jogosultság

jogosultságok (plural)
jogosultság (nominative singular)
jogosultságok (nominative plural)
jogosultságot (accusative singular)
jogosultságokat (accusative plural)
jogosultságnak (dative singular)
jogosultságoknak (dative plural)
jogosultsággal (instrumental singular)
jogosultságokkal (instrumental plural)
jogosultságért (causal-final singular)
jogosultságokért (causal-final plural)
jogosultsággá (singular translative)
jogosultságokká (plural translative)
jogosultságig (singular terminative)
jogosultságokig (plural terminative)
jogosultságként (essive-formal singular)
jogosultságokként (essive-formal plural)
jogosultságban (inessive singular)
jogosultságokban (inessive plural)
jogosultságon (singular superessive)
jogosultságokon (plural superessive)
jogosultságnál (adessive singular)
jogosultságoknál (adessive plural)
jogosultságba (illative singular)
jogosultságokba (illative plural)
jogosultságra (singular sublative)
jogosultságokra (plural sublative)
jogosultsághoz (allative singular)
jogosultságokhoz (allative plural)
jogosultságból (elative singular)
jogosultságokból (elative plural)
jogosultságról (delative singular)
jogosultságokról (delative plural)
jogosultságtól (ablative singular)
jogosultságoktól (ablative plural)
jogosultságé (possessed-single possessive predicative singular)
jogosultságoké (plural possessed-single possessive predicative)
jogosultságéi (possessed-single possessive predicative singular)
jogosultságokéi (plural possessed-single possessive predicative)
jogosultságom (first-person possessed-single possessive singular)
jogosultságaim (first-person possessed-many possessive singular)
jogosultságod (possessed-single possessive second-person singular)
jogosultságaid (possessed-many possessive second-person singular)
jogosultsága (possessed-single possessive singular third-person)
jogosultságai (possessed-many possessive singular third-person)
jogosultságunk (first-person plural possessed-single possessive)
jogosultságaink (first-person plural possessed-many possessive)
jogosultságotok (plural possessed-single possessive second-person)
jogosultságaitok (plural possessed-many possessive second-person)
jogosultságuk (plural possessed-single possessive third-person)
jogosultságaik (plural possessed-many possessive third-person)


előállítás

head

előállítás (countable and uncountable, plural előállítások)

előállítások (plural)
előállítás (nominative singular)
előállítások (nominative plural)
előállítást (accusative singular)
előállításokat (accusative plural)
előállításnak (dative singular)
előállításoknak (dative plural)
előállítással (instrumental singular)
előállításokkal (instrumental plural)
előállításért (causal-final singular)
előállításokért (causal-final plural)
előállítássá (singular translative)
előállításokká (plural translative)
előállításig (singular terminative)
előállításokig (plural terminative)
előállításként (essive-formal singular)
előállításokként (essive-formal plural)
előállításban (inessive singular)
előállításokban (inessive plural)
előállításon (singular superessive)
előállításokon (plural superessive)
előállításnál (adessive singular)
előállításoknál (adessive plural)
előállításba (illative singular)
előállításokba (illative plural)
előállításra (singular sublative)
előállításokra (plural sublative)
előállításhoz (allative singular)
előállításokhoz (allative plural)
előállításból (elative singular)
előállításokból (elative plural)
előállításról (delative singular)
előállításokról (delative plural)
előállítástól (ablative singular)
előállításoktól (ablative plural)
előállításé (possessed-single possessive predicative singular)
előállításoké (plural possessed-single possessive predicative)
előállításéi (possessed-single possessive predicative singular)
előállításokéi (plural possessed-single possessive predicative)
előállításom (first-person possessed-single possessive singular)
előállításaim (first-person possessed-many possessive singular)
előállításod (possessed-single possessive second-person singular)
előállításaid (possessed-many possessive second-person singular)
előállítása (possessed-single possessive singular third-person)
előállításai (possessed-many possessive singular third-person)
előállításunk (first-person plural possessed-single possessive)
előállításaink (first-person plural possessed-many possessive)
előállításotok (plural possessed-single possessive second-person)
előállításaitok (plural possessed-many possessive second-person)
előállításuk (plural possessed-single possessive third-person)
előállításaik (plural possessed-many possessive third-person)

[ˈɛløːaːlːiːtaːʃ]

elő‧ál‧lí‧tás

(law) arrest, apprehension (the act of seizing or taking by legal process)


igényelhető

igényelhető (nominative singular)
igényelhetők (nominative plural)
igényelhetőek (nominative plural)
igényelhetőt (accusative singular)
igényelhetőket (accusative plural)
igényelhetőeket (accusative plural)
igényelhetőnek (dative singular)
igényelhetőknek (dative plural)
igényelhetőeknek (dative plural)
igényelhetővel (instrumental singular)
igényelhetőkkel (instrumental plural)
igényelhetőekkel (instrumental plural)
igényelhetőért (causal-final singular)
igényelhetőkért (causal-final plural)
igényelhetőekért (causal-final plural)
igényelhetővé (singular translative)
igényelhetőkké (plural translative)
igényelhetőekké (plural translative)
igényelhetőig (singular terminative)
igényelhetőkig (plural terminative)
igényelhetőekig (plural terminative)
igényelhetőként (essive-formal singular)
igényelhetőkként (essive-formal plural)
igényelhetőekként (essive-formal plural)
igényelhetőben (inessive singular)
igényelhetőkben (inessive plural)
igényelhetőekben (inessive plural)
igényelhetőn (singular superessive)
igényelhetőkön (plural superessive)
igényelhetőeken (plural superessive)
igényelhetőnél (adessive singular)
igényelhetőknél (adessive plural)
igényelhetőeknél (adessive plural)
igényelhetőbe (illative singular)
igényelhetőkbe (illative plural)
igényelhetőekbe (illative plural)
igényelhetőre (singular sublative)
igényelhetőkre (plural sublative)
igényelhetőekre (plural sublative)
igényelhetőhöz (allative singular)
igényelhetőkhöz (allative plural)
igényelhetőekhez (allative plural)
igényelhetőből (elative singular)
igényelhetőkből (elative plural)
igényelhetőekből (elative plural)
igényelhetőről (delative singular)
igényelhetőkről (delative plural)
igényelhetőekről (delative plural)
igényelhetőtől (ablative singular)
igényelhetőktől (ablative plural)
igényelhetőektől (ablative plural)
igényelhetőé (possessed-single possessive predicative singular)
igényelhetőké (plural possessed-single possessive predicative)
igényelhetőeké (plural possessed-single possessive predicative)
igényelhetőéi (possessed-single possessive predicative singular)
igényelhetőkéi (plural possessed-single possessive predicative)
igényelhetőekéi (plural possessed-single possessive predicative)

[ˈiɡeːɲɛlɦɛtøː]


jogerős

hu-adj

jogerős (comparative jogerősebb, superlative legjogerősebb)

jogerősebb (comparative)
legjogerősebb (superlative)
jogerős (nominative singular)
jogerősek (nominative plural)
jogerőset (accusative singular)
jogerőseket (accusative plural)
jogerősnek (dative singular)
jogerőseknek (dative plural)
jogerőssel (instrumental singular)
jogerősekkel (instrumental plural)
jogerősért (causal-final singular)
jogerősekért (causal-final plural)
jogerőssé (singular translative)
jogerősekké (plural translative)
jogerősig (singular terminative)
jogerősekig (plural terminative)
jogerősként (essive-formal singular)
jogerősekként (essive-formal plural)
jogerősben (inessive singular)
jogerősekben (inessive plural)
jogerősön (singular superessive)
jogerőseken (plural superessive)
jogerősnél (adessive singular)
jogerőseknél (adessive plural)
jogerősbe (illative singular)
jogerősekbe (illative plural)
jogerősre (singular sublative)
jogerősekre (plural sublative)
jogerőshöz (allative singular)
jogerősekhez (allative plural)
jogerősből (elative singular)
jogerősekből (elative plural)
jogerősről (delative singular)
jogerősekről (delative plural)
jogerőstől (ablative singular)
jogerősektől (ablative plural)
jogerősé (possessed-single possessive predicative singular)
jogerőseké (plural possessed-single possessive predicative)
jogerőséi (possessed-single possessive predicative singular)
jogerősekéi (plural possessed-single possessive predicative)

jogerős határozat

(law) final (final and binding, legally non-appealable)


jogtulajdonos

jogtulajdonosok (plural)
jogtulajdonos (nominative singular)
jogtulajdonosok (nominative plural)
jogtulajdonost (accusative singular)
jogtulajdonosokat (accusative plural)
jogtulajdonosnak (dative singular)
jogtulajdonosoknak (dative plural)
jogtulajdonossal (instrumental singular)
jogtulajdonosokkal (instrumental plural)
jogtulajdonosért (causal-final singular)
jogtulajdonosokért (causal-final plural)
jogtulajdonossá (singular translative)
jogtulajdonosokká (plural translative)
jogtulajdonosig (singular terminative)
jogtulajdonosokig (plural terminative)
jogtulajdonosként (essive-formal singular)
jogtulajdonosokként (essive-formal plural)
jogtulajdonosban (inessive singular)
jogtulajdonosokban (inessive plural)
jogtulajdonoson (singular superessive)
jogtulajdonosokon (plural superessive)
jogtulajdonosnál (adessive singular)
jogtulajdonosoknál (adessive plural)
jogtulajdonosba (illative singular)
jogtulajdonosokba (illative plural)
jogtulajdonosra (singular sublative)
jogtulajdonosokra (plural sublative)
jogtulajdonoshoz (allative singular)
jogtulajdonosokhoz (allative plural)
jogtulajdonosból (elative singular)
jogtulajdonosokból (elative plural)
jogtulajdonosról (delative singular)
jogtulajdonosokról (delative plural)
jogtulajdonostól (ablative singular)
jogtulajdonosoktól (ablative plural)
jogtulajdonosé (possessed-single possessive predicative singular)
jogtulajdonosoké (plural possessed-single possessive predicative)
jogtulajdonoséi (possessed-single possessive predicative singular)
jogtulajdonosokéi (plural possessed-single possessive predicative)
jogtulajdonosom (first-person possessed-single possessive singular)
jogtulajdonosaim (first-person possessed-many possessive singular)
jogtulajdonosod (possessed-single possessive second-person singular)
jogtulajdonosaid (possessed-many possessive second-person singular)
jogtulajdonosa (possessed-single possessive singular third-person)
jogtulajdonosai (possessed-many possessive singular third-person)
jogtulajdonosunk (first-person plural possessed-single possessive)
jogtulajdonosaink (first-person plural possessed-many possessive)
jogtulajdonosotok (plural possessed-single possessive second-person)
jogtulajdonosaitok (plural possessed-many possessive second-person)
jogtulajdonosuk (plural possessed-single possessive third-person)
jogtulajdonosaik (plural possessed-many possessive third-person)

