graféma

grafémák (plural)
graféma (nominative singular)
grafémák (nominative plural)
grafémát (accusative singular)
grafémákat (accusative plural)
grafémának (dative singular)
grafémáknak (dative plural)
grafémával (instrumental singular)
grafémákkal (instrumental plural)
grafémáért (causal-final singular)
grafémákért (causal-final plural)
grafémává (singular translative)
grafémákká (plural translative)
grafémáig (singular terminative)
grafémákig (plural terminative)
grafémaként (essive-formal singular)
grafémákként (essive-formal plural)
grafémában (inessive singular)
grafémákban (inessive plural)
grafémán (singular superessive)
grafémákon (plural superessive)
grafémánál (adessive singular)
grafémáknál (adessive plural)
grafémába (illative singular)
grafémákba (illative plural)
grafémára (singular sublative)
grafémákra (plural sublative)
grafémához (allative singular)
grafémákhoz (allative plural)
grafémából (elative singular)
grafémákból (elative plural)
grafémáról (delative singular)
grafémákról (delative plural)
grafémától (ablative singular)
grafémáktól (ablative plural)
grafémáé (possessed-single possessive predicative singular)
grafémáké (plural possessed-single possessive predicative)
grafémáéi (possessed-single possessive predicative singular)
grafémákéi (plural possessed-single possessive predicative)
grafémám (first-person possessed-single possessive singular)
grafémáim (first-person possessed-many possessive singular)
grafémád (possessed-single possessive second-person singular)
grafémáid (possessed-many possessive second-person singular)
grafémája (possessed-single possessive singular third-person)
grafémái (possessed-many possessive singular third-person)
grafémánk (first-person plural possessed-single possessive)
grafémáink (first-person plural possessed-many possessive)
grafémátok (plural possessed-single possessive second-person)
grafémáitok (plural possessed-many possessive second-person)
grafémájuk (plural possessed-single possessive third-person)
grafémáik (plural possessed-many possessive third-person)

From German Graphem (“grapheme”), ultimately from Ancient Greek γράφω (gráphō, “to write”).


elly

elly (nominative singular)
ellyek (nominative plural)
ellyet (accusative singular)
ellyeket (accusative plural)
ellynek (dative singular)
ellyeknek (dative plural)
ellyel (instrumental singular)
ellyekkel (instrumental plural)
ellyért (causal-final singular)
ellyekért (causal-final plural)
ellyé (singular translative)
ellyekké (plural translative)
ellyig (singular terminative)
ellyekig (plural terminative)
ellyként (essive-formal singular)
ellyekként (essive-formal plural)
ellyben (inessive singular)
ellyekben (inessive plural)
ellyen (singular superessive)
ellyeken (plural superessive)
ellynél (adessive singular)
ellyeknél (adessive plural)
ellybe (illative singular)
ellyekbe (illative plural)
ellyre (singular sublative)
ellyekre (plural sublative)
ellyhez (allative singular)
ellyekhez (allative plural)
ellyből (elative singular)
ellyekből (elative plural)
ellyről (delative singular)
ellyekről (delative plural)
ellytől (ablative singular)
ellyektől (ablative plural)
ellyé (possessed-single possessive predicative singular)
ellyeké (plural possessed-single possessive predicative)
ellyéi (possessed-single possessive predicative singular)
ellyekéi (plural possessed-single possessive predicative)
ellyem (first-person possessed-single possessive singular)
ellyeim (first-person possessed-many possessive singular)
ellyed (possessed-single possessive second-person singular)
ellyeid (possessed-many possessive second-person singular)
ellye (possessed-single possessive singular third-person)
ellyei (possessed-many possessive singular third-person)
ellyünk (first-person plural possessed-single possessive)
ellyeink (first-person plural possessed-many possessive)
ellyetek (plural possessed-single possessive second-person)
ellyeitek (plural possessed-many possessive second-person)
ellyük (plural possessed-single possessive third-person)
ellyeik (plural possessed-many possessive third-person)

The name of the Latin-script letter Ly/ly.


pergő

hu-adj

pergő (comparative pergőbb, superlative legpergőbb)

pergőbb (comparative)
legpergőbb (superlative)
pergő (nominative singular)
pergők (nominative plural)
pergőek (nominative plural)
pergőt (accusative singular)
pergőket (accusative plural)
pergőeket (accusative plural)
pergőnek (dative singular)
pergőknek (dative plural)
pergőeknek (dative plural)
pergővel (instrumental singular)
pergőkkel (instrumental plural)
pergőekkel (instrumental plural)
pergőért (causal-final singular)
pergőkért (causal-final plural)
pergőekért (causal-final plural)
pergővé (singular translative)
pergőkké (plural translative)
pergőekké (plural translative)
pergőig (singular terminative)
pergőkig (plural terminative)
pergőekig (plural terminative)
pergőként (essive-formal singular)
pergőkként (essive-formal plural)
pergőekként (essive-formal plural)
pergőben (inessive singular)
pergőkben (inessive plural)
pergőekben (inessive plural)
pergőn (singular superessive)
pergőkön (plural superessive)
pergőeken (plural superessive)
pergőnél (adessive singular)
pergőknél (adessive plural)
pergőeknél (adessive plural)
pergőbe (illative singular)
pergőkbe (illative plural)
pergőekbe (illative plural)
pergőre (singular sublative)
pergőkre (plural sublative)
pergőekre (plural sublative)
pergőhöz (allative singular)
pergőkhöz (allative plural)
pergőekhez (allative plural)
pergőből (elative singular)
pergőkből (elative plural)
pergőekből (elative plural)
pergőről (delative singular)
pergőkről (delative plural)
pergőekről (delative plural)
pergőtől (ablative singular)
pergőktől (ablative plural)
pergőektől (ablative plural)
pergőé (possessed-single possessive predicative singular)
pergőké (plural possessed-single possessive predicative)
pergőeké (plural possessed-single possessive predicative)
pergőéi (possessed-single possessive predicative singular)
pergőkéi (plural possessed-single possessive predicative)
pergőekéi (plural possessed-single possessive predicative)

From the perg- stem of pereg (“to spin, roll, twirl”) + -ő (present-participle suffix).


ácsceruza

ácsceruzák (plural)
ácsceruza (nominative singular)
ácsceruzák (nominative plural)
ácsceruzát (accusative singular)
ácsceruzákat (accusative plural)
ácsceruzának (dative singular)
ácsceruzáknak (dative plural)
ácsceruzával (instrumental singular)
ácsceruzákkal (instrumental plural)
ácsceruzáért (causal-final singular)
ácsceruzákért (causal-final plural)
ácsceruzává (singular translative)
ácsceruzákká (plural translative)
ácsceruzáig (singular terminative)
ácsceruzákig (plural terminative)
ácsceruzaként (essive-formal singular)
ácsceruzákként (essive-formal plural)
ácsceruzában (inessive singular)
ácsceruzákban (inessive plural)
ácsceruzán (singular superessive)
ácsceruzákon (plural superessive)
ácsceruzánál (adessive singular)
ácsceruzáknál (adessive plural)
ácsceruzába (illative singular)
ácsceruzákba (illative plural)
ácsceruzára (singular sublative)
ácsceruzákra (plural sublative)
ácsceruzához (allative singular)
ácsceruzákhoz (allative plural)
ácsceruzából (elative singular)
ácsceruzákból (elative plural)
ácsceruzáról (delative singular)
ácsceruzákról (delative plural)
ácsceruzától (ablative singular)
ácsceruzáktól (ablative plural)
ácsceruzáé (possessed-single possessive predicative singular)
ácsceruzáké (plural possessed-single possessive predicative)
ácsceruzáéi (possessed-single possessive predicative singular)
ácsceruzákéi (plural possessed-single possessive predicative)
ácsceruzám (first-person possessed-single possessive singular)
ácsceruzáim (first-person possessed-many possessive singular)
ácsceruzád (possessed-single possessive second-person singular)
ácsceruzáid (possessed-many possessive second-person singular)
ácsceruzája (possessed-single possessive singular third-person)
ácsceruzái (possessed-many possessive singular third-person)
ácsceruzánk (first-person plural possessed-single possessive)
ácsceruzáink (first-person plural possessed-many possessive)
ácsceruzátok (plural possessed-single possessive second-person)
ácsceruzáitok (plural possessed-many possessive second-person)
ácsceruzájuk (plural possessed-single possessive third-person)
ácsceruzáik (plural possessed-many possessive third-person)

From ács (“carpenter”) + ceruza (“pencil”).

– Az én dolgaim igazabbak – mondta magában. – Igazabbak és mélyebbek. Én többet mondok az ácsceruzával, mint ez a De Bock egy egész festékes ládával. Mondanivalója világos, csak éppen amikor elmondja, nem mond vele semmit. Miért kap ezekért annyi pénzt, én meg az én rajzaimmal a fekete kenyérre és kávéra valót sem keresem meg?

2001 [1963], Irving Stone, translated by Elek Máthé, A napsugár fia: Van Gogh élete, 2nd edition, Budapest: Vince Kiadó, translation of Lust for Life, →ISBN, page 155:

“Mine are better,” he said to himself. “Mine are truer, deeper. I say more with a carpenter’s pencil than he says with a whole paint box. What he expresses is obvious. When he gets all through he has said nothing. Why do they give him praise and money and refuse me the price of black bread and coffee?”

carpenter's pencil (pencil specifically designed for the requirements of a carpenter)


zönge

head

zönge (usually uncountable, plural zöngék)

zöngék (plural)
zönge (nominative singular)
zöngék (nominative plural)
zöngét (accusative singular)
zöngéket (accusative plural)
zöngének (dative singular)
zöngéknek (dative plural)
zöngével (instrumental singular)
zöngékkel (instrumental plural)
zöngéért (causal-final singular)
zöngékért (causal-final plural)
zöngévé (singular translative)
zöngékké (plural translative)
zöngéig (singular terminative)
zöngékig (plural terminative)
zöngeként (essive-formal singular)
zöngékként (essive-formal plural)
zöngében (inessive singular)
zöngékben (inessive plural)
zöngén (singular superessive)
zöngéken (plural superessive)
zöngénél (adessive singular)
zöngéknél (adessive plural)
zöngébe (illative singular)
zöngékbe (illative plural)
zöngére (singular sublative)
zöngékre (plural sublative)
zöngéhez (allative singular)
zöngékhez (allative plural)
zöngéből (elative singular)
zöngékből (elative plural)
zöngéről (delative singular)
zöngékről (delative plural)
zöngétől (ablative singular)
zöngéktől (ablative plural)
zöngéé (possessed-single possessive predicative singular)
zöngéké (plural possessed-single possessive predicative)
zöngééi (possessed-single possessive predicative singular)
zöngékéi (plural possessed-single possessive predicative)
zöngém (first-person possessed-single possessive singular)
zöngéim (first-person possessed-many possessive singular)
zöngéd (possessed-single possessive second-person singular)
zöngéid (possessed-many possessive second-person singular)
zöngéje (possessed-single possessive singular third-person)
zöngéi (possessed-many possessive singular third-person)
zöngénk (first-person plural possessed-single possessive)
zöngéink (first-person plural possessed-many possessive)
zöngétek (plural possessed-single possessive second-person)
zöngéitek (plural possessed-many possessive second-person)
zöngéjük (plural possessed-single possessive third-person)
zöngéik (plural possessed-many possessive third-person)

