etnológia

etnológia (usually uncountable, plural etnológiák)

etnológiák (plural)
etnológia (nominative singular)
etnológiák (nominative plural)
etnológiát (accusative singular)
etnológiákat (accusative plural)
etnológiának (dative singular)
etnológiáknak (dative plural)
etnológiával (instrumental singular)
etnológiákkal (instrumental plural)
etnológiáért (causal-final singular)
etnológiákért (causal-final plural)
etnológiává (singular translative)
etnológiákká (plural translative)
etnológiáig (singular terminative)
etnológiákig (plural terminative)
etnológiaként (essive-formal singular)
etnológiákként (essive-formal plural)
etnológiául (essive-modal singular)
etnológiában (inessive singular)
etnológiákban (inessive plural)
etnológián (singular superessive)
etnológiákon (plural superessive)
etnológiánál (adessive singular)
etnológiáknál (adessive plural)
etnológiába (illative singular)
etnológiákba (illative plural)
etnológiára (singular sublative)
etnológiákra (plural sublative)
etnológiához (allative singular)
etnológiákhoz (allative plural)
etnológiából (elative singular)
etnológiákból (elative plural)
etnológiáról (delative singular)
etnológiákról (delative plural)
etnológiától (ablative singular)
etnológiáktól (ablative plural)
etnológiáé (singular)
etnológiáké (plural)
etnológiáéi (singular)
etnológiákéi (plural)
etnológiám (first-person possessed-single possessive singular)
etnológiáim (first-person possessed-many possessive singular)
etnológiád (possessed-single possessive second-person singular)
etnológiáid (possessed-many possessive second-person singular)
etnológiája (possessed-single possessive singular third-person)
etnológiái (possessed-many possessive singular third-person)
etnológiánk (first-person plural possessed-single possessive)
etnológiáink (first-person plural possessed-many possessive)
etnológiátok (plural possessed-single possessive second-person)
etnológiáitok (plural possessed-many possessive second-person)
etnológiájuk (plural possessed-single possessive third-person)
etnológiáik (plural possessed-many possessive third-person)

From English ethnology. With -lógia (“-logy”) ending. See also etno- (“ethno-”).

(anthropology) ethnology (the branch of anthropology that studies and compares the different human cultures)


morféma

morfémák (plural)
morféma (nominative singular)
morfémák (nominative plural)
morfémát (accusative singular)
morfémákat (accusative plural)
morfémának (dative singular)
morfémáknak (dative plural)
morfémával (instrumental singular)
morfémákkal (instrumental plural)
morfémáért (causal-final singular)
morfémákért (causal-final plural)
morfémává (singular translative)
morfémákká (plural translative)
morfémáig (singular terminative)
morfémákig (plural terminative)
morfémaként (essive-formal singular)
morfémákként (essive-formal plural)
morfémában (inessive singular)
morfémákban (inessive plural)
morfémán (singular superessive)
morfémákon (plural superessive)
morfémánál (adessive singular)
morfémáknál (adessive plural)
morfémába (illative singular)
morfémákba (illative plural)
morfémára (singular sublative)
morfémákra (plural sublative)
morfémához (allative singular)
morfémákhoz (allative plural)
morfémából (elative singular)
morfémákból (elative plural)
morfémáról (delative singular)
morfémákról (delative plural)
morfémától (ablative singular)
morfémáktól (ablative plural)
morfémáé (singular)
morfémáké (plural)
morfémáéi (singular)
morfémákéi (plural)
morfémám (first-person possessed-single possessive singular)
morfémáim (first-person possessed-many possessive singular)
morfémád (possessed-single possessive second-person singular)
morfémáid (possessed-many possessive second-person singular)
morfémája (possessed-single possessive singular third-person)
morfémái (possessed-many possessive singular third-person)
morfémánk (first-person plural possessed-single possessive)
morfémáink (first-person plural possessed-many possessive)
morfémátok (plural possessed-single possessive second-person)
morfémáitok (plural possessed-many possessive second-person)
morfémájuk (plural possessed-single possessive third-person)
morfémáik (plural possessed-many possessive third-person)

From French morphème, from Ancient Greek μορφή (morphḗ, “shape, form”).

der

(linguistics) morpheme (smallest linguistic unit)


mutató

mutató (nominative singular)
mutatók (nominative plural)
mutatóak (nominative plural)
mutatót (accusative singular)
mutatókat (accusative plural)
mutatóakat (accusative plural)
mutatónak (dative singular)
mutatóknak (dative plural)
mutatóaknak (dative plural)
mutatóval (instrumental singular)
mutatókkal (instrumental plural)
mutatóakkal (instrumental plural)
mutatóért (causal-final singular)
mutatókért (causal-final plural)
mutatóakért (causal-final plural)
mutatóvá (singular translative)
mutatókká (plural translative)
mutatóakká (plural translative)
mutatóig (singular terminative)
mutatókig (plural terminative)
mutatóakig (plural terminative)
mutatóként (essive-formal singular)
mutatókként (essive-formal plural)
mutatóakként (essive-formal plural)
mutatóban (inessive singular)
mutatókban (inessive plural)
mutatóakban (inessive plural)
mutatón (singular superessive)
mutatókon (plural superessive)
mutatóakon (plural superessive)
mutatónál (adessive singular)
mutatóknál (adessive plural)
mutatóaknál (adessive plural)
mutatóba (illative singular)
mutatókba (illative plural)
mutatóakba (illative plural)
mutatóra (singular sublative)
mutatókra (plural sublative)
mutatóakra (plural sublative)
mutatóhoz (allative singular)
mutatókhoz (allative plural)
mutatóakhoz (allative plural)
mutatóból (elative singular)
mutatókból (elative plural)
mutatóakból (elative plural)
mutatóról (delative singular)
mutatókról (delative plural)
mutatóakról (delative plural)
mutatótól (ablative singular)
mutatóktól (ablative plural)
mutatóaktól (ablative plural)
mutatóé (singular)
mutatóké (plural)
mutatóaké (plural)
mutatóéi (singular)
mutatókéi (plural)
mutatóakéi (plural)

mutató névmás


mutató névmás

mutató (“demonstrative”) + névmás (“pronoun”)

affix

demonstrative pronoun
demonstrative pronoun


mozaikszó

head

mozaikszó (plural mozaikszók or mozaikszavak)

mozaikszók (plural)
mozaikszavak (plural)
mozaikszó (nominative singular)
mozaikszók (nominative plural)
mozaikszót (accusative singular)
mozaikszókat (accusative plural)
mozaikszónak (dative singular)
mozaikszóknak (dative plural)
mozaikszóval (instrumental singular)
mozaikszókkal (instrumental plural)
mozaikszóért (causal-final singular)
mozaikszókért (causal-final plural)
mozaikszóvá (singular translative)
mozaikszókká (plural translative)
mozaikszóig (singular terminative)
mozaikszókig (plural terminative)
mozaikszóként (essive-formal singular)
mozaikszókként (essive-formal plural)
mozaikszóban (inessive singular)
mozaikszókban (inessive plural)
mozaikszón (singular superessive)
mozaikszókon (plural superessive)
mozaikszónál (adessive singular)
mozaikszóknál (adessive plural)
mozaikszóba (illative singular)
mozaikszókba (illative plural)
mozaikszóra (singular sublative)
mozaikszókra (plural sublative)
mozaikszóhoz (allative singular)
mozaikszókhoz (allative plural)
mozaikszóból (elative singular)
mozaikszókból (elative plural)
mozaikszóról (delative singular)
mozaikszókról (delative plural)
mozaikszótól (ablative singular)
mozaikszóktól (ablative plural)
mozaikszóé (singular)
mozaikszóké (plural)
mozaikszóéi (singular)
mozaikszókéi (plural)
mozaikszóm (first-person possessed-single possessive singular)
mozaikszóim (first-person possessed-many possessive singular)
mozaikszód (possessed-single possessive second-person singular)
mozaikszóid (possessed-many possessive second-person singular)
mozaikszója (possessed-single possessive singular third-person)
mozaikszói (possessed-many possessive singular third-person)
mozaikszónk (first-person plural possessed-single possessive)
mozaikszóink (first-person plural possessed-many possessive)
mozaikszótok (plural possessed-single possessive second-person)
mozaikszóitok (plural possessed-many possessive second-person)
mozaikszójuk (plural possessed-single possessive third-person)
mozaikszóik (plural possessed-many possessive third-person)


betűszó

betűszók (plural)
betűszavak (plural)
betűszó (nominative singular)
betűszók (nominative plural)
betűszót (accusative singular)
betűszókat (accusative plural)
betűszónak (dative singular)
betűszóknak (dative plural)
betűszóval (instrumental singular)
betűszókkal (instrumental plural)
betűszóért (causal-final singular)
betűszókért (causal-final plural)
betűszóvá (singular translative)
betűszókká (plural translative)
betűszóig (singular terminative)
betűszókig (plural terminative)
betűszóként (essive-formal singular)
betűszókként (essive-formal plural)
betűszóban (inessive singular)
betűszókban (inessive plural)
betűszón (singular superessive)
betűszókon (plural superessive)
betűszónál (adessive singular)
betűszóknál (adessive plural)
betűszóba (illative singular)
betűszókba (illative plural)
betűszóra (singular sublative)
betűszókra (plural sublative)
betűszóhoz (allative singular)
betűszókhoz (allative plural)
betűszóból (elative singular)
betűszókból (elative plural)
betűszóról (delative singular)
betűszókról (delative plural)
betűszótól (ablative singular)
betűszóktól (ablative plural)
betűszóé (singular)
betűszóké (plural)
betűszóéi (singular)
betűszókéi (plural)
betűszóm (first-person possessed-single possessive singular)
betűszóim (first-person possessed-many possessive singular)
betűszód (possessed-single possessive second-person singular)
betűszóid (possessed-many possessive second-person singular)
betűszója (possessed-single possessive singular third-person)
betűszói (possessed-many possessive singular third-person)
betűszónk (first-person plural possessed-single possessive)
betűszóink (first-person plural possessed-many possessive)
betűszótok (plural possessed-single possessive second-person)
betűszóitok (plural possessed-many possessive second-person)
betűszójuk (plural possessed-single possessive third-person)
betűszóik (plural possessed-many possessive third-person)


nőnem

nőnemek (plural)
nőnem (nominative singular)
nőnemek (nominative plural)
nőnemet (accusative singular)
nőnemeket (accusative plural)
nőnemnek (dative singular)
nőnemeknek (dative plural)
nőnemmel (instrumental singular)
nőnemekkel (instrumental plural)
nőnemért (causal-final singular)
nőnemekért (causal-final plural)
nőnemmé (singular translative)
nőnemekké (plural translative)
nőnemig (singular terminative)
nőnemekig (plural terminative)
nőnemként (essive-formal singular)
nőnemekként (essive-formal plural)
nőnemben (inessive singular)
nőnemekben (inessive plural)
nőnemen (singular superessive)
nőnemeken (plural superessive)
nőnemnél (adessive singular)
nőnemeknél (adessive plural)
nőnembe (illative singular)
nőnemekbe (illative plural)
nőnemre (singular sublative)
nőnemekre (plural sublative)
nőnemhez (allative singular)
nőnemekhez (allative plural)
nőnemből (elative singular)
nőnemekből (elative plural)
nőnemről (delative singular)
nőnemekről (delative plural)
nőnemtől (ablative singular)
nőnemektől (ablative plural)
nőnemé (singular)
nőnemeké (plural)
nőneméi (singular)
nőnemekéi (plural)
nőnemem (first-person possessed-single possessive singular)
nőnemeim (first-person possessed-many possessive singular)
nőnemed (possessed-single possessive second-person singular)
nőnemeid (possessed-many possessive second-person singular)
nőneme (possessed-single possessive singular third-person)
nőnemei (possessed-many possessive singular third-person)
nőnemünk (first-person plural possessed-single possessive)
nőnemeink (first-person plural possessed-many possessive)
nőnemetek (plural possessed-single possessive second-person)
nőnemeitek (plural possessed-many possessive second-person)
nőnemük (plural possessed-single possessive third-person)
nőnemeik (plural possessed-many possessive third-person)


