értelmező

értelmezők (plural)
értelmező (nominative singular)
értelmezők (nominative plural)
értelmezőt (accusative singular)
értelmezőket (accusative plural)
értelmezőnek (dative singular)
értelmezőknek (dative plural)
értelmezővel (instrumental singular)
értelmezőkkel (instrumental plural)
értelmezőért (causal-final singular)
értelmezőkért (causal-final plural)
értelmezővé (singular translative)
értelmezőkké (plural translative)
értelmezőig (singular terminative)
értelmezőkig (plural terminative)
értelmezőként (essive-formal singular)
értelmezőkként (essive-formal plural)
értelmezőben (inessive singular)
értelmezőkben (inessive plural)
értelmezőn (singular superessive)
értelmezőkön (plural superessive)
értelmezőnél (adessive singular)
értelmezőknél (adessive plural)
értelmezőbe (illative singular)
értelmezőkbe (illative plural)
értelmezőre (singular sublative)
értelmezőkre (plural sublative)
értelmezőhöz (allative singular)
értelmezőkhöz (allative plural)
értelmezőből (elative singular)
értelmezőkből (elative plural)
értelmezőről (delative singular)
értelmezőkről (delative plural)
értelmezőtől (ablative singular)
értelmezőktől (ablative plural)
értelmezőé (singular)
értelmezőké (plural)
értelmezőéi (singular)
értelmezőkéi (plural)
értelmezőm (first-person possessed-single possessive singular)
értelmezőim (first-person possessed-many possessive singular)
értelmeződ (possessed-single possessive second-person singular)
értelmezőid (possessed-many possessive second-person singular)
értelmezője (possessed-single possessive singular third-person)
értelmezői (possessed-many possessive singular third-person)
értelmezőnk (first-person plural possessed-single possessive)
értelmezőink (first-person plural possessed-many possessive)
értelmezőtök (plural possessed-single possessive second-person)
értelmezőitek (plural possessed-many possessive second-person)
értelmezőjük (plural possessed-single possessive third-person)
értelmezőik (plural possessed-many possessive third-person)

(grammar) appositive modifier/attribute (usually a postpositive adjective, sometimes a participle, a possessive determiner, a possessive or other noun, a numeral, or a pronoun, which takes the suffix[es] of the preceding noun which it modifies)


felsőfokú

felsőfokú (nominative singular)
felsőfokúak (nominative plural)
felsőfokút (accusative singular)
felsőfokúakat (accusative plural)
felsőfokúnak (dative singular)
felsőfokúaknak (dative plural)
felsőfokúval (instrumental singular)
felsőfokúakkal (instrumental plural)
felsőfokúért (causal-final singular)
felsőfokúakért (causal-final plural)
felsőfokúvá (singular translative)
felsőfokúakká (plural translative)
felsőfokúig (singular terminative)
felsőfokúakig (plural terminative)
felsőfokúként (essive-formal singular)
felsőfokúakként (essive-formal plural)
felsőfokúban (inessive singular)
felsőfokúakban (inessive plural)
felsőfokún (singular superessive)
felsőfokúakon (plural superessive)
felsőfokúnál (adessive singular)
felsőfokúaknál (adessive plural)
felsőfokúba (illative singular)
felsőfokúakba (illative plural)
felsőfokúra (singular sublative)
felsőfokúakra (plural sublative)
felsőfokúhoz (allative singular)
felsőfokúakhoz (allative plural)
felsőfokúból (elative singular)
felsőfokúakból (elative plural)
felsőfokúról (delative singular)
felsőfokúakról (delative plural)
felsőfokútól (ablative singular)
felsőfokúaktól (ablative plural)
felsőfokúé (singular)
felsőfokúaké (plural)
felsőfokúéi (singular)
felsőfokúakéi (plural)

Either from felsőfok + -ú (adjective-forming suffix denoting possession or similarity) or felső + fokú.

af

felsőfokú melléknév


tárgyi

tárgyi (nominative singular)
tárgyiak (nominative plural)
tárgyit (accusative singular)
tárgyiakat (accusative plural)
tárgyinak (dative singular)
tárgyiaknak (dative plural)
tárgyival (instrumental singular)
tárgyiakkal (instrumental plural)
tárgyiért (causal-final singular)
tárgyiakért (causal-final plural)
tárgyivá (singular translative)
tárgyiakká (plural translative)
tárgyiig (singular terminative)
tárgyiakig (plural terminative)
tárgyiként (essive-formal singular)
tárgyiakként (essive-formal plural)
tárgyiban (inessive singular)
tárgyiakban (inessive plural)
tárgyin (singular superessive)
tárgyiakon (plural superessive)
tárgyinál (adessive singular)
tárgyiaknál (adessive plural)
tárgyiba (illative singular)
tárgyiakba (illative plural)
tárgyira (singular sublative)
tárgyiakra (plural sublative)
tárgyihoz (allative singular)
tárgyiakhoz (allative plural)
tárgyiból (elative singular)
tárgyiakból (elative plural)
tárgyiról (delative singular)
tárgyiakról (delative plural)
tárgyitól (ablative singular)
tárgyiaktól (ablative plural)
tárgyié (singular)
tárgyiaké (plural)
tárgyiéi (singular)
tárgyiakéi (plural)