Created during the Hungarian language reform, which took place in the 18th–19th centuries. From a variant of the verb zeng (“to ring, resound”), with the archaic adjective-forming suffix -e, here used to create a noun.

hu-langref

(phonetics, phonology) voicing (a classification of speech sounds, associated with vocal cord vibration)


ötlábú

ötlábú (nominative singular)
ötlábúak (nominative plural)
ötlábút (accusative singular)
ötlábúakat (accusative plural)
ötlábúnak (dative singular)
ötlábúaknak (dative plural)
ötlábúval (instrumental singular)
ötlábúakkal (instrumental plural)
ötlábúért (causal-final singular)
ötlábúakért (causal-final plural)
ötlábúvá (singular translative)
ötlábúakká (plural translative)
ötlábúig (singular terminative)
ötlábúakig (plural terminative)
ötlábúként (essive-formal singular)
ötlábúakként (essive-formal plural)
ötlábúban (inessive singular)
ötlábúakban (inessive plural)
ötlábún (singular superessive)
ötlábúakon (plural superessive)
ötlábúnál (adessive singular)
ötlábúaknál (adessive plural)
ötlábúba (illative singular)
ötlábúakba (illative plural)
ötlábúra (singular sublative)
ötlábúakra (plural sublative)
ötlábúhoz (allative singular)
ötlábúakhoz (allative plural)
ötlábúból (elative singular)
ötlábúakból (elative plural)
ötlábúról (delative singular)
ötlábúakról (delative plural)
ötlábútól (ablative singular)
ötlábúaktól (ablative plural)
ötlábúé (possessed-single possessive predicative singular)
ötlábúaké (plural possessed-single possessive predicative)
ötlábúéi (possessed-single possessive predicative singular)
ötlábúakéi (plural possessed-single possessive predicative)


parancsoló

parancsoló (nominative singular)
parancsolók (nominative plural)
parancsolóak (nominative plural)
parancsolót (accusative singular)
parancsolókat (accusative plural)
parancsolóakat (accusative plural)
parancsolónak (dative singular)
parancsolóknak (dative plural)
parancsolóaknak (dative plural)
parancsolóval (instrumental singular)
parancsolókkal (instrumental plural)
parancsolóakkal (instrumental plural)
parancsolóért (causal-final singular)
parancsolókért (causal-final plural)
parancsolóakért (causal-final plural)
parancsolóvá (singular translative)
parancsolókká (plural translative)
parancsolóakká (plural translative)
parancsolóig (singular terminative)
parancsolókig (plural terminative)
parancsolóakig (plural terminative)
parancsolóként (essive-formal singular)
parancsolókként (essive-formal plural)
parancsolóakként (essive-formal plural)
parancsolóban (inessive singular)
parancsolókban (inessive plural)
parancsolóakban (inessive plural)
parancsolón (singular superessive)
parancsolókon (plural superessive)
parancsolóakon (plural superessive)
parancsolónál (adessive singular)
parancsolóknál (adessive plural)
parancsolóaknál (adessive plural)
parancsolóba (illative singular)
parancsolókba (illative plural)
parancsolóakba (illative plural)
parancsolóra (singular sublative)
parancsolókra (plural sublative)
parancsolóakra (plural sublative)
parancsolóhoz (allative singular)
parancsolókhoz (allative plural)
parancsolóakhoz (allative plural)
parancsolóból (elative singular)
parancsolókból (elative plural)
parancsolóakból (elative plural)
parancsolóról (delative singular)
parancsolókról (delative plural)
parancsolóakról (delative plural)
parancsolótól (ablative singular)
parancsolóktól (ablative plural)
parancsolóaktól (ablative plural)
parancsolóé (possessed-single possessive predicative singular)
parancsolóké (plural possessed-single possessive predicative)
parancsolóaké (plural possessed-single possessive predicative)
parancsolóéi (possessed-single possessive predicative singular)
parancsolókéi (plural possessed-single possessive predicative)
parancsolóakéi (plural possessed-single possessive predicative)

parancsol (“to command, order”) + -ó (present-participle suffix)

af

(grammar, dated) Synonym of felszólító (“imperative”).


nemzetközi fonetikai ábécé

International Phonetic Alphabet
International Phonetic Alphabet

(phonetics) International Phonetic Alphabet


fonetikai

fonetikai (nominative singular)
fonetikaiak (nominative plural)
fonetikait (accusative singular)
fonetikaiakat (accusative plural)
fonetikainak (dative singular)
fonetikaiaknak (dative plural)
fonetikaival (instrumental singular)
fonetikaiakkal (instrumental plural)
fonetikaiért (causal-final singular)
fonetikaiakért (causal-final plural)
fonetikaivá (singular translative)
fonetikaiakká (plural translative)
fonetikaiig (singular terminative)
fonetikaiakig (plural terminative)
fonetikaiként (essive-formal singular)
fonetikaiakként (essive-formal plural)
fonetikaiban (inessive singular)
fonetikaiakban (inessive plural)
fonetikain (singular superessive)
fonetikaiakon (plural superessive)
fonetikainál (adessive singular)
fonetikaiaknál (adessive plural)
fonetikaiba (illative singular)
fonetikaiakba (illative plural)
fonetikaira (singular sublative)
fonetikaiakra (plural sublative)
fonetikaihoz (allative singular)
fonetikaiakhoz (allative plural)
fonetikaiból (elative singular)
fonetikaiakból (elative plural)
fonetikairól (delative singular)
fonetikaiakról (delative plural)
fonetikaitól (ablative singular)
fonetikaiaktól (ablative plural)
fonetikaié (possessed-single possessive predicative singular)
fonetikaiaké (plural possessed-single possessive predicative)
fonetikaiéi (possessed-single possessive predicative singular)
fonetikaiakéi (plural possessed-single possessive predicative)

fonetika (“phonetics”) + -i (adjective-forming suffix)


nyelvhelyesség

nyelvhelyesség (nominative singular)
nyelvhelyességek (nominative plural)
nyelvhelyességet (accusative singular)
nyelvhelyességeket (accusative plural)
nyelvhelyességnek (dative singular)
nyelvhelyességeknek (dative plural)
nyelvhelyességgel (instrumental singular)
nyelvhelyességekkel (instrumental plural)
nyelvhelyességért (causal-final singular)
nyelvhelyességekért (causal-final plural)
nyelvhelyességgé (singular translative)
nyelvhelyességekké (plural translative)
nyelvhelyességig (singular terminative)
nyelvhelyességekig (plural terminative)
nyelvhelyességként (essive-formal singular)
nyelvhelyességekként (essive-formal plural)
nyelvhelyességben (inessive singular)
nyelvhelyességekben (inessive plural)
nyelvhelyességen (singular superessive)
nyelvhelyességeken (plural superessive)
nyelvhelyességnél (adessive singular)
nyelvhelyességeknél (adessive plural)
nyelvhelyességbe (illative singular)
nyelvhelyességekbe (illative plural)
nyelvhelyességre (singular sublative)
nyelvhelyességekre (plural sublative)
nyelvhelyességhez (allative singular)
nyelvhelyességekhez (allative plural)
nyelvhelyességből (elative singular)
nyelvhelyességekből (elative plural)
nyelvhelyességről (delative singular)
nyelvhelyességekről (delative plural)
nyelvhelyességtől (ablative singular)
nyelvhelyességektől (ablative plural)
nyelvhelyességé (possessed-single possessive predicative singular)
nyelvhelyességeké (plural possessed-single possessive predicative)
nyelvhelyességéi (possessed-single possessive predicative singular)
nyelvhelyességekéi (plural possessed-single possessive predicative)
nyelvhelyességem (first-person possessed-single possessive singular)
nyelvhelyességeim (first-person possessed-many possessive singular)
nyelvhelyességed (possessed-single possessive second-person singular)
nyelvhelyességeid (possessed-many possessive second-person singular)
nyelvhelyessége (possessed-single possessive singular third-person)
nyelvhelyességei (possessed-many possessive singular third-person)
nyelvhelyességünk (first-person plural possessed-single possessive)
nyelvhelyességeink (first-person plural possessed-many possessive)
nyelvhelyességetek (plural possessed-single possessive second-person)
nyelvhelyességeitek (plural possessed-many possessive second-person)
nyelvhelyességük (plural possessed-single possessive third-person)
nyelvhelyességeik (plural possessed-many possessive third-person)

[ˈɲɛlfhɛjɛʃːeːɡ]

nyelv (“language”) + helyesség (“accuracy, correctness”)

(linguistics) language accuracy (standard, accepted usage of language, grammatical correctness)