(law) rightsholder (a person or organization that owns the legal rights to something)


büntetőjog

büntetőjogok (plural)
büntetőjog (nominative singular)
büntetőjogok (nominative plural)
büntetőjogot (accusative singular)
büntetőjogokat (accusative plural)
büntetőjognak (dative singular)
büntetőjogoknak (dative plural)
büntetőjoggal (instrumental singular)
büntetőjogokkal (instrumental plural)
büntetőjogért (causal-final singular)
büntetőjogokért (causal-final plural)
büntetőjoggá (singular translative)
büntetőjogokká (plural translative)
büntetőjogig (singular terminative)
büntetőjogokig (plural terminative)
büntetőjogként (essive-formal singular)
büntetőjogokként (essive-formal plural)
büntetőjogban (inessive singular)
büntetőjogokban (inessive plural)
büntetőjogon (singular superessive)
büntetőjogokon (plural superessive)
büntetőjognál (adessive singular)
büntetőjogoknál (adessive plural)
büntetőjogba (illative singular)
büntetőjogokba (illative plural)
büntetőjogra (singular sublative)
büntetőjogokra (plural sublative)
büntetőjoghoz (allative singular)
büntetőjogokhoz (allative plural)
büntetőjogból (elative singular)
büntetőjogokból (elative plural)
büntetőjogról (delative singular)
büntetőjogokról (delative plural)
büntetőjogtól (ablative singular)
büntetőjogoktól (ablative plural)
büntetőjogé (possessed-single possessive predicative singular)
büntetőjogoké (plural possessed-single possessive predicative)
büntetőjogéi (possessed-single possessive predicative singular)
büntetőjogokéi (plural possessed-single possessive predicative)
büntetőjogom (first-person possessed-single possessive singular)
büntetőjogaim (first-person possessed-many possessive singular)
büntetőjogod (possessed-single possessive second-person singular)
büntetőjogaid (possessed-many possessive second-person singular)
büntetőjoga (possessed-single possessive singular third-person)
büntetőjogai (possessed-many possessive singular third-person)
büntetőjogunk (first-person plural possessed-single possessive)
büntetőjogaink (first-person plural possessed-many possessive)
büntetőjogotok (plural possessed-single possessive second-person)
büntetőjogaitok (plural possessed-many possessive second-person)
büntetőjoguk (plural possessed-single possessive third-person)
büntetőjogaik (plural possessed-many possessive third-person)


szerződő

szerződő (nominative singular)
szerződők (nominative plural)
szerződőt (accusative singular)
szerződőket (accusative plural)
szerződőnek (dative singular)
szerződőknek (dative plural)
szerződővel (instrumental singular)
szerződőkkel (instrumental plural)
szerződőért (causal-final singular)
szerződőkért (causal-final plural)
szerződővé (singular translative)
szerződőkké (plural translative)
szerződőig (singular terminative)
szerződőkig (plural terminative)
szerződőként (essive-formal singular)
szerződőkként (essive-formal plural)
szerződőben (inessive singular)
szerződőkben (inessive plural)
szerződőn (singular superessive)
szerződőkön (plural superessive)
szerződőnél (adessive singular)
szerződőknél (adessive plural)
szerződőbe (illative singular)
szerződőkbe (illative plural)
szerződőre (singular sublative)
szerződőkre (plural sublative)
szerződőhöz (allative singular)
szerződőkhöz (allative plural)
szerződőből (elative singular)
szerződőkből (elative plural)
szerződőről (delative singular)
szerződőkről (delative plural)
szerződőtől (ablative singular)
szerződőktől (ablative plural)
szerződőé (possessed-single possessive predicative singular)
szerződőké (plural possessed-single possessive predicative)
szerződőéi (possessed-single possessive predicative singular)
szerződőkéi (plural possessed-single possessive predicative)

[ˈsɛrzøːdøː]

szerződő felek


kártérítési

kártérítési (nominative singular)
kártérítésiek (nominative plural)
kártérítésit (accusative singular)
kártérítésieket (accusative plural)
kártérítésinek (dative singular)
kártérítésieknek (dative plural)
kártérítésivel (instrumental singular)
kártérítésiekkel (instrumental plural)
kártérítésiért (causal-final singular)
kártérítésiekért (causal-final plural)
kártérítésivé (singular translative)
kártérítésiekké (plural translative)
kártérítésiig (singular terminative)
kártérítésiekig (plural terminative)
kártérítésiként (essive-formal singular)
kártérítésiekként (essive-formal plural)
kártérítésiben (inessive singular)
kártérítésiekben (inessive plural)
kártérítésin (singular superessive)
kártérítésieken (plural superessive)
kártérítésinél (adessive singular)
kártérítésieknél (adessive plural)
kártérítésibe (illative singular)
kártérítésiekbe (illative plural)
kártérítésire (singular sublative)
kártérítésiekre (plural sublative)
kártérítésihez (allative singular)
kártérítésiekhez (allative plural)
kártérítésiből (elative singular)
kártérítésiekből (elative plural)
kártérítésiről (delative singular)
kártérítésiekről (delative plural)
kártérítésitől (ablative singular)
kártérítésiektől (ablative plural)
kártérítésié (possessed-single possessive predicative singular)
kártérítésieké (plural possessed-single possessive predicative)
kártérítésiéi (possessed-single possessive predicative singular)
kártérítésiekéi (plural possessed-single possessive predicative)

kár‧té‧rí‧té‧si

kártérítés + -i (adjective-forming suffix)

affix

kártérítési igény

(law) of damages, compensation (of or relating to the money paid to a plaintiff as compensation for a loss suffered)


kártérítés

kártérítések (plural)
kártérítés (nominative singular)
kártérítések (nominative plural)
kártérítést (accusative singular)
kártérítéseket (accusative plural)
kártérítésnek (dative singular)
kártérítéseknek (dative plural)
kártérítéssel (instrumental singular)
kártérítésekkel (instrumental plural)
kártérítésért (causal-final singular)
kártérítésekért (causal-final plural)
kártérítéssé (singular translative)
kártérítésekké (plural translative)
kártérítésig (singular terminative)
kártérítésekig (plural terminative)
kártérítésként (essive-formal singular)
kártérítésekként (essive-formal plural)
kártérítésben (inessive singular)
kártérítésekben (inessive plural)
kártérítésen (singular superessive)
kártérítéseken (plural superessive)
kártérítésnél (adessive singular)
kártérítéseknél (adessive plural)
kártérítésbe (illative singular)
kártérítésekbe (illative plural)
kártérítésre (singular sublative)
kártérítésekre (plural sublative)
kártérítéshez (allative singular)
kártérítésekhez (allative plural)
kártérítésből (elative singular)
kártérítésekből (elative plural)
kártérítésről (delative singular)
kártérítésekről (delative plural)
kártérítéstől (ablative singular)
kártérítésektől (ablative plural)
kártérítésé (possessed-single possessive predicative singular)
kártérítéseké (plural possessed-single possessive predicative)
kártérítéséi (possessed-single possessive predicative singular)
kártérítésekéi (plural possessed-single possessive predicative)
kártérítésem (first-person possessed-single possessive singular)
kártérítéseim (first-person possessed-many possessive singular)
kártérítésed (possessed-single possessive second-person singular)
kártérítéseid (possessed-many possessive second-person singular)
kártérítése (possessed-single possessive singular third-person)
kártérítései (possessed-many possessive singular third-person)
kártérítésünk (first-person plural possessed-single possessive)
kártérítéseink (first-person plural possessed-many possessive)
kártérítésetek (plural possessed-single possessive second-person)
kártérítéseitek (plural possessed-many possessive second-person)
kártérítésük (plural possessed-single possessive third-person)
kártérítéseik (plural possessed-many possessive third-person)

kár‧té‧rí‧tés

kár (“damage”) + térítés (“compensation”)

compound

(law) damages, compensation (the money paid to a plaintiff as compensation for a loss suffered)


jogorvoslat

jogorvoslatok (plural)
jogorvoslat (nominative singular)
jogorvoslatok (nominative plural)
jogorvoslatot (accusative singular)
jogorvoslatokat (accusative plural)
jogorvoslatnak (dative singular)
jogorvoslatoknak (dative plural)
jogorvoslattal (instrumental singular)
jogorvoslatokkal (instrumental plural)
jogorvoslatért (causal-final singular)
jogorvoslatokért (causal-final plural)
jogorvoslattá (singular translative)
jogorvoslatokká (plural translative)
jogorvoslatig (singular terminative)
jogorvoslatokig (plural terminative)
jogorvoslatként (essive-formal singular)
jogorvoslatokként (essive-formal plural)
jogorvoslatban (inessive singular)
jogorvoslatokban (inessive plural)
jogorvoslaton (singular superessive)
jogorvoslatokon (plural superessive)
jogorvoslatnál (adessive singular)
jogorvoslatoknál (adessive plural)
jogorvoslatba (illative singular)
jogorvoslatokba (illative plural)
jogorvoslatra (singular sublative)
jogorvoslatokra (plural sublative)
jogorvoslathoz (allative singular)
jogorvoslatokhoz (allative plural)
jogorvoslatból (elative singular)
jogorvoslatokból (elative plural)
jogorvoslatról (delative singular)
jogorvoslatokról (delative plural)
jogorvoslattól (ablative singular)
jogorvoslatoktól (ablative plural)
jogorvoslaté (possessed-single possessive predicative singular)
jogorvoslatoké (plural possessed-single possessive predicative)
jogorvoslatéi (possessed-single possessive predicative singular)
jogorvoslatokéi (plural possessed-single possessive predicative)
jogorvoslatom (first-person possessed-single possessive singular)
jogorvoslataim (first-person possessed-many possessive singular)
jogorvoslatod (possessed-single possessive second-person singular)
jogorvoslataid (possessed-many possessive second-person singular)
jogorvoslata (possessed-single possessive singular third-person)
jogorvoslatai (possessed-many possessive singular third-person)
jogorvoslatunk (first-person plural possessed-single possessive)
jogorvoslataink (first-person plural possessed-many possessive)
jogorvoslatotok (plural possessed-single possessive second-person)
jogorvoslataitok (plural possessed-many possessive second-person)
jogorvoslatuk (plural possessed-single possessive third-person)
jogorvoslataik (plural possessed-many possessive third-person)