(grammar) of or related to the (direct) object


szenvedő

hu-adj

szenvedő (comparative szenvedőbb, superlative legszenvedőbb)

szenvedőbb (comparative)
legszenvedőbb (superlative)
szenvedő (nominative singular)
szenvedők (nominative plural)
szenvedőek (nominative plural)
szenvedőt (accusative singular)
szenvedőket (accusative plural)
szenvedőeket (accusative plural)
szenvedőnek (dative singular)
szenvedőknek (dative plural)
szenvedőeknek (dative plural)
szenvedővel (instrumental singular)
szenvedőkkel (instrumental plural)
szenvedőekkel (instrumental plural)
szenvedőért (causal-final singular)
szenvedőkért (causal-final plural)
szenvedőekért (causal-final plural)
szenvedővé (singular translative)
szenvedőkké (plural translative)
szenvedőekké (plural translative)
szenvedőig (singular terminative)
szenvedőkig (plural terminative)
szenvedőekig (plural terminative)
szenvedőként (essive-formal singular)
szenvedőkként (essive-formal plural)
szenvedőekként (essive-formal plural)
szenvedőben (inessive singular)
szenvedőkben (inessive plural)
szenvedőekben (inessive plural)
szenvedőn (singular superessive)
szenvedőkön (plural superessive)
szenvedőeken (plural superessive)
szenvedőnél (adessive singular)
szenvedőknél (adessive plural)
szenvedőeknél (adessive plural)
szenvedőbe (illative singular)
szenvedőkbe (illative plural)
szenvedőekbe (illative plural)
szenvedőre (singular sublative)
szenvedőkre (plural sublative)
szenvedőekre (plural sublative)
szenvedőhöz (allative singular)
szenvedőkhöz (allative plural)
szenvedőekhez (allative plural)
szenvedőből (elative singular)
szenvedőkből (elative plural)
szenvedőekből (elative plural)
szenvedőről (delative singular)
szenvedőkről (delative plural)
szenvedőekről (delative plural)
szenvedőtől (ablative singular)
szenvedőktől (ablative plural)
szenvedőektől (ablative plural)
szenvedőé (singular)
szenvedőké (plural)
szenvedőeké (plural)
szenvedőéi (singular)
szenvedőkéi (plural)
szenvedőekéi (plural)

szenvedő alak


képzett

képzett (comparative képzettebb, superlative legképzettebb)

képzettebb (comparative)
legképzettebb (superlative)
képzett (nominative singular)
képzettek (nominative plural)
képzettet (accusative singular)
képzetteket (accusative plural)
képzettnek (dative singular)
képzetteknek (dative plural)
képzettel (instrumental singular)
képzettekkel (instrumental plural)
képzettért (causal-final singular)
képzettekért (causal-final plural)
képzetté (singular translative)
képzettekké (plural translative)
képzettig (singular terminative)
képzettekig (plural terminative)
képzettként (essive-formal singular)
képzettekként (essive-formal plural)
képzettben (inessive singular)
képzettekben (inessive plural)
képzetten (singular superessive)
képzetteken (plural superessive)
képzettnél (adessive singular)
képzetteknél (adessive plural)
képzettbe (illative singular)
képzettekbe (illative plural)
képzettre (singular sublative)
képzettekre (plural sublative)
képzetthez (allative singular)
képzettekhez (allative plural)
képzettből (elative singular)
képzettekből (elative plural)
képzettről (delative singular)
képzettekről (delative plural)
képzettől (ablative singular)
képzettektől (ablative plural)
képzetté (singular)
képzetteké (plural)
képzettéi (singular)
képzettekéi (plural)


anglicizmus

anglicizmusok (plural)
anglicizmus (nominative singular)
anglicizmusok (nominative plural)
anglicizmust (accusative singular)
anglicizmusokat (accusative plural)
anglicizmusnak (dative singular)
anglicizmusoknak (dative plural)
anglicizmussal (instrumental singular)
anglicizmusokkal (instrumental plural)
anglicizmusért (causal-final singular)
anglicizmusokért (causal-final plural)
anglicizmussá (singular translative)
anglicizmusokká (plural translative)
anglicizmusig (singular terminative)
anglicizmusokig (plural terminative)
anglicizmusként (essive-formal singular)
anglicizmusokként (essive-formal plural)
anglicizmusban (inessive singular)
anglicizmusokban (inessive plural)
anglicizmuson (singular superessive)
anglicizmusokon (plural superessive)
anglicizmusnál (adessive singular)
anglicizmusoknál (adessive plural)
anglicizmusba (illative singular)
anglicizmusokba (illative plural)
anglicizmusra (singular sublative)
anglicizmusokra (plural sublative)
anglicizmushoz (allative singular)
anglicizmusokhoz (allative plural)
anglicizmusból (elative singular)
anglicizmusokból (elative plural)
anglicizmusról (delative singular)
anglicizmusokról (delative plural)
anglicizmustól (ablative singular)
anglicizmusoktól (ablative plural)
anglicizmusé (singular)
anglicizmusoké (plural)
anglicizmuséi (singular)
anglicizmusokéi (plural)
anglicizmusom (first-person possessed-single possessive singular)
anglicizmusaim (first-person possessed-many possessive singular)
anglicizmusod (possessed-single possessive second-person singular)
anglicizmusaid (possessed-many possessive second-person singular)
anglicizmusa (possessed-single possessive singular third-person)
anglicizmusai (possessed-many possessive singular third-person)
anglicizmusunk (first-person plural possessed-single possessive)
anglicizmusaink (first-person plural possessed-many possessive)
anglicizmusotok (plural possessed-single possessive second-person)
anglicizmusaitok (plural possessed-many possessive second-person)
anglicizmusuk (plural possessed-single possessive third-person)
anglicizmusaik (plural possessed-many possessive third-person)

From English anglicism. With -izmus ending.


deklináció

deklinációk (plural)
deklináció (nominative singular)
deklinációk (nominative plural)
deklinációt (accusative singular)
deklinációkat (accusative plural)
deklinációnak (dative singular)
deklinációknak (dative plural)
deklinációval (instrumental singular)
deklinációkkal (instrumental plural)
deklinációért (causal-final singular)
deklinációkért (causal-final plural)
deklinációvá (singular translative)
deklinációkká (plural translative)
deklinációig (singular terminative)
deklinációkig (plural terminative)
deklinációként (essive-formal singular)
deklinációkként (essive-formal plural)
deklinációban (inessive singular)
deklinációkban (inessive plural)
deklináción (singular superessive)
deklinációkon (plural superessive)
deklinációnál (adessive singular)
deklinációknál (adessive plural)
deklinációba (illative singular)
deklinációkba (illative plural)
deklinációra (singular sublative)
deklinációkra (plural sublative)
deklinációhoz (allative singular)
deklinációkhoz (allative plural)
deklinációból (elative singular)
deklinációkból (elative plural)
deklinációról (delative singular)
deklinációkról (delative plural)
deklinációtól (ablative singular)
deklinációktól (ablative plural)
deklinációé (singular)
deklinációké (plural)
deklinációéi (singular)
deklinációkéi (plural)
deklinációm (first-person possessed-single possessive singular)
deklinációim (first-person possessed-many possessive singular)
deklinációd (possessed-single possessive second-person singular)
deklinációid (possessed-many possessive second-person singular)
deklinációja (possessed-single possessive singular third-person)
deklinációi (possessed-many possessive singular third-person)
deklinációnk (first-person plural possessed-single possessive)
deklinációink (first-person plural possessed-many possessive)
deklinációtok (plural possessed-single possessive second-person)
deklinációitok (plural possessed-many possessive second-person)
deklinációjuk (plural possessed-single possessive third-person)
deklinációik (plural possessed-many possessive third-person)