alapszó

alapszavak (plural)
alapszók (plural)
alapszó (nominative singular)
alapszavak (nominative plural)
alapszót (accusative singular)
alapszavakat (accusative plural)
alapszónak (dative singular)
alapszavaknak (dative plural)
alapszóval (instrumental singular)
alapszavakkal (instrumental plural)
alapszóért (causal-final singular)
alapszavakért (causal-final plural)
alapszóvá (singular translative)
alapszavakká (plural translative)
alapszóig (singular terminative)
alapszavakig (plural terminative)
alapszóként (essive-formal singular)
alapszavakként (essive-formal plural)
alapszóban (inessive singular)
alapszavakban (inessive plural)
alapszón (singular superessive)
alapszavakon (plural superessive)
alapszónál (adessive singular)
alapszavaknál (adessive plural)
alapszóba (illative singular)
alapszavakba (illative plural)
alapszóra (singular sublative)
alapszavakra (plural sublative)
alapszóhoz (allative singular)
alapszavakhoz (allative plural)
alapszóból (elative singular)
alapszavakból (elative plural)
alapszóról (delative singular)
alapszavakról (delative plural)
alapszótól (ablative singular)
alapszavaktól (ablative plural)
alapszóé (possessed-single possessive predicative singular)
alapszavaké (plural possessed-single possessive predicative)
alapszóéi (possessed-single possessive predicative singular)
alapszavakéi (plural possessed-single possessive predicative)
alapszavam (first-person possessed-single possessive singular)
alapszavaim (first-person possessed-many possessive singular)
alapszavad (possessed-single possessive second-person singular)
alapszavaid (possessed-many possessive second-person singular)
alapszava (possessed-single possessive singular third-person)
alapszavai (possessed-many possessive singular third-person)
alapszavunk (first-person plural possessed-single possessive)
alapszavaink (first-person plural possessed-many possessive)
alapszavatok (plural possessed-single possessive second-person)
alapszavaitok (plural possessed-many possessive second-person)
alapszavuk (plural possessed-single possessive third-person)
alapszavaik (plural possessed-many possessive third-person)
alapszó (nominative singular)
alapszók (nominative plural)
alapszót (accusative singular)
alapszókat (accusative plural)
alapszónak (dative singular)
alapszóknak (dative plural)
alapszóval (instrumental singular)
alapszókkal (instrumental plural)
alapszóért (causal-final singular)
alapszókért (causal-final plural)
alapszóvá (singular translative)
alapszókká (plural translative)
alapszóig (singular terminative)
alapszókig (plural terminative)
alapszóként (essive-formal singular)
alapszókként (essive-formal plural)
alapszóban (inessive singular)
alapszókban (inessive plural)
alapszón (singular superessive)
alapszókon (plural superessive)
alapszónál (adessive singular)
alapszóknál (adessive plural)
alapszóba (illative singular)
alapszókba (illative plural)
alapszóra (singular sublative)
alapszókra (plural sublative)
alapszóhoz (allative singular)
alapszókhoz (allative plural)
alapszóból (elative singular)
alapszókból (elative plural)
alapszóról (delative singular)
alapszókról (delative plural)
alapszótól (ablative singular)
alapszóktól (ablative plural)
alapszóé (possessed-single possessive predicative singular)
alapszóké (plural possessed-single possessive predicative)
alapszóéi (possessed-single possessive predicative singular)
alapszókéi (plural possessed-single possessive predicative)
alapszóm (first-person possessed-single possessive singular)
alapszóim (first-person possessed-many possessive singular)
alapszód (possessed-single possessive second-person singular)
alapszóid (possessed-many possessive second-person singular)
alapszója (possessed-single possessive singular third-person)
alapszói (possessed-many possessive singular third-person)
alapszónk (first-person plural possessed-single possessive)
alapszóink (first-person plural possessed-many possessive)
alapszótok (plural possessed-single possessive second-person)
alapszóitok (plural possessed-many possessive second-person)
alapszójuk (plural possessed-single possessive third-person)
alapszóik (plural possessed-many possessive third-person)


megszól

hu-conj

Forms in parentheses are somewhat archaic or literary.

The prefix can split from the verb stem, e.g. nem szól meg or  meg is szól.

The prefix can split from the verb stem, e.g. nem szólhat meg or  meg is szólhat.

This verb has no prefix that could split, despite its first few letters.

megszólok (first-person indicative object-indefinite present singular)
megszólsz (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
megszól (formal indicative object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
megszól (indicative object-indefinite present singular third-person)
megszólunk (first-person indicative object-indefinite plural present)
megszóltok (indicative informal object-indefinite plural present second-person)
megszólnak (formal indicative object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
megszólnak (indicative object-indefinite plural present third-person)
megszólom (first-person indicative object-definite present singular)
megszólod (indicative informal object-definite present second-person singular)
megszólja (formal indicative object-definite present second-person-semantically singular third-person)
megszólja (indicative object-definite present singular third-person)
megszóljuk (first-person indicative object-definite plural present)
megszóljátok (indicative informal object-definite plural present second-person)
megszólják (formal indicative object-definite plural present second-person-semantically third-person)
megszólják (indicative object-definite plural present third-person)
megszóllak (first-person indicative object-second-person present singular)
megszóltam (first-person indicative object-indefinite past singular)
megszóltál (indicative informal object-indefinite past second-person singular)
megszólt (formal indicative object-indefinite past second-person-semantically singular third-person)
megszólt (indicative object-indefinite past singular third-person)
megszóltunk (first-person indicative object-indefinite past plural)
megszóltatok (indicative informal object-indefinite past plural second-person)
megszóltak (formal indicative object-indefinite past plural second-person-semantically third-person)
megszóltak (indicative object-indefinite past plural third-person)
megszóltam (first-person indicative object-definite past singular)
megszóltad (indicative informal object-definite past second-person singular)
megszólta (formal indicative object-definite past second-person-semantically singular third-person)
megszólta (indicative object-definite past singular third-person)
megszóltuk (first-person indicative object-definite past plural)
megszóltátok (indicative informal object-definite past plural second-person)
megszólták (formal indicative object-definite past plural second-person-semantically third-person)
megszólták (indicative object-definite past plural third-person)
megszóltalak (first-person indicative object-second-person past singular)
or a time adverb (first-person future indicative third-person)
or a time adverb (formal future indicative second-person-semantically third-person)
or a time adverb (future indicative informal second-person)
e.g. meg fog szólni. (first-person future indicative third-person)
e.g. meg fog szólni. (formal future indicative second-person-semantically third-person)
e.g. meg fog szólni. (future indicative informal second-person)
megszólék (first-person object-indefinite singular)
megszólál (informal object-indefinite second-person singular)
megszóla (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
megszóla (object-indefinite singular third-person)
megszólánk (first-person object-indefinite plural)
megszólátok (informal object-indefinite plural second-person)
megszólának (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
megszólának (object-indefinite plural third-person)
megszólám (first-person object-definite singular)
megszólád (informal object-definite second-person singular)
megszólá (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
megszólá (object-definite singular third-person)
megszólánk (first-person object-definite plural)
megszólátok (informal object-definite plural second-person)
megszólák (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
megszólák (object-definite plural third-person)
megszólálak (first-person object-second-person singular)
e.g. megszól vala (first-person third-person)
e.g. megszól vala (formal second-person-semantically third-person)
e.g. megszól vala (informal second-person)
megszólt vala (first-person third-person)
megszólt vala (formal second-person-semantically third-person)
megszólt vala (informal second-person)
volt. (first-person third-person)
volt. (formal second-person-semantically third-person)
volt. (informal second-person)
megszólandok (first-person object-indefinite singular)
megszólandasz (informal object-indefinite second-person singular)
megszóland (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
megszóland (object-indefinite singular third-person)
megszólandunk (first-person object-indefinite plural)
megszólandotok (informal object-indefinite plural second-person)
megszólandanak (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
megszólandanak (object-indefinite plural third-person)
megszólandom (first-person object-definite singular)
megszólandod (informal object-definite second-person singular)
megszólandja (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
megszólandja (object-definite singular third-person)
megszólandjuk (first-person object-definite plural)
megszólandjátok (informal object-definite plural second-person)
megszólandják (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
megszólandják (object-definite plural third-person)
megszólandalak (first-person object-second-person singular)
megszólnék (conditional first-person object-indefinite present singular)
megszólnál (conditional informal object-indefinite present second-person singular)
megszólna (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
megszólna (conditional object-indefinite present singular third-person)
megszólnánk (conditional first-person object-indefinite plural present)
megszólnátok (conditional informal object-indefinite plural present second-person)
megszólnának (conditional formal object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
megszólnának (conditional object-indefinite plural present third-person)
megszólnám (conditional first-person object-definite present singular)
megszólnád (conditional informal object-definite present second-person singular)
megszólná (conditional formal object-definite present second-person-semantically singular third-person)
megszólná (conditional object-definite present singular third-person)
megszólnánk (conditional first-person object-definite plural present)
or megszólnók (conditional first-person object-definite plural present)
megszólnátok (conditional informal object-definite plural present second-person)
megszólnák (conditional formal object-definite plural present second-person-semantically third-person)
megszólnák (conditional object-definite plural present third-person)
megszólnálak (conditional first-person object-second-person present singular)
Indicative past forms followed by volna (conditional first-person past third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional informal past second-person)
e.g. megszólt volna (conditional first-person past third-person)
e.g. megszólt volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
e.g. megszólt volna (conditional informal past second-person)
megszóljak (first-person object-indefinite present singular subjunctive)
megszólj or (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
megszóljál (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
megszóljon (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
megszóljon (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
megszóljunk (first-person object-indefinite plural present subjunctive)
megszóljatok (informal object-indefinite plural present second-person subjunctive)
megszóljanak (formal object-indefinite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
megszóljanak (object-indefinite plural present subjunctive third-person)
megszóljam (first-person object-definite present singular subjunctive)
megszóld or (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
megszóljad (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
megszólja (formal object-definite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
megszólja (object-definite present singular subjunctive third-person)
megszóljuk (first-person object-definite plural present subjunctive)
megszóljátok (informal object-definite plural present second-person subjunctive)
megszólják (formal object-definite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
megszólják (object-definite plural present subjunctive third-person)
megszóljalak (first-person object-second-person present singular subjunctive)
e.g. megszólt légyen (first-person third-person)
e.g. megszólt légyen (formal second-person-semantically third-person)
e.g. megszólt légyen (informal second-person)
megszólni (infinitive)
megszólnom (first-person infinitive singular)
megszólnod (infinitive informal second-person singular)
megszólnia (formal infinitive second-person-semantically singular third-person)
megszólnia (infinitive singular third-person)
megszólnunk (first-person infinitive plural)
megszólnotok (infinitive informal plural second-person)
megszólniuk (formal infinitive plural second-person-semantically third-person)
megszólniuk (infinitive plural third-person)
megszólás (noun-from-verb)
megszóló
megszólt
megszólandó (future participle)
megszólva
megszólván
megszólhatok (first-person indicative object-indefinite present singular)
megszólhatsz (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
megszólhat (formal indicative object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
megszólhat (indicative object-indefinite present singular third-person)
megszólhatunk (first-person indicative object-indefinite plural present)
megszólhattok (indicative informal object-indefinite plural present second-person)
megszólhatnak (formal indicative object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
megszólhatnak (indicative object-indefinite plural present third-person)
megszólhatom (first-person indicative object-definite present singular)
megszólhatod (indicative informal object-definite present second-person singular)
megszólhatja (formal indicative object-definite present second-person-semantically singular third-person)
megszólhatja (indicative object-definite present singular third-person)
megszólhatjuk (first-person indicative object-definite plural present)
megszólhatjátok (indicative informal object-definite plural present second-person)
megszólhatják (formal indicative object-definite plural present second-person-semantically third-person)
megszólhatják (indicative object-definite plural present third-person)
megszólhatlak (first-person indicative object-second-person present singular)
megszólhattam (first-person indicative object-indefinite past singular)
megszólhattál (indicative informal object-indefinite past second-person singular)
megszólhatott (formal indicative object-indefinite past second-person-semantically singular third-person)
megszólhatott (indicative object-indefinite past singular third-person)
megszólhattunk (first-person indicative object-indefinite past plural)
megszólhattatok (indicative informal object-indefinite past plural second-person)
megszólhattak (formal indicative object-indefinite past plural second-person-semantically third-person)
megszólhattak (indicative object-indefinite past plural third-person)
megszólhattam (first-person indicative object-definite past singular)
megszólhattad (indicative informal object-definite past second-person singular)
megszólhatta (formal indicative object-definite past second-person-semantically singular third-person)
megszólhatta (indicative object-definite past singular third-person)
megszólhattuk (first-person indicative object-definite past plural)
megszólhattátok (indicative informal object-definite past plural second-person)
megszólhatták (formal indicative object-definite past plural second-person-semantically third-person)
megszólhatták (indicative object-definite past plural third-person)
megszólhattalak (first-person indicative object-second-person past singular)
megszólhaték (first-person object-indefinite singular)
megszólhatál (informal object-indefinite second-person singular)
megszólhata (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
megszólhata (object-indefinite singular third-person)
megszólhatánk (first-person object-indefinite plural)
megszólhatátok (informal object-indefinite plural second-person)
megszólhatának (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
megszólhatának (object-indefinite plural third-person)
megszólhatám (first-person object-definite singular)
megszólhatád (informal object-definite second-person singular)
megszólhatá (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
megszólhatá (object-definite singular third-person)
megszólhatánk (first-person object-definite plural)
megszólhatátok (informal object-definite plural second-person)
megszólhaták (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
megszólhaták (object-definite plural third-person)
megszólhatálak (first-person object-second-person singular)
e.g. megszólhat vala (first-person third-person)
e.g. megszólhat vala (formal second-person-semantically third-person)
e.g. megszólhat vala (informal second-person)
megszólhatott vala (first-person third-person)
megszólhatott vala (formal second-person-semantically third-person)
megszólhatott vala (informal second-person)
volt. (first-person third-person)
volt. (formal second-person-semantically third-person)
volt. (informal second-person)
megszólhatandok (first-person object-indefinite singular)
or megszólandhatok (first-person object-indefinite singular)
megszólhatandasz (informal object-indefinite second-person singular)
or megszólandhatsz (informal object-indefinite second-person singular)
megszólhatand (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
megszólhatand (object-indefinite singular third-person)
or megszólandhat (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
or megszólandhat (object-indefinite singular third-person)
megszólhatandunk (first-person object-indefinite plural)
or megszólandhatunk (first-person object-indefinite plural)
megszólhatandotok (informal object-indefinite plural second-person)
or megszólandhattok (informal object-indefinite plural second-person)
megszólhatandanak (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
megszólhatandanak (object-indefinite plural third-person)
or megszólandhatnak (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
or megszólandhatnak (object-indefinite plural third-person)
megszólhatandom (first-person object-definite singular)
or megszólandhatom (first-person object-definite singular)
megszólhatandod (informal object-definite second-person singular)
or megszólandhatod (informal object-definite second-person singular)
megszólhatandja (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
megszólhatandja (object-definite singular third-person)
or megszólandhatja (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
or megszólandhatja (object-definite singular third-person)
megszólhatandjuk (first-person object-definite plural)
or megszólandhatjuk (first-person object-definite plural)
megszólhatandjátok (informal object-definite plural second-person)
or megszólandhatjátok (informal object-definite plural second-person)
megszólhatandják (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
megszólhatandják (object-definite plural third-person)
or megszólandhatják (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
or megszólandhatják (object-definite plural third-person)
megszólhatandalak (first-person object-second-person singular)
or megszólandhatlak (first-person object-second-person singular)
megszólhatnék (conditional first-person object-indefinite present singular)
megszólhatnál (conditional informal object-indefinite present second-person singular)
megszólhatna (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
megszólhatna (conditional object-indefinite present singular third-person)
megszólhatnánk (conditional first-person object-indefinite plural present)
megszólhatnátok (conditional informal object-indefinite plural present second-person)
megszólhatnának (conditional formal object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
megszólhatnának (conditional object-indefinite plural present third-person)
megszólhatnám (conditional first-person object-definite present singular)
megszólhatnád (conditional informal object-definite present second-person singular)
megszólhatná (conditional formal object-definite present second-person-semantically singular third-person)
megszólhatná (conditional object-definite present singular third-person)
megszólhatnánk (conditional first-person object-definite plural present)
or megszólhatnók (conditional first-person object-definite plural present)
megszólhatnátok (conditional informal object-definite plural present second-person)
megszólhatnák (conditional formal object-definite plural present second-person-semantically third-person)
megszólhatnák (conditional object-definite plural present third-person)
megszólhatnálak (conditional first-person object-second-person present singular)
Indicative past forms followed by volna (conditional first-person past third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional informal past second-person)
e.g. megszólhatott volna (conditional first-person past third-person)
e.g. megszólhatott volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
e.g. megszólhatott volna (conditional informal past second-person)
megszólhassak (first-person object-indefinite present singular subjunctive)
megszólhass or (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
megszólhassál (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
megszólhasson (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
megszólhasson (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
megszólhassunk (first-person object-indefinite plural present subjunctive)
megszólhassatok (informal object-indefinite plural present second-person subjunctive)
megszólhassanak (formal object-indefinite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
megszólhassanak (object-indefinite plural present subjunctive third-person)
megszólhassam (first-person object-definite present singular subjunctive)
megszólhasd or (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
megszólhassad (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
megszólhassa (formal object-definite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
megszólhassa (object-definite present singular subjunctive third-person)
megszólhassuk (first-person object-definite plural present subjunctive)
megszólhassátok (informal object-definite plural present second-person subjunctive)
megszólhassák (formal object-definite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
megszólhassák (object-definite plural present subjunctive third-person)
megszólhassalak (first-person object-second-person present singular subjunctive)
e.g. megszólhatott légyen (first-person third-person)
e.g. megszólhatott légyen (formal second-person-semantically third-person)
e.g. megszólhatott légyen (informal second-person)
megszólhatni
megszólhatnom (first-person singular)
megszólhatnod (informal second-person singular)
megszólhatnia (formal second-person-semantically singular third-person)
megszólhatnia (singular third-person)
megszólhatnunk (first-person plural)
megszólhatnotok (informal plural second-person)
megszólhatniuk (formal plural second-person-semantically third-person)
megszólhatniuk (plural third-person)
megszólható (first-person singular)
megszólhatatlan (formal second-person-semantically singular third-person)
megszólhatatlan (singular third-person)
megszólhatva / megszólhatván (formal plural second-person-semantically third-person)
megszólhatva / megszólhatván (informal plural second-person)
megszólhatva / megszólhatván (plural third-person)