feljelentés

feljelentések (plural)
feljelentés (nominative singular)
feljelentések (nominative plural)
feljelentést (accusative singular)
feljelentéseket (accusative plural)
feljelentésnek (dative singular)
feljelentéseknek (dative plural)
feljelentéssel (instrumental singular)
feljelentésekkel (instrumental plural)
feljelentésért (causal-final singular)
feljelentésekért (causal-final plural)
feljelentéssé (singular translative)
feljelentésekké (plural translative)
feljelentésig (singular terminative)
feljelentésekig (plural terminative)
feljelentésként (essive-formal singular)
feljelentésekként (essive-formal plural)
feljelentésben (inessive singular)
feljelentésekben (inessive plural)
feljelentésen (singular superessive)
feljelentéseken (plural superessive)
feljelentésnél (adessive singular)
feljelentéseknél (adessive plural)
feljelentésbe (illative singular)
feljelentésekbe (illative plural)
feljelentésre (singular sublative)
feljelentésekre (plural sublative)
feljelentéshez (allative singular)
feljelentésekhez (allative plural)
feljelentésből (elative singular)
feljelentésekből (elative plural)
feljelentésről (delative singular)
feljelentésekről (delative plural)
feljelentéstől (ablative singular)
feljelentésektől (ablative plural)
feljelentésé (possessed-single possessive predicative singular)
feljelentéseké (plural possessed-single possessive predicative)
feljelentéséi (possessed-single possessive predicative singular)
feljelentésekéi (plural possessed-single possessive predicative)
feljelentésem (first-person possessed-single possessive singular)
feljelentéseim (first-person possessed-many possessive singular)
feljelentésed (possessed-single possessive second-person singular)
feljelentéseid (possessed-many possessive second-person singular)
feljelentése (possessed-single possessive singular third-person)
feljelentései (possessed-many possessive singular third-person)
feljelentésünk (first-person plural possessed-single possessive)
feljelentéseink (first-person plural possessed-many possessive)
feljelentésetek (plural possessed-single possessive second-person)
feljelentéseitek (plural possessed-many possessive second-person)
feljelentésük (plural possessed-single possessive third-person)
feljelentéseik (plural possessed-many possessive third-person)

feljelentést tesz

(law) complaint, charges (the reporting of a person to the authorities for possible criminal prosecution)


jövedelemadó

jövedelemadók (plural)
jövedelemadó (nominative singular)
jövedelemadók (nominative plural)
jövedelemadót (accusative singular)
jövedelemadókat (accusative plural)
jövedelemadónak (dative singular)
jövedelemadóknak (dative plural)
jövedelemadóval (instrumental singular)
jövedelemadókkal (instrumental plural)
jövedelemadóért (causal-final singular)
jövedelemadókért (causal-final plural)
jövedelemadóvá (singular translative)
jövedelemadókká (plural translative)
jövedelemadóig (singular terminative)
jövedelemadókig (plural terminative)
jövedelemadóként (essive-formal singular)
jövedelemadókként (essive-formal plural)
jövedelemadóban (inessive singular)
jövedelemadókban (inessive plural)
jövedelemadón (singular superessive)
jövedelemadókon (plural superessive)
jövedelemadónál (adessive singular)
jövedelemadóknál (adessive plural)
jövedelemadóba (illative singular)
jövedelemadókba (illative plural)
jövedelemadóra (singular sublative)
jövedelemadókra (plural sublative)
jövedelemadóhoz (allative singular)
jövedelemadókhoz (allative plural)
jövedelemadóból (elative singular)
jövedelemadókból (elative plural)
jövedelemadóról (delative singular)
jövedelemadókról (delative plural)
jövedelemadótól (ablative singular)
jövedelemadóktól (ablative plural)
jövedelemadóé (possessed-single possessive predicative singular)
jövedelemadóké (plural possessed-single possessive predicative)
jövedelemadóéi (possessed-single possessive predicative singular)
jövedelemadókéi (plural possessed-single possessive predicative)
jövedelemadóm (first-person possessed-single possessive singular)
jövedelemadóim (first-person possessed-many possessive singular)
jövedelemadód (possessed-single possessive second-person singular)
jövedelemadóid (possessed-many possessive second-person singular)
jövedelemadója (possessed-single possessive singular third-person)
jövedelemadói (possessed-many possessive singular third-person)
jövedelemadónk (first-person plural possessed-single possessive)
jövedelemadóink (first-person plural possessed-many possessive)
jövedelemadótok (plural possessed-single possessive second-person)
jövedelemadóitok (plural possessed-many possessive second-person)
jövedelemadójuk (plural possessed-single possessive third-person)
jövedelemadóik (plural possessed-many possessive third-person)


szabálysértés

szabálysértések (plural)
szabálysértés (nominative singular)
szabálysértések (nominative plural)
szabálysértést (accusative singular)
szabálysértéseket (accusative plural)
szabálysértésnek (dative singular)
szabálysértéseknek (dative plural)
szabálysértéssel (instrumental singular)
szabálysértésekkel (instrumental plural)
szabálysértésért (causal-final singular)
szabálysértésekért (causal-final plural)
szabálysértéssé (singular translative)
szabálysértésekké (plural translative)
szabálysértésig (singular terminative)
szabálysértésekig (plural terminative)
szabálysértésként (essive-formal singular)
szabálysértésekként (essive-formal plural)
szabálysértésben (inessive singular)
szabálysértésekben (inessive plural)
szabálysértésen (singular superessive)
szabálysértéseken (plural superessive)
szabálysértésnél (adessive singular)
szabálysértéseknél (adessive plural)
szabálysértésbe (illative singular)
szabálysértésekbe (illative plural)
szabálysértésre (singular sublative)
szabálysértésekre (plural sublative)
szabálysértéshez (allative singular)
szabálysértésekhez (allative plural)
szabálysértésből (elative singular)
szabálysértésekből (elative plural)
szabálysértésről (delative singular)
szabálysértésekről (delative plural)
szabálysértéstől (ablative singular)
szabálysértésektől (ablative plural)
szabálysértésé (possessed-single possessive predicative singular)
szabálysértéseké (plural possessed-single possessive predicative)
szabálysértéséi (possessed-single possessive predicative singular)
szabálysértésekéi (plural possessed-single possessive predicative)
szabálysértésem (first-person possessed-single possessive singular)
szabálysértéseim (first-person possessed-many possessive singular)
szabálysértésed (possessed-single possessive second-person singular)
szabálysértéseid (possessed-many possessive second-person singular)
szabálysértése (possessed-single possessive singular third-person)
szabálysértései (possessed-many possessive singular third-person)
szabálysértésünk (first-person plural possessed-single possessive)
szabálysértéseink (first-person plural possessed-many possessive)
szabálysértésetek (plural possessed-single possessive second-person)
szabálysértéseitek (plural possessed-many possessive second-person)
szabálysértésük (plural possessed-single possessive third-person)
szabálysértéseik (plural possessed-many possessive third-person)

szabály (“rule, regulation”) + sértés (“violation, breach”)

Coordinate term: bűncselekmény

(law) (petty/minor) offence, infringement, contravention, infraction, misdemeanor, transgression, trespass, violation (of rules or regulations)


büntető törvénykönyv

head

büntető törvénykönyv (plural büntető törvénykönyvek)

büntető (“criminal”) + törvény (“law”) + könyv (“book”)

affix

Coordinate term: polgári törvénykönyv


Btk.

Btk.-k (plural)
Btk. (nominative singular)
Btk.-k (nominative plural)
Btk.-t (accusative singular)
Btk.-kat (accusative plural)
Btk.-nak (dative singular)
Btk.-knak (dative plural)
Btk.-val (instrumental singular)
Btk.-kkal (instrumental plural)
Btk.-ért (causal-final singular)
Btk.-kért (causal-final plural)
Btk.-vá (singular translative)
Btk.-kká (plural translative)
Btk.-ig (singular terminative)
Btk.-kig (plural terminative)
Btk.-ként (essive-formal singular)
Btk.-kként (essive-formal plural)
Btk.-ban (inessive singular)
Btk.-kban (inessive plural)
Btk.-n (singular superessive)
Btk.-kon (plural superessive)
Btk.-nál (adessive singular)
Btk.-knál (adessive plural)
Btk.-ba (illative singular)
Btk.-kba (illative plural)
Btk.-ra (singular sublative)
Btk.-kra (plural sublative)
Btk.-hoz (allative singular)
Btk.-khoz (allative plural)
Btk.-ból (elative singular)
Btk.-kból (elative plural)
Btk.-ról (delative singular)
Btk.-król (delative plural)
Btk.-tól (ablative singular)
Btk.-któl (ablative plural)
Btk.-é (possessed-single possessive predicative singular)
Btk.-ké (plural possessed-single possessive predicative)
Btk.-éi (possessed-single possessive predicative singular)
Btk.-kéi (plural possessed-single possessive predicative)
Btk.-m (first-person possessed-single possessive singular)
Btk.-im (first-person possessed-many possessive singular)
Btk.-d (possessed-single possessive second-person singular)
Btk.-id (possessed-many possessive second-person singular)
Btk.-ja (possessed-single possessive singular third-person)
Btk.-i (possessed-many possessive singular third-person)
Btk.-nk (first-person plural possessed-single possessive)
Btk.-ink (first-person plural possessed-many possessive)
Btk.-tok (plural possessed-single possessive second-person)
Btk.-itok (plural possessed-many possessive second-person)
Btk.-juk (plural possessed-single possessive third-person)
Btk.-ik (plural possessed-many possessive third-person)

Abbreviation of büntető törvénykönyv (“criminal code”).


rendőrkapitányság

rendőrkapitányságok (plural)
rendőrkapitányság (nominative singular)
rendőrkapitányságok (nominative plural)
rendőrkapitányságot (accusative singular)
rendőrkapitányságokat (accusative plural)
rendőrkapitányságnak (dative singular)
rendőrkapitányságoknak (dative plural)
rendőrkapitánysággal (instrumental singular)
rendőrkapitányságokkal (instrumental plural)
rendőrkapitányságért (causal-final singular)
rendőrkapitányságokért (causal-final plural)
rendőrkapitánysággá (singular translative)
rendőrkapitányságokká (plural translative)
rendőrkapitányságig (singular terminative)
rendőrkapitányságokig (plural terminative)
rendőrkapitányságként (essive-formal singular)
rendőrkapitányságokként (essive-formal plural)
rendőrkapitányságban (inessive singular)
rendőrkapitányságokban (inessive plural)
rendőrkapitányságon (singular superessive)
rendőrkapitányságokon (plural superessive)
rendőrkapitányságnál (adessive singular)
rendőrkapitányságoknál (adessive plural)
rendőrkapitányságba (illative singular)
rendőrkapitányságokba (illative plural)
rendőrkapitányságra (singular sublative)
rendőrkapitányságokra (plural sublative)
rendőrkapitánysághoz (allative singular)
rendőrkapitányságokhoz (allative plural)
rendőrkapitányságból (elative singular)
rendőrkapitányságokból (elative plural)
rendőrkapitányságról (delative singular)
rendőrkapitányságokról (delative plural)
rendőrkapitányságtól (ablative singular)
rendőrkapitányságoktól (ablative plural)
rendőrkapitányságé (possessed-single possessive predicative singular)
rendőrkapitányságoké (plural possessed-single possessive predicative)
rendőrkapitányságéi (possessed-single possessive predicative singular)
rendőrkapitányságokéi (plural possessed-single possessive predicative)
rendőrkapitányságom (first-person possessed-single possessive singular)
rendőrkapitányságaim (first-person possessed-many possessive singular)
rendőrkapitányságod (possessed-single possessive second-person singular)
rendőrkapitányságaid (possessed-many possessive second-person singular)
rendőrkapitánysága (possessed-single possessive singular third-person)
rendőrkapitányságai (possessed-many possessive singular third-person)
rendőrkapitányságunk (first-person plural possessed-single possessive)
rendőrkapitányságaink (first-person plural possessed-many possessive)
rendőrkapitányságotok (plural possessed-single possessive second-person)
rendőrkapitányságaitok (plural possessed-many possessive second-person)
rendőrkapitányságuk (plural possessed-single possessive third-person)
rendőrkapitányságaik (plural possessed-many possessive third-person)