Borrowed from Latin declinatio. With -áció ending.


verbális

verbális (comparative verbálisabb, superlative legverbálisabb)

verbálisabb (comparative)
legverbálisabb (superlative)
verbális (nominative singular)
verbálisak (nominative plural)
verbálisat (accusative singular)
verbálist (accusative singular)
verbálisakat (accusative plural)
verbálisnak (dative singular)
verbálisaknak (dative plural)
verbálissal (instrumental singular)
verbálisakkal (instrumental plural)
verbálisért (causal-final singular)
verbálisakért (causal-final plural)
verbálissá (singular translative)
verbálisakká (plural translative)
verbálisig (singular terminative)
verbálisakig (plural terminative)
verbálisként (essive-formal singular)
verbálisakként (essive-formal plural)
verbálisban (inessive singular)
verbálisakban (inessive plural)
verbálison (singular superessive)
verbálisakon (plural superessive)
verbálisnál (adessive singular)
verbálisaknál (adessive plural)
verbálisba (illative singular)
verbálisakba (illative plural)
verbálisra (singular sublative)
verbálisakra (plural sublative)
verbálishoz (allative singular)
verbálisakhoz (allative plural)
verbálisból (elative singular)
verbálisakból (elative plural)
verbálisról (delative singular)
verbálisakról (delative plural)
verbálistól (ablative singular)
verbálisaktól (ablative plural)
verbálisé (singular)
verbálisaké (plural)
verbáliséi (singular)
verbálisakéi (plural)

(grammar) verbal (of, or relating to verbs)


vonzat

vonzatok (plural)
vonzat (nominative singular)
vonzatok (nominative plural)
vonzatot (accusative singular)
vonzatokat (accusative plural)
vonzatnak (dative singular)
vonzatoknak (dative plural)
vonzattal (instrumental singular)
vonzatokkal (instrumental plural)
vonzatért (causal-final singular)
vonzatokért (causal-final plural)
vonzattá (singular translative)
vonzatokká (plural translative)
vonzatig (singular terminative)
vonzatokig (plural terminative)
vonzatként (essive-formal singular)
vonzatokként (essive-formal plural)
vonzatban (inessive singular)
vonzatokban (inessive plural)
vonzaton (singular superessive)
vonzatokon (plural superessive)
vonzatnál (adessive singular)
vonzatoknál (adessive plural)
vonzatba (illative singular)
vonzatokba (illative plural)
vonzatra (singular sublative)
vonzatokra (plural sublative)
vonzathoz (allative singular)
vonzatokhoz (allative plural)
vonzatból (elative singular)
vonzatokból (elative plural)
vonzatról (delative singular)
vonzatokról (delative plural)
vonzattól (ablative singular)
vonzatoktól (ablative plural)
vonzaté (singular)
vonzatoké (plural)
vonzatéi (singular)
vonzatokéi (plural)
vonzatom (first-person possessed-single possessive singular)
vonzataim (first-person possessed-many possessive singular)
vonzatod (possessed-single possessive second-person singular)
vonzataid (possessed-many possessive second-person singular)
vonzata (possessed-single possessive singular third-person)
vonzatai (possessed-many possessive singular third-person)
vonzatunk (first-person plural possessed-single possessive)
vonzataink (first-person plural possessed-many possessive)
vonzatotok (plural possessed-single possessive second-person)
vonzataitok (plural possessed-many possessive second-person)
vonzatuk (plural possessed-single possessive third-person)
vonzataik (plural possessed-many possessive third-person)

(grammar) argument, complement, actant, regimen, case (or preposition that is taken, required or governed by a verb or the participle or noun derived from it, an adjective, a pre- or postposition, occasionally a numeral)


szótag

szótagok (plural)
szótag (nominative singular)
szótagok (nominative plural)
szótagot (accusative singular)
szótagokat (accusative plural)
szótagnak (dative singular)
szótagoknak (dative plural)
szótaggal (instrumental singular)
szótagokkal (instrumental plural)
szótagért (causal-final singular)
szótagokért (causal-final plural)
szótaggá (singular translative)
szótagokká (plural translative)
szótagig (singular terminative)
szótagokig (plural terminative)
szótagként (essive-formal singular)
szótagokként (essive-formal plural)
szótagban (inessive singular)
szótagokban (inessive plural)
szótagon (singular superessive)
szótagokon (plural superessive)
szótagnál (adessive singular)
szótagoknál (adessive plural)
szótagba (illative singular)
szótagokba (illative plural)
szótagra (singular sublative)
szótagokra (plural sublative)
szótaghoz (allative singular)
szótagokhoz (allative plural)
szótagból (elative singular)
szótagokból (elative plural)
szótagról (delative singular)
szótagokról (delative plural)
szótagtól (ablative singular)
szótagoktól (ablative plural)
szótagé (singular)
szótagoké (plural)
szótagéi (singular)
szótagokéi (plural)
szótagom (first-person possessed-single possessive singular)
szótagjaim (first-person possessed-many possessive singular)
szótagod (possessed-single possessive second-person singular)
szótagjaid (possessed-many possessive second-person singular)
szótagja (possessed-single possessive singular third-person)
szótagjai (possessed-many possessive singular third-person)
szótagunk (first-person plural possessed-single possessive)
szótagjaink (first-person plural possessed-many possessive)
szótagotok (plural possessed-single possessive second-person)
szótagjaitok (plural possessed-many possessive second-person)
szótagjuk (plural possessed-single possessive third-person)
szótagjaik (plural possessed-many possessive third-person)