nőnemű

nőnemű (nominative singular)
nőneműek (nominative plural)
nőneműt (accusative singular)
nőneműeket (accusative plural)
nőneműnek (dative singular)
nőneműeknek (dative plural)
nőneművel (instrumental singular)
nőneműekkel (instrumental plural)
nőneműért (causal-final singular)
nőneműekért (causal-final plural)
nőneművé (singular translative)
nőneműekké (plural translative)
nőneműig (singular terminative)
nőneműekig (plural terminative)
nőneműként (essive-formal singular)
nőneműekként (essive-formal plural)
nőneműben (inessive singular)
nőneműekben (inessive plural)
nőneműn (singular superessive)
nőneműeken (plural superessive)
nőneműnél (adessive singular)
nőneműeknél (adessive plural)
nőneműbe (illative singular)
nőneműekbe (illative plural)
nőneműre (singular sublative)
nőneműekre (plural sublative)
nőneműhöz (allative singular)
nőneműekhez (allative plural)
nőneműből (elative singular)
nőneműekből (elative plural)
nőneműről (delative singular)
nőneműekről (delative plural)
nőneműtől (ablative singular)
nőneműektől (ablative plural)
nőneműé (singular)
nőneműeké (plural)
nőneműéi (singular)
nőneműekéi (plural)


hímnem

hímnemek (plural)
hímnem (nominative singular)
hímnemek (nominative plural)
hímnemet (accusative singular)
hímnemeket (accusative plural)
hímnemnek (dative singular)
hímnemeknek (dative plural)
hímnemmel (instrumental singular)
hímnemekkel (instrumental plural)
hímnemért (causal-final singular)
hímnemekért (causal-final plural)
hímnemmé (singular translative)
hímnemekké (plural translative)
hímnemig (singular terminative)
hímnemekig (plural terminative)
hímnemként (essive-formal singular)
hímnemekként (essive-formal plural)
hímnemben (inessive singular)
hímnemekben (inessive plural)
hímnemen (singular superessive)
hímnemeken (plural superessive)
hímnemnél (adessive singular)
hímnemeknél (adessive plural)
hímnembe (illative singular)
hímnemekbe (illative plural)
hímnemre (singular sublative)
hímnemekre (plural sublative)
hímnemhez (allative singular)
hímnemekhez (allative plural)
hímnemből (elative singular)
hímnemekből (elative plural)
hímnemről (delative singular)
hímnemekről (delative plural)
hímnemtől (ablative singular)
hímnemektől (ablative plural)
hímnemé (singular)
hímnemeké (plural)
hímneméi (singular)
hímnemekéi (plural)
hímnemem (first-person possessed-single possessive singular)
hímnemeim (first-person possessed-many possessive singular)
hímnemed (possessed-single possessive second-person singular)
hímnemeid (possessed-many possessive second-person singular)
hímneme (possessed-single possessive singular third-person)
hímnemei (possessed-many possessive singular third-person)
hímnemünk (first-person plural possessed-single possessive)
hímnemeink (first-person plural possessed-many possessive)
hímnemetek (plural possessed-single possessive second-person)
hímnemeitek (plural possessed-many possessive second-person)
hímnemük (plural possessed-single possessive third-person)
hímnemeik (plural possessed-many possessive third-person)


hímnemű

hímnemű (nominative singular)
hímneműek (nominative plural)
hímneműt (accusative singular)
hímneműeket (accusative plural)
hímneműnek (dative singular)
hímneműeknek (dative plural)
hímneművel (instrumental singular)
hímneműekkel (instrumental plural)
hímneműért (causal-final singular)
hímneműekért (causal-final plural)
hímneművé (singular translative)
hímneműekké (plural translative)
hímneműig (singular terminative)
hímneműekig (plural terminative)
hímneműként (essive-formal singular)
hímneműekként (essive-formal plural)
hímneműben (inessive singular)
hímneműekben (inessive plural)
hímneműn (singular superessive)
hímneműeken (plural superessive)
hímneműnél (adessive singular)
hímneműeknél (adessive plural)
hímneműbe (illative singular)
hímneműekbe (illative plural)
hímneműre (singular sublative)
hímneműekre (plural sublative)
hímneműhöz (allative singular)
hímneműekhez (allative plural)
hímneműből (elative singular)
hímneműekből (elative plural)
hímneműről (delative singular)
hímneműekről (delative plural)
hímneműtől (ablative singular)
hímneműektől (ablative plural)
hímneműé (singular)
hímneműeké (plural)
hímneműéi (singular)
hímneműekéi (plural)

From hím (“male”) + nemű (“of gender”), from nem (“gender”) + -ű (adjective-forming suffix).


semleges

hu-adj

semleges (comparative semlegesebb, superlative legsemlegesebb)

semlegesebb (comparative)
legsemlegesebb (superlative)
semleges (nominative singular)
semlegesek (nominative plural)
semlegeset (accusative singular)
semlegeseket (accusative plural)
semlegesnek (dative singular)
semlegeseknek (dative plural)
semlegessel (instrumental singular)
semlegesekkel (instrumental plural)
semlegesért (causal-final singular)
semlegesekért (causal-final plural)
semlegessé (singular translative)
semlegesekké (plural translative)
semlegesig (singular terminative)
semlegesekig (plural terminative)
semlegesként (essive-formal singular)
semlegesekként (essive-formal plural)
semlegesben (inessive singular)
semlegesekben (inessive plural)
semlegesen (singular superessive)
semlegeseken (plural superessive)
semlegesnél (adessive singular)
semlegeseknél (adessive plural)
semlegesbe (illative singular)
semlegesekbe (illative plural)
semlegesre (singular sublative)
semlegesekre (plural sublative)
semlegeshez (allative singular)
semlegesekhez (allative plural)
semlegesből (elative singular)
semlegesekből (elative plural)
semlegesről (delative singular)
semlegesekről (delative plural)
semlegestől (ablative singular)
semlegesektől (ablative plural)
semlegesé (singular)
semlegeseké (plural)
semlegeséi (singular)
semlegesekéi (plural)

(grammar) Ellipsis of semlegesnemű (“neuter”).


semleges

semlegesek (plural)
semleges (nominative singular)
semlegesek (nominative plural)
semlegest (accusative singular)
semlegeseket (accusative plural)
semlegesnek (dative singular)
semlegeseknek (dative plural)
semlegessel (instrumental singular)
semlegesekkel (instrumental plural)
semlegesért (causal-final singular)
semlegesekért (causal-final plural)
semlegessé (singular translative)
semlegesekké (plural translative)
semlegesig (singular terminative)
semlegesekig (plural terminative)
semlegesként (essive-formal singular)
semlegesekként (essive-formal plural)
semlegesben (inessive singular)
semlegesekben (inessive plural)
semlegesen (singular superessive)
semlegeseken (plural superessive)
semlegesnél (adessive singular)
semlegeseknél (adessive plural)
semlegesbe (illative singular)
semlegesekbe (illative plural)
semlegesre (singular sublative)
semlegesekre (plural sublative)
semlegeshez (allative singular)
semlegesekhez (allative plural)
semlegesből (elative singular)
semlegesekből (elative plural)
semlegesről (delative singular)
semlegesekről (delative plural)
semlegestől (ablative singular)
semlegesektől (ablative plural)
semlegesé (singular)
semlegeseké (plural)
semlegeséi (singular)
semlegesekéi (plural)
semlegesem (first-person possessed-single possessive singular)
semlegeseim (first-person possessed-many possessive singular)
semlegesed (possessed-single possessive second-person singular)
semlegeseid (possessed-many possessive second-person singular)
semlegese (possessed-single possessive singular third-person)
semlegesei (possessed-many possessive singular third-person)
semlegesünk (first-person plural possessed-single possessive)
semlegeseink (first-person plural possessed-many possessive)
semlegesetek (plural possessed-single possessive second-person)
semlegeseitek (plural possessed-many possessive second-person)
semlegesük (plural possessed-single possessive third-person)
semlegeseik (plural possessed-many possessive third-person)

(grammar) Ellipsis of semlegesnem (“neuter”).


semlegesnem

semlegesnem (nominative singular)
semlegesnemek (nominative plural)
semlegesnemet (accusative singular)
semlegesnemeket (accusative plural)
semlegesnemnek (dative singular)
semlegesnemeknek (dative plural)
semlegesnemmel (instrumental singular)
semlegesnemekkel (instrumental plural)
semlegesnemért (causal-final singular)
semlegesnemekért (causal-final plural)
semlegesnemmé (singular translative)
semlegesnemekké (plural translative)
semlegesnemig (singular terminative)
semlegesnemekig (plural terminative)
semlegesnemként (essive-formal singular)
semlegesnemekként (essive-formal plural)
semlegesnemben (inessive singular)
semlegesnemekben (inessive plural)
semlegesnemen (singular superessive)
semlegesnemeken (plural superessive)
semlegesnemnél (adessive singular)
semlegesnemeknél (adessive plural)
semlegesnembe (illative singular)
semlegesnemekbe (illative plural)
semlegesnemre (singular sublative)
semlegesnemekre (plural sublative)
semlegesnemhez (allative singular)
semlegesnemekhez (allative plural)
semlegesnemből (elative singular)
semlegesnemekből (elative plural)
semlegesnemről (delative singular)
semlegesnemekről (delative plural)
semlegesnemtől (ablative singular)
semlegesnemektől (ablative plural)
semlegesnemé (singular)
semlegesnemeké (plural)
semlegesneméi (singular)
semlegesnemekéi (plural)
semlegesnemem (first-person possessed-single possessive singular)
semlegesnemeim (first-person possessed-many possessive singular)
semlegesnemed (possessed-single possessive second-person singular)
semlegesnemeid (possessed-many possessive second-person singular)
semlegesneme (possessed-single possessive singular third-person)
semlegesnemei (possessed-many possessive singular third-person)
semlegesnemünk (first-person plural possessed-single possessive)
semlegesnemeink (first-person plural possessed-many possessive)
semlegesnemetek (plural possessed-single possessive second-person)
semlegesnemeitek (plural possessed-many possessive second-person)
semlegesnemük (plural possessed-single possessive third-person)
semlegesnemeik (plural possessed-many possessive third-person)

[ˈʃɛmlɛɡɛʃnɛm]


semlegesnemű

semlegesnemű (nominative singular)
semlegesneműek (nominative plural)
semlegesneműt (accusative singular)
semlegesneműeket (accusative plural)
semlegesneműnek (dative singular)
semlegesneműeknek (dative plural)
semlegesneművel (instrumental singular)
semlegesneműekkel (instrumental plural)
semlegesneműért (causal-final singular)
semlegesneműekért (causal-final plural)
semlegesneművé (singular translative)
semlegesneműekké (plural translative)
semlegesneműig (singular terminative)
semlegesneműekig (plural terminative)
semlegesneműként (essive-formal singular)
semlegesneműekként (essive-formal plural)
semlegesneműben (inessive singular)
semlegesneműekben (inessive plural)
semlegesneműn (singular superessive)
semlegesneműeken (plural superessive)
semlegesneműnél (adessive singular)
semlegesneműeknél (adessive plural)
semlegesneműbe (illative singular)
semlegesneműekbe (illative plural)
semlegesneműre (singular sublative)
semlegesneműekre (plural sublative)
semlegesneműhöz (allative singular)
semlegesneműekhez (allative plural)
semlegesneműből (elative singular)
semlegesneműekből (elative plural)
semlegesneműről (delative singular)
semlegesneműekről (delative plural)
semlegesneműtől (ablative singular)
semlegesneműektől (ablative plural)
semlegesneműé (singular)
semlegesneműeké (plural)
semlegesneműéi (singular)
semlegesneműekéi (plural)

[ˈʃɛmlɛɡɛʃnɛmyː]


Ikarosz

(Greek mythology) Icarus, son of Daedalus, who attempted to escape from Crete with wings made of feathers and wax.