(transitive) to backbite, to badmouth, to say bad things about someone behind their back


középfokú

középfokú (nominative singular)
középfokúak (nominative plural)
középfokút (accusative singular)
középfokúakat (accusative plural)
középfokúnak (dative singular)
középfokúaknak (dative plural)
középfokúval (instrumental singular)
középfokúakkal (instrumental plural)
középfokúért (causal-final singular)
középfokúakért (causal-final plural)
középfokúvá (singular translative)
középfokúakká (plural translative)
középfokúig (singular terminative)
középfokúakig (plural terminative)
középfokúként (essive-formal singular)
középfokúakként (essive-formal plural)
középfokúban (inessive singular)
középfokúakban (inessive plural)
középfokún (singular superessive)
középfokúakon (plural superessive)
középfokúnál (adessive singular)
középfokúaknál (adessive plural)
középfokúba (illative singular)
középfokúakba (illative plural)
középfokúra (singular sublative)
középfokúakra (plural sublative)
középfokúhoz (allative singular)
középfokúakhoz (allative plural)
középfokúból (elative singular)
középfokúakból (elative plural)
középfokúról (delative singular)
középfokúakról (delative plural)
középfokútól (ablative singular)
középfokúaktól (ablative plural)
középfokúé (possessed-single possessive predicative singular)
középfokúaké (plural possessed-single possessive predicative)
középfokúéi (possessed-single possessive predicative singular)
középfokúakéi (plural possessed-single possessive predicative)

kö‧zép‧fo‧kú

Either from középfok + -ú (adjective-forming suffix denoting possession or similarity) or közép + fokú.

af

középfokú melléknév


vendégkönyv

vendégkönyvek (plural)
vendégkönyv (nominative singular)
vendégkönyvek (nominative plural)
vendégkönyvet (accusative singular)
vendégkönyveket (accusative plural)
vendégkönyvnek (dative singular)
vendégkönyveknek (dative plural)
vendégkönyvvel (instrumental singular)
vendégkönyvekkel (instrumental plural)
vendégkönyvért (causal-final singular)
vendégkönyvekért (causal-final plural)
vendégkönyvvé (singular translative)
vendégkönyvekké (plural translative)
vendégkönyvig (singular terminative)
vendégkönyvekig (plural terminative)
vendégkönyvként (essive-formal singular)
vendégkönyvekként (essive-formal plural)
vendégkönyvben (inessive singular)
vendégkönyvekben (inessive plural)
vendégkönyvön (singular superessive)
vendégkönyveken (plural superessive)
vendégkönyvnél (adessive singular)
vendégkönyveknél (adessive plural)
vendégkönyvbe (illative singular)
vendégkönyvekbe (illative plural)
vendégkönyvre (singular sublative)
vendégkönyvekre (plural sublative)
vendégkönyvhöz (allative singular)
vendégkönyvekhez (allative plural)
vendégkönyvből (elative singular)
vendégkönyvekből (elative plural)
vendégkönyvről (delative singular)
vendégkönyvekről (delative plural)
vendégkönyvtől (ablative singular)
vendégkönyvektől (ablative plural)
vendégkönyvé (possessed-single possessive predicative singular)
vendégkönyveké (plural possessed-single possessive predicative)
vendégkönyvéi (possessed-single possessive predicative singular)
vendégkönyvekéi (plural possessed-single possessive predicative)
vendégkönyvem (first-person possessed-single possessive singular)
vendégkönyveim (first-person possessed-many possessive singular)
vendégkönyved (possessed-single possessive second-person singular)
vendégkönyveid (possessed-many possessive second-person singular)
vendégkönyve (possessed-single possessive singular third-person)
vendégkönyvei (possessed-many possessive singular third-person)
vendégkönyvünk (first-person plural possessed-single possessive)
vendégkönyveink (first-person plural possessed-many possessive)
vendégkönyvetek (plural possessed-single possessive second-person)
vendégkönyveitek (plural possessed-many possessive second-person)
vendégkönyvük (plural possessed-single possessive third-person)
vendégkönyveik (plural possessed-many possessive third-person)

guest book, visitors' book (ledger for visitors to leave comments about an establishment)


