
tőszámnévért (causal-final singular)
tőszámnevekért (causal-final plural)
tőszámnévvé (singular translative)
tőszámnevekké (plural translative)
tőszámnévig (singular terminative)
tőszámnevekig (plural terminative)
tőszámnévként (essive-formal singular)
tőszámnevekként (essive-formal plural)
tőszámnévben (inessive singular)
tőszámnevekben (inessive plural)
tőszámneven (singular superessive)
tőszámneveken (plural superessive)
tőszámnévnél (adessive singular)
tőszámneveknél (adessive plural)
tőszámnévbe (illative singular)
tőszámnevekbe (illative plural)
tőszámnévre (singular sublative)
tőszámnevekre (plural sublative)
tőszámnévhez (allative singular)
tőszámnevekhez (allative plural)
tőszámnévből (elative singular)
tőszámnevekből (elative plural)
tőszámnévről (delative singular)
tőszámnevekről (delative plural)
tőszámnévtől (ablative singular)
tőszámnevektől (ablative plural)
tőszámnévé (singular)
tőszámneveké (plural)
tőszámnévéi (singular)
tőszámnevekéi (plural)
tőszámnevem (first-person possessed-single possessive singular)
tőszámneveim (first-person possessed-many possessive singular)
tőszámneved (possessed-single possessive second-person singular)
tőszámneveid (possessed-many possessive second-person singular)
tőszámneve (possessed-single possessive singular third-person)
tőszámnevei (possessed-many possessive singular third-person)
tőszámnevünk (first-person plural possessed-single possessive)
tőszámneveink (first-person plural possessed-many possessive)
tőszámnevetek (plural possessed-single possessive second-person)
tőszámneveitek (plural possessed-many possessive second-person)
tőszámnevük (plural possessed-single possessive third-person)
tőszámneveik (plural possessed-many possessive third-person)


mondat

mondatok (plural)
mondat (nominative singular)
mondatok (nominative plural)
mondatot (accusative singular)
mondatokat (accusative plural)
mondatnak (dative singular)
mondatoknak (dative plural)
mondattal (instrumental singular)
mondatokkal (instrumental plural)
mondatért (causal-final singular)
mondatokért (causal-final plural)
mondattá (singular translative)
mondatokká (plural translative)
mondatig (singular terminative)
mondatokig (plural terminative)
mondatként (essive-formal singular)
mondatokként (essive-formal plural)
mondatban (inessive singular)
mondatokban (inessive plural)
mondaton (singular superessive)
mondatokon (plural superessive)
mondatnál (adessive singular)
mondatoknál (adessive plural)
mondatba (illative singular)
mondatokba (illative plural)
mondatra (singular sublative)
mondatokra (plural sublative)
mondathoz (allative singular)
mondatokhoz (allative plural)
mondatból (elative singular)
mondatokból (elative plural)
mondatról (delative singular)
mondatokról (delative plural)
mondattól (ablative singular)
mondatoktól (ablative plural)
mondaté (singular)
mondatoké (plural)
mondatéi (singular)
mondatokéi (plural)
mondatom (first-person possessed-single possessive singular)
mondataim (first-person possessed-many possessive singular)
mondatod (possessed-single possessive second-person singular)
mondataid (possessed-many possessive second-person singular)
mondata (possessed-single possessive singular third-person)
mondatai (possessed-many possessive singular third-person)
mondatunk (first-person plural possessed-single possessive)
mondataink (first-person plural possessed-many possessive)
mondatotok (plural possessed-single possessive second-person)
mondataitok (plural possessed-many possessive second-person)
mondatuk (plural possessed-single possessive third-person)
mondataik (plural possessed-many possessive third-person)

From mond (“to say”) + -at (noun-forming suffix).