Ragnarök

Ragnarök (nominative singular)
Ragnarököt (accusative singular)
Ragnaröknek (dative singular)
Ragnarökkel (instrumental singular)
Ragnarökért (causal-final singular)
Ragnarökké (singular translative)
Ragnarökig (singular terminative)
Ragnarökként (essive-formal singular)
Ragnarökben (inessive singular)
Ragnarökön (singular superessive)
Ragnaröknél (adessive singular)
Ragnarökbe (illative singular)
Ragnarökre (singular sublative)
Ragnarökhöz (allative singular)
Ragnarökből (elative singular)
Ragnarökről (delative singular)
Ragnaröktől (ablative singular)
Ragnaröké (singular)
Ragnarökéi (singular)
Ragnarököm (first-person possessed-single possessive singular)
Ragnarököd (possessed-single possessive second-person singular)
Ragnarökje (possessed-single possessive singular third-person)
Ragnarökünk (first-person plural possessed-single possessive)
Ragnarökötök (plural possessed-single possessive second-person)
Ragnarökjük (plural possessed-single possessive third-person)

From Old Norse ragnarǫk (from regin (“gods”) + rǫk (“fate, judgment”)).


valkűr

valkűrök (plural)
valkűr (nominative singular)
valkűrök (nominative plural)
valkűrt (accusative singular)
valkűröket (accusative plural)
valkűrnek (dative singular)
valkűröknek (dative plural)
valkűrrel (instrumental singular)
valkűrökkel (instrumental plural)
valkűrért (causal-final singular)
valkűrökért (causal-final plural)
valkűrré (singular translative)
valkűrökké (plural translative)
valkűrig (singular terminative)
valkűrökig (plural terminative)
valkűrként (essive-formal singular)
valkűrökként (essive-formal plural)
valkűrben (inessive singular)
valkűrökben (inessive plural)
valkűrön (singular superessive)
valkűrökön (plural superessive)
valkűrnél (adessive singular)
valkűröknél (adessive plural)
valkűrbe (illative singular)
valkűrökbe (illative plural)
valkűrre (singular sublative)
valkűrökre (plural sublative)
valkűrhöz (allative singular)
valkűrökhöz (allative plural)
valkűrből (elative singular)
valkűrökből (elative plural)
valkűrről (delative singular)
valkűrökről (delative plural)
valkűrtől (ablative singular)
valkűröktől (ablative plural)
valkűré (singular)
valkűröké (plural)
valkűréi (singular)
valkűrökéi (plural)
valkűröm (first-person possessed-single possessive singular)
valkűrjeim (first-person possessed-many possessive singular)
valkűröd (possessed-single possessive second-person singular)
valkűrjeid (possessed-many possessive second-person singular)
valkűrje (possessed-single possessive singular third-person)
valkűrjei (possessed-many possessive singular third-person)
valkűrünk (first-person plural possessed-single possessive)
valkűrjeink (first-person plural possessed-many possessive)
valkűrötök (plural possessed-single possessive second-person)
valkűrjeitek (plural possessed-many possessive second-person)
valkűrjük (plural possessed-single possessive third-person)
valkűrjeik (plural possessed-many possessive third-person)

From German Walküre, from Old Norse valkyrja (“Valkyrie”, from valr (“the dead”) + kyrja (“chooser”)).


képzés

képzések (plural)
képzés (nominative singular)
képzések (nominative plural)
képzést (accusative singular)
képzéseket (accusative plural)
képzésnek (dative singular)
képzéseknek (dative plural)
képzéssel (instrumental singular)
képzésekkel (instrumental plural)
képzésért (causal-final singular)
képzésekért (causal-final plural)
képzéssé (singular translative)
képzésekké (plural translative)
képzésig (singular terminative)
képzésekig (plural terminative)
képzésként (essive-formal singular)
képzésekként (essive-formal plural)
képzésben (inessive singular)
képzésekben (inessive plural)
képzésen (singular superessive)
képzéseken (plural superessive)
képzésnél (adessive singular)
képzéseknél (adessive plural)
képzésbe (illative singular)
képzésekbe (illative plural)
képzésre (singular sublative)
képzésekre (plural sublative)
képzéshez (allative singular)
képzésekhez (allative plural)
képzésből (elative singular)
képzésekből (elative plural)
képzésről (delative singular)
képzésekről (delative plural)
képzéstől (ablative singular)
képzésektől (ablative plural)
képzésé (singular)
képzéseké (plural)
képzéséi (singular)
képzésekéi (plural)
képzésem (first-person possessed-single possessive singular)
képzéseim (first-person possessed-many possessive singular)
képzésed (possessed-single possessive second-person singular)
képzéseid (possessed-many possessive second-person singular)
képzése (possessed-single possessive singular third-person)
képzései (possessed-many possessive singular third-person)
képzésünk (first-person plural possessed-single possessive)
képzéseink (first-person plural possessed-many possessive)
képzésetek (plural possessed-single possessive second-person)
képzéseitek (plural possessed-many possessive second-person)
képzésük (plural possessed-single possessive third-person)
képzéseik (plural possessed-many possessive third-person)


képez

hu-conj

Forms in parentheses are somewhat archaic or literary.

This verb has no prefix that could split, despite its first few letters.