nyelvkönyv

nyelvkönyvek (plural)
nyelvkönyv (nominative singular)
nyelvkönyvek (nominative plural)
nyelvkönyvet (accusative singular)
nyelvkönyveket (accusative plural)
nyelvkönyvnek (dative singular)
nyelvkönyveknek (dative plural)
nyelvkönyvvel (instrumental singular)
nyelvkönyvekkel (instrumental plural)
nyelvkönyvért (causal-final singular)
nyelvkönyvekért (causal-final plural)
nyelvkönyvvé (singular translative)
nyelvkönyvekké (plural translative)
nyelvkönyvig (singular terminative)
nyelvkönyvekig (plural terminative)
nyelvkönyvként (essive-formal singular)
nyelvkönyvekként (essive-formal plural)
nyelvkönyvben (inessive singular)
nyelvkönyvekben (inessive plural)
nyelvkönyvön (singular superessive)
nyelvkönyveken (plural superessive)
nyelvkönyvnél (adessive singular)
nyelvkönyveknél (adessive plural)
nyelvkönyvbe (illative singular)
nyelvkönyvekbe (illative plural)
nyelvkönyvre (singular sublative)
nyelvkönyvekre (plural sublative)
nyelvkönyvhöz (allative singular)
nyelvkönyvekhez (allative plural)
nyelvkönyvből (elative singular)
nyelvkönyvekből (elative plural)
nyelvkönyvről (delative singular)
nyelvkönyvekről (delative plural)
nyelvkönyvtől (ablative singular)
nyelvkönyvektől (ablative plural)
nyelvkönyvé (possessed-single possessive predicative singular)
nyelvkönyveké (plural possessed-single possessive predicative)
nyelvkönyvéi (possessed-single possessive predicative singular)
nyelvkönyvekéi (plural possessed-single possessive predicative)
nyelvkönyvem (first-person possessed-single possessive singular)
nyelvkönyveim (first-person possessed-many possessive singular)
nyelvkönyved (possessed-single possessive second-person singular)
nyelvkönyveid (possessed-many possessive second-person singular)
nyelvkönyve (possessed-single possessive singular third-person)
nyelvkönyvei (possessed-many possessive singular third-person)
nyelvkönyvünk (first-person plural possessed-single possessive)
nyelvkönyveink (first-person plural possessed-many possessive)
nyelvkönyvetek (plural possessed-single possessive second-person)
nyelvkönyveitek (plural possessed-many possessive second-person)
nyelvkönyvük (plural possessed-single possessive third-person)
nyelvkönyveik (plural possessed-many possessive third-person)

From nyelv (“language”) + könyv (“book”).

language textbook (textbook intended to teach a specific language)


monográfia

monográfiák (plural)
monográfia (nominative singular)
monográfiák (nominative plural)
monográfiát (accusative singular)
monográfiákat (accusative plural)
monográfiának (dative singular)
monográfiáknak (dative plural)
monográfiával (instrumental singular)
monográfiákkal (instrumental plural)
monográfiáért (causal-final singular)
monográfiákért (causal-final plural)
monográfiává (singular translative)
monográfiákká (plural translative)
monográfiáig (singular terminative)
monográfiákig (plural terminative)
monográfiaként (essive-formal singular)
monográfiákként (essive-formal plural)
monográfiában (inessive singular)
monográfiákban (inessive plural)
monográfián (singular superessive)
monográfiákon (plural superessive)
monográfiánál (adessive singular)
monográfiáknál (adessive plural)
monográfiába (illative singular)
monográfiákba (illative plural)
monográfiára (singular sublative)
monográfiákra (plural sublative)
monográfiához (allative singular)
monográfiákhoz (allative plural)
monográfiából (elative singular)
monográfiákból (elative plural)
monográfiáról (delative singular)
monográfiákról (delative plural)
monográfiától (ablative singular)
monográfiáktól (ablative plural)
monográfiáé (possessed-single possessive predicative singular)
monográfiáké (plural possessed-single possessive predicative)
monográfiáéi (possessed-single possessive predicative singular)
monográfiákéi (plural possessed-single possessive predicative)
monográfiám (first-person possessed-single possessive singular)
monográfiáim (first-person possessed-many possessive singular)
monográfiád (possessed-single possessive second-person singular)
monográfiáid (possessed-many possessive second-person singular)
monográfiája (possessed-single possessive singular third-person)
monográfiái (possessed-many possessive singular third-person)
monográfiánk (first-person plural possessed-single possessive)
monográfiáink (first-person plural possessed-many possessive)
monográfiátok (plural possessed-single possessive second-person)
monográfiáitok (plural possessed-many possessive second-person)
monográfiájuk (plural possessed-single possessive third-person)
monográfiáik (plural possessed-many possessive third-person)

Borrowed from German Monographie. With -gráfia ending.

monograph (a scholarly book or a treatise on a single subject or a group of related subjects, usually written by one person)


értekezlet

értekezletek (plural)
értekezlet (nominative singular)
értekezletek (nominative plural)
értekezletet (accusative singular)
értekezleteket (accusative plural)
értekezletnek (dative singular)
értekezleteknek (dative plural)
értekezlettel (instrumental singular)
értekezletekkel (instrumental plural)
értekezletért (causal-final singular)
értekezletekért (causal-final plural)
értekezletté (singular translative)
értekezletekké (plural translative)
értekezletig (singular terminative)
értekezletekig (plural terminative)
értekezletként (essive-formal singular)
értekezletekként (essive-formal plural)
értekezletben (inessive singular)
értekezletekben (inessive plural)
értekezleten (singular superessive)
értekezleteken (plural superessive)
értekezletnél (adessive singular)
értekezleteknél (adessive plural)
értekezletbe (illative singular)
értekezletekbe (illative plural)
értekezletre (singular sublative)
értekezletekre (plural sublative)
értekezlethez (allative singular)
értekezletekhez (allative plural)
értekezletből (elative singular)
értekezletekből (elative plural)
értekezletről (delative singular)
értekezletekről (delative plural)
értekezlettől (ablative singular)
értekezletektől (ablative plural)
értekezleté (possessed-single possessive predicative singular)
értekezleteké (plural possessed-single possessive predicative)
értekezletéi (possessed-single possessive predicative singular)
értekezletekéi (plural possessed-single possessive predicative)
értekezletem (first-person possessed-single possessive singular)
értekezleteim (first-person possessed-many possessive singular)
értekezleted (possessed-single possessive second-person singular)
értekezleteid (possessed-many possessive second-person singular)
értekezlete (possessed-single possessive singular third-person)
értekezletei (possessed-many possessive singular third-person)
értekezletünk (first-person plural possessed-single possessive)
értekezleteink (first-person plural possessed-many possessive)
értekezletetek (plural possessed-single possessive second-person)
értekezleteitek (plural possessed-many possessive second-person)
értekezletük (plural possessed-single possessive third-person)
értekezleteik (plural possessed-many possessive third-person)

First attested in 1845. From értekezik (“to discuss, consult, confer”) + -let (noun-forming suffix), from ért (“to understand”) + -ekezik.

affix

szülői értekezlet

értekezleten van

értekezletet tart

meeting, conference (a meeting of the members, managers or agents of a body or organization, usually to discuss current affairs)


palavessző

palavesszők (plural)
palavessző (nominative singular)
palavesszők (nominative plural)
palavesszőt (accusative singular)
palavesszőket (accusative plural)
palavesszőnek (dative singular)
palavesszőknek (dative plural)
palavesszővel (instrumental singular)
palavesszőkkel (instrumental plural)
palavesszőért (causal-final singular)
palavesszőkért (causal-final plural)
palavesszővé (singular translative)
palavesszőkké (plural translative)
palavesszőig (singular terminative)
palavesszőkig (plural terminative)
palavesszőként (essive-formal singular)
palavesszőkként (essive-formal plural)
palavesszőben (inessive singular)
palavesszőkben (inessive plural)
palavesszőn (singular superessive)
palavesszőkön (plural superessive)
palavesszőnél (adessive singular)
palavesszőknél (adessive plural)
palavesszőbe (illative singular)
palavesszőkbe (illative plural)
palavesszőre (singular sublative)
palavesszőkre (plural sublative)
palavesszőhöz (allative singular)
palavesszőkhöz (allative plural)
palavesszőből (elative singular)
palavesszőkből (elative plural)
palavesszőről (delative singular)
palavesszőkről (delative plural)
palavesszőtől (ablative singular)
palavesszőktől (ablative plural)
palavesszőé (possessed-single possessive predicative singular)
palavesszőké (plural possessed-single possessive predicative)
palavesszőéi (possessed-single possessive predicative singular)
palavesszőkéi (plural possessed-single possessive predicative)
palavesszőm (first-person possessed-single possessive singular)
palavesszőim (first-person possessed-many possessive singular)
palavessződ (possessed-single possessive second-person singular)
palavesszőid (possessed-many possessive second-person singular)
palavesszője (possessed-single possessive singular third-person)
palavesszői (possessed-many possessive singular third-person)
palavesszőnk (first-person plural possessed-single possessive)
palavesszőink (first-person plural possessed-many possessive)
palavesszőtök (plural possessed-single possessive second-person)
palavesszőitek (plural possessed-many possessive second-person)
palavesszőjük (plural possessed-single possessive third-person)
palavesszőik (plural possessed-many possessive third-person)

[ˈpɒlɒvɛsːøː]