személyjel

személyjelek (plural)
személyjel (nominative singular)
személyjelek (nominative plural)
személyjelet (accusative singular)
személyjeleket (accusative plural)
személyjelnek (dative singular)
személyjeleknek (dative plural)
személyjellel (instrumental singular)
személyjelekkel (instrumental plural)
személyjelért (causal-final singular)
személyjelekért (causal-final plural)
személyjellé (singular translative)
személyjelekké (plural translative)
személyjelig (singular terminative)
személyjelekig (plural terminative)
személyjelként (essive-formal singular)
személyjelekként (essive-formal plural)
személyjelben (inessive singular)
személyjelekben (inessive plural)
személyjelen (singular superessive)
személyjeleken (plural superessive)
személyjelnél (adessive singular)
személyjeleknél (adessive plural)
személyjelbe (illative singular)
személyjelekbe (illative plural)
személyjelre (singular sublative)
személyjelekre (plural sublative)
személyjelhez (allative singular)
személyjelekhez (allative plural)
személyjelből (elative singular)
személyjelekből (elative plural)
személyjelről (delative singular)
személyjelekről (delative plural)
személyjeltől (ablative singular)
személyjelektől (ablative plural)
személyjelé (singular)
személyjeleké (plural)
személyjeléi (singular)
személyjelekéi (plural)
személyjelem (first-person possessed-single possessive singular)
személyjeleim (first-person possessed-many possessive singular)
személyjeled (possessed-single possessive second-person singular)
személyjeleid (possessed-many possessive second-person singular)
személyjele (possessed-single possessive singular third-person)
személyjelei (possessed-many possessive singular third-person)
személyjelünk (first-person plural possessed-single possessive)
személyjeleink (first-person plural possessed-many possessive)
személyjeletek (plural possessed-single possessive second-person)
személyjeleitek (plural possessed-many possessive second-person)
személyjelük (plural possessed-single possessive third-person)
személyjeleik (plural possessed-many possessive third-person)

személy (“person”) + jel (“mark, marker”)

compound

Coordinate term: személyrag (“a word-final suffix indicating the person, e.g. in verb forms in Hungarian”)

(grammar) (not necessarily word-final) suffix indicating the person (e.g. possessive suffixes in Hungarian)


határozó

határozó (nominative singular)
határozók (nominative plural)
határozót (accusative singular)
határozókat (accusative plural)
határozónak (dative singular)
határozóknak (dative plural)
határozóval (instrumental singular)
határozókkal (instrumental plural)
határozóért (causal-final singular)
határozókért (causal-final plural)
határozóvá (singular translative)
határozókká (plural translative)
határozóig (singular terminative)
határozókig (plural terminative)
határozóként (essive-formal singular)
határozókként (essive-formal plural)
határozóban (inessive singular)
határozókban (inessive plural)
határozón (singular superessive)
határozókon (plural superessive)
határozónál (adessive singular)
határozóknál (adessive plural)
határozóba (illative singular)
határozókba (illative plural)
határozóra (singular sublative)
határozókra (plural sublative)
határozóhoz (allative singular)
határozókhoz (allative plural)
határozóból (elative singular)
határozókból (elative plural)
határozóról (delative singular)
határozókról (delative plural)
határozótól (ablative singular)
határozóktól (ablative plural)
határozóé (singular)
határozóké (plural)
határozóéi (singular)
határozókéi (plural)

határoz (“to specify, to determine”) + -ó (present-participle suffix)


ragos

ragos (nominative singular)
ragosak (nominative plural)
ragosat (accusative singular)
ragosakat (accusative plural)
ragosnak (dative singular)
ragosaknak (dative plural)
ragossal (instrumental singular)
ragosakkal (instrumental plural)
ragosért (causal-final singular)
ragosakért (causal-final plural)
ragossá (singular translative)
ragosakká (plural translative)
ragosig (singular terminative)
ragosakig (plural terminative)
ragosként (essive-formal singular)
ragosakként (essive-formal plural)
ragosban (inessive singular)
ragosakban (inessive plural)
ragoson (singular superessive)
ragosakon (plural superessive)
ragosnál (adessive singular)
ragosaknál (adessive plural)
ragosba (illative singular)
ragosakba (illative plural)
ragosra (singular sublative)
ragosakra (plural sublative)
ragoshoz (allative singular)
ragosakhoz (allative plural)
ragosból (elative singular)
ragosakból (elative plural)
ragosról (delative singular)
ragosakról (delative plural)
ragostól (ablative singular)
ragosaktól (ablative plural)
ragosé (singular)
ragosaké (plural)
ragoséi (singular)
ragosakéi (plural)

(grammar) suffixed (in a stricter sense: inflected), with a(n inflectional) suffix, containing a(n inflectional) suffix


végződik

hu-conj

Forms in parentheses are somewhat archaic or literary.

This verb has no prefix that could split, despite its first few letters.