képzek or (first-person indicative object-indefinite present singular)
képezek (first-person indicative object-indefinite present singular)
képzel or (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
képezel (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
képez (formal indicative object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
képez (indicative object-indefinite present singular third-person)
képzünk or (first-person indicative object-indefinite plural present)
képezünk (first-person indicative object-indefinite plural present)
képeztek (indicative informal object-indefinite plural present second-person)
képeznek (formal indicative object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
képeznek (indicative object-indefinite plural present third-person)
képzem or (first-person indicative object-definite present singular)
képezem (first-person indicative object-definite present singular)
képzed or (indicative informal object-definite present second-person singular)
képezed (indicative informal object-definite present second-person singular)
képzi or (formal indicative object-definite present second-person-semantically singular third-person)
képzi or (indicative object-definite present singular third-person)
képezi (formal indicative object-definite present second-person-semantically singular third-person)
képezi (indicative object-definite present singular third-person)
képezzük (first-person indicative object-definite plural present)
képzitek or (indicative informal object-definite plural present second-person)
képezitek (indicative informal object-definite plural present second-person)
képzik or (formal indicative object-definite plural present second-person-semantically third-person)
képzik or (indicative object-definite plural present third-person)
képezik (formal indicative object-definite plural present second-person-semantically third-person)
képezik (indicative object-definite plural present third-person)
képezlek (first-person indicative object-second-person present singular)
képeztem (first-person indicative object-indefinite past singular)
képeztél (indicative informal object-indefinite past second-person singular)
képzett (formal indicative object-indefinite past second-person-semantically singular third-person)
képzett (indicative object-indefinite past singular third-person)
képeztünk (first-person indicative object-indefinite past plural)
képeztetek (indicative informal object-indefinite past plural second-person)
képeztek (formal indicative object-indefinite past plural second-person-semantically third-person)
képeztek (indicative object-indefinite past plural third-person)
képeztem (first-person indicative object-definite past singular)
képezted (indicative informal object-definite past second-person singular)
képezte (formal indicative object-definite past second-person-semantically singular third-person)
képezte (indicative object-definite past singular third-person)
képeztük (first-person indicative object-definite past plural)
képeztétek (indicative informal object-definite past plural second-person)
képezték (formal indicative object-definite past plural second-person-semantically third-person)
képezték (indicative object-definite past plural third-person)
képeztelek (first-person indicative object-second-person past singular)
or a time adverb (first-person future indicative third-person)
or a time adverb (formal future indicative second-person-semantically third-person)
or a time adverb (future indicative informal second-person)
e.g. képezni fog. (first-person future indicative third-person)
e.g. képezni fog. (formal future indicative second-person-semantically third-person)
e.g. képezni fog. (future indicative informal second-person)
képzék (first-person object-indefinite singular)
képezék (first-person object-indefinite singular)
képzél (informal object-indefinite second-person singular)
képezél (informal object-indefinite second-person singular)
képze (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
képze (object-indefinite singular third-person)
képeze (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
képeze (object-indefinite singular third-person)
képzénk (first-person object-indefinite plural)
képezénk (first-person object-indefinite plural)
képzétek (informal object-indefinite plural second-person)
képezétek (informal object-indefinite plural second-person)
képzének (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
képzének (object-indefinite plural third-person)
képezének (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
képezének (object-indefinite plural third-person)
képzém (first-person object-definite singular)
képezém (first-person object-definite singular)
képzéd (informal object-definite second-person singular)
képezéd (informal object-definite second-person singular)
képzé (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
képzé (object-definite singular third-person)
képezé (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
képezé (object-definite singular third-person)
képzénk (first-person object-definite plural)
képezénk (first-person object-definite plural)
képzétek (informal object-definite plural second-person)
képezétek (informal object-definite plural second-person)
képzék (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
képzék (object-definite plural third-person)
képezék (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
képezék (object-definite plural third-person)
képzélek (first-person object-second-person singular)
képezélek (first-person object-second-person singular)
e.g. képez vala (first-person third-person)
e.g. képez vala (formal second-person-semantically third-person)
e.g. képez vala (informal second-person)
képzett vala (first-person third-person)
képzett vala (formal second-person-semantically third-person)
képzett vala (informal second-person)
volt. (first-person third-person)
volt. (formal second-person-semantically third-person)
volt. (informal second-person)
képzendek (first-person object-indefinite singular)
képzendesz (informal object-indefinite second-person singular)
képzend (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
képzend (object-indefinite singular third-person)
képzendünk (first-person object-indefinite plural)
képzendetek (informal object-indefinite plural second-person)
képzendenek (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
képzendenek (object-indefinite plural third-person)
képzendem (first-person object-definite singular)
képzended (informal object-definite second-person singular)
képzendi (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
képzendi (object-definite singular third-person)
képzendjük (first-person object-definite plural)
képzenditek (informal object-definite plural second-person)
képzendik (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
képzendik (object-definite plural third-person)
képzendelek (first-person object-second-person singular)
képeznék (conditional first-person object-indefinite present singular)
képeznél (conditional informal object-indefinite present second-person singular)
képezne (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
képezne (conditional object-indefinite present singular third-person)
képeznénk (conditional first-person object-indefinite plural present)
képeznétek (conditional informal object-indefinite plural present second-person)
képeznének (conditional formal object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
képeznének (conditional object-indefinite plural present third-person)
képezném (conditional first-person object-definite present singular)
képeznéd (conditional informal object-definite present second-person singular)
képezné (conditional formal object-definite present second-person-semantically singular third-person)
képezné (conditional object-definite present singular third-person)
képeznénk (conditional first-person object-definite plural present)
or képeznők (conditional first-person object-definite plural present)
képeznétek (conditional informal object-definite plural present second-person)
képeznék (conditional formal object-definite plural present second-person-semantically third-person)
képeznék (conditional object-definite plural present third-person)
képeznélek (conditional first-person object-second-person present singular)
Indicative past forms followed by volna (conditional first-person past third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional informal past second-person)
e.g. képzett volna (conditional first-person past third-person)
e.g. képzett volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
e.g. képzett volna (conditional informal past second-person)
képezzek (first-person object-indefinite present singular subjunctive)
képezz or (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
képezzél (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
képezzen (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
képezzen (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
képezzünk (first-person object-indefinite plural present subjunctive)
képezzetek (informal object-indefinite plural present second-person subjunctive)
képezzenek (formal object-indefinite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
képezzenek (object-indefinite plural present subjunctive third-person)
képezzem (first-person object-definite present singular subjunctive)
képezd or (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
képezzed (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
képezze (formal object-definite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
képezze (object-definite present singular subjunctive third-person)
képezzük (first-person object-definite plural present subjunctive)
képezzétek (informal object-definite plural present second-person subjunctive)
képezzék (formal object-definite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
képezzék (object-definite plural present subjunctive third-person)
képezzelek (first-person object-second-person present singular subjunctive)
e.g. képzett légyen (first-person third-person)
e.g. képzett légyen (formal second-person-semantically third-person)
e.g. képzett légyen (informal second-person)
képezni (infinitive)
képeznem (first-person infinitive singular)
képezned (infinitive informal second-person singular)
képeznie (formal infinitive second-person-semantically singular third-person)
képeznie (infinitive singular third-person)
képeznünk (first-person infinitive plural)
képeznetek (infinitive informal plural second-person)
képezniük (formal infinitive plural second-person-semantically third-person)
képezniük (infinitive plural third-person)
képzés (noun-from-verb)
képző
képező
képzett
képzendő (future participle)
képezendő (future participle)
képezve
képezvén
képeztet (causative)
képezhetek (first-person indicative object-indefinite present singular)
képezhetsz (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
képezhet (formal indicative object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
képezhet (indicative object-indefinite present singular third-person)
képezhetünk (first-person indicative object-indefinite plural present)
képezhettek (indicative informal object-indefinite plural present second-person)
képezhetnek (formal indicative object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
képezhetnek (indicative object-indefinite plural present third-person)
képezhetem (first-person indicative object-definite present singular)
képezheted (indicative informal object-definite present second-person singular)
képezheti (formal indicative object-definite present second-person-semantically singular third-person)
képezheti (indicative object-definite present singular third-person)
képezhetjük (first-person indicative object-definite plural present)
képezhetitek (indicative informal object-definite plural present second-person)
képezhetik (formal indicative object-definite plural present second-person-semantically third-person)
képezhetik (indicative object-definite plural present third-person)
képezhetlek (first-person indicative object-second-person present singular)
képezhettem (first-person indicative object-indefinite past singular)
képezhettél (indicative informal object-indefinite past second-person singular)
képezhetett (formal indicative object-indefinite past second-person-semantically singular third-person)
képezhetett (indicative object-indefinite past singular third-person)
képezhettünk (first-person indicative object-indefinite past plural)
képezhettetek (indicative informal object-indefinite past plural second-person)
képezhettek (formal indicative object-indefinite past plural second-person-semantically third-person)
képezhettek (indicative object-indefinite past plural third-person)
képezhettem (first-person indicative object-definite past singular)
képezhetted (indicative informal object-definite past second-person singular)
képezhette (formal indicative object-definite past second-person-semantically singular third-person)
képezhette (indicative object-definite past singular third-person)
képezhettük (first-person indicative object-definite past plural)
képezhettétek (indicative informal object-definite past plural second-person)
képezhették (formal indicative object-definite past plural second-person-semantically third-person)
képezhették (indicative object-definite past plural third-person)
képezhettelek (first-person indicative object-second-person past singular)
képezheték (first-person object-indefinite singular)
képezhetél (informal object-indefinite second-person singular)
képezhete (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
képezhete (object-indefinite singular third-person)
képezheténk (first-person object-indefinite plural)
képezhetétek (informal object-indefinite plural second-person)
képezhetének (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
képezhetének (object-indefinite plural third-person)
képezhetém (first-person object-definite singular)
képezhetéd (informal object-definite second-person singular)
képezheté (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
képezheté (object-definite singular third-person)
képezheténk (first-person object-definite plural)
képezhetétek (informal object-definite plural second-person)
képezheték (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
képezheték (object-definite plural third-person)
képezhetélek (first-person object-second-person singular)
e.g. képezhet vala (first-person third-person)
e.g. képezhet vala (formal second-person-semantically third-person)
e.g. képezhet vala (informal second-person)
képezhetett vala (first-person third-person)
képezhetett vala (formal second-person-semantically third-person)
képezhetett vala (informal second-person)
volt. (first-person third-person)
volt. (formal second-person-semantically third-person)
volt. (informal second-person)
képezhetendek (first-person object-indefinite singular)
or képzandhatok (first-person object-indefinite singular)
képezhetendesz (informal object-indefinite second-person singular)
or képzandhatsz (informal object-indefinite second-person singular)
képezhetend (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
képezhetend (object-indefinite singular third-person)
or képzandhat (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
or képzandhat (object-indefinite singular third-person)
képezhetendünk (first-person object-indefinite plural)
or képzandhatunk (first-person object-indefinite plural)
képezhetendetek (informal object-indefinite plural second-person)
or képzandhattok (informal object-indefinite plural second-person)
képezhetendenek (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
képezhetendenek (object-indefinite plural third-person)
or képzandhatnak (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
or képzandhatnak (object-indefinite plural third-person)
képezhetendem (first-person object-definite singular)
or képzandhatom (first-person object-definite singular)
képezhetended (informal object-definite second-person singular)
or képzandhatod (informal object-definite second-person singular)
képezhetendi (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
képezhetendi (object-definite singular third-person)
or képzandhatja (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
or képzandhatja (object-definite singular third-person)
képezhetendjük (first-person object-definite plural)
or képzandhatjuk (first-person object-definite plural)
képezhetenditek (informal object-definite plural second-person)
or képzandhatjátok (informal object-definite plural second-person)
képezhetendik (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
képezhetendik (object-definite plural third-person)
or képzandhatják (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
or képzandhatják (object-definite plural third-person)
képezhetendelek (first-person object-second-person singular)
or képzandhatlak (first-person object-second-person singular)
képezhetnék (conditional first-person object-indefinite present singular)
képezhetnél (conditional informal object-indefinite present second-person singular)
képezhetne (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
képezhetne (conditional object-indefinite present singular third-person)
képezhetnénk (conditional first-person object-indefinite plural present)
képezhetnétek (conditional informal object-indefinite plural present second-person)
képezhetnének (conditional formal object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
képezhetnének (conditional object-indefinite plural present third-person)
képezhetném (conditional first-person object-definite present singular)
képezhetnéd (conditional informal object-definite present second-person singular)
képezhetné (conditional formal object-definite present second-person-semantically singular third-person)
képezhetné (conditional object-definite present singular third-person)
képezhetnénk (conditional first-person object-definite plural present)
or képezhetnők (conditional first-person object-definite plural present)
képezhetnétek (conditional informal object-definite plural present second-person)
képezhetnék (conditional formal object-definite plural present second-person-semantically third-person)
képezhetnék (conditional object-definite plural present third-person)
képezhetnélek (conditional first-person object-second-person present singular)
Indicative past forms followed by volna (conditional first-person past third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional informal past second-person)
e.g. képezhetett volna (conditional first-person past third-person)
e.g. képezhetett volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
e.g. képezhetett volna (conditional informal past second-person)
képezhessek (first-person object-indefinite present singular subjunctive)
képezhess or (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
képezhessél (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
képezhessen (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
képezhessen (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
képezhessünk (first-person object-indefinite plural present subjunctive)
képezhessetek (informal object-indefinite plural present second-person subjunctive)
képezhessenek (formal object-indefinite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
képezhessenek (object-indefinite plural present subjunctive third-person)
képezhessem (first-person object-definite present singular subjunctive)
képezhesd or (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
képezhessed (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
képezhesse (formal object-definite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
képezhesse (object-definite present singular subjunctive third-person)
képezhessük (first-person object-definite plural present subjunctive)
képezhessétek (informal object-definite plural present second-person subjunctive)
képezhessék (formal object-definite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
képezhessék (object-definite plural present subjunctive third-person)
képezhesselek (first-person object-second-person present singular subjunctive)
e.g. képezhetett légyen (first-person third-person)
e.g. képezhetett légyen (formal second-person-semantically third-person)
e.g. képezhetett légyen (informal second-person)
képezhetni
képezhetnem (first-person singular)
képezhetned (informal second-person singular)
képezhetnie (formal second-person-semantically singular third-person)
képezhetnie (singular third-person)
képezhetnünk (first-person plural)
képezhetnetek (informal plural second-person)
képezhetniük (formal plural second-person-semantically third-person)
képezhetniük (plural third-person)
képezhető (first-person singular)
képezhetetlen (formal second-person-semantically singular third-person)
képezhetetlen (singular third-person)
képezhetve / képezhetvén (formal plural second-person-semantically third-person)
képezhetve / képezhetvén (informal plural second-person)
képezhetve / képezhetvén (plural third-person)

kép (“form, figure”) + -ez (verb-forming suffix). Its original meaning was to imagine, to think. Compare képzel (“to imagine; to regard, to consider as”).

af

(transitive, grammar) to form, (especially:) to subject a word to derivation

(transitive, phonetics) to articulate, phonate


főnévi igenév

főnév (“noun”) + -i (adjective-forming suffix) + igenév (“participle”)


igenév

igenevek (plural)
igenév (nominative singular)
igenevek (nominative plural)
igenevet (accusative singular)
igeneveket (accusative plural)
igenévnek (dative singular)
igeneveknek (dative plural)
igenévvel (instrumental singular)
igenevekkel (instrumental plural)
igenévért (causal-final singular)
igenevekért (causal-final plural)
igenévvé (singular translative)
igenevekké (plural translative)
igenévig (singular terminative)
igenevekig (plural terminative)
igenévként (essive-formal singular)
igenevekként (essive-formal plural)
igenévben (inessive singular)
igenevekben (inessive plural)
igenéven (singular superessive)
igeneveken (plural superessive)
igenévnél (adessive singular)
igeneveknél (adessive plural)
igenévbe (illative singular)
igenevekbe (illative plural)
igenévre (singular sublative)
igenevekre (plural sublative)
igenévhez (allative singular)
igenevekhez (allative plural)
igenévből (elative singular)
igenevekből (elative plural)
igenévről (delative singular)
igenevekről (delative plural)
igenévtől (ablative singular)
igenevektől (ablative plural)
igenévé (singular)
igeneveké (plural)
igenévéi (singular)
igenevekéi (plural)
igenevem (first-person possessed-single possessive singular)
igeneveim (first-person possessed-many possessive singular)
igeneved (possessed-single possessive second-person singular)
igeneveid (possessed-many possessive second-person singular)
igeneve (possessed-single possessive singular third-person)
igenevei (possessed-many possessive singular third-person)
igenevünk (first-person plural possessed-single possessive)
igeneveink (first-person plural possessed-many possessive)
igenevetek (plural possessed-single possessive second-person)
igeneveitek (plural possessed-many possessive second-person)
igenevük (plural possessed-single possessive third-person)
igeneveik (plural possessed-many possessive third-person)

(grammar) participle or infinitive, in general: any non-finite verb form


beálló melléknévi igenév

head

beálló melléknévi igenév (plural beálló melléknévi igenevek)

From beálló + melléknévi igenév, the first element from beáll + -ó (present-participle suffix).