police station, police department, police headquarters


megbízó

megbízók (plural)
megbízó (nominative singular)
megbízók (nominative plural)
megbízót (accusative singular)
megbízókat (accusative plural)
megbízónak (dative singular)
megbízóknak (dative plural)
megbízóval (instrumental singular)
megbízókkal (instrumental plural)
megbízóért (causal-final singular)
megbízókért (causal-final plural)
megbízóvá (singular translative)
megbízókká (plural translative)
megbízóig (singular terminative)
megbízókig (plural terminative)
megbízóként (essive-formal singular)
megbízókként (essive-formal plural)
megbízóban (inessive singular)
megbízókban (inessive plural)
megbízón (singular superessive)
megbízókon (plural superessive)
megbízónál (adessive singular)
megbízóknál (adessive plural)
megbízóba (illative singular)
megbízókba (illative plural)
megbízóra (singular sublative)
megbízókra (plural sublative)
megbízóhoz (allative singular)
megbízókhoz (allative plural)
megbízóból (elative singular)
megbízókból (elative plural)
megbízóról (delative singular)
megbízókról (delative plural)
megbízótól (ablative singular)
megbízóktól (ablative plural)
megbízóé (possessed-single possessive predicative singular)
megbízóké (plural possessed-single possessive predicative)
megbízóéi (possessed-single possessive predicative singular)
megbízókéi (plural possessed-single possessive predicative)
megbízóm (first-person possessed-single possessive singular)
megbízóim (first-person possessed-many possessive singular)
megbízód (possessed-single possessive second-person singular)
megbízóid (possessed-many possessive second-person singular)
megbízója (possessed-single possessive singular third-person)
megbízói (possessed-many possessive singular third-person)
megbízónk (first-person plural possessed-single possessive)
megbízóink (first-person plural possessed-many possessive)
megbízótok (plural possessed-single possessive second-person)
megbízóitok (plural possessed-many possessive second-person)
megbízójuk (plural possessed-single possessive third-person)
megbízóik (plural possessed-many possessive third-person)

(law) principal (one who directs another to act on one′s behalf)


törvényhozás

törvényhozások (plural)
törvényhozás (nominative singular)
törvényhozások (nominative plural)
törvényhozást (accusative singular)
törvényhozásokat (accusative plural)
törvényhozásnak (dative singular)
törvényhozásoknak (dative plural)
törvényhozással (instrumental singular)
törvényhozásokkal (instrumental plural)
törvényhozásért (causal-final singular)
törvényhozásokért (causal-final plural)
törvényhozássá (singular translative)
törvényhozásokká (plural translative)
törvényhozásig (singular terminative)
törvényhozásokig (plural terminative)
törvényhozásként (essive-formal singular)
törvényhozásokként (essive-formal plural)
törvényhozásban (inessive singular)
törvényhozásokban (inessive plural)
törvényhozáson (singular superessive)
törvényhozásokon (plural superessive)
törvényhozásnál (adessive singular)
törvényhozásoknál (adessive plural)
törvényhozásba (illative singular)
törvényhozásokba (illative plural)
törvényhozásra (singular sublative)
törvényhozásokra (plural sublative)
törvényhozáshoz (allative singular)
törvényhozásokhoz (allative plural)
törvényhozásból (elative singular)
törvényhozásokból (elative plural)
törvényhozásról (delative singular)
törvényhozásokról (delative plural)
törvényhozástól (ablative singular)
törvényhozásoktól (ablative plural)
törvényhozásé (possessed-single possessive predicative singular)
törvényhozásoké (plural possessed-single possessive predicative)
törvényhozáséi (possessed-single possessive predicative singular)
törvényhozásokéi (plural possessed-single possessive predicative)
törvényhozásom (first-person possessed-single possessive singular)
törvényhozásaim (first-person possessed-many possessive singular)
törvényhozásod (possessed-single possessive second-person singular)
törvényhozásaid (possessed-many possessive second-person singular)
törvényhozása (possessed-single possessive singular third-person)
törvényhozásai (possessed-many possessive singular third-person)
törvényhozásunk (first-person plural possessed-single possessive)
törvényhozásaink (first-person plural possessed-many possessive)
törvényhozásotok (plural possessed-single possessive second-person)
törvényhozásaitok (plural possessed-many possessive second-person)
törvényhozásuk (plural possessed-single possessive third-person)
törvényhozásaik (plural possessed-many possessive third-person)


alperes

alperesek (plural)
alperes (nominative singular)
alperesek (nominative plural)
alperest (accusative singular)
alpereseket (accusative plural)
alperesnek (dative singular)
alpereseknek (dative plural)
alperessel (instrumental singular)
alperesekkel (instrumental plural)
alperesért (causal-final singular)
alperesekért (causal-final plural)
alperessé (singular translative)
alperesekké (plural translative)
alperesig (singular terminative)
alperesekig (plural terminative)
alperesként (essive-formal singular)
alperesekként (essive-formal plural)
alperesben (inessive singular)
alperesekben (inessive plural)
alperesen (singular superessive)
alpereseken (plural superessive)
alperesnél (adessive singular)
alpereseknél (adessive plural)
alperesbe (illative singular)
alperesekbe (illative plural)
alperesre (singular sublative)
alperesekre (plural sublative)
alpereshez (allative singular)
alperesekhez (allative plural)
alperesből (elative singular)
alperesekből (elative plural)
alperesről (delative singular)
alperesekről (delative plural)
alperestől (ablative singular)
alperesektől (ablative plural)
alperesé (possessed-single possessive predicative singular)
alpereseké (plural possessed-single possessive predicative)
alpereséi (possessed-single possessive predicative singular)
alperesekéi (plural possessed-single possessive predicative)
alperesem (first-person possessed-single possessive singular)
alpereseim (first-person possessed-many possessive singular)
alperesed (possessed-single possessive second-person singular)
alpereseid (possessed-many possessive second-person singular)
alperese (possessed-single possessive singular third-person)
alperesei (possessed-many possessive singular third-person)
alperesünk (first-person plural possessed-single possessive)
alpereseink (first-person plural possessed-many possessive)
alperesetek (plural possessed-single possessive second-person)
alpereseitek (plural possessed-many possessive second-person)
alperesük (plural possessed-single possessive third-person)
alpereseik (plural possessed-many possessive third-person)

Coordinate term: felperes


cserben hagy

[ˈt͡ʃɛrbɛnhɒɟ]

cser (“tannin”) + -ben (“in”, case suffix) + hagy (“to leave”)


bankrabló

bankrablók (plural)
bankrabló (nominative singular)
bankrablók (nominative plural)
bankrablót (accusative singular)
bankrablókat (accusative plural)
bankrablónak (dative singular)
bankrablóknak (dative plural)
bankrablóval (instrumental singular)
bankrablókkal (instrumental plural)
bankrablóért (causal-final singular)
bankrablókért (causal-final plural)
bankrablóvá (singular translative)
bankrablókká (plural translative)
bankrablóig (singular terminative)
bankrablókig (plural terminative)
bankrablóként (essive-formal singular)
bankrablókként (essive-formal plural)
bankrablóban (inessive singular)
bankrablókban (inessive plural)
bankrablón (singular superessive)
bankrablókon (plural superessive)
bankrablónál (adessive singular)
bankrablóknál (adessive plural)
bankrablóba (illative singular)
bankrablókba (illative plural)
bankrablóra (singular sublative)
bankrablókra (plural sublative)
bankrablóhoz (allative singular)
bankrablókhoz (allative plural)
bankrablóból (elative singular)
bankrablókból (elative plural)
bankrablóról (delative singular)
bankrablókról (delative plural)
bankrablótól (ablative singular)
bankrablóktól (ablative plural)
bankrablóé (possessed-single possessive predicative singular)
bankrablóké (plural possessed-single possessive predicative)
bankrablóéi (possessed-single possessive predicative singular)
bankrablókéi (plural possessed-single possessive predicative)
bankrablóm (first-person possessed-single possessive singular)
bankrablóim (first-person possessed-many possessive singular)
bankrablód (possessed-single possessive second-person singular)
bankrablóid (possessed-many possessive second-person singular)
bankrablója (possessed-single possessive singular third-person)
bankrablói (possessed-many possessive singular third-person)
bankrablónk (first-person plural possessed-single possessive)
bankrablóink (first-person plural possessed-many possessive)
bankrablótok (plural possessed-single possessive second-person)
bankrablóitok (plural possessed-many possessive second-person)
bankrablójuk (plural possessed-single possessive third-person)
bankrablóik (plural possessed-many possessive third-person)

bank robber (one who robs or steals from a bank)


büntetés-végrehajtás

head

büntetés-végrehajtás (usually uncountable, plural büntetés-végrehajtások)

büntetés-végrehajtások (plural)
büntetés-végrehajtás (nominative singular)
büntetés-végrehajtások (nominative plural)
büntetés-végrehajtást (accusative singular)
büntetés-végrehajtásokat (accusative plural)
büntetés-végrehajtásnak (dative singular)
büntetés-végrehajtásoknak (dative plural)
büntetés-végrehajtással (instrumental singular)
büntetés-végrehajtásokkal (instrumental plural)
büntetés-végrehajtásért (causal-final singular)
büntetés-végrehajtásokért (causal-final plural)
büntetés-végrehajtássá (singular translative)
büntetés-végrehajtásokká (plural translative)
büntetés-végrehajtásig (singular terminative)
büntetés-végrehajtásokig (plural terminative)
büntetés-végrehajtásként (essive-formal singular)
büntetés-végrehajtásokként (essive-formal plural)
büntetés-végrehajtásban (inessive singular)
büntetés-végrehajtásokban (inessive plural)
büntetés-végrehajtáson (singular superessive)
büntetés-végrehajtásokon (plural superessive)
büntetés-végrehajtásnál (adessive singular)
büntetés-végrehajtásoknál (adessive plural)
büntetés-végrehajtásba (illative singular)
büntetés-végrehajtásokba (illative plural)
büntetés-végrehajtásra (singular sublative)
büntetés-végrehajtásokra (plural sublative)
büntetés-végrehajtáshoz (allative singular)
büntetés-végrehajtásokhoz (allative plural)
büntetés-végrehajtásból (elative singular)
büntetés-végrehajtásokból (elative plural)
büntetés-végrehajtásról (delative singular)
büntetés-végrehajtásokról (delative plural)
büntetés-végrehajtástól (ablative singular)
büntetés-végrehajtásoktól (ablative plural)
büntetés-végrehajtásé (possessed-single possessive predicative singular)
büntetés-végrehajtásoké (plural possessed-single possessive predicative)
büntetés-végrehajtáséi (possessed-single possessive predicative singular)
büntetés-végrehajtásokéi (plural possessed-single possessive predicative)
büntetés-végrehajtásom (first-person possessed-single possessive singular)
büntetés-végrehajtásaim (first-person possessed-many possessive singular)
büntetés-végrehajtásod (possessed-single possessive second-person singular)
büntetés-végrehajtásaid (possessed-many possessive second-person singular)
büntetés-végrehajtása (possessed-single possessive singular third-person)
büntetés-végrehajtásai (possessed-many possessive singular third-person)
büntetés-végrehajtásunk (first-person plural possessed-single possessive)
büntetés-végrehajtásaink (first-person plural possessed-many possessive)
büntetés-végrehajtásotok (plural possessed-single possessive second-person)
büntetés-végrehajtásaitok (plural possessed-many possessive second-person)
büntetés-végrehajtásuk (plural possessed-single possessive third-person)
büntetés-végrehajtásaik (plural possessed-many possessive third-person)