végződöm or (first-person indicative object-indefinite present singular)
végződök (first-person indicative object-indefinite present singular)
végződsz (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
végződik (formal indicative object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
végződik (indicative object-indefinite present singular third-person)
végződünk (first-person indicative object-indefinite plural present)
végződtök (indicative informal object-indefinite plural present second-person)
végződnek (formal indicative object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
végződnek (indicative object-indefinite plural present third-person)
intransitive verb (first-person indicative object-definite present third-person)
intransitive verb (formal indicative object-definite present second-person-semantically third-person)
intransitive verb (indicative informal object-definite present second-person)
definite forms are not used (first-person indicative object-definite present third-person)
definite forms are not used (formal indicative object-definite present second-person-semantically third-person)
definite forms are not used (indicative informal object-definite present second-person)
végződtem (first-person indicative object-indefinite past singular)
végződtél (indicative informal object-indefinite past second-person singular)
végződött (formal indicative object-indefinite past second-person-semantically singular third-person)
végződött (indicative object-indefinite past singular third-person)
végződtünk (first-person indicative object-indefinite past plural)
végződtetek (indicative informal object-indefinite past plural second-person)
végződtek (formal indicative object-indefinite past plural second-person-semantically third-person)
végződtek (indicative object-indefinite past plural third-person)
or a time adverb (first-person future indicative third-person)
or a time adverb (formal future indicative second-person-semantically third-person)
or a time adverb (future indicative informal second-person)
e.g. végződni fog. (first-person future indicative third-person)
e.g. végződni fog. (formal future indicative second-person-semantically third-person)
e.g. végződni fog. (future indicative informal second-person)
végződék or (first-person object-indefinite singular)
végződém (first-person object-indefinite singular)
végződél (informal object-indefinite second-person singular)
végződe or (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
végződe or (object-indefinite singular third-person)
végződék (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
végződék (object-indefinite singular third-person)
végződénk (first-person object-indefinite plural)
végződétek (informal object-indefinite plural second-person)
végződének (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
végződének (object-indefinite plural third-person)
e.g. végződik vala (first-person third-person)
e.g. végződik vala (formal second-person-semantically third-person)
e.g. végződik vala (informal second-person)
végződött vala (first-person third-person)
végződött vala (formal second-person-semantically third-person)
végződött vala (informal second-person)
volt. (first-person third-person)
volt. (formal second-person-semantically third-person)
volt. (informal second-person)
végződendek (first-person object-indefinite singular)
or végződendem (first-person object-indefinite singular)
végződendesz (informal object-indefinite second-person singular)
or végződendel (informal object-indefinite second-person singular)
végződend (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
végződend (object-indefinite singular third-person)
or végződendik* (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
or végződendik* (object-indefinite singular third-person)
végződendünk (first-person object-indefinite plural)
végződendetek (informal object-indefinite plural second-person)
végződendenek (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
végződendenek (object-indefinite plural third-person)
végződnék (conditional first-person object-indefinite present singular)
or végződném (conditional first-person object-indefinite present singular)
végződnél (conditional informal object-indefinite present second-person singular)
végződne (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
végződne (conditional object-indefinite present singular third-person)
or végződnék* (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
or végződnék* (conditional object-indefinite present singular third-person)
végződnénk (conditional first-person object-indefinite plural present)
végződnétek (conditional informal object-indefinite plural present second-person)
végződnének (conditional formal object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
végződnének (conditional object-indefinite plural present third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional first-person past third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional informal past second-person)
e.g. végződött volna (conditional first-person past third-person)
e.g. végződött volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
e.g. végződött volna (conditional informal past second-person)
végződjek or (first-person object-indefinite present singular subjunctive)
végződjem (first-person object-indefinite present singular subjunctive)
végződj or (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
végződjél (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
végződjön or (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
végződjön or (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
végződjék (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
végződjék (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
végződjünk (first-person object-indefinite plural present subjunctive)
végződjetek (informal object-indefinite plural present second-person subjunctive)
végződjenek (formal object-indefinite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
végződjenek (object-indefinite plural present subjunctive third-person)
e.g. végződött légyen (first-person third-person)
e.g. végződött légyen (formal second-person-semantically third-person)
e.g. végződött légyen (informal second-person)
végződni (infinitive)
végződnöm (first-person infinitive singular)
végződnöd (infinitive informal second-person singular)
végződnie (formal infinitive second-person-semantically singular third-person)
végződnie (infinitive singular third-person)
végződnünk (first-person infinitive plural)
végződnötök (infinitive informal plural second-person)
végződniük (formal infinitive plural second-person-semantically third-person)
végződniük (infinitive plural third-person)
végződés (noun-from-verb)
végződő
végződött
végződve
végződvén
végződhetek (first-person indicative object-indefinite present singular)
or végződhetem (first-person indicative object-indefinite present singular)
végződhetsz (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
or végződhetel (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
végződhet (formal indicative object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
végződhet (indicative object-indefinite present singular third-person)
or végződhetik (formal indicative object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
or végződhetik (indicative object-indefinite present singular third-person)
végződhetünk (first-person indicative object-indefinite plural present)
végződhettek (indicative informal object-indefinite plural present second-person)
végződhetnek (formal indicative object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
végződhetnek (indicative object-indefinite plural present third-person)
intransitive verb (first-person indicative object-definite present third-person)
intransitive verb (formal indicative object-definite present second-person-semantically third-person)
intransitive verb (indicative informal object-definite present second-person)
definite forms are not used (first-person indicative object-definite present third-person)
definite forms are not used (formal indicative object-definite present second-person-semantically third-person)
definite forms are not used (indicative informal object-definite present second-person)
végződhettem (first-person indicative object-indefinite past singular)
végződhettél (indicative informal object-indefinite past second-person singular)
végződhetett (formal indicative object-indefinite past second-person-semantically singular third-person)
végződhetett (indicative object-indefinite past singular third-person)
végződhettünk (first-person indicative object-indefinite past plural)
végződhettetek (indicative informal object-indefinite past plural second-person)
végződhettek (formal indicative object-indefinite past plural second-person-semantically third-person)
végződhettek (indicative object-indefinite past plural third-person)
végződheték or (first-person object-indefinite singular)
végződhetém (first-person object-indefinite singular)
végződhetél (informal object-indefinite second-person singular)
végződhete or (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
végződhete or (object-indefinite singular third-person)
végződheték (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
végződheték (object-indefinite singular third-person)
végződheténk (first-person object-indefinite plural)
végződhetétek (informal object-indefinite plural second-person)
végződhetének (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
végződhetének (object-indefinite plural third-person)
e.g. végződhet vala (first-person third-person)
e.g. végződhet vala (formal second-person-semantically third-person)
e.g. végződhet vala (informal second-person)
végződhetett vala (first-person third-person)
végződhetett vala (formal second-person-semantically third-person)
végződhetett vala (informal second-person)
volt. (first-person third-person)
volt. (formal second-person-semantically third-person)
volt. (informal second-person)
végződhetendek (first-person object-indefinite singular)
or végződandhatok (first-person object-indefinite singular)
or végződhetendem or végződandhatom (first-person object-indefinite singular)
végződhetendesz (informal object-indefinite second-person singular)
or végződandhatsz (informal object-indefinite second-person singular)
or végződhetendel or végződandhatol (informal object-indefinite second-person singular)
végződhetend (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
végződhetend (object-indefinite singular third-person)
or végződandhat (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
or végződandhat (object-indefinite singular third-person)
or végződhetendik or végződandhatik* (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
or végződhetendik or végződandhatik* (object-indefinite singular third-person)
végződhetendünk (first-person object-indefinite plural)
or végződandhatunk (first-person object-indefinite plural)
végződhetendetek (informal object-indefinite plural second-person)
or végződandhattok (informal object-indefinite plural second-person)
végződhetendenek (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
végződhetendenek (object-indefinite plural third-person)
or végződandhatnak (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
or végződandhatnak (object-indefinite plural third-person)
végződhetnék (conditional first-person object-indefinite present singular)
or végződhetném (conditional first-person object-indefinite present singular)
végződhetnél (conditional informal object-indefinite present second-person singular)
végződhetne (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
végződhetne (conditional object-indefinite present singular third-person)
or végződhetnék* (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
or végződhetnék* (conditional object-indefinite present singular third-person)
végződhetnénk (conditional first-person object-indefinite plural present)
végződhetnétek (conditional informal object-indefinite plural present second-person)
végződhetnének (conditional formal object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
végződhetnének (conditional object-indefinite plural present third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional first-person past third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional informal past second-person)
e.g. végződhetett volna (conditional first-person past third-person)
e.g. végződhetett volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
e.g. végződhetett volna (conditional informal past second-person)
végződhessek (first-person object-indefinite present singular subjunctive)
or végződhessem (first-person object-indefinite present singular subjunctive)
végződhess or (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
végződhessél (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
végződhessen (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
végződhessen (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
or végződhessék (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
or végződhessék (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
végződhessünk (first-person object-indefinite plural present subjunctive)
végződhessetek (informal object-indefinite plural present second-person subjunctive)
végződhessenek (formal object-indefinite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
végződhessenek (object-indefinite plural present subjunctive third-person)
e.g. végződhetett légyen (first-person third-person)
e.g. végződhetett légyen (formal second-person-semantically third-person)
e.g. végződhetett légyen (informal second-person)
végződhetni
végződhetnem (first-person singular)
végződhetned (informal second-person singular)
végződhetnie (formal second-person-semantically singular third-person)
végződhetnie (singular third-person)
végződhetnünk (first-person plural)
végződhetnetek (informal plural second-person)
végződhetniük (formal plural second-person-semantically third-person)
végződhetniük (plural third-person)
végződhetve / végződhetvén (formal plural second-person-semantically third-person)
végződhetve / végződhetvén (informal plural second-person)
végződhetve / végződhetvén (plural third-person)