folyamatos melléknévi igenév

folyamatos melléknévi igenév (plural folyamatos melléknévi igenevek)


befejezett melléknévi igenév

befejezett melléknévi igenév (plural befejezett melléknévi igenevek)


melléknévi

melléknévi (nominative singular)
melléknéviek (nominative plural)
melléknévit (accusative singular)
melléknévieket (accusative plural)
melléknévinek (dative singular)
melléknévieknek (dative plural)
melléknévivel (instrumental singular)
melléknéviekkel (instrumental plural)
melléknéviért (causal-final singular)
melléknéviekért (causal-final plural)
melléknévivé (singular translative)
melléknéviekké (plural translative)
melléknéviig (singular terminative)
melléknéviekig (plural terminative)
melléknéviként (essive-formal singular)
melléknéviekként (essive-formal plural)
melléknéviben (inessive singular)
melléknéviekben (inessive plural)
melléknévin (singular superessive)
melléknévieken (plural superessive)
melléknévinél (adessive singular)
melléknévieknél (adessive plural)
melléknévibe (illative singular)
melléknéviekbe (illative plural)
melléknévire (singular sublative)
melléknéviekre (plural sublative)
melléknévihez (allative singular)
melléknéviekhez (allative plural)
melléknéviből (elative singular)
melléknéviekből (elative plural)
melléknéviről (delative singular)
melléknéviekről (delative plural)
melléknévitől (ablative singular)
melléknéviektől (ablative plural)
melléknévié (singular)
melléknévieké (plural)
melléknéviéi (singular)
melléknéviekéi (plural)


melléknévi igenév

melléknévi igenév (plural melléknévi igenevek)

melléknév (“adjective”) + -i (adjective-forming suffix) + igenév (“participle”)


személyes névmás

head

személyes névmás (plural személyes névmások)

személyes (“personal”) + névmás (“pronoun”)


birtokos névmás

head

birtokos névmás (plural birtokos névmások)

birtokos (“possessive”) + névmás (“pronoun”)


határozói igenév

head

határozói igenév (plural határozói igenevek)

határozó (“adverb”) + -i (adjective-forming suffix) + igenév (“participle”)

affix

adverbial participle
adverbial participle


határozói

határozói (nominative singular)
határozóiak (nominative plural)
határozóit (accusative singular)
határozóiakat (accusative plural)
határozóinak (dative singular)
határozóiaknak (dative plural)
határozóival (instrumental singular)
határozóiakkal (instrumental plural)
határozóiért (causal-final singular)
határozóiakért (causal-final plural)
határozóivá (singular translative)
határozóiakká (plural translative)
határozóiig (singular terminative)
határozóiakig (plural terminative)
határozóiként (essive-formal singular)
határozóiakként (essive-formal plural)
határozóiban (inessive singular)
határozóiakban (inessive plural)
határozóin (singular superessive)
határozóiakon (plural superessive)
határozóinál (adessive singular)
határozóiaknál (adessive plural)
határozóiba (illative singular)
határozóiakba (illative plural)
határozóira (singular sublative)
határozóiakra (plural sublative)
határozóihoz (allative singular)
határozóiakhoz (allative plural)
határozóiból (elative singular)
határozóiakból (elative plural)
határozóiról (delative singular)
határozóiakról (delative plural)
határozóitól (ablative singular)
határozóiaktól (ablative plural)
határozóié (singular)
határozóiaké (plural)
határozóiéi (singular)
határozóiakéi (plural)

határozó (“adverb”) + -i (adjective-forming suffix)


visszaható névmás

head

visszaható névmás (plural visszaható névmások)

visszaható (“reflexive”) + névmás (“pronoun”)


vonatkozó névmás

head

vonatkozó névmás (plural vonatkozó névmások)

vonatkozó (“relative”) + névmás (“pronoun”)


kérdő névmás

kérdő (“interrogative”) + névmás (“pronoun”)

interrogative pronoun
interrogative pronoun

(grammar) interrogative pronoun (a pronoun used in a question)


határozatlan névmás

head

határozatlan névmás (plural határozatlan névmások)

határozatlan (“indefinite”) + névmás (“pronoun”)


segédige

segédigék (plural)
segédige (nominative singular)
segédigék (nominative plural)
segédigét (accusative singular)
segédigéket (accusative plural)
segédigének (dative singular)
segédigéknek (dative plural)
segédigével (instrumental singular)
segédigékkel (instrumental plural)
segédigéért (causal-final singular)
segédigékért (causal-final plural)
segédigévé (singular translative)
segédigékké (plural translative)
segédigéig (singular terminative)
segédigékig (plural terminative)
segédigeként (essive-formal singular)
segédigékként (essive-formal plural)
segédigében (inessive singular)
segédigékben (inessive plural)
segédigén (singular superessive)
segédigéken (plural superessive)
segédigénél (adessive singular)
segédigéknél (adessive plural)
segédigébe (illative singular)
segédigékbe (illative plural)
segédigére (singular sublative)
segédigékre (plural sublative)
segédigéhez (allative singular)
segédigékhez (allative plural)
segédigéből (elative singular)
segédigékből (elative plural)
segédigéről (delative singular)
segédigékről (delative plural)
segédigétől (ablative singular)
segédigéktől (ablative plural)
segédigéé (singular)
segédigéké (plural)
segédigééi (singular)
segédigékéi (plural)
segédigém (first-person possessed-single possessive singular)
segédigéim (first-person possessed-many possessive singular)
segédigéd (possessed-single possessive second-person singular)
segédigéid (possessed-many possessive second-person singular)
segédigéje (possessed-single possessive singular third-person)
segédigéi (possessed-many possessive singular third-person)
segédigénk (first-person plural possessed-single possessive)
segédigéink (first-person plural possessed-many possessive)
segédigétek (plural possessed-single possessive second-person)
segédigéitek (plural possessed-many possessive second-person)
segédigéjük (plural possessed-single possessive third-person)
segédigéik (plural possessed-many possessive third-person)

[ˈʃɛɡeːdiɡɛ]


módbeli segédige

head

módbeli segédige (plural módbeli segédigék)

mód (“manner”) + -beli (“of, -related”) + segédige (“auxiliary verb”)


alanyeset

alanyesetek (plural)
alanyeset (nominative singular)
alanyesetek (nominative plural)
alanyesetet (accusative singular)
alanyeseteket (accusative plural)
alanyesetnek (dative singular)
alanyeseteknek (dative plural)
alanyesettel (instrumental singular)
alanyesetekkel (instrumental plural)
alanyesetért (causal-final singular)
alanyesetekért (causal-final plural)
alanyesetté (singular translative)
alanyesetekké (plural translative)
alanyesetig (singular terminative)
alanyesetekig (plural terminative)
alanyesetként (essive-formal singular)
alanyesetekként (essive-formal plural)
alanyesetben (inessive singular)
alanyesetekben (inessive plural)
alanyeseten (singular superessive)
alanyeseteken (plural superessive)
alanyesetnél (adessive singular)
alanyeseteknél (adessive plural)
alanyesetbe (illative singular)
alanyesetekbe (illative plural)
alanyesetre (singular sublative)
alanyesetekre (plural sublative)
alanyesethez (allative singular)
alanyesetekhez (allative plural)
alanyesetből (elative singular)
alanyesetekből (elative plural)
alanyesetről (delative singular)
alanyesetekről (delative plural)
alanyesettől (ablative singular)
alanyesetektől (ablative plural)
alanyeseté (singular)
alanyeseteké (plural)
alanyesetéi (singular)
alanyesetekéi (plural)
alanyesetem (first-person possessed-single possessive singular)
alanyeseteim (first-person possessed-many possessive singular)
alanyeseted (possessed-single possessive second-person singular)
alanyeseteid (possessed-many possessive second-person singular)
alanyesete (possessed-single possessive singular third-person)
alanyesetei (possessed-many possessive singular third-person)
alanyesetünk (first-person plural possessed-single possessive)
alanyeseteink (first-person plural possessed-many possessive)
alanyesetetek (plural possessed-single possessive second-person)
alanyeseteitek (plural possessed-many possessive second-person)
alanyesetük (plural possessed-single possessive third-person)
alanyeseteik (plural possessed-many possessive third-person)


alany

alanyok (plural)
alany (nominative singular)
alanyok (nominative plural)
alanyt (accusative singular)
alanyokat (accusative plural)
alanynak (dative singular)
alanyoknak (dative plural)
alannyal (instrumental singular)
alanyokkal (instrumental plural)
alanyért (causal-final singular)
alanyokért (causal-final plural)
alannyá (singular translative)
alanyokká (plural translative)
alanyig (singular terminative)
alanyokig (plural terminative)
alanyként (essive-formal singular)
alanyokként (essive-formal plural)
alanyban (inessive singular)
alanyokban (inessive plural)
alanyon (singular superessive)
alanyokon (plural superessive)
alanynál (adessive singular)
alanyoknál (adessive plural)
alanyba (illative singular)
alanyokba (illative plural)
alanyra (singular sublative)
alanyokra (plural sublative)
alanyhoz (allative singular)
alanyokhoz (allative plural)
alanyból (elative singular)
alanyokból (elative plural)
alanyról (delative singular)
alanyokról (delative plural)
alanytól (ablative singular)
alanyoktól (ablative plural)
alanyé (singular)
alanyoké (plural)
alanyéi (singular)
alanyokéi (plural)
alanyom (first-person possessed-single possessive singular)
alanyaim (first-person possessed-many possessive singular)
alanyod (possessed-single possessive second-person singular)
alanyaid (possessed-many possessive second-person singular)
alanya (possessed-single possessive singular third-person)
alanyai (possessed-many possessive singular third-person)
alanyunk (first-person plural possessed-single possessive)
alanyaink (first-person plural possessed-many possessive)
alanyotok (plural possessed-single possessive second-person)
alanyaitok (plural possessed-many possessive second-person)
alanyuk (plural possessed-single possessive third-person)
alanyaik (plural possessed-many possessive third-person)

From al- + -any, patterned after Latin subjectum. Created during the Hungarian language reform, which took place in the 18th–19th centuries.

hu-langref

Az alany a két fő mondatrész egyike.

The subject is one of the two main constituents of a sentence.

(grammar) subject (word or word group that is dealt with)


tárgyeset

tárgyesetek (plural)
tárgyeset (nominative singular)
tárgyesetek (nominative plural)
tárgyesetet (accusative singular)
tárgyeseteket (accusative plural)
tárgyesetnek (dative singular)
tárgyeseteknek (dative plural)
tárgyesettel (instrumental singular)
tárgyesetekkel (instrumental plural)
tárgyesetért (causal-final singular)
tárgyesetekért (causal-final plural)
tárgyesetté (singular translative)
tárgyesetekké (plural translative)
tárgyesetig (singular terminative)
tárgyesetekig (plural terminative)
tárgyesetként (essive-formal singular)
tárgyesetekként (essive-formal plural)
tárgyesetben (inessive singular)
tárgyesetekben (inessive plural)
tárgyeseten (singular superessive)
tárgyeseteken (plural superessive)
tárgyesetnél (adessive singular)
tárgyeseteknél (adessive plural)
tárgyesetbe (illative singular)
tárgyesetekbe (illative plural)
tárgyesetre (singular sublative)
tárgyesetekre (plural sublative)
tárgyesethez (allative singular)
tárgyesetekhez (allative plural)
tárgyesetből (elative singular)
tárgyesetekből (elative plural)
tárgyesetről (delative singular)
tárgyesetekről (delative plural)
tárgyesettől (ablative singular)
tárgyesetektől (ablative plural)
tárgyeseté (singular)
tárgyeseteké (plural)
tárgyesetéi (singular)
tárgyesetekéi (plural)
tárgyesetem (first-person possessed-single possessive singular)
tárgyeseteim (first-person possessed-many possessive singular)
tárgyeseted (possessed-single possessive second-person singular)
tárgyeseteid (possessed-many possessive second-person singular)
tárgyesete (possessed-single possessive singular third-person)
tárgyesetei (possessed-many possessive singular third-person)
tárgyesetünk (first-person plural possessed-single possessive)
tárgyeseteink (first-person plural possessed-many possessive)
tárgyesetetek (plural possessed-single possessive second-person)
tárgyeseteitek (plural possessed-many possessive second-person)
tárgyesetük (plural possessed-single possessive third-person)
tárgyeseteik (plural possessed-many possessive third-person)