(education, archaic) slate pencil (a pencil designed to be used on a writing slate)


nemzetközi szó

head

nemzetközi szó (plural nemzetközi szók or nemzetközi szavak)

nemzetközi szó k (plural)
nemzetközi szavak (plural)

nemzetközi (“international”) + szó (“word”)

affix

(linguistics) internationalism (a loanword that occurs in several languages with the same or similar meaning and etymology)


artikulál

artikulálok (first-person indicative object-indefinite present singular)
artikulálsz (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
artikulál (formal indicative object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
artikulál (indicative object-indefinite present singular third-person)
artikulálunk (first-person indicative object-indefinite plural present)
artikuláltok (indicative informal object-indefinite plural present second-person)
artikulálnak (formal indicative object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
artikulálnak (indicative object-indefinite plural present third-person)
artikulálom (first-person indicative object-definite present singular)
artikulálod (indicative informal object-definite present second-person singular)
artikulálja (formal indicative object-definite present second-person-semantically singular third-person)
artikulálja (indicative object-definite present singular third-person)
artikuláljuk (first-person indicative object-definite plural present)
artikuláljátok (indicative informal object-definite plural present second-person)
artikulálják (formal indicative object-definite plural present second-person-semantically third-person)
artikulálják (indicative object-definite plural present third-person)
artikulállak (first-person indicative object-second-person present singular)
artikuláltam (first-person indicative object-indefinite past singular)
artikuláltál (indicative informal object-indefinite past second-person singular)
artikulált (formal indicative object-indefinite past second-person-semantically singular third-person)
artikulált (indicative object-indefinite past singular third-person)
artikuláltunk (first-person indicative object-indefinite past plural)
artikuláltatok (indicative informal object-indefinite past plural second-person)
artikuláltak (formal indicative object-indefinite past plural second-person-semantically third-person)
artikuláltak (indicative object-indefinite past plural third-person)
artikuláltam (first-person indicative object-definite past singular)
artikuláltad (indicative informal object-definite past second-person singular)
artikulálta (formal indicative object-definite past second-person-semantically singular third-person)
artikulálta (indicative object-definite past singular third-person)
artikuláltuk (first-person indicative object-definite past plural)
artikuláltátok (indicative informal object-definite past plural second-person)
artikulálták (formal indicative object-definite past plural second-person-semantically third-person)
artikulálták (indicative object-definite past plural third-person)
artikuláltalak (first-person indicative object-second-person past singular)
or a time adverb (first-person future indicative third-person)
or a time adverb (formal future indicative second-person-semantically third-person)
or a time adverb (future indicative informal second-person)
e.g. artikulálni fog. (first-person future indicative third-person)
e.g. artikulálni fog. (formal future indicative second-person-semantically third-person)
e.g. artikulálni fog. (future indicative informal second-person)
artikulálék (first-person object-indefinite singular)
artikulálál (informal object-indefinite second-person singular)
artikulála (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
artikulála (object-indefinite singular third-person)
artikulálánk (first-person object-indefinite plural)
artikulálátok (informal object-indefinite plural second-person)
artikulálának (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
artikulálának (object-indefinite plural third-person)
artikulálám (first-person object-definite singular)
artikulálád (informal object-definite second-person singular)
artikulálá (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
artikulálá (object-definite singular third-person)
artikulálánk (first-person object-definite plural)
artikulálátok (informal object-definite plural second-person)
artikulálák (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
artikulálák (object-definite plural third-person)
artikulálálak (first-person object-second-person singular)
e.g. artikulál vala (first-person third-person)
e.g. artikulál vala (formal second-person-semantically third-person)
e.g. artikulál vala (informal second-person)
artikulált vala (first-person third-person)
artikulált vala (formal second-person-semantically third-person)
artikulált vala (informal second-person)
volt. (first-person third-person)
volt. (formal second-person-semantically third-person)
volt. (informal second-person)
artikulálandok (first-person object-indefinite singular)
artikulálandasz (informal object-indefinite second-person singular)
artikuláland (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
artikuláland (object-indefinite singular third-person)
artikulálandunk (first-person object-indefinite plural)
artikulálandotok (informal object-indefinite plural second-person)
artikulálandanak (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
artikulálandanak (object-indefinite plural third-person)
artikulálandom (first-person object-definite singular)
artikulálandod (informal object-definite second-person singular)
artikulálandja (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
artikulálandja (object-definite singular third-person)
artikulálandjuk (first-person object-definite plural)
artikulálandjátok (informal object-definite plural second-person)
artikulálandják (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
artikulálandják (object-definite plural third-person)
artikulálandalak (first-person object-second-person singular)
artikulálnék (conditional first-person object-indefinite present singular)
artikulálnál (conditional informal object-indefinite present second-person singular)
artikulálna (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
artikulálna (conditional object-indefinite present singular third-person)
artikulálnánk (conditional first-person object-indefinite plural present)
artikulálnátok (conditional informal object-indefinite plural present second-person)
artikulálnának (conditional formal object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
artikulálnának (conditional object-indefinite plural present third-person)
artikulálnám (conditional first-person object-definite present singular)
artikulálnád (conditional informal object-definite present second-person singular)
artikulálná (conditional formal object-definite present second-person-semantically singular third-person)
artikulálná (conditional object-definite present singular third-person)
artikulálnánk (conditional first-person object-definite plural present)
or artikulálnók (conditional first-person object-definite plural present)
artikulálnátok (conditional informal object-definite plural present second-person)
artikulálnák (conditional formal object-definite plural present second-person-semantically third-person)
artikulálnák (conditional object-definite plural present third-person)
artikulálnálak (conditional first-person object-second-person present singular)
Indicative past forms followed by volna (conditional first-person past third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional informal past second-person)
e.g. artikulált volna (conditional first-person past third-person)
e.g. artikulált volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
e.g. artikulált volna (conditional informal past second-person)
artikuláljak (first-person object-indefinite present singular subjunctive)
artikulálj or (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
artikuláljál (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
artikuláljon (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
artikuláljon (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
artikuláljunk (first-person object-indefinite plural present subjunctive)
artikuláljatok (informal object-indefinite plural present second-person subjunctive)
artikuláljanak (formal object-indefinite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
artikuláljanak (object-indefinite plural present subjunctive third-person)
artikuláljam (first-person object-definite present singular subjunctive)
artikuláld or (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
artikuláljad (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
artikulálja (formal object-definite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
artikulálja (object-definite present singular subjunctive third-person)
artikuláljuk (first-person object-definite plural present subjunctive)
artikuláljátok (informal object-definite plural present second-person subjunctive)
artikulálják (formal object-definite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
artikulálják (object-definite plural present subjunctive third-person)
artikuláljalak (first-person object-second-person present singular subjunctive)
e.g. artikulált légyen (first-person third-person)
e.g. artikulált légyen (formal second-person-semantically third-person)
e.g. artikulált légyen (informal second-person)
artikulálni (infinitive)
artikulálnom (first-person infinitive singular)
artikulálnod (infinitive informal second-person singular)
artikulálnia (formal infinitive second-person-semantically singular third-person)
artikulálnia (infinitive singular third-person)
artikulálnunk (first-person infinitive plural)
artikulálnotok (infinitive informal plural second-person)
artikulálniuk (formal infinitive plural second-person-semantically third-person)
artikulálniuk (infinitive plural third-person)
artikulálás (noun-from-verb)
artikuláló
artikulált
artikulálandó (future participle)
artikulálva
artikulálván
artikuláltat (causative)
artikulálhatok (first-person indicative object-indefinite present singular)
artikulálhatsz (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
artikulálhat (formal indicative object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
artikulálhat (indicative object-indefinite present singular third-person)
artikulálhatunk (first-person indicative object-indefinite plural present)
artikulálhattok (indicative informal object-indefinite plural present second-person)
artikulálhatnak (formal indicative object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
artikulálhatnak (indicative object-indefinite plural present third-person)
artikulálhatom (first-person indicative object-definite present singular)
artikulálhatod (indicative informal object-definite present second-person singular)
artikulálhatja (formal indicative object-definite present second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatja (indicative object-definite present singular third-person)
artikulálhatjuk (first-person indicative object-definite plural present)
artikulálhatjátok (indicative informal object-definite plural present second-person)
artikulálhatják (formal indicative object-definite plural present second-person-semantically third-person)
artikulálhatják (indicative object-definite plural present third-person)
artikulálhatlak (first-person indicative object-second-person present singular)
artikulálhattam (first-person indicative object-indefinite past singular)
artikulálhattál (indicative informal object-indefinite past second-person singular)
artikulálhatott (formal indicative object-indefinite past second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatott (indicative object-indefinite past singular third-person)
artikulálhattunk (first-person indicative object-indefinite past plural)
artikulálhattatok (indicative informal object-indefinite past plural second-person)
artikulálhattak (formal indicative object-indefinite past plural second-person-semantically third-person)
artikulálhattak (indicative object-indefinite past plural third-person)
artikulálhattam (first-person indicative object-definite past singular)
artikulálhattad (indicative informal object-definite past second-person singular)
artikulálhatta (formal indicative object-definite past second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatta (indicative object-definite past singular third-person)
artikulálhattuk (first-person indicative object-definite past plural)
artikulálhattátok (indicative informal object-definite past plural second-person)
artikulálhatták (formal indicative object-definite past plural second-person-semantically third-person)
artikulálhatták (indicative object-definite past plural third-person)
artikulálhattalak (first-person indicative object-second-person past singular)
artikulálhaték (first-person object-indefinite singular)
artikulálhatál (informal object-indefinite second-person singular)
artikulálhata (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
artikulálhata (object-indefinite singular third-person)
artikulálhatánk (first-person object-indefinite plural)
artikulálhatátok (informal object-indefinite plural second-person)
artikulálhatának (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
artikulálhatának (object-indefinite plural third-person)
artikulálhatám (first-person object-definite singular)
artikulálhatád (informal object-definite second-person singular)
artikulálhatá (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatá (object-definite singular third-person)
artikulálhatánk (first-person object-definite plural)
artikulálhatátok (informal object-definite plural second-person)
artikulálhaták (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
artikulálhaták (object-definite plural third-person)
artikulálhatálak (first-person object-second-person singular)
e.g. artikulálhat vala (first-person third-person)
e.g. artikulálhat vala (formal second-person-semantically third-person)
e.g. artikulálhat vala (informal second-person)
artikulálhatott vala (first-person third-person)
artikulálhatott vala (formal second-person-semantically third-person)
artikulálhatott vala (informal second-person)
volt. (first-person third-person)
volt. (formal second-person-semantically third-person)
volt. (informal second-person)
artikulálhatandok (first-person object-indefinite singular)
or artikulálandhatok (first-person object-indefinite singular)
artikulálhatandasz (informal object-indefinite second-person singular)
or artikulálandhatsz (informal object-indefinite second-person singular)
artikulálhatand (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatand (object-indefinite singular third-person)
or artikulálandhat (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
or artikulálandhat (object-indefinite singular third-person)
artikulálhatandunk (first-person object-indefinite plural)
or artikulálandhatunk (first-person object-indefinite plural)
artikulálhatandotok (informal object-indefinite plural second-person)
or artikulálandhattok (informal object-indefinite plural second-person)
artikulálhatandanak (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
artikulálhatandanak (object-indefinite plural third-person)
or artikulálandhatnak (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
or artikulálandhatnak (object-indefinite plural third-person)
artikulálhatandom (first-person object-definite singular)
or artikulálandhatom (first-person object-definite singular)
artikulálhatandod (informal object-definite second-person singular)
or artikulálandhatod (informal object-definite second-person singular)
artikulálhatandja (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatandja (object-definite singular third-person)
or artikulálandhatja (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
or artikulálandhatja (object-definite singular third-person)
artikulálhatandjuk (first-person object-definite plural)
or artikulálandhatjuk (first-person object-definite plural)
artikulálhatandjátok (informal object-definite plural second-person)
or artikulálandhatjátok (informal object-definite plural second-person)
artikulálhatandják (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
artikulálhatandják (object-definite plural third-person)
or artikulálandhatják (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
or artikulálandhatják (object-definite plural third-person)
artikulálhatandalak (first-person object-second-person singular)
or artikulálandhatlak (first-person object-second-person singular)
artikulálhatnék (conditional first-person object-indefinite present singular)
artikulálhatnál (conditional informal object-indefinite present second-person singular)
artikulálhatna (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatna (conditional object-indefinite present singular third-person)
artikulálhatnánk (conditional first-person object-indefinite plural present)
artikulálhatnátok (conditional informal object-indefinite plural present second-person)
artikulálhatnának (conditional formal object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
artikulálhatnának (conditional object-indefinite plural present third-person)
artikulálhatnám (conditional first-person object-definite present singular)
artikulálhatnád (conditional informal object-definite present second-person singular)
artikulálhatná (conditional formal object-definite present second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatná (conditional object-definite present singular third-person)
artikulálhatnánk (conditional first-person object-definite plural present)
or artikulálhatnók (conditional first-person object-definite plural present)
artikulálhatnátok (conditional informal object-definite plural present second-person)
artikulálhatnák (conditional formal object-definite plural present second-person-semantically third-person)
artikulálhatnák (conditional object-definite plural present third-person)
artikulálhatnálak (conditional first-person object-second-person present singular)
Indicative past forms followed by volna (conditional first-person past third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional informal past second-person)
e.g. artikulálhatott volna (conditional first-person past third-person)
e.g. artikulálhatott volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
e.g. artikulálhatott volna (conditional informal past second-person)
artikulálhassak (first-person object-indefinite present singular subjunctive)
artikulálhass or (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
artikulálhassál (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
artikulálhasson (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
artikulálhasson (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
artikulálhassunk (first-person object-indefinite plural present subjunctive)
artikulálhassatok (informal object-indefinite plural present second-person subjunctive)
artikulálhassanak (formal object-indefinite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
artikulálhassanak (object-indefinite plural present subjunctive third-person)
artikulálhassam (first-person object-definite present singular subjunctive)
artikulálhasd or (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
artikulálhassad (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
artikulálhassa (formal object-definite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
artikulálhassa (object-definite present singular subjunctive third-person)
artikulálhassuk (first-person object-definite plural present subjunctive)
artikulálhassátok (informal object-definite plural present second-person subjunctive)
artikulálhassák (formal object-definite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
artikulálhassák (object-definite plural present subjunctive third-person)
artikulálhassalak (first-person object-second-person present singular subjunctive)
e.g. artikulálhatott légyen (first-person third-person)
e.g. artikulálhatott légyen (formal second-person-semantically third-person)
e.g. artikulálhatott légyen (informal second-person)
artikulálhatni
artikulálhatnom (first-person singular)
artikulálhatnod (informal second-person singular)
artikulálhatnia (formal second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatnia (singular third-person)
artikulálhatnunk (first-person plural)
artikulálhatnotok (informal plural second-person)
artikulálhatniuk (formal plural second-person-semantically third-person)
artikulálhatniuk (plural third-person)
artikulálható (first-person singular)
artikulálhatatlan (formal second-person-semantically singular third-person)
artikulálhatatlan (singular third-person)
artikulálhatva / artikulálhatván (formal plural second-person-semantically third-person)
artikulálhatva / artikulálhatván (informal plural second-person)
artikulálhatva / artikulálhatván (plural third-person)