büntetés (“punishment, penalty”) + végrehajtás (“enforcement, execution”)


kasszafúró

kasszafúrók (plural)
kasszafúró (nominative singular)
kasszafúrók (nominative plural)
kasszafúrót (accusative singular)
kasszafúrókat (accusative plural)
kasszafúrónak (dative singular)
kasszafúróknak (dative plural)
kasszafúróval (instrumental singular)
kasszafúrókkal (instrumental plural)
kasszafúróért (causal-final singular)
kasszafúrókért (causal-final plural)
kasszafúróvá (singular translative)
kasszafúrókká (plural translative)
kasszafúróig (singular terminative)
kasszafúrókig (plural terminative)
kasszafúróként (essive-formal singular)
kasszafúrókként (essive-formal plural)
kasszafúróban (inessive singular)
kasszafúrókban (inessive plural)
kasszafúrón (singular superessive)
kasszafúrókon (plural superessive)
kasszafúrónál (adessive singular)
kasszafúróknál (adessive plural)
kasszafúróba (illative singular)
kasszafúrókba (illative plural)
kasszafúróra (singular sublative)
kasszafúrókra (plural sublative)
kasszafúróhoz (allative singular)
kasszafúrókhoz (allative plural)
kasszafúróból (elative singular)
kasszafúrókból (elative plural)
kasszafúróról (delative singular)
kasszafúrókról (delative plural)
kasszafúrótól (ablative singular)
kasszafúróktól (ablative plural)
kasszafúróé (possessed-single possessive predicative singular)
kasszafúróké (plural possessed-single possessive predicative)
kasszafúróéi (possessed-single possessive predicative singular)
kasszafúrókéi (plural possessed-single possessive predicative)
kasszafúróm (first-person possessed-single possessive singular)
kasszafúróim (first-person possessed-many possessive singular)
kasszafúród (possessed-single possessive second-person singular)
kasszafúróid (possessed-many possessive second-person singular)
kasszafúrója (possessed-single possessive singular third-person)
kasszafúrói (possessed-many possessive singular third-person)
kasszafúrónk (first-person plural possessed-single possessive)
kasszafúróink (first-person plural possessed-many possessive)
kasszafúrótok (plural possessed-single possessive second-person)
kasszafúróitok (plural possessed-many possessive second-person)
kasszafúrójuk (plural possessed-single possessive third-person)
kasszafúróik (plural possessed-many possessive third-person)

safecracker, yegg, yeggman (one who breaks into safes)


tanúvallomás

tanúvallomások (plural)
tanúvallomás (nominative singular)
tanúvallomások (nominative plural)
tanúvallomást (accusative singular)
tanúvallomásokat (accusative plural)
tanúvallomásnak (dative singular)
tanúvallomásoknak (dative plural)
tanúvallomással (instrumental singular)
tanúvallomásokkal (instrumental plural)
tanúvallomásért (causal-final singular)
tanúvallomásokért (causal-final plural)
tanúvallomássá (singular translative)
tanúvallomásokká (plural translative)
tanúvallomásig (singular terminative)
tanúvallomásokig (plural terminative)
tanúvallomásként (essive-formal singular)
tanúvallomásokként (essive-formal plural)
tanúvallomásban (inessive singular)
tanúvallomásokban (inessive plural)
tanúvallomáson (singular superessive)
tanúvallomásokon (plural superessive)
tanúvallomásnál (adessive singular)
tanúvallomásoknál (adessive plural)
tanúvallomásba (illative singular)
tanúvallomásokba (illative plural)
tanúvallomásra (singular sublative)
tanúvallomásokra (plural sublative)
tanúvallomáshoz (allative singular)
tanúvallomásokhoz (allative plural)
tanúvallomásból (elative singular)
tanúvallomásokból (elative plural)
tanúvallomásról (delative singular)
tanúvallomásokról (delative plural)
tanúvallomástól (ablative singular)
tanúvallomásoktól (ablative plural)
tanúvallomásé (possessed-single possessive predicative singular)
tanúvallomásoké (plural possessed-single possessive predicative)
tanúvallomáséi (possessed-single possessive predicative singular)
tanúvallomásokéi (plural possessed-single possessive predicative)
tanúvallomásom (first-person possessed-single possessive singular)
tanúvallomásaim (first-person possessed-many possessive singular)
tanúvallomásod (possessed-single possessive second-person singular)
tanúvallomásaid (possessed-many possessive second-person singular)
tanúvallomása (possessed-single possessive singular third-person)
tanúvallomásai (possessed-many possessive singular third-person)
tanúvallomásunk (first-person plural possessed-single possessive)
tanúvallomásaink (first-person plural possessed-many possessive)
tanúvallomásotok (plural possessed-single possessive second-person)
tanúvallomásaitok (plural possessed-many possessive second-person)
tanúvallomásuk (plural possessed-single possessive third-person)
tanúvallomásaik (plural possessed-many possessive third-person)

tanú (“witness”) + vallomás (“testimony”)

(law) testimony, statement, deposition (statements made by a witness in court)


őrizet

head

őrizet (countable and uncountable, plural őrizetek)

őrizetek (plural)
őrizet (nominative singular)
őrizetek (nominative plural)
őrizetet (accusative singular)
őrizeteket (accusative plural)
őrizetnek (dative singular)
őrizeteknek (dative plural)
őrizettel (instrumental singular)
őrizetekkel (instrumental plural)
őrizetért (causal-final singular)
őrizetekért (causal-final plural)
őrizetté (singular translative)
őrizetekké (plural translative)
őrizetig (singular terminative)
őrizetekig (plural terminative)
őrizetként (essive-formal singular)
őrizetekként (essive-formal plural)
őrizetül (essive-modal singular)
őrizetben (inessive singular)
őrizetekben (inessive plural)
őrizeten (singular superessive)
őrizeteken (plural superessive)
őrizetnél (adessive singular)
őrizeteknél (adessive plural)
őrizetbe (illative singular)
őrizetekbe (illative plural)
őrizetre (singular sublative)
őrizetekre (plural sublative)
őrizethez (allative singular)
őrizetekhez (allative plural)
őrizetből (elative singular)
őrizetekből (elative plural)
őrizetről (delative singular)
őrizetekről (delative plural)
őrizettől (ablative singular)
őrizetektől (ablative plural)
őrizeté (possessed-single possessive predicative singular)
őrizeteké (plural possessed-single possessive predicative)
őrizetéi (possessed-single possessive predicative singular)
őrizetekéi (plural possessed-single possessive predicative)
őrizetem (first-person possessed-single possessive singular)
őrizeteim (first-person possessed-many possessive singular)
őrizeted (possessed-single possessive second-person singular)
őrizeteid (possessed-many possessive second-person singular)
őrizete (possessed-single possessive singular third-person)
őrizetei (possessed-many possessive singular third-person)
őrizetünk (first-person plural possessed-single possessive)
őrizeteink (first-person plural possessed-many possessive)
őrizetetek (plural possessed-single possessive second-person)
őrizeteitek (plural possessed-many possessive second-person)
őrizetük (plural possessed-single possessive third-person)
őrizeteik (plural possessed-many possessive third-person)

(law) custody, detention, arrest (the state of being detained, usually pending a trial)


precedens

precedensek (plural)
precedens (nominative singular)
precedensek (nominative plural)
precedenst (accusative singular)
precedenseket (accusative plural)
precedensnek (dative singular)
precedenseknek (dative plural)
precedenssel (instrumental singular)
precedensekkel (instrumental plural)
precedensért (causal-final singular)
precedensekért (causal-final plural)
precedenssé (singular translative)
precedensekké (plural translative)
precedensig (singular terminative)
precedensekig (plural terminative)
precedensként (essive-formal singular)
precedensekként (essive-formal plural)
precedensül (essive-modal singular)
precedensben (inessive singular)
precedensekben (inessive plural)
precedensen (singular superessive)
precedenseken (plural superessive)
precedensnél (adessive singular)
precedenseknél (adessive plural)
precedensbe (illative singular)
precedensekbe (illative plural)
precedensre (singular sublative)
precedensekre (plural sublative)
precedenshez (allative singular)
precedensekhez (allative plural)
precedensből (elative singular)
precedensekből (elative plural)
precedensről (delative singular)
precedensekről (delative plural)
precedenstől (ablative singular)
precedensektől (ablative plural)
precedensé (possessed-single possessive predicative singular)
precedenseké (plural possessed-single possessive predicative)
precedenséi (possessed-single possessive predicative singular)
precedensekéi (plural possessed-single possessive predicative)
precedensem (first-person possessed-single possessive singular)
precedenseim (first-person possessed-many possessive singular)
precedensed (possessed-single possessive second-person singular)
precedenseid (possessed-many possessive second-person singular)
precedense (possessed-single possessive singular third-person)
precedensei (possessed-many possessive singular third-person)
precedensünk (first-person plural possessed-single possessive)
precedenseink (first-person plural possessed-many possessive)
precedensetek (plural possessed-single possessive second-person)
precedenseitek (plural possessed-many possessive second-person)
precedensük (plural possessed-single possessive third-person)
precedenseik (plural possessed-many possessive third-person)

Borrowed from Medieval Latin praecēdēns.