[ˈtaːrɟɛʃɛt]

(grammar) accusative case, accusative (answers the question word mit?)


részes eset

[ˈreːsɛʃɛʃɛt]


eszközhatározó eset

head

eszközhatározó eset (plural eszközhatározó esetek)

eszközhatározó + eset (“case”), from eszköz (“instrument”) + határozó (“specifying”), from (meg)határoz (“to determine, specify; modify”).

af

(grammar) instrumental case (uses the -val/-vel case endings in Hungarian)


felszólító mód

head

felszólító mód (plural felszólító módok)

felszólító (“imperative”) + mód (“mood”)


feltételes mód

head

feltételes mód (plural feltételes módok)

feltételes (“conditional”) + mód (“mood”)


kötőmód

kötőmódok (plural)
kötőmód (nominative singular)
kötőmódok (nominative plural)
kötőmódot (accusative singular)
kötőmódokat (accusative plural)
kötőmódnak (dative singular)
kötőmódoknak (dative plural)
kötőmóddal (instrumental singular)
kötőmódokkal (instrumental plural)
kötőmódért (causal-final singular)
kötőmódokért (causal-final plural)
kötőmóddá (singular translative)
kötőmódokká (plural translative)
kötőmódig (singular terminative)
kötőmódokig (plural terminative)
kötőmódként (essive-formal singular)
kötőmódokként (essive-formal plural)
kötőmódban (inessive singular)
kötőmódokban (inessive plural)
kötőmódon (singular superessive)
kötőmódokon (plural superessive)
kötőmódnál (adessive singular)
kötőmódoknál (adessive plural)
kötőmódba (illative singular)
kötőmódokba (illative plural)
kötőmódra (singular sublative)
kötőmódokra (plural sublative)
kötőmódhoz (allative singular)
kötőmódokhoz (allative plural)
kötőmódból (elative singular)
kötőmódokból (elative plural)
kötőmódról (delative singular)
kötőmódokról (delative plural)
kötőmódtól (ablative singular)
kötőmódoktól (ablative plural)
kötőmódé (singular)
kötőmódoké (plural)
kötőmódéi (singular)
kötőmódokéi (plural)
kötőmódom (first-person possessed-single possessive singular)
kötőmódjaim (first-person possessed-many possessive singular)
kötőmódod (possessed-single possessive second-person singular)
kötőmódjaid (possessed-many possessive second-person singular)
kötőmódja (possessed-single possessive singular third-person)
kötőmódjai (possessed-many possessive singular third-person)
kötőmódunk (first-person plural possessed-single possessive)
kötőmódjaink (first-person plural possessed-many possessive)
kötőmódotok (plural possessed-single possessive second-person)
kötőmódjaitok (plural possessed-many possessive second-person)
kötőmódjuk (plural possessed-single possessive third-person)
kötőmódjaik (plural possessed-many possessive third-person)

(grammar) subjunctive mood, subjunctive, conjunctive mood


igemód

igemódok (plural)
igemód (nominative singular)
igemódok (nominative plural)
igemódot (accusative singular)
igemódokat (accusative plural)
igemódnak (dative singular)
igemódoknak (dative plural)
igemóddal (instrumental singular)
igemódokkal (instrumental plural)
igemódért (causal-final singular)
igemódokért (causal-final plural)
igemóddá (singular translative)
igemódokká (plural translative)
igemódig (singular terminative)
igemódokig (plural terminative)
igemódként (essive-formal singular)
igemódokként (essive-formal plural)
igemódban (inessive singular)
igemódokban (inessive plural)
igemódon (singular superessive)
igemódokon (plural superessive)
igemódnál (adessive singular)
igemódoknál (adessive plural)
igemódba (illative singular)
igemódokba (illative plural)
igemódra (singular sublative)
igemódokra (plural sublative)
igemódhoz (allative singular)
igemódokhoz (allative plural)
igemódból (elative singular)
igemódokból (elative plural)
igemódról (delative singular)
igemódokról (delative plural)
igemódtól (ablative singular)
igemódoktól (ablative plural)
igemódé (singular)
igemódoké (plural)
igemódéi (singular)
igemódokéi (plural)
igemódom (first-person possessed-single possessive singular)
igemódjaim (first-person possessed-many possessive singular)
igemódod (possessed-single possessive second-person singular)
igemódjaid (possessed-many possessive second-person singular)
igemódja (possessed-single possessive singular third-person)
igemódjai (possessed-many possessive singular third-person)
igemódunk (first-person plural possessed-single possessive)
igemódjaink (first-person plural possessed-many possessive)
igemódotok (plural possessed-single possessive second-person)
igemódjaitok (plural possessed-many possessive second-person)
igemódjuk (plural possessed-single possessive third-person)
igemódjaik (plural possessed-many possessive third-person)


rendhagyó ige

[ˈrɛnthɒɟoː ˌiɡɛ]

Coordinate term: szabályos ige


szabályos ige

szabályos (“regular”) + ige (“verb”), from szabály (“rule”) + -os (adjective-forming suffix).


állítmány

állítmányok (plural)
állítmány (nominative singular)
állítmányok (nominative plural)
állítmányt (accusative singular)
állítmányokat (accusative plural)
állítmánynak (dative singular)
állítmányoknak (dative plural)
állítmánnyal (instrumental singular)
állítmányokkal (instrumental plural)
állítmányért (causal-final singular)
állítmányokért (causal-final plural)
állítmánnyá (singular translative)
állítmányokká (plural translative)
állítmányig (singular terminative)
állítmányokig (plural terminative)
állítmányként (essive-formal singular)
állítmányokként (essive-formal plural)
állítmányban (inessive singular)
állítmányokban (inessive plural)
állítmányon (singular superessive)
állítmányokon (plural superessive)
állítmánynál (adessive singular)
állítmányoknál (adessive plural)
állítmányba (illative singular)
állítmányokba (illative plural)
állítmányra (singular sublative)
állítmányokra (plural sublative)
állítmányhoz (allative singular)
állítmányokhoz (allative plural)
állítmányból (elative singular)
állítmányokból (elative plural)
állítmányról (delative singular)
állítmányokról (delative plural)
állítmánytól (ablative singular)
állítmányoktól (ablative plural)
állítmányé (singular)
állítmányoké (plural)
állítmányéi (singular)
állítmányokéi (plural)
állítmányom (first-person possessed-single possessive singular)
állítmányaim (first-person possessed-many possessive singular)
állítmányod (possessed-single possessive second-person singular)
állítmányaid (possessed-many possessive second-person singular)
állítmánya (possessed-single possessive singular third-person)
állítmányai (possessed-many possessive singular third-person)
állítmányunk (first-person plural possessed-single possessive)
állítmányaink (first-person plural possessed-many possessive)
állítmányotok (plural possessed-single possessive second-person)
állítmányaitok (plural possessed-many possessive second-person)
állítmányuk (plural possessed-single possessive third-person)
állítmányaik (plural possessed-many possessive third-person)


ítélet

ítéletek (plural)
ítélet (nominative singular)
ítéletek (nominative plural)
ítéletet (accusative singular)
ítéleteket (accusative plural)
ítéletnek (dative singular)
ítéleteknek (dative plural)
ítélettel (instrumental singular)
ítéletekkel (instrumental plural)
ítéletért (causal-final singular)
ítéletekért (causal-final plural)
ítéletté (singular translative)
ítéletekké (plural translative)
ítéletig (singular terminative)
ítéletekig (plural terminative)
ítéletként (essive-formal singular)
ítéletekként (essive-formal plural)
ítéletben (inessive singular)
ítéletekben (inessive plural)
ítéleten (singular superessive)
ítéleteken (plural superessive)
ítéletnél (adessive singular)
ítéleteknél (adessive plural)
ítéletbe (illative singular)
ítéletekbe (illative plural)
ítéletre (singular sublative)
ítéletekre (plural sublative)
ítélethez (allative singular)
ítéletekhez (allative plural)
ítéletből (elative singular)
ítéletekből (elative plural)
ítéletről (delative singular)
ítéletekről (delative plural)
ítélettől (ablative singular)
ítéletektől (ablative plural)
ítéleté (singular)
ítéleteké (plural)
ítéletéi (singular)
ítéletekéi (plural)
ítéletem (first-person possessed-single possessive singular)
ítéleteim (first-person possessed-many possessive singular)
ítéleted (possessed-single possessive second-person singular)
ítéleteid (possessed-many possessive second-person singular)
ítélete (possessed-single possessive singular third-person)
ítéletei (possessed-many possessive singular third-person)
ítéletünk (first-person plural possessed-single possessive)
ítéleteink (first-person plural possessed-many possessive)
ítéletetek (plural possessed-single possessive second-person)
ítéleteitek (plural possessed-many possessive second-person)
ítéletük (plural possessed-single possessive third-person)
ítéleteik (plural possessed-many possessive third-person)

ítél (“to judge”) + -et (noun-forming suffix)

affix

(logic) proposition (assertion which can be considered true or false)


Terpszikhoré

Terpszikhoré (nominative singular)
Terpszikhorék (nominative plural)
Terpszikhorét (accusative singular)
Terpszikhorékat (accusative plural)
Terpszikhorénak (dative singular)
Terpszikhoréknak (dative plural)
Terpszikhoréval (instrumental singular)
Terpszikhorékkal (instrumental plural)
Terpszikhoréért (causal-final singular)
Terpszikhorékért (causal-final plural)
Terpszikhorévá (singular translative)
Terpszikhorékká (plural translative)
Terpszikhoréig (singular terminative)
Terpszikhorékig (plural terminative)
Terpszikhoréként (essive-formal singular)
Terpszikhorékként (essive-formal plural)
Terpszikhoréban (inessive singular)
Terpszikhorékban (inessive plural)
Terpszikhorén (singular superessive)
Terpszikhorékon (plural superessive)
Terpszikhorénál (adessive singular)
Terpszikhoréknál (adessive plural)
Terpszikhoréba (illative singular)
Terpszikhorékba (illative plural)
Terpszikhoréra (singular sublative)
Terpszikhorékra (plural sublative)
Terpszikhoréhoz (allative singular)
Terpszikhorékhoz (allative plural)
Terpszikhoréból (elative singular)
Terpszikhorékból (elative plural)
Terpszikhoréról (delative singular)
Terpszikhorékról (delative plural)
Terpszikhorétól (ablative singular)
Terpszikhoréktól (ablative plural)
Terpszikhoréé (singular)
Terpszikhoréké (plural)
Terpszikhorééi (singular)
Terpszikhorékéi (plural)
Terpszikhorém (first-person possessed-single possessive singular)
Terpszikhoréim (first-person possessed-many possessive singular)
Terpszikhoréd (possessed-single possessive second-person singular)
Terpszikhoréid (possessed-many possessive second-person singular)
Terpszikhoréja (possessed-single possessive singular third-person)
Terpszikhoréi (possessed-many possessive singular third-person)
Terpszikhorénk (first-person plural possessed-single possessive)
Terpszikhoréink (first-person plural possessed-many possessive)
Terpszikhorétok (plural possessed-single possessive second-person)
Terpszikhoréitok (plural possessed-many possessive second-person)
Terpszikhoréjuk (plural possessed-single possessive third-person)
Terpszikhoréik (plural possessed-many possessive third-person)

From Ancient Greek Τερψιχόρη (Terpsikhórē).