szinonima

szinonimák (plural)
szinonima (nominative singular)
szinonimák (nominative plural)
szinonimát (accusative singular)
szinonimákat (accusative plural)
szinonimának (dative singular)
szinonimáknak (dative plural)
szinonimával (instrumental singular)
szinonimákkal (instrumental plural)
szinonimáért (causal-final singular)
szinonimákért (causal-final plural)
szinonimává (singular translative)
szinonimákká (plural translative)
szinonimáig (singular terminative)
szinonimákig (plural terminative)
szinonimaként (essive-formal singular)
szinonimákként (essive-formal plural)
szinonimában (inessive singular)
szinonimákban (inessive plural)
szinonimán (singular superessive)
szinonimákon (plural superessive)
szinonimánál (adessive singular)
szinonimáknál (adessive plural)
szinonimába (illative singular)
szinonimákba (illative plural)
szinonimára (singular sublative)
szinonimákra (plural sublative)
szinonimához (allative singular)
szinonimákhoz (allative plural)
szinonimából (elative singular)
szinonimákból (elative plural)
szinonimáról (delative singular)
szinonimákról (delative plural)
szinonimától (ablative singular)
szinonimáktól (ablative plural)
szinonimáé (singular)
szinonimáké (plural)
szinonimáéi (singular)
szinonimákéi (plural)
szinonimám (first-person possessed-single possessive singular)
szinonimáim (first-person possessed-many possessive singular)
szinonimád (possessed-single possessive second-person singular)
szinonimáid (possessed-many possessive second-person singular)
szinonimája (possessed-single possessive singular third-person)
szinonimái (possessed-many possessive singular third-person)
szinonimánk (first-person plural possessed-single possessive)
szinonimáink (first-person plural possessed-many possessive)
szinonimátok (plural possessed-single possessive second-person)
szinonimáitok (plural possessed-many possessive second-person)
szinonimájuk (plural possessed-single possessive third-person)
szinonimáik (plural possessed-many possessive third-person)


szinonim

szinonim (nominative singular)
szinonimak (nominative plural)
szinonimat (accusative singular)
szinonimakat (accusative plural)
szinonimnak (dative singular)
szinonimaknak (dative plural)
szinonimmal (instrumental singular)
szinonimakkal (instrumental plural)
szinonimért (causal-final singular)
szinonimakért (causal-final plural)
szinonimmá (singular translative)
szinonimakká (plural translative)
szinonimig (singular terminative)
szinonimakig (plural terminative)
szinonimként (essive-formal singular)
szinonimakként (essive-formal plural)
szinonimban (inessive singular)
szinonimakban (inessive plural)
szinonimon (singular superessive)
szinonimakon (plural superessive)
szinonimnál (adessive singular)
szinonimaknál (adessive plural)
szinonimba (illative singular)
szinonimakba (illative plural)
szinonimra (singular sublative)
szinonimakra (plural sublative)
szinonimhoz (allative singular)
szinonimakhoz (allative plural)
szinonimból (elative singular)
szinonimakból (elative plural)
szinonimról (delative singular)
szinonimakról (delative plural)
szinonimtól (ablative singular)
szinonimaktól (ablative plural)
szinonimé (singular)
szinonimaké (plural)
szinoniméi (singular)
szinonimakéi (plural)
szinonim (nominative singular)
szinonimok (nominative plural)
szinonimot (accusative singular)
szinonimokat (accusative plural)
szinonimnak (dative singular)
szinonimoknak (dative plural)
szinonimmal (instrumental singular)
szinonimokkal (instrumental plural)
szinonimért (causal-final singular)
szinonimokért (causal-final plural)
szinonimmá (singular translative)
szinonimokká (plural translative)
szinonimig (singular terminative)
szinonimokig (plural terminative)
szinonimként (essive-formal singular)
szinonimokként (essive-formal plural)
szinonimban (inessive singular)
szinonimokban (inessive plural)
szinonimon (singular superessive)
szinonimokon (plural superessive)
szinonimnál (adessive singular)
szinonimoknál (adessive plural)
szinonimba (illative singular)
szinonimokba (illative plural)
szinonimra (singular sublative)
szinonimokra (plural sublative)
szinonimhoz (allative singular)
szinonimokhoz (allative plural)
szinonimból (elative singular)
szinonimokból (elative plural)
szinonimról (delative singular)
szinonimokról (delative plural)
szinonimtól (ablative singular)
szinonimoktól (ablative plural)
szinonimé (singular)
szinonimoké (plural)
szinoniméi (singular)
szinonimokéi (plural)

From German synonym, from French synonyme, from Ancient Greek συνώνυμον (sunṓnumon), from σύν (sún, “with”) + ὄνομα (ónoma, “name”).

(semantics) synonymic, synonymical, synonymous (of, relating to, or being a synonym)