(law) precedent (a decided case which is cited or used as an example to justify a judgment in a subsequent case)


tömeggyilkos

tömeggyilkosok (plural)
tömeggyilkos (nominative singular)
tömeggyilkosok (nominative plural)
tömeggyilkost (accusative singular)
tömeggyilkosokat (accusative plural)
tömeggyilkosnak (dative singular)
tömeggyilkosoknak (dative plural)
tömeggyilkossal (instrumental singular)
tömeggyilkosokkal (instrumental plural)
tömeggyilkosért (causal-final singular)
tömeggyilkosokért (causal-final plural)
tömeggyilkossá (singular translative)
tömeggyilkosokká (plural translative)
tömeggyilkosig (singular terminative)
tömeggyilkosokig (plural terminative)
tömeggyilkosként (essive-formal singular)
tömeggyilkosokként (essive-formal plural)
tömeggyilkosban (inessive singular)
tömeggyilkosokban (inessive plural)
tömeggyilkoson (singular superessive)
tömeggyilkosokon (plural superessive)
tömeggyilkosnál (adessive singular)
tömeggyilkosoknál (adessive plural)
tömeggyilkosba (illative singular)
tömeggyilkosokba (illative plural)
tömeggyilkosra (singular sublative)
tömeggyilkosokra (plural sublative)
tömeggyilkoshoz (allative singular)
tömeggyilkosokhoz (allative plural)
tömeggyilkosból (elative singular)
tömeggyilkosokból (elative plural)
tömeggyilkosról (delative singular)
tömeggyilkosokról (delative plural)
tömeggyilkostól (ablative singular)
tömeggyilkosoktól (ablative plural)
tömeggyilkosé (possessed-single possessive predicative singular)
tömeggyilkosoké (plural possessed-single possessive predicative)
tömeggyilkoséi (possessed-single possessive predicative singular)
tömeggyilkosokéi (plural possessed-single possessive predicative)
tömeggyilkosom (first-person possessed-single possessive singular)
tömeggyilkosaim (first-person possessed-many possessive singular)
tömeggyilkosod (possessed-single possessive second-person singular)
tömeggyilkosaid (possessed-many possessive second-person singular)
tömeggyilkosa (possessed-single possessive singular third-person)
tömeggyilkosai (possessed-many possessive singular third-person)
tömeggyilkosunk (first-person plural possessed-single possessive)
tömeggyilkosaink (first-person plural possessed-many possessive)
tömeggyilkosotok (plural possessed-single possessive second-person)
tömeggyilkosaitok (plural possessed-many possessive second-person)
tömeggyilkosuk (plural possessed-single possessive third-person)
tömeggyilkosaik (plural possessed-many possessive third-person)

mass murderer (someone who commits a mass murder)


tömeggyilkosság

tömeggyilkosságok (plural)
tömeggyilkosság (nominative singular)
tömeggyilkosságok (nominative plural)
tömeggyilkosságot (accusative singular)
tömeggyilkosságokat (accusative plural)
tömeggyilkosságnak (dative singular)
tömeggyilkosságoknak (dative plural)
tömeggyilkossággal (instrumental singular)
tömeggyilkosságokkal (instrumental plural)
tömeggyilkosságért (causal-final singular)
tömeggyilkosságokért (causal-final plural)
tömeggyilkossággá (singular translative)
tömeggyilkosságokká (plural translative)
tömeggyilkosságig (singular terminative)
tömeggyilkosságokig (plural terminative)
tömeggyilkosságként (essive-formal singular)
tömeggyilkosságokként (essive-formal plural)
tömeggyilkosságban (inessive singular)
tömeggyilkosságokban (inessive plural)
tömeggyilkosságon (singular superessive)
tömeggyilkosságokon (plural superessive)
tömeggyilkosságnál (adessive singular)
tömeggyilkosságoknál (adessive plural)
tömeggyilkosságba (illative singular)
tömeggyilkosságokba (illative plural)
tömeggyilkosságra (singular sublative)
tömeggyilkosságokra (plural sublative)
tömeggyilkossághoz (allative singular)
tömeggyilkosságokhoz (allative plural)
tömeggyilkosságból (elative singular)
tömeggyilkosságokból (elative plural)
tömeggyilkosságról (delative singular)
tömeggyilkosságokról (delative plural)
tömeggyilkosságtól (ablative singular)
tömeggyilkosságoktól (ablative plural)
tömeggyilkosságé (possessed-single possessive predicative singular)
tömeggyilkosságoké (plural possessed-single possessive predicative)
tömeggyilkosságéi (possessed-single possessive predicative singular)
tömeggyilkosságokéi (plural possessed-single possessive predicative)
tömeggyilkosságom (first-person possessed-single possessive singular)
tömeggyilkosságaim (first-person possessed-many possessive singular)
tömeggyilkosságod (possessed-single possessive second-person singular)
tömeggyilkosságaid (possessed-many possessive second-person singular)
tömeggyilkossága (possessed-single possessive singular third-person)
tömeggyilkosságai (possessed-many possessive singular third-person)
tömeggyilkosságunk (first-person plural possessed-single possessive)
tömeggyilkosságaink (first-person plural possessed-many possessive)
tömeggyilkosságotok (plural possessed-single possessive second-person)
tömeggyilkosságaitok (plural possessed-many possessive second-person)
tömeggyilkosságuk (plural possessed-single possessive third-person)
tömeggyilkosságaik (plural possessed-many possessive third-person)

[ˈtømɛɡɟilkoʃːaːɡ]

mass murder (the killing of a large number of people over a short period of time)


váromány

várományok (plural)
váromány (nominative singular)
várományok (nominative plural)
várományt (accusative singular)
várományokat (accusative plural)
várománynak (dative singular)
várományoknak (dative plural)
várománnyal (instrumental singular)
várományokkal (instrumental plural)
várományért (causal-final singular)
várományokért (causal-final plural)
várománnyá (singular translative)
várományokká (plural translative)
várományig (singular terminative)
várományokig (plural terminative)
várományként (essive-formal singular)
várományokként (essive-formal plural)
várományban (inessive singular)
várományokban (inessive plural)
várományon (singular superessive)
várományokon (plural superessive)
várománynál (adessive singular)
várományoknál (adessive plural)
várományba (illative singular)
várományokba (illative plural)
várományra (singular sublative)
várományokra (plural sublative)
várományhoz (allative singular)
várományokhoz (allative plural)
várományból (elative singular)
várományokból (elative plural)
várományról (delative singular)
várományokról (delative plural)
várománytól (ablative singular)
várományoktól (ablative plural)
várományé (possessed-single possessive predicative singular)
várományoké (plural possessed-single possessive predicative)
várományéi (possessed-single possessive predicative singular)
várományokéi (plural possessed-single possessive predicative)
várományom (first-person possessed-single possessive singular)
várományaim (first-person possessed-many possessive singular)
várományod (possessed-single possessive second-person singular)
várományaid (possessed-many possessive second-person singular)
várománya (possessed-single possessive singular third-person)
várományai (possessed-many possessive singular third-person)
várományunk (first-person plural possessed-single possessive)
várományaink (first-person plural possessed-many possessive)
várományotok (plural possessed-single possessive second-person)
várományaitok (plural possessed-many possessive second-person)
várományuk (plural possessed-single possessive third-person)
várományaik (plural possessed-many possessive third-person)

vár (“to wait”) + -omány (noun-forming suffix)

af

(law) reversion (the right of succeeding to an estate or to another possession)


kötelezvény

kötelezvények (plural)
kötelezvény (nominative singular)
kötelezvények (nominative plural)
kötelezvényt (accusative singular)
kötelezvényeket (accusative plural)
kötelezvénynek (dative singular)
kötelezvényeknek (dative plural)
kötelezvénnyel (instrumental singular)
kötelezvényekkel (instrumental plural)
kötelezvényért (causal-final singular)
kötelezvényekért (causal-final plural)
kötelezvénnyé (singular translative)
kötelezvényekké (plural translative)
kötelezvényig (singular terminative)
kötelezvényekig (plural terminative)
kötelezvényként (essive-formal singular)
kötelezvényekként (essive-formal plural)
kötelezvényben (inessive singular)
kötelezvényekben (inessive plural)
kötelezvényen (singular superessive)
kötelezvényeken (plural superessive)
kötelezvénynél (adessive singular)
kötelezvényeknél (adessive plural)
kötelezvénybe (illative singular)
kötelezvényekbe (illative plural)
kötelezvényre (singular sublative)
kötelezvényekre (plural sublative)
kötelezvényhez (allative singular)
kötelezvényekhez (allative plural)
kötelezvényből (elative singular)
kötelezvényekből (elative plural)
kötelezvényről (delative singular)
kötelezvényekről (delative plural)
kötelezvénytől (ablative singular)
kötelezvényektől (ablative plural)
kötelezvényé (possessed-single possessive predicative singular)
kötelezvényeké (plural possessed-single possessive predicative)
kötelezvényéi (possessed-single possessive predicative singular)
kötelezvényekéi (plural possessed-single possessive predicative)
kötelezvényem (first-person possessed-single possessive singular)
kötelezvényeim (first-person possessed-many possessive singular)
kötelezvényed (possessed-single possessive second-person singular)
kötelezvényeid (possessed-many possessive second-person singular)
kötelezvénye (possessed-single possessive singular third-person)
kötelezvényei (possessed-many possessive singular third-person)
kötelezvényünk (first-person plural possessed-single possessive)
kötelezvényeink (first-person plural possessed-many possessive)
kötelezvényetek (plural possessed-single possessive second-person)
kötelezvényeitek (plural possessed-many possessive second-person)
kötelezvényük (plural possessed-single possessive third-person)
kötelezvényeik (plural possessed-many possessive third-person)

From kötelez (“to oblige, bind”) + -vény (noun-forming suffix indicating the result of action).

(law) bond (a documentary obligation to pay a sum or to perform a contract)


körözvény

körözvények (plural)
körözvény (nominative singular)
körözvények (nominative plural)
körözvényt (accusative singular)
körözvényeket (accusative plural)
körözvénynek (dative singular)
körözvényeknek (dative plural)
körözvénnyel (instrumental singular)
körözvényekkel (instrumental plural)
körözvényért (causal-final singular)
körözvényekért (causal-final plural)
körözvénnyé (singular translative)
körözvényekké (plural translative)
körözvényig (singular terminative)
körözvényekig (plural terminative)
körözvényként (essive-formal singular)
körözvényekként (essive-formal plural)
körözvényben (inessive singular)
körözvényekben (inessive plural)
körözvényen (singular superessive)
körözvényeken (plural superessive)
körözvénynél (adessive singular)
körözvényeknél (adessive plural)
körözvénybe (illative singular)
körözvényekbe (illative plural)
körözvényre (singular sublative)
körözvényekre (plural sublative)
körözvényhez (allative singular)
körözvényekhez (allative plural)
körözvényből (elative singular)
körözvényekből (elative plural)
körözvényről (delative singular)
körözvényekről (delative plural)
körözvénytől (ablative singular)
körözvényektől (ablative plural)
körözvényé (possessed-single possessive predicative singular)
körözvényeké (plural possessed-single possessive predicative)
körözvényéi (possessed-single possessive predicative singular)
körözvényekéi (plural possessed-single possessive predicative)
körözvényem (first-person possessed-single possessive singular)
körözvényeim (first-person possessed-many possessive singular)
körözvényed (possessed-single possessive second-person singular)
körözvényeid (possessed-many possessive second-person singular)
körözvénye (possessed-single possessive singular third-person)
körözvényei (possessed-many possessive singular third-person)
körözvényünk (first-person plural possessed-single possessive)
körözvényeink (first-person plural possessed-many possessive)
körözvényetek (plural possessed-single possessive second-person)
körözvényeitek (plural possessed-many possessive second-person)
körözvényük (plural possessed-single possessive third-person)
körözvényeik (plural possessed-many possessive third-person)

köröz (“to circle”) + -vény (noun-forming suffix)

(law enforcement) APB, all-points bulletin, bulletin (a broadcast issued from one law enforcement agency to another, typically containing information about a wanted suspect or a person of interest)


megfellebbez

hu-conj

Forms in parentheses are somewhat archaic or literary.