(Greek mythology) Terpsichore, the Muse of dance and dramatic chorus


Thaleia

Thaleia (nominative singular)
Thaleiák (nominative plural)
Thaleiát (accusative singular)
Thaleiákat (accusative plural)
Thaleiának (dative singular)
Thaleiáknak (dative plural)
Thaleiával (instrumental singular)
Thaleiákkal (instrumental plural)
Thaleiáért (causal-final singular)
Thaleiákért (causal-final plural)
Thaleiává (singular translative)
Thaleiákká (plural translative)
Thaleiáig (singular terminative)
Thaleiákig (plural terminative)
Thaleiaként (essive-formal singular)
Thaleiákként (essive-formal plural)
Thaleiában (inessive singular)
Thaleiákban (inessive plural)
Thaleián (singular superessive)
Thaleiákon (plural superessive)
Thaleiánál (adessive singular)
Thaleiáknál (adessive plural)
Thaleiába (illative singular)
Thaleiákba (illative plural)
Thaleiára (singular sublative)
Thaleiákra (plural sublative)
Thaleiához (allative singular)
Thaleiákhoz (allative plural)
Thaleiából (elative singular)
Thaleiákból (elative plural)
Thaleiáról (delative singular)
Thaleiákról (delative plural)
Thaleiától (ablative singular)
Thaleiáktól (ablative plural)
Thaleiáé (singular)
Thaleiáké (plural)
Thaleiáéi (singular)
Thaleiákéi (plural)
Thaleiám (first-person possessed-single possessive singular)
Thaleiáim (first-person possessed-many possessive singular)
Thaleiád (possessed-single possessive second-person singular)
Thaleiáid (possessed-many possessive second-person singular)
Thaleiája (possessed-single possessive singular third-person)
Thaleiái (possessed-many possessive singular third-person)
Thaleiánk (first-person plural possessed-single possessive)
Thaleiáink (first-person plural possessed-many possessive)
Thaleiátok (plural possessed-single possessive second-person)
Thaleiáitok (plural possessed-many possessive second-person)
Thaleiájuk (plural possessed-single possessive third-person)
Thaleiáik (plural possessed-many possessive third-person)

(Greek mythology) Thalia, the Muse of comedy and idyllic poetry

(Greek mythology) one of the three Graces


Kalliopé

(Greek mythology) Calliope, the Muse of epic poetry


múzsa

múzsák (plural)
múzsa (nominative singular)
múzsák (nominative plural)
múzsát (accusative singular)
múzsákat (accusative plural)
múzsának (dative singular)
múzsáknak (dative plural)
múzsával (instrumental singular)
múzsákkal (instrumental plural)
múzsáért (causal-final singular)
múzsákért (causal-final plural)
múzsává (singular translative)
múzsákká (plural translative)
múzsáig (singular terminative)
múzsákig (plural terminative)
múzsaként (essive-formal singular)
múzsákként (essive-formal plural)
múzsában (inessive singular)
múzsákban (inessive plural)
múzsán (singular superessive)
múzsákon (plural superessive)
múzsánál (adessive singular)
múzsáknál (adessive plural)
múzsába (illative singular)
múzsákba (illative plural)
múzsára (singular sublative)
múzsákra (plural sublative)
múzsához (allative singular)
múzsákhoz (allative plural)
múzsából (elative singular)
múzsákból (elative plural)
múzsáról (delative singular)
múzsákról (delative plural)
múzsától (ablative singular)
múzsáktól (ablative plural)
múzsáé (singular)
múzsáké (plural)
múzsáéi (singular)
múzsákéi (plural)
múzsám (first-person possessed-single possessive singular)
múzsáim (first-person possessed-many possessive singular)
múzsád (possessed-single possessive second-person singular)
múzsáid (possessed-many possessive second-person singular)
múzsája (possessed-single possessive singular third-person)
múzsái (possessed-many possessive singular third-person)
múzsánk (first-person plural possessed-single possessive)
múzsáink (first-person plural possessed-many possessive)
múzsátok (plural possessed-single possessive second-person)
múzsáitok (plural possessed-many possessive second-person)
múzsájuk (plural possessed-single possessive third-person)
múzsáik (plural possessed-many possessive third-person)

From Latin Musa, from Ancient Greek Μοῦσα (Moûsa).

(Greek mythology) Muse (one of the nine Ancient Greek deities of the arts)


Uránia

Uránia (nominative singular)
Urániát (accusative singular)
Urániának (dative singular)
Urániával (instrumental singular)
Urániáért (causal-final singular)
Urániává (singular translative)
Urániáig (singular terminative)
Urániaként (essive-formal singular)
Urániában (inessive singular)
Uránián (singular superessive)
Urániánál (adessive singular)
Urániába (illative singular)
Urániára (singular sublative)
Urániához (allative singular)
Urániából (elative singular)
Urániáról (delative singular)
Urániától (ablative singular)
Urániáé (singular)
Urániáéi (singular)
Urániám (first-person possessed-single possessive singular)
Urániád (possessed-single possessive second-person singular)
Urániája (possessed-single possessive singular third-person)
Urániánk (first-person plural possessed-single possessive)
Urániátok (plural possessed-single possessive second-person)
Urániájuk (plural possessed-single possessive third-person)

From Latin Urania, from Ancient Greek Οὐρανίᾱ (Ouraníā).

(Greek mythology) Urania (the Muse of astronomy and astrology)


Erató

Erató (nominative singular)
Eratót (accusative singular)
Eratónak (dative singular)
Eratóval (instrumental singular)
Eratóért (causal-final singular)
Eratóvá (singular translative)
Eratóig (singular terminative)
Eratóként (essive-formal singular)
Eratóban (inessive singular)
Eratón (singular superessive)
Eratónál (adessive singular)
Eratóba (illative singular)
Eratóra (singular sublative)
Eratóhoz (allative singular)
Eratóból (elative singular)
Eratóról (delative singular)
Eratótól (ablative singular)
Eratóé (singular)
Eratóéi (singular)
Eratóm (first-person possessed-single possessive singular)
Eratód (possessed-single possessive second-person singular)
Eratója (possessed-single possessive singular third-person)
Eratónk (first-person plural possessed-single possessive)
Eratótok (plural possessed-single possessive second-person)
Eratójuk (plural possessed-single possessive third-person)

(Greek mythology) Erato, the muse of lyric poetry


Kleió

(Greek mythology) Clio, the Muse of history


Euterpé

Euterpé (nominative singular)
Euterpék (nominative plural)
Euterpét (accusative singular)
Euterpéket (accusative plural)
Euterpének (dative singular)
Euterpéknek (dative plural)
Euterpével (instrumental singular)
Euterpékkel (instrumental plural)
Euterpéért (causal-final singular)
Euterpékért (causal-final plural)
Euterpévé (singular translative)
Euterpékké (plural translative)
Euterpéig (singular terminative)
Euterpékig (plural terminative)
Euterpéként (essive-formal singular)
Euterpékként (essive-formal plural)
Euterpében (inessive singular)
Euterpékben (inessive plural)
Euterpén (singular superessive)
Euterpéken (plural superessive)
Euterpénél (adessive singular)
Euterpéknél (adessive plural)
Euterpébe (illative singular)
Euterpékbe (illative plural)
Euterpére (singular sublative)
Euterpékre (plural sublative)
Euterpéhez (allative singular)
Euterpékhez (allative plural)
Euterpéből (elative singular)
Euterpékből (elative plural)
Euterpéről (delative singular)
Euterpékről (delative plural)
Euterpétől (ablative singular)
Euterpéktől (ablative plural)
Euterpéé (singular)
Euterpéké (plural)
Euterpééi (singular)
Euterpékéi (plural)
Euterpém (first-person possessed-single possessive singular)
Euterpéim (first-person possessed-many possessive singular)
Euterpéd (possessed-single possessive second-person singular)
Euterpéid (possessed-many possessive second-person singular)
Euterpéje (possessed-single possessive singular third-person)
Euterpéi (possessed-many possessive singular third-person)
Euterpénk (first-person plural possessed-single possessive)
Euterpéink (first-person plural possessed-many possessive)
Euterpétek (plural possessed-single possessive second-person)
Euterpéitek (plural possessed-many possessive second-person)
Euterpéjük (plural possessed-single possessive third-person)
Euterpéik (plural possessed-many possessive third-person)

(Greek mythology) Euterpe (the Muse of music and lyric poetry)


Melpomené

Melpomené (nominative singular)
Melpomenét (accusative singular)
Melpomenének (dative singular)
Melpomenével (instrumental singular)
Melpomenéért (causal-final singular)
Melpomenévé (singular translative)
Melpomenéig (singular terminative)
Melpomenéként (essive-formal singular)
Melpomenében (inessive singular)
Melpomenén (singular superessive)
Melpomenénél (adessive singular)
Melpomenébe (illative singular)
Melpomenére (singular sublative)
Melpomenéhez (allative singular)
Melpomenéből (elative singular)
Melpomenéről (delative singular)
Melpomenétől (ablative singular)
Melpomenéé (singular)
Melpomenééi (singular)
Melpomeném (first-person possessed-single possessive singular)
Melpomenéd (possessed-single possessive second-person singular)
Melpomenéje (possessed-single possessive singular third-person)
Melpomenénk (first-person plural possessed-single possessive)
Melpomenétek (plural possessed-single possessive second-person)
Melpomenéjük (plural possessed-single possessive third-person)

From Ancient Greek Μελπομένη (Melpoménē).

(Greek mythology) Melpomene (the Muse of tragedy)


Polühümnia

From Ancient Greek Πολυύμνια (Poluúmnia), Πολύμνια (Polúmnia).

(Greek mythology) Polyhymnia, the Muse of eloquence


kölcsönös névmás

head

kölcsönös névmás (plural kölcsönös névmások)

[ˈkølt͡ʃønøʃ ˌneːvmaːʃ]

kölcsönös (“reciprocal”) + névmás (“pronoun”)


általános névmás

head

általános névmás (plural általános névmások)

általános (“general”) + névmás (“pronoun”)

affix

(grammar) general pronoun (a pronoun that refers to all persons, things, abstract ideas and their characteristics)

especially the terms in the columns minden-

General pronouns can be adjectival, substantival and numerical.