Borrowed from Late Latin articulare. With the verb-forming suffix -ál.

(transitive, linguistics) to articulate, enunciate, pronounce (to form speech sounds by operating the speech organs)


konnotáció

konnotációk (plural)
konnotáció (nominative singular)
konnotációk (nominative plural)
konnotációt (accusative singular)
konnotációkat (accusative plural)
konnotációnak (dative singular)
konnotációknak (dative plural)
konnotációval (instrumental singular)
konnotációkkal (instrumental plural)
konnotációért (causal-final singular)
konnotációkért (causal-final plural)
konnotációvá (singular translative)
konnotációkká (plural translative)
konnotációig (singular terminative)
konnotációkig (plural terminative)
konnotációként (essive-formal singular)
konnotációkként (essive-formal plural)
konnotációban (inessive singular)
konnotációkban (inessive plural)
konnotáción (singular superessive)
konnotációkon (plural superessive)
konnotációnál (adessive singular)
konnotációknál (adessive plural)
konnotációba (illative singular)
konnotációkba (illative plural)
konnotációra (singular sublative)
konnotációkra (plural sublative)
konnotációhoz (allative singular)
konnotációkhoz (allative plural)
konnotációból (elative singular)
konnotációkból (elative plural)
konnotációról (delative singular)
konnotációkról (delative plural)
konnotációtól (ablative singular)
konnotációktól (ablative plural)
konnotációé (possessed-single possessive predicative singular)
konnotációké (plural possessed-single possessive predicative)
konnotációéi (possessed-single possessive predicative singular)
konnotációkéi (plural possessed-single possessive predicative)
konnotációm (first-person possessed-single possessive singular)
konnotációim (first-person possessed-many possessive singular)
konnotációd (possessed-single possessive second-person singular)
konnotációid (possessed-many possessive second-person singular)
konnotációja (possessed-single possessive singular third-person)
konnotációi (possessed-many possessive singular third-person)
konnotációnk (first-person plural possessed-single possessive)
konnotációink (first-person plural possessed-many possessive)
konnotációtok (plural possessed-single possessive second-person)
konnotációitok (plural possessed-many possessive second-person)
konnotációjuk (plural possessed-single possessive third-person)
konnotációik (plural possessed-many possessive third-person)

Borrowed from Latin connotātiō. With -ció ending.


stég

stégek (plural)
stég (nominative singular)
stégek (nominative plural)
stéget (accusative singular)
stégeket (accusative plural)
stégnek (dative singular)
stégeknek (dative plural)
stéggel (instrumental singular)
stégekkel (instrumental plural)
stégért (causal-final singular)
stégekért (causal-final plural)
stéggé (singular translative)
stégekké (plural translative)
stégig (singular terminative)
stégekig (plural terminative)
stégként (essive-formal singular)
stégekként (essive-formal plural)
stégben (inessive singular)
stégekben (inessive plural)
stégen (singular superessive)
stégeken (plural superessive)
stégnél (adessive singular)
stégeknél (adessive plural)
stégbe (illative singular)
stégekbe (illative plural)
stégre (singular sublative)
stégekre (plural sublative)
stéghez (allative singular)
stégekhez (allative plural)
stégből (elative singular)
stégekből (elative plural)
stégről (delative singular)
stégekről (delative plural)
stégtől (ablative singular)
stégektől (ablative plural)
stégé (possessed-single possessive predicative singular)
stégeké (plural possessed-single possessive predicative)
stégéi (possessed-single possessive predicative singular)
stégekéi (plural possessed-single possessive predicative)
stégem (first-person possessed-single possessive singular)
stégjeim (first-person possessed-many possessive singular)
stéged (possessed-single possessive second-person singular)
stégjeid (possessed-many possessive second-person singular)
stégje (possessed-single possessive singular third-person)
stégjei (possessed-many possessive singular third-person)
stégünk (first-person plural possessed-single possessive)
stégjeink (first-person plural possessed-many possessive)
stégetek (plural possessed-single possessive second-person)
stégjeitek (plural possessed-many possessive second-person)
stégjük (plural possessed-single possessive third-person)
stégjeik (plural possessed-many possessive third-person)

Borrowed from German Steg (“path made of planks; jetty; gangplank”), from Old High German steg. Compare Serbo-Croatian štȅg (“river wharf; spacer”).

cog

(typography) a spacer, often made of metal, used to fill empty spaces in typesetting


megszólító eset

head

megszólító eset (plural megszólító esetek)


tőmondat

tőmondatok (plural)
tőmondat (nominative singular)
tőmondatok (nominative plural)
tőmondatot (accusative singular)
tőmondatokat (accusative plural)
tőmondatnak (dative singular)
tőmondatoknak (dative plural)
tőmondattal (instrumental singular)
tőmondatokkal (instrumental plural)
tőmondatért (causal-final singular)
tőmondatokért (causal-final plural)
tőmondattá (singular translative)
tőmondatokká (plural translative)
tőmondatig (singular terminative)
tőmondatokig (plural terminative)
tőmondatként (essive-formal singular)
tőmondatokként (essive-formal plural)
tőmondatban (inessive singular)
tőmondatokban (inessive plural)
tőmondaton (singular superessive)
tőmondatokon (plural superessive)
tőmondatnál (adessive singular)
tőmondatoknál (adessive plural)
tőmondatba (illative singular)
tőmondatokba (illative plural)
tőmondatra (singular sublative)
tőmondatokra (plural sublative)
tőmondathoz (allative singular)
tőmondatokhoz (allative plural)
tőmondatból (elative singular)
tőmondatokból (elative plural)
tőmondatról (delative singular)
tőmondatokról (delative plural)
tőmondattól (ablative singular)
tőmondatoktól (ablative plural)
tőmondaté (possessed-single possessive predicative singular)
tőmondatoké (plural possessed-single possessive predicative)
tőmondatéi (possessed-single possessive predicative singular)
tőmondatokéi (plural possessed-single possessive predicative)
tőmondatom (first-person possessed-single possessive singular)
tőmondataim (first-person possessed-many possessive singular)
tőmondatod (possessed-single possessive second-person singular)
tőmondataid (possessed-many possessive second-person singular)
tőmondata (possessed-single possessive singular third-person)
tőmondatai (possessed-many possessive singular third-person)
tőmondatunk (first-person plural possessed-single possessive)
tőmondataink (first-person plural possessed-many possessive)
tőmondatotok (plural possessed-single possessive second-person)
tőmondataitok (plural possessed-many possessive second-person)
tőmondatuk (plural possessed-single possessive third-person)
tőmondataik (plural possessed-many possessive third-person)

A: Mondj egy tőmondatot. B: Az ember halandó.

A; Say a basic sentence. B: Man is mortal.