The prefix can split from the verb stem, e.g. nem fellebbez meg or  meg is fellebbez.

The prefix can split from the verb stem, e.g. nem fellebbezhet meg or  meg is fellebbezhet.

This verb has no prefix that could split, despite its first few letters.

megfellebbezek (first-person indicative object-indefinite present singular)
megfellebbezel (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
megfellebbez (formal indicative object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
megfellebbez (indicative object-indefinite present singular third-person)
megfellebbezünk (first-person indicative object-indefinite plural present)
megfellebbeztek (indicative informal object-indefinite plural present second-person)
megfellebbeznek (formal indicative object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
megfellebbeznek (indicative object-indefinite plural present third-person)
megfellebbezem (first-person indicative object-definite present singular)
megfellebbezed (indicative informal object-definite present second-person singular)
megfellebbezi (formal indicative object-definite present second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezi (indicative object-definite present singular third-person)
megfellebbezzük (first-person indicative object-definite plural present)
megfellebbezitek (indicative informal object-definite plural present second-person)
megfellebbezik (formal indicative object-definite plural present second-person-semantically third-person)
megfellebbezik (indicative object-definite plural present third-person)
megfellebbezlek (first-person indicative object-second-person present singular)
megfellebbeztem (first-person indicative object-indefinite past singular)
megfellebbeztél (indicative informal object-indefinite past second-person singular)
megfellebbezett (formal indicative object-indefinite past second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezett (indicative object-indefinite past singular third-person)
megfellebbeztünk (first-person indicative object-indefinite past plural)
megfellebbeztetek (indicative informal object-indefinite past plural second-person)
megfellebbeztek (formal indicative object-indefinite past plural second-person-semantically third-person)
megfellebbeztek (indicative object-indefinite past plural third-person)
megfellebbeztem (first-person indicative object-definite past singular)
megfellebbezted (indicative informal object-definite past second-person singular)
megfellebbezte (formal indicative object-definite past second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezte (indicative object-definite past singular third-person)
megfellebbeztük (first-person indicative object-definite past plural)
megfellebbeztétek (indicative informal object-definite past plural second-person)
megfellebbezték (formal indicative object-definite past plural second-person-semantically third-person)
megfellebbezték (indicative object-definite past plural third-person)
megfellebbeztelek (first-person indicative object-second-person past singular)
or a time adverb (first-person future indicative third-person)
or a time adverb (formal future indicative second-person-semantically third-person)
or a time adverb (future indicative informal second-person)
e.g. meg fog fellebbezni. (first-person future indicative third-person)
e.g. meg fog fellebbezni. (formal future indicative second-person-semantically third-person)
e.g. meg fog fellebbezni. (future indicative informal second-person)
megfellebbezék (first-person object-indefinite singular)
megfellebbezél (informal object-indefinite second-person singular)
megfellebbeze (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
megfellebbeze (object-indefinite singular third-person)
megfellebbezénk (first-person object-indefinite plural)
megfellebbezétek (informal object-indefinite plural second-person)
megfellebbezének (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
megfellebbezének (object-indefinite plural third-person)
megfellebbezém (first-person object-definite singular)
megfellebbezéd (informal object-definite second-person singular)
megfellebbezé (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezé (object-definite singular third-person)
megfellebbezénk (first-person object-definite plural)
megfellebbezétek (informal object-definite plural second-person)
megfellebbezék (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
megfellebbezék (object-definite plural third-person)
megfellebbezélek (first-person object-second-person singular)
e.g. megfellebbez vala (first-person third-person)
e.g. megfellebbez vala (formal second-person-semantically third-person)
e.g. megfellebbez vala (informal second-person)
megfellebbezett vala (first-person third-person)
megfellebbezett vala (formal second-person-semantically third-person)
megfellebbezett vala (informal second-person)
volt. (first-person third-person)
volt. (formal second-person-semantically third-person)
volt. (informal second-person)
megfellebbezendek (first-person object-indefinite singular)
megfellebbezendesz (informal object-indefinite second-person singular)
megfellebbezend (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezend (object-indefinite singular third-person)
megfellebbezendünk (first-person object-indefinite plural)
megfellebbezendetek (informal object-indefinite plural second-person)
megfellebbezendenek (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
megfellebbezendenek (object-indefinite plural third-person)
megfellebbezendem (first-person object-definite singular)
megfellebbezended (informal object-definite second-person singular)
megfellebbezendi (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezendi (object-definite singular third-person)
megfellebbezendjük (first-person object-definite plural)
megfellebbezenditek (informal object-definite plural second-person)
megfellebbezendik (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
megfellebbezendik (object-definite plural third-person)
megfellebbezendelek (first-person object-second-person singular)
megfellebbeznék (conditional first-person object-indefinite present singular)
megfellebbeznél (conditional informal object-indefinite present second-person singular)
megfellebbezne (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezne (conditional object-indefinite present singular third-person)
megfellebbeznénk (conditional first-person object-indefinite plural present)
megfellebbeznétek (conditional informal object-indefinite plural present second-person)
megfellebbeznének (conditional formal object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
megfellebbeznének (conditional object-indefinite plural present third-person)
megfellebbezném (conditional first-person object-definite present singular)
megfellebbeznéd (conditional informal object-definite present second-person singular)
megfellebbezné (conditional formal object-definite present second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezné (conditional object-definite present singular third-person)
megfellebbeznénk (conditional first-person object-definite plural present)
or megfellebbeznők (conditional first-person object-definite plural present)
megfellebbeznétek (conditional informal object-definite plural present second-person)
megfellebbeznék (conditional formal object-definite plural present second-person-semantically third-person)
megfellebbeznék (conditional object-definite plural present third-person)
megfellebbeznélek (conditional first-person object-second-person present singular)
Indicative past forms followed by volna (conditional first-person past third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional informal past second-person)
e.g. megfellebbezett volna (conditional first-person past third-person)
e.g. megfellebbezett volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
e.g. megfellebbezett volna (conditional informal past second-person)
megfellebbezzek (first-person object-indefinite present singular subjunctive)
megfellebbezz or (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
megfellebbezzél (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
megfellebbezzen (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
megfellebbezzen (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
megfellebbezzünk (first-person object-indefinite plural present subjunctive)
megfellebbezzetek (informal object-indefinite plural present second-person subjunctive)
megfellebbezzenek (formal object-indefinite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
megfellebbezzenek (object-indefinite plural present subjunctive third-person)
megfellebbezzem (first-person object-definite present singular subjunctive)
megfellebbezd or (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
megfellebbezzed (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
megfellebbezze (formal object-definite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
megfellebbezze (object-definite present singular subjunctive third-person)
megfellebbezzük (first-person object-definite plural present subjunctive)
megfellebbezzétek (informal object-definite plural present second-person subjunctive)
megfellebbezzék (formal object-definite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
megfellebbezzék (object-definite plural present subjunctive third-person)
megfellebbezzelek (first-person object-second-person present singular subjunctive)
e.g. megfellebbezett légyen (first-person third-person)
e.g. megfellebbezett légyen (formal second-person-semantically third-person)
e.g. megfellebbezett légyen (informal second-person)
megfellebbezni (infinitive)
megfellebbeznem (first-person infinitive singular)
megfellebbezned (infinitive informal second-person singular)
megfellebbeznie (formal infinitive second-person-semantically singular third-person)
megfellebbeznie (infinitive singular third-person)
megfellebbeznünk (first-person infinitive plural)
megfellebbeznetek (infinitive informal plural second-person)
megfellebbezniük (formal infinitive plural second-person-semantically third-person)
megfellebbezniük (infinitive plural third-person)
megfellebbezés (noun-from-verb)
megfellebbező
megfellebbezett
megfellebbezendő (future participle)
megfellebbezve
megfellebbezvén
megfellebbeztet (causative)
megfellebbezhetek (first-person indicative object-indefinite present singular)
megfellebbezhetsz (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
megfellebbezhet (formal indicative object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezhet (indicative object-indefinite present singular third-person)
megfellebbezhetünk (first-person indicative object-indefinite plural present)
megfellebbezhettek (indicative informal object-indefinite plural present second-person)
megfellebbezhetnek (formal indicative object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
megfellebbezhetnek (indicative object-indefinite plural present third-person)
megfellebbezhetem (first-person indicative object-definite present singular)
megfellebbezheted (indicative informal object-definite present second-person singular)
megfellebbezheti (formal indicative object-definite present second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezheti (indicative object-definite present singular third-person)
megfellebbezhetjük (first-person indicative object-definite plural present)
megfellebbezhetitek (indicative informal object-definite plural present second-person)
megfellebbezhetik (formal indicative object-definite plural present second-person-semantically third-person)
megfellebbezhetik (indicative object-definite plural present third-person)
megfellebbezhetlek (first-person indicative object-second-person present singular)
megfellebbezhettem (first-person indicative object-indefinite past singular)
megfellebbezhettél (indicative informal object-indefinite past second-person singular)
megfellebbezhetett (formal indicative object-indefinite past second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezhetett (indicative object-indefinite past singular third-person)
megfellebbezhettünk (first-person indicative object-indefinite past plural)
megfellebbezhettetek (indicative informal object-indefinite past plural second-person)
megfellebbezhettek (formal indicative object-indefinite past plural second-person-semantically third-person)
megfellebbezhettek (indicative object-indefinite past plural third-person)
megfellebbezhettem (first-person indicative object-definite past singular)
megfellebbezhetted (indicative informal object-definite past second-person singular)
megfellebbezhette (formal indicative object-definite past second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezhette (indicative object-definite past singular third-person)
megfellebbezhettük (first-person indicative object-definite past plural)
megfellebbezhettétek (indicative informal object-definite past plural second-person)
megfellebbezhették (formal indicative object-definite past plural second-person-semantically third-person)
megfellebbezhették (indicative object-definite past plural third-person)
megfellebbezhettelek (first-person indicative object-second-person past singular)
megfellebbezheték (first-person object-indefinite singular)
megfellebbezhetél (informal object-indefinite second-person singular)
megfellebbezhete (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezhete (object-indefinite singular third-person)
megfellebbezheténk (first-person object-indefinite plural)
megfellebbezhetétek (informal object-indefinite plural second-person)
megfellebbezhetének (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
megfellebbezhetének (object-indefinite plural third-person)
megfellebbezhetém (first-person object-definite singular)
megfellebbezhetéd (informal object-definite second-person singular)
megfellebbezheté (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezheté (object-definite singular third-person)
megfellebbezheténk (first-person object-definite plural)
megfellebbezhetétek (informal object-definite plural second-person)
megfellebbezheték (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
megfellebbezheték (object-definite plural third-person)
megfellebbezhetélek (first-person object-second-person singular)
e.g. megfellebbezhet vala (first-person third-person)
e.g. megfellebbezhet vala (formal second-person-semantically third-person)
e.g. megfellebbezhet vala (informal second-person)
megfellebbezhetett vala (first-person third-person)
megfellebbezhetett vala (formal second-person-semantically third-person)
megfellebbezhetett vala (informal second-person)
volt. (first-person third-person)
volt. (formal second-person-semantically third-person)
volt. (informal second-person)
megfellebbezhetendek (first-person object-indefinite singular)
or megfellebbezandhatok (first-person object-indefinite singular)
megfellebbezhetendesz (informal object-indefinite second-person singular)
or megfellebbezandhatsz (informal object-indefinite second-person singular)
megfellebbezhetend (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezhetend (object-indefinite singular third-person)
or megfellebbezandhat (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
or megfellebbezandhat (object-indefinite singular third-person)
megfellebbezhetendünk (first-person object-indefinite plural)
or megfellebbezandhatunk (first-person object-indefinite plural)
megfellebbezhetendetek (informal object-indefinite plural second-person)
or megfellebbezandhattok (informal object-indefinite plural second-person)
megfellebbezhetendenek (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
megfellebbezhetendenek (object-indefinite plural third-person)
or megfellebbezandhatnak (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
or megfellebbezandhatnak (object-indefinite plural third-person)
megfellebbezhetendem (first-person object-definite singular)
or megfellebbezandhatom (first-person object-definite singular)
megfellebbezhetended (informal object-definite second-person singular)
or megfellebbezandhatod (informal object-definite second-person singular)
megfellebbezhetendi (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezhetendi (object-definite singular third-person)
or megfellebbezandhatja (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
or megfellebbezandhatja (object-definite singular third-person)
megfellebbezhetendjük (first-person object-definite plural)
or megfellebbezandhatjuk (first-person object-definite plural)
megfellebbezhetenditek (informal object-definite plural second-person)
or megfellebbezandhatjátok (informal object-definite plural second-person)
megfellebbezhetendik (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
megfellebbezhetendik (object-definite plural third-person)
or megfellebbezandhatják (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
or megfellebbezandhatják (object-definite plural third-person)
megfellebbezhetendelek (first-person object-second-person singular)
or megfellebbezandhatlak (first-person object-second-person singular)
megfellebbezhetnék (conditional first-person object-indefinite present singular)
megfellebbezhetnél (conditional informal object-indefinite present second-person singular)
megfellebbezhetne (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezhetne (conditional object-indefinite present singular third-person)
megfellebbezhetnénk (conditional first-person object-indefinite plural present)
megfellebbezhetnétek (conditional informal object-indefinite plural present second-person)
megfellebbezhetnének (conditional formal object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
megfellebbezhetnének (conditional object-indefinite plural present third-person)
megfellebbezhetném (conditional first-person object-definite present singular)
megfellebbezhetnéd (conditional informal object-definite present second-person singular)
megfellebbezhetné (conditional formal object-definite present second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezhetné (conditional object-definite present singular third-person)
megfellebbezhetnénk (conditional first-person object-definite plural present)
or megfellebbezhetnők (conditional first-person object-definite plural present)
megfellebbezhetnétek (conditional informal object-definite plural present second-person)
megfellebbezhetnék (conditional formal object-definite plural present second-person-semantically third-person)
megfellebbezhetnék (conditional object-definite plural present third-person)
megfellebbezhetnélek (conditional first-person object-second-person present singular)
Indicative past forms followed by volna (conditional first-person past third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional informal past second-person)
e.g. megfellebbezhetett volna (conditional first-person past third-person)
e.g. megfellebbezhetett volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
e.g. megfellebbezhetett volna (conditional informal past second-person)
megfellebbezhessek (first-person object-indefinite present singular subjunctive)
megfellebbezhess or (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
megfellebbezhessél (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
megfellebbezhessen (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
megfellebbezhessen (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
megfellebbezhessünk (first-person object-indefinite plural present subjunctive)
megfellebbezhessetek (informal object-indefinite plural present second-person subjunctive)
megfellebbezhessenek (formal object-indefinite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
megfellebbezhessenek (object-indefinite plural present subjunctive third-person)
megfellebbezhessem (first-person object-definite present singular subjunctive)
megfellebbezhesd or (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
megfellebbezhessed (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
megfellebbezhesse (formal object-definite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
megfellebbezhesse (object-definite present singular subjunctive third-person)
megfellebbezhessük (first-person object-definite plural present subjunctive)
megfellebbezhessétek (informal object-definite plural present second-person subjunctive)
megfellebbezhessék (formal object-definite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
megfellebbezhessék (object-definite plural present subjunctive third-person)
megfellebbezhesselek (first-person object-second-person present singular subjunctive)
e.g. megfellebbezhetett légyen (first-person third-person)
e.g. megfellebbezhetett légyen (formal second-person-semantically third-person)
e.g. megfellebbezhetett légyen (informal second-person)
megfellebbezhetni
megfellebbezhetnem (first-person singular)
megfellebbezhetned (informal second-person singular)
megfellebbezhetnie (formal second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezhetnie (singular third-person)
megfellebbezhetnünk (first-person plural)
megfellebbezhetnetek (informal plural second-person)
megfellebbezhetniük (formal plural second-person-semantically third-person)
megfellebbezhetniük (plural third-person)
megfellebbezhető (first-person singular)
megfellebbezhetetlen (formal second-person-semantically singular third-person)
megfellebbezhetetlen (singular third-person)
megfellebbezhetve / megfellebbezhetvén (formal plural second-person-semantically third-person)
megfellebbezhetve / megfellebbezhetvén (informal plural second-person)
megfellebbezhetve / megfellebbezhetvén (plural third-person)