(intransitive, grammar) to end (in something -ra/-re)


kötött

hu-adj

kötött (comparative kötöttebb, superlative legkötöttebb)

kötöttebb (comparative)
legkötöttebb (superlative)
kötött (nominative singular)
kötöttek (nominative plural)
kötöttet (accusative singular)
kötötteket (accusative plural)
kötöttnek (dative singular)
kötötteknek (dative plural)
kötöttel (instrumental singular)
kötöttekkel (instrumental plural)
kötöttért (causal-final singular)
kötöttekért (causal-final plural)
kötötté (singular translative)
kötöttekké (plural translative)
kötöttig (singular terminative)
kötöttekig (plural terminative)
kötöttként (essive-formal singular)
kötöttekként (essive-formal plural)
kötöttben (inessive singular)
kötöttekben (inessive plural)
kötöttön (singular superessive)
kötötteken (plural superessive)
kötöttnél (adessive singular)
kötötteknél (adessive plural)
kötöttbe (illative singular)
kötöttekbe (illative plural)
kötöttre (singular sublative)
kötöttekre (plural sublative)
kötötthöz (allative singular)
kötöttekhez (allative plural)
kötöttből (elative singular)
kötöttekből (elative plural)
kötöttről (delative singular)
kötöttekről (delative plural)
kötöttől (ablative singular)
kötöttektől (ablative plural)
kötötté (singular)
kötötteké (plural)
kötöttéi (singular)
kötöttekéi (plural)

köt (“to bind, tie, knit”) + -ött (past-tense and past-participle suffix)


grammatika

head

grammatika (countable and uncountable, plural grammatikák)

grammatikák (plural)
grammatika (nominative singular)
grammatikák (nominative plural)
grammatikát (accusative singular)
grammatikákat (accusative plural)
grammatikának (dative singular)
grammatikáknak (dative plural)
grammatikával (instrumental singular)
grammatikákkal (instrumental plural)
grammatikáért (causal-final singular)
grammatikákért (causal-final plural)
grammatikává (singular translative)
grammatikákká (plural translative)
grammatikáig (singular terminative)
grammatikákig (plural terminative)
grammatikaként (essive-formal singular)
grammatikákként (essive-formal plural)
grammatikában (inessive singular)
grammatikákban (inessive plural)
grammatikán (singular superessive)
grammatikákon (plural superessive)
grammatikánál (adessive singular)
grammatikáknál (adessive plural)
grammatikába (illative singular)
grammatikákba (illative plural)
grammatikára (singular sublative)
grammatikákra (plural sublative)
grammatikához (allative singular)
grammatikákhoz (allative plural)
grammatikából (elative singular)
grammatikákból (elative plural)
grammatikáról (delative singular)
grammatikákról (delative plural)
grammatikától (ablative singular)
grammatikáktól (ablative plural)
grammatikáé (singular)
grammatikáké (plural)
grammatikáéi (singular)
grammatikákéi (plural)
grammatikám (first-person possessed-single possessive singular)
grammatikáim (first-person possessed-many possessive singular)
grammatikád (possessed-single possessive second-person singular)
grammatikáid (possessed-many possessive second-person singular)
grammatikája (possessed-single possessive singular third-person)
grammatikái (possessed-many possessive singular third-person)
grammatikánk (first-person plural possessed-single possessive)
grammatikáink (first-person plural possessed-many possessive)
grammatikátok (plural possessed-single possessive second-person)
grammatikáitok (plural possessed-many possessive second-person)
grammatikájuk (plural possessed-single possessive third-person)
grammatikáik (plural possessed-many possessive third-person)