and akár-/bár- with an interrogative pronoun as their second elements


határozatlan

hu-adj

határozatlan (comparative határozatlanabb, superlative leghatározatlanabb)

határozatlanabb (comparative)
leghatározatlanabb (superlative)
határozatlan (nominative singular)
határozatlanok (nominative plural)
határozatlant (accusative singular)
határozatlanokat (accusative plural)
határozatlannak (dative singular)
határozatlanoknak (dative plural)
határozatlannal (instrumental singular)
határozatlanokkal (instrumental plural)
határozatlanért (causal-final singular)
határozatlanokért (causal-final plural)
határozatlanná (singular translative)
határozatlanokká (plural translative)
határozatlanig (singular terminative)
határozatlanokig (plural terminative)
határozatlanként (essive-formal singular)
határozatlanokként (essive-formal plural)
határozatlanul (essive-modal singular)
határozatlanban (inessive singular)
határozatlanokban (inessive plural)
határozatlanon (singular superessive)
határozatlanokon (plural superessive)
határozatlannál (adessive singular)
határozatlanoknál (adessive plural)
határozatlanba (illative singular)
határozatlanokba (illative plural)
határozatlanra (singular sublative)
határozatlanokra (plural sublative)
határozatlanhoz (allative singular)
határozatlanokhoz (allative plural)
határozatlanból (elative singular)
határozatlanokból (elative plural)
határozatlanról (delative singular)
határozatlanokról (delative plural)
határozatlantól (ablative singular)
határozatlanoktól (ablative plural)
határozatlané (singular)
határozatlanoké (plural)
határozatlanéi (singular)
határozatlanokéi (plural)

határozatlan névmás


kérdő

kérdő (nominative singular)
kérdők (nominative plural)
kérdőek (nominative plural)
kérdőt (accusative singular)
kérdőket (accusative plural)
kérdőeket (accusative plural)
kérdőnek (dative singular)
kérdőknek (dative plural)
kérdőeknek (dative plural)
kérdővel (instrumental singular)
kérdőkkel (instrumental plural)
kérdőekkel (instrumental plural)
kérdőért (causal-final singular)
kérdőkért (causal-final plural)
kérdőekért (causal-final plural)
kérdővé (singular translative)
kérdőkké (plural translative)
kérdőekké (plural translative)
kérdőig (singular terminative)
kérdőkig (plural terminative)
kérdőekig (plural terminative)
kérdőként (essive-formal singular)
kérdőkként (essive-formal plural)
kérdőekként (essive-formal plural)
kérdőben (inessive singular)
kérdőkben (inessive plural)
kérdőekben (inessive plural)
kérdőn (singular superessive)
kérdőkön (plural superessive)
kérdőeken (plural superessive)
kérdőnél (adessive singular)
kérdőknél (adessive plural)
kérdőeknél (adessive plural)
kérdőbe (illative singular)
kérdőkbe (illative plural)
kérdőekbe (illative plural)
kérdőre (singular sublative)
kérdőkre (plural sublative)
kérdőekre (plural sublative)
kérdőhöz (allative singular)
kérdőkhöz (allative plural)
kérdőekhez (allative plural)
kérdőből (elative singular)
kérdőkből (elative plural)
kérdőekből (elative plural)
kérdőről (delative singular)
kérdőkről (delative plural)
kérdőekről (delative plural)
kérdőtől (ablative singular)
kérdőktől (ablative plural)
kérdőektől (ablative plural)
kérdőé (singular)
kérdőké (plural)
kérdőeké (plural)
kérdőéi (singular)
kérdőkéi (plural)
kérdőekéi (plural)

kérd (“to ask”, archaic or literary) + -ő (present-participle suffix)

affix

kérdő névmás


visszaható

visszaható (nominative singular)
visszahatók (nominative plural)
visszahatót (accusative singular)
visszahatókat (accusative plural)
visszahatónak (dative singular)
visszahatóknak (dative plural)
visszahatóval (instrumental singular)
visszahatókkal (instrumental plural)
visszahatóért (causal-final singular)
visszahatókért (causal-final plural)
visszahatóvá (singular translative)
visszahatókká (plural translative)
visszahatóig (singular terminative)
visszahatókig (plural terminative)
visszahatóként (essive-formal singular)
visszahatókként (essive-formal plural)
visszahatóban (inessive singular)
visszahatókban (inessive plural)
visszahatón (singular superessive)
visszahatókon (plural superessive)
visszahatónál (adessive singular)
visszahatóknál (adessive plural)
visszahatóba (illative singular)
visszahatókba (illative plural)
visszahatóra (singular sublative)
visszahatókra (plural sublative)
visszahatóhoz (allative singular)
visszahatókhoz (allative plural)
visszahatóból (elative singular)
visszahatókból (elative plural)
visszahatóról (delative singular)
visszahatókról (delative plural)
visszahatótól (ablative singular)
visszahatóktól (ablative plural)
visszahatóé (singular)
visszahatóké (plural)
visszahatóéi (singular)
visszahatókéi (plural)

visszaható névmás


vonatkozó

vonatkozó (nominative singular)
vonatkozók (nominative plural)
vonatkozóak (nominative plural)
vonatkozót (accusative singular)
vonatkozókat (accusative plural)
vonatkozóakat (accusative plural)
vonatkozónak (dative singular)
vonatkozóknak (dative plural)
vonatkozóaknak (dative plural)
vonatkozóval (instrumental singular)
vonatkozókkal (instrumental plural)
vonatkozóakkal (instrumental plural)
vonatkozóért (causal-final singular)
vonatkozókért (causal-final plural)
vonatkozóakért (causal-final plural)
vonatkozóvá (singular translative)
vonatkozókká (plural translative)
vonatkozóakká (plural translative)
vonatkozóig (singular terminative)
vonatkozókig (plural terminative)
vonatkozóakig (plural terminative)
vonatkozóként (essive-formal singular)
vonatkozókként (essive-formal plural)
vonatkozóakként (essive-formal plural)
vonatkozóban (inessive singular)
vonatkozókban (inessive plural)
vonatkozóakban (inessive plural)
vonatkozón (singular superessive)
vonatkozókon (plural superessive)
vonatkozóakon (plural superessive)
vonatkozónál (adessive singular)
vonatkozóknál (adessive plural)
vonatkozóaknál (adessive plural)
vonatkozóba (illative singular)
vonatkozókba (illative plural)
vonatkozóakba (illative plural)
vonatkozóra (singular sublative)
vonatkozókra (plural sublative)
vonatkozóakra (plural sublative)
vonatkozóhoz (allative singular)
vonatkozókhoz (allative plural)
vonatkozóakhoz (allative plural)
vonatkozóból (elative singular)
vonatkozókból (elative plural)
vonatkozóakból (elative plural)
vonatkozóról (delative singular)
vonatkozókról (delative plural)
vonatkozóakról (delative plural)
vonatkozótól (ablative singular)
vonatkozóktól (ablative plural)
vonatkozóaktól (ablative plural)
vonatkozóé (singular)
vonatkozóké (plural)
vonatkozóaké (plural)
vonatkozóéi (singular)
vonatkozókéi (plural)
vonatkozóakéi (plural)

From vonatkozik (“to apply to”) + -ó (present-participle suffix).

vonatkozó névmás


folyamatos

hu-adj

folyamatos (comparative folyamatosabb, superlative legfolyamatosabb)

folyamatosabb (comparative)
legfolyamatosabb (superlative)
folyamatos (nominative singular)
folyamatosak (nominative plural)
folyamatosat (accusative singular)
folyamatost (accusative singular)
folyamatosakat (accusative plural)
folyamatosnak (dative singular)
folyamatosaknak (dative plural)
folyamatossal (instrumental singular)
folyamatosakkal (instrumental plural)
folyamatosért (causal-final singular)
folyamatosakért (causal-final plural)
folyamatossá (singular translative)
folyamatosakká (plural translative)
folyamatosig (singular terminative)
folyamatosakig (plural terminative)
folyamatosként (essive-formal singular)
folyamatosakként (essive-formal plural)
folyamatosban (inessive singular)
folyamatosakban (inessive plural)
folyamatoson (singular superessive)
folyamatosakon (plural superessive)
folyamatosnál (adessive singular)
folyamatosaknál (adessive plural)
folyamatosba (illative singular)
folyamatosakba (illative plural)
folyamatosra (singular sublative)
folyamatosakra (plural sublative)
folyamatoshoz (allative singular)
folyamatosakhoz (allative plural)
folyamatosból (elative singular)
folyamatosakból (elative plural)
folyamatosról (delative singular)
folyamatosakról (delative plural)
folyamatostól (ablative singular)
folyamatosaktól (ablative plural)
folyamatosé (singular)
folyamatosaké (plural)
folyamatoséi (singular)
folyamatosakéi (plural)

folyamat (“process”) + -os (adjective-forming suffix)

af

folyamatos múlt idő

(linguistics) continuous (expressing an ongoing action or state)


pirománia

piromániák (plural)
pirománia (nominative singular)
piromániák (nominative plural)
piromániát (accusative singular)
piromániákat (accusative plural)
piromániának (dative singular)
piromániáknak (dative plural)
piromániával (instrumental singular)
piromániákkal (instrumental plural)
piromániáért (causal-final singular)
piromániákért (causal-final plural)
piromániává (singular translative)
piromániákká (plural translative)
piromániáig (singular terminative)
piromániákig (plural terminative)
piromániaként (essive-formal singular)
piromániákként (essive-formal plural)
piromániában (inessive singular)
piromániákban (inessive plural)
pirománián (singular superessive)
piromániákon (plural superessive)
piromániánál (adessive singular)
piromániáknál (adessive plural)
piromániába (illative singular)
piromániákba (illative plural)
piromániára (singular sublative)
piromániákra (plural sublative)
piromániához (allative singular)
piromániákhoz (allative plural)
piromániából (elative singular)
piromániákból (elative plural)
piromániáról (delative singular)
piromániákról (delative plural)
piromániától (ablative singular)
piromániáktól (ablative plural)
piromániáé (singular)
piromániáké (plural)
piromániáéi (singular)
piromániákéi (plural)
piromániám (first-person possessed-single possessive singular)
piromániáim (first-person possessed-many possessive singular)
piromániád (possessed-single possessive second-person singular)
piromániáid (possessed-many possessive second-person singular)
piromániája (possessed-single possessive singular third-person)
piromániái (possessed-many possessive singular third-person)
piromániánk (first-person plural possessed-single possessive)
piromániáink (first-person plural possessed-many possessive)
piromániátok (plural possessed-single possessive second-person)
piromániáitok (plural possessed-many possessive second-person)
piromániájuk (plural possessed-single possessive third-person)
piromániáik (plural possessed-many possessive third-person)

(clinical psychology) pyromania (uncontrollable urge to start fires)


emelkedő

hu-adj

emelkedő (not generally comparable, comparative emelkedőbb, superlative legemelkedőbb)

emelkedőbb (comparative)
legemelkedőbb (superlative)
emelkedő (nominative singular)
emelkedők (nominative plural)
emelkedőek (nominative plural)
emelkedőt (accusative singular)
emelkedőket (accusative plural)
emelkedőeket (accusative plural)
emelkedőnek (dative singular)
emelkedőknek (dative plural)
emelkedőeknek (dative plural)
emelkedővel (instrumental singular)
emelkedőkkel (instrumental plural)
emelkedőekkel (instrumental plural)
emelkedőért (causal-final singular)
emelkedőkért (causal-final plural)
emelkedőekért (causal-final plural)
emelkedővé (singular translative)
emelkedőkké (plural translative)
emelkedőekké (plural translative)
emelkedőig (singular terminative)
emelkedőkig (plural terminative)
emelkedőekig (plural terminative)
emelkedőként (essive-formal singular)
emelkedőkként (essive-formal plural)
emelkedőekként (essive-formal plural)
emelkedőben (inessive singular)
emelkedőkben (inessive plural)
emelkedőekben (inessive plural)
emelkedőn (singular superessive)
emelkedőkön (plural superessive)
emelkedőeken (plural superessive)
emelkedőnél (adessive singular)
emelkedőknél (adessive plural)
emelkedőeknél (adessive plural)
emelkedőbe (illative singular)
emelkedőkbe (illative plural)
emelkedőekbe (illative plural)
emelkedőre (singular sublative)
emelkedőkre (plural sublative)
emelkedőekre (plural sublative)
emelkedőhöz (allative singular)
emelkedőkhöz (allative plural)
emelkedőekhez (allative plural)
emelkedőből (elative singular)
emelkedőkből (elative plural)
emelkedőekből (elative plural)
emelkedőről (delative singular)
emelkedőkről (delative plural)
emelkedőekről (delative plural)
emelkedőtől (ablative singular)
emelkedőktől (ablative plural)
emelkedőektől (ablative plural)
emelkedőé (singular)
emelkedőké (plural)
emelkedőeké (plural)
emelkedőéi (singular)
emelkedőkéi (plural)
emelkedőekéi (plural)

[ˈɛmɛlkɛdøː]

(linguistics) rising (diphthong, i.e., having the less prominent element at the beginning)

(music, linguistics) rising (melody, intonation, or cadence, i.e., starting low and continuing at a higher pitch or tone)