validitás

validitások (plural)
validitás (nominative singular)
validitások (nominative plural)
validitást (accusative singular)
validitásokat (accusative plural)
validitásnak (dative singular)
validitásoknak (dative plural)
validitással (instrumental singular)
validitásokkal (instrumental plural)
validitásért (causal-final singular)
validitásokért (causal-final plural)
validitássá (singular translative)
validitásokká (plural translative)
validitásig (singular terminative)
validitásokig (plural terminative)
validitásként (essive-formal singular)
validitásokként (essive-formal plural)
validitásban (inessive singular)
validitásokban (inessive plural)
validitáson (singular superessive)
validitásokon (plural superessive)
validitásnál (adessive singular)
validitásoknál (adessive plural)
validitásba (illative singular)
validitásokba (illative plural)
validitásra (singular sublative)
validitásokra (plural sublative)
validitáshoz (allative singular)
validitásokhoz (allative plural)
validitásból (elative singular)
validitásokból (elative plural)
validitásról (delative singular)
validitásokról (delative plural)
validitástól (ablative singular)
validitásoktól (ablative plural)
validitásé (possessed-single possessive predicative singular)
validitásoké (plural possessed-single possessive predicative)
validitáséi (possessed-single possessive predicative singular)
validitásokéi (plural possessed-single possessive predicative)
validitásom (first-person possessed-single possessive singular)
validitásaim (first-person possessed-many possessive singular)
validitásod (possessed-single possessive second-person singular)
validitásaid (possessed-many possessive second-person singular)
validitása (possessed-single possessive singular third-person)
validitásai (possessed-many possessive singular third-person)
validitásunk (first-person plural possessed-single possessive)
validitásaink (first-person plural possessed-many possessive)
validitásotok (plural possessed-single possessive second-person)
validitásaitok (plural possessed-many possessive second-person)
validitásuk (plural possessed-single possessive third-person)
validitásaik (plural possessed-many possessive third-person)


természetes személy

head

természetes személy (plural természetes személyek)

természetes (“natural”) + személy (“person”)

affix

Coordinate term: jogi személy

(law) natural person (a person that is an individual human being, as opposed to a legal person, which may be a private or public organization)


jogi személy

Coordinate term: természetes személy

(law) juridical person, legal person (any organization that is not a single natural person but is authorized by law with duties and rights and is recognized as a legal person and as having a distinct identity)


fogda

fogdák (plural)
fogda (nominative singular)
fogdák (nominative plural)
fogdát (accusative singular)
fogdákat (accusative plural)
fogdának (dative singular)
fogdáknak (dative plural)
fogdával (instrumental singular)
fogdákkal (instrumental plural)
fogdáért (causal-final singular)
fogdákért (causal-final plural)
fogdává (singular translative)
fogdákká (plural translative)
fogdáig (singular terminative)
fogdákig (plural terminative)
fogdaként (essive-formal singular)
fogdákként (essive-formal plural)
fogdául (essive-modal singular)
fogdában (inessive singular)
fogdákban (inessive plural)
fogdán (singular superessive)
fogdákon (plural superessive)
fogdánál (adessive singular)
fogdáknál (adessive plural)
fogdába (illative singular)
fogdákba (illative plural)
fogdára (singular sublative)
fogdákra (plural sublative)
fogdához (allative singular)
fogdákhoz (allative plural)
fogdából (elative singular)
fogdákból (elative plural)
fogdáról (delative singular)
fogdákról (delative plural)
fogdától (ablative singular)
fogdáktól (ablative plural)
fogdáé (possessed-single possessive predicative singular)
fogdáké (plural possessed-single possessive predicative)
fogdáéi (possessed-single possessive predicative singular)
fogdákéi (plural possessed-single possessive predicative)
fogdám (first-person possessed-single possessive singular)
fogdáim (first-person possessed-many possessive singular)
fogdád (possessed-single possessive second-person singular)
fogdáid (possessed-many possessive second-person singular)
fogdája (possessed-single possessive singular third-person)
fogdái (possessed-many possessive singular third-person)
fogdánk (first-person plural possessed-single possessive)
fogdáink (first-person plural possessed-many possessive)
fogdátok (plural possessed-single possessive second-person)
fogdáitok (plural possessed-many possessive second-person)
fogdájuk (plural possessed-single possessive third-person)
fogdáik (plural possessed-many possessive third-person)

fog (“to hold”) + -da (noun-forming suffix indicating the place of the action)

af

jail (a place for the confinement of persons held in lawful custody or detention, especially for minor offenses or with reference to some future judicial proceeding)