From Latin (ars) grammatica, calque and transliteration of γραμματική τέχνη (grammatikḗ tékhnē, “art of letters”), from γραμματικός (grammatikós, “of letters”).


igeidő

igeidők (plural)
igeidő (nominative singular)
igeidők (nominative plural)
igeidőt (accusative singular)
igeidőket (accusative plural)
igeidőnek (dative singular)
igeidőknek (dative plural)
igeidővel (instrumental singular)
igeidőkkel (instrumental plural)
igeidőért (causal-final singular)
igeidőkért (causal-final plural)
igeidővé (singular translative)
igeidőkké (plural translative)
igeidőig (singular terminative)
igeidőkig (plural terminative)
igeidőként (essive-formal singular)
igeidőkként (essive-formal plural)
igeidőben (inessive singular)
igeidőkben (inessive plural)
igeidőn (singular superessive)
igeidőkön (plural superessive)
igeidőnél (adessive singular)
igeidőknél (adessive plural)
igeidőbe (illative singular)
igeidőkbe (illative plural)
igeidőre (singular sublative)
igeidőkre (plural sublative)
igeidőhöz (allative singular)
igeidőkhöz (allative plural)
igeidőből (elative singular)
igeidőkből (elative plural)
igeidőről (delative singular)
igeidőkről (delative plural)
igeidőtől (ablative singular)
igeidőktől (ablative plural)
igeidőé (singular)
igeidőké (plural)
igeidőéi (singular)
igeidőkéi (plural)
igeidőm (first-person possessed-single possessive singular)
igeidőim (first-person possessed-many possessive singular)
igeidőd (possessed-single possessive second-person singular)
igeidőid (possessed-many possessive second-person singular)
igeidője (possessed-single possessive singular third-person)
igeideje (possessed-single possessive singular third-person)
igeidői (possessed-many possessive singular third-person)
igeidőnk (first-person plural possessed-single possessive)
igeidőink (first-person plural possessed-many possessive)
igeidőtök (plural possessed-single possessive second-person)
igeidőitek (plural possessed-many possessive second-person)
igeidőjük (plural possessed-single possessive third-person)
igeidejük (plural possessed-single possessive third-person)
igeidőik (plural possessed-many possessive third-person)


posztpozíció

posztpozíciók (plural)
posztpozíció (nominative singular)
posztpozíciók (nominative plural)
posztpozíciót (accusative singular)
posztpozíciókat (accusative plural)
posztpozíciónak (dative singular)
posztpozícióknak (dative plural)
posztpozícióval (instrumental singular)
posztpozíciókkal (instrumental plural)
posztpozícióért (causal-final singular)
posztpozíciókért (causal-final plural)
posztpozícióvá (singular translative)
posztpozíciókká (plural translative)
posztpozícióig (singular terminative)
posztpozíciókig (plural terminative)
posztpozícióként (essive-formal singular)
posztpozíciókként (essive-formal plural)
posztpozícióban (inessive singular)
posztpozíciókban (inessive plural)
posztpozíción (singular superessive)
posztpozíciókon (plural superessive)
posztpozíciónál (adessive singular)
posztpozícióknál (adessive plural)
posztpozícióba (illative singular)
posztpozíciókba (illative plural)
posztpozícióra (singular sublative)
posztpozíciókra (plural sublative)
posztpozícióhoz (allative singular)
posztpozíciókhoz (allative plural)
posztpozícióból (elative singular)
posztpozíciókból (elative plural)
posztpozícióról (delative singular)
posztpozíciókról (delative plural)
posztpozíciótól (ablative singular)
posztpozícióktól (ablative plural)
posztpozícióé (singular)
posztpozícióké (plural)
posztpozícióéi (singular)
posztpozíciókéi (plural)
posztpozícióm (first-person possessed-single possessive singular)
posztpozícióim (first-person possessed-many possessive singular)
posztpozíciód (possessed-single possessive second-person singular)
posztpozícióid (possessed-many possessive second-person singular)
posztpozíciója (possessed-single possessive singular third-person)
posztpozíciói (possessed-many possessive singular third-person)
posztpozíciónk (first-person plural possessed-single possessive)
posztpozícióink (first-person plural possessed-many possessive)
posztpozíciótok (plural possessed-single possessive second-person)
posztpozícióitok (plural possessed-many possessive second-person)
posztpozíciójuk (plural possessed-single possessive third-person)
posztpozícióik (plural possessed-many possessive third-person)


rendhagyó

hu-adj

rendhagyó (not generally comparable, comparative rendhagyóbb, superlative legrendhagyóbb)

rendhagyóbb (comparative)
legrendhagyóbb (superlative)
rendhagyó (nominative singular)
rendhagyók (nominative plural)
rendhagyóak (nominative plural)
rendhagyót (accusative singular)
rendhagyókat (accusative plural)
rendhagyóakat (accusative plural)
rendhagyónak (dative singular)
rendhagyóknak (dative plural)
rendhagyóaknak (dative plural)
rendhagyóval (instrumental singular)
rendhagyókkal (instrumental plural)
rendhagyóakkal (instrumental plural)
rendhagyóért (causal-final singular)
rendhagyókért (causal-final plural)
rendhagyóakért (causal-final plural)
rendhagyóvá (singular translative)
rendhagyókká (plural translative)
rendhagyóakká (plural translative)
rendhagyóig (singular terminative)
rendhagyókig (plural terminative)
rendhagyóakig (plural terminative)
rendhagyóként (essive-formal singular)
rendhagyókként (essive-formal plural)
rendhagyóakként (essive-formal plural)
rendhagyóban (inessive singular)
rendhagyókban (inessive plural)
rendhagyóakban (inessive plural)
rendhagyón (singular superessive)
rendhagyókon (plural superessive)
rendhagyóakon (plural superessive)
rendhagyónál (adessive singular)
rendhagyóknál (adessive plural)
rendhagyóaknál (adessive plural)
rendhagyóba (illative singular)
rendhagyókba (illative plural)
rendhagyóakba (illative plural)
rendhagyóra (singular sublative)
rendhagyókra (plural sublative)
rendhagyóakra (plural sublative)
rendhagyóhoz (allative singular)
rendhagyókhoz (allative plural)
rendhagyóakhoz (allative plural)
rendhagyóból (elative singular)
rendhagyókból (elative plural)
rendhagyóakból (elative plural)
rendhagyóról (delative singular)
rendhagyókról (delative plural)
rendhagyóakról (delative plural)
rendhagyótól (ablative singular)
rendhagyóktól (ablative plural)
rendhagyóaktól (ablative plural)
rendhagyóé (singular)
rendhagyóké (plural)
rendhagyóaké (plural)
rendhagyóéi (singular)
rendhagyókéi (plural)
rendhagyóakéi (plural)