(grammar) simple/basic sentence (a sentence consisting of only a predicate and a subject)


hangátvetés

hangátvetések (plural)
hangátvetés (nominative singular)
hangátvetések (nominative plural)
hangátvetést (accusative singular)
hangátvetéseket (accusative plural)
hangátvetésnek (dative singular)
hangátvetéseknek (dative plural)
hangátvetéssel (instrumental singular)
hangátvetésekkel (instrumental plural)
hangátvetésért (causal-final singular)
hangátvetésekért (causal-final plural)
hangátvetéssé (singular translative)
hangátvetésekké (plural translative)
hangátvetésig (singular terminative)
hangátvetésekig (plural terminative)
hangátvetésként (essive-formal singular)
hangátvetésekként (essive-formal plural)
hangátvetésben (inessive singular)
hangátvetésekben (inessive plural)
hangátvetésen (singular superessive)
hangátvetéseken (plural superessive)
hangátvetésnél (adessive singular)
hangátvetéseknél (adessive plural)
hangátvetésbe (illative singular)
hangátvetésekbe (illative plural)
hangátvetésre (singular sublative)
hangátvetésekre (plural sublative)
hangátvetéshez (allative singular)
hangátvetésekhez (allative plural)
hangátvetésből (elative singular)
hangátvetésekből (elative plural)
hangátvetésről (delative singular)
hangátvetésekről (delative plural)
hangátvetéstől (ablative singular)
hangátvetésektől (ablative plural)
hangátvetésé (possessed-single possessive predicative singular)
hangátvetéseké (plural possessed-single possessive predicative)
hangátvetéséi (possessed-single possessive predicative singular)
hangátvetésekéi (plural possessed-single possessive predicative)
hangátvetésem (first-person possessed-single possessive singular)
hangátvetéseim (first-person possessed-many possessive singular)
hangátvetésed (possessed-single possessive second-person singular)
hangátvetéseid (possessed-many possessive second-person singular)
hangátvetése (possessed-single possessive singular third-person)
hangátvetései (possessed-many possessive singular third-person)
hangátvetésünk (first-person plural possessed-single possessive)
hangátvetéseink (first-person plural possessed-many possessive)
hangátvetésetek (plural possessed-single possessive second-person)
hangátvetéseitek (plural possessed-many possessive second-person)
hangátvetésük (plural possessed-single possessive third-person)
hangátvetéseik (plural possessed-many possessive third-person)

[ˈhɒŋɡaːtvɛteːʃ]

From hang (“sound”) + átvetés (“throwing over”).

af

(phonetics) metathesis (the transposition of letters within a word)


irodalomelmélet

head

irodalomelmélet (countable and uncountable, plural irodalomelméletek)

irodalomelméletek (plural)
irodalomelmélet (nominative singular)
irodalomelméletek (nominative plural)
irodalomelméletet (accusative singular)
irodalomelméleteket (accusative plural)
irodalomelméletnek (dative singular)
irodalomelméleteknek (dative plural)
irodalomelmélettel (instrumental singular)
irodalomelméletekkel (instrumental plural)
irodalomelméletért (causal-final singular)
irodalomelméletekért (causal-final plural)
irodalomelméletté (singular translative)
irodalomelméletekké (plural translative)
irodalomelméletig (singular terminative)
irodalomelméletekig (plural terminative)
irodalomelméletként (essive-formal singular)
irodalomelméletekként (essive-formal plural)
irodalomelméletben (inessive singular)
irodalomelméletekben (inessive plural)
irodalomelméleten (singular superessive)
irodalomelméleteken (plural superessive)
irodalomelméletnél (adessive singular)
irodalomelméleteknél (adessive plural)
irodalomelméletbe (illative singular)
irodalomelméletekbe (illative plural)
irodalomelméletre (singular sublative)
irodalomelméletekre (plural sublative)
irodalomelmélethez (allative singular)
irodalomelméletekhez (allative plural)
irodalomelméletből (elative singular)
irodalomelméletekből (elative plural)
irodalomelméletről (delative singular)
irodalomelméletekről (delative plural)
irodalomelmélettől (ablative singular)
irodalomelméletektől (ablative plural)
irodalomelméleté (possessed-single possessive predicative singular)
irodalomelméleteké (plural possessed-single possessive predicative)
irodalomelméletéi (possessed-single possessive predicative singular)
irodalomelméletekéi (plural possessed-single possessive predicative)
irodalomelméletem (first-person possessed-single possessive singular)
irodalomelméleteim (first-person possessed-many possessive singular)
irodalomelméleted (possessed-single possessive second-person singular)
irodalomelméleteid (possessed-many possessive second-person singular)
irodalomelmélete (possessed-single possessive singular third-person)
irodalomelméletei (possessed-many possessive singular third-person)
irodalomelméletünk (first-person plural possessed-single possessive)
irodalomelméleteink (first-person plural possessed-many possessive)
irodalomelméletetek (plural possessed-single possessive second-person)
irodalomelméleteitek (plural possessed-many possessive second-person)
irodalomelméletük (plural possessed-single possessive third-person)
irodalomelméleteik (plural possessed-many possessive third-person)

From irodalom (“literature”) + elmélet (“theory”).

af

(literature) literary theory (theory or philosophy of the interpretation of literature and literary criticism)


eposz

eposzok (plural)
eposz (nominative singular)
eposzok (nominative plural)
eposzt (accusative singular)
eposzokat (accusative plural)
eposznak (dative singular)
eposzoknak (dative plural)
eposszal (instrumental singular)
eposzokkal (instrumental plural)
eposzért (causal-final singular)
eposzokért (causal-final plural)
eposszá (singular translative)
eposzokká (plural translative)
eposzig (singular terminative)
eposzokig (plural terminative)
eposzként (essive-formal singular)
eposzokként (essive-formal plural)
eposzban (inessive singular)
eposzokban (inessive plural)
eposzon (singular superessive)
eposzokon (plural superessive)
eposznál (adessive singular)
eposzoknál (adessive plural)
eposzba (illative singular)
eposzokba (illative plural)
eposzra (singular sublative)
eposzokra (plural sublative)
eposzhoz (allative singular)
eposzokhoz (allative plural)
eposzból (elative singular)
eposzokból (elative plural)
eposzról (delative singular)
eposzokról (delative plural)
eposztól (ablative singular)
eposzoktól (ablative plural)
eposzé (possessed-single possessive predicative singular)
eposzoké (plural possessed-single possessive predicative)
eposzéi (possessed-single possessive predicative singular)
eposzokéi (plural possessed-single possessive predicative)
eposzom (first-person possessed-single possessive singular)
eposzaim (first-person possessed-many possessive singular)
eposzod (possessed-single possessive second-person singular)
eposzaid (possessed-many possessive second-person singular)
eposza (possessed-single possessive singular third-person)
eposzai (possessed-many possessive singular third-person)
eposzunk (first-person plural possessed-single possessive)
eposzaink (first-person plural possessed-many possessive)
eposzotok (plural possessed-single possessive second-person)
eposzaitok (plural possessed-many possessive second-person)
eposzuk (plural possessed-single possessive third-person)
eposzaik (plural possessed-many possessive third-person)

Borrowed from Latin epos (“epic”) (compare English epos (obsolete), German Epos), from Ancient Greek ἔπος (épos, “speech, story”).

der

(poetry) epic (extended narrative poem in elevated or dignified language)


összetett mondat

head

összetett mondat (plural összetett mondatok)

From összetett (“complex”) + mondat (“sentence”).

af

(grammar) complex sentence (a sentence that contains multiple clauses)


egyszerű mondat

head

egyszerű mondat (plural egyszerű mondatok)

From egyszerű (“simple”) + mondat (“sentence”).

af

(grammar) simple sentence (a sentence that contains one independent clause and no dependent clause)


fiktív tő

(linguistics) bound root (an unattestable verb stem that never existed independently, only with suffixes; for example *tám- in támaszt, támad, támogat)


főnévképző

főnévképzők (plural)
főnévképző (nominative singular)
főnévképzők (nominative plural)
főnévképzőt (accusative singular)
főnévképzőket (accusative plural)
főnévképzőnek (dative singular)
főnévképzőknek (dative plural)
főnévképzővel (instrumental singular)
főnévképzőkkel (instrumental plural)
főnévképzőért (causal-final singular)
főnévképzőkért (causal-final plural)
főnévképzővé (singular translative)
főnévképzőkké (plural translative)
főnévképzőig (singular terminative)
főnévképzőkig (plural terminative)
főnévképzőként (essive-formal singular)
főnévképzőkként (essive-formal plural)
főnévképzőben (inessive singular)
főnévképzőkben (inessive plural)
főnévképzőn (singular superessive)
főnévképzőkön (plural superessive)
főnévképzőnél (adessive singular)
főnévképzőknél (adessive plural)
főnévképzőbe (illative singular)
főnévképzőkbe (illative plural)
főnévképzőre (singular sublative)
főnévképzőkre (plural sublative)
főnévképzőhöz (allative singular)
főnévképzőkhöz (allative plural)
főnévképzőből (elative singular)
főnévképzőkből (elative plural)
főnévképzőről (delative singular)
főnévképzőkről (delative plural)
főnévképzőtől (ablative singular)
főnévképzőktől (ablative plural)
főnévképzőé (possessed-single possessive predicative singular)
főnévképzőké (plural possessed-single possessive predicative)
főnévképzőéi (possessed-single possessive predicative singular)
főnévképzőkéi (plural possessed-single possessive predicative)
főnévképzőm (first-person possessed-single possessive singular)
főnévképzőim (first-person possessed-many possessive singular)
főnévképződ (possessed-single possessive second-person singular)
főnévképzőid (possessed-many possessive second-person singular)
főnévképzője (possessed-single possessive singular third-person)
főnévképzői (possessed-many possessive singular third-person)
főnévképzőnk (first-person plural possessed-single possessive)
főnévképzőink (first-person plural possessed-many possessive)
főnévképzőtök (plural possessed-single possessive second-person)
főnévképzőitek (plural possessed-many possessive second-person)
főnévképzőjük (plural possessed-single possessive third-person)
főnévképzőik (plural possessed-many possessive third-person)

fő‧név‧kép‧ző

(grammar, linguistic morphology) noun-forming suffix, nominalizer (a morpheme added at the end of a word to create a noun)


főneves

főneves (nominative singular)
főnevesek (nominative plural)
főnevest (accusative singular)
főneveset (accusative singular)
főneveseket (accusative plural)
főnevesnek (dative singular)
főneveseknek (dative plural)
főnevessel (instrumental singular)
főnevesekkel (instrumental plural)
főnevesért (causal-final singular)
főnevesekért (causal-final plural)
főnevessé (singular translative)
főnevesekké (plural translative)
főnevesig (singular terminative)
főnevesekig (plural terminative)
főnevesként (essive-formal singular)
főnevesekként (essive-formal plural)
főnevesben (inessive singular)
főnevesekben (inessive plural)
főnevesen (singular superessive)
főneveseken (plural superessive)
főnevesnél (adessive singular)
főneveseknél (adessive plural)
főnevesbe (illative singular)
főnevesekbe (illative plural)
főnevesre (singular sublative)
főnevesekre (plural sublative)
főneveshez (allative singular)
főnevesekhez (allative plural)
főnevesből (elative singular)
főnevesekből (elative plural)
főnevesről (delative singular)
főnevesekről (delative plural)
főnevestől (ablative singular)
főnevesektől (ablative plural)
főnevesé (possessed-single possessive predicative singular)
főneveseké (plural possessed-single possessive predicative)
főneveséi (possessed-single possessive predicative singular)
főnevesekéi (plural possessed-single possessive predicative)

From főnév (“noun”) + -es (adjective-forming suffix).

főneves szerkezet