rendhagyó ige


fokoz

fokozok (first-person indicative object-indefinite present singular)
fokozol (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
fokoz (formal indicative object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
fokoz (indicative object-indefinite present singular third-person)
fokozunk (first-person indicative object-indefinite plural present)
fokoztok (indicative informal object-indefinite plural present second-person)
fokoznak (formal indicative object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
fokoznak (indicative object-indefinite plural present third-person)
fokozom (first-person indicative object-definite present singular)
fokozod (indicative informal object-definite present second-person singular)
fokozza (formal indicative object-definite present second-person-semantically singular third-person)
fokozza (indicative object-definite present singular third-person)
fokozzuk (first-person indicative object-definite plural present)
fokozzátok (indicative informal object-definite plural present second-person)
fokozzák (formal indicative object-definite plural present second-person-semantically third-person)
fokozzák (indicative object-definite plural present third-person)
fokozlak (first-person indicative object-second-person present singular)
fokoztam (first-person indicative object-indefinite past singular)
fokoztál (indicative informal object-indefinite past second-person singular)
fokozott (formal indicative object-indefinite past second-person-semantically singular third-person)
fokozott (indicative object-indefinite past singular third-person)
fokoztunk (first-person indicative object-indefinite past plural)
fokoztatok (indicative informal object-indefinite past plural second-person)
fokoztak (formal indicative object-indefinite past plural second-person-semantically third-person)
fokoztak (indicative object-indefinite past plural third-person)
fokoztam (first-person indicative object-definite past singular)
fokoztad (indicative informal object-definite past second-person singular)
fokozta (formal indicative object-definite past second-person-semantically singular third-person)
fokozta (indicative object-definite past singular third-person)
fokoztuk (first-person indicative object-definite past plural)
fokoztátok (indicative informal object-definite past plural second-person)
fokozták (formal indicative object-definite past plural second-person-semantically third-person)
fokozták (indicative object-definite past plural third-person)
fokoztalak (first-person indicative object-second-person past singular)
or a time adverb (first-person future indicative third-person)
or a time adverb (formal future indicative second-person-semantically third-person)
or a time adverb (future indicative informal second-person)
e.g. fokozni fog. (first-person future indicative third-person)
e.g. fokozni fog. (formal future indicative second-person-semantically third-person)
e.g. fokozni fog. (future indicative informal second-person)
fokozék (first-person object-indefinite singular)
fokozál (informal object-indefinite second-person singular)
fokoza (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
fokoza (object-indefinite singular third-person)
fokozánk (first-person object-indefinite plural)
fokozátok (informal object-indefinite plural second-person)
fokozának (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
fokozának (object-indefinite plural third-person)
fokozám (first-person object-definite singular)
fokozád (informal object-definite second-person singular)
fokozá (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
fokozá (object-definite singular third-person)
fokozánk (first-person object-definite plural)
fokozátok (informal object-definite plural second-person)
fokozák (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
fokozák (object-definite plural third-person)
fokozálak (first-person object-second-person singular)
e.g. fokoz vala (first-person third-person)
e.g. fokoz vala (formal second-person-semantically third-person)
e.g. fokoz vala (informal second-person)
fokozott vala (first-person third-person)
fokozott vala (formal second-person-semantically third-person)
fokozott vala (informal second-person)
volt. (first-person third-person)
volt. (formal second-person-semantically third-person)
volt. (informal second-person)
fokozandok (first-person object-indefinite singular)
fokozandasz (informal object-indefinite second-person singular)
fokozand (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
fokozand (object-indefinite singular third-person)
fokozandunk (first-person object-indefinite plural)
fokozandotok (informal object-indefinite plural second-person)
fokozandanak (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
fokozandanak (object-indefinite plural third-person)
fokozandom (first-person object-definite singular)
fokozandod (informal object-definite second-person singular)
fokozandja (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
fokozandja (object-definite singular third-person)
fokozandjuk (first-person object-definite plural)
fokozandjátok (informal object-definite plural second-person)
fokozandják (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
fokozandják (object-definite plural third-person)
fokozandalak (first-person object-second-person singular)
fokoznék (conditional first-person object-indefinite present singular)
fokoznál (conditional informal object-indefinite present second-person singular)
fokozna (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
fokozna (conditional object-indefinite present singular third-person)
fokoznánk (conditional first-person object-indefinite plural present)
fokoznátok (conditional informal object-indefinite plural present second-person)
fokoznának (conditional formal object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
fokoznának (conditional object-indefinite plural present third-person)
fokoznám (conditional first-person object-definite present singular)
fokoznád (conditional informal object-definite present second-person singular)
fokozná (conditional formal object-definite present second-person-semantically singular third-person)
fokozná (conditional object-definite present singular third-person)
fokoznánk (conditional first-person object-definite plural present)
or fokoznók (conditional first-person object-definite plural present)
fokoznátok (conditional informal object-definite plural present second-person)
fokoznák (conditional formal object-definite plural present second-person-semantically third-person)
fokoznák (conditional object-definite plural present third-person)
fokoználak (conditional first-person object-second-person present singular)
Indicative past forms followed by volna (conditional first-person past third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional informal past second-person)
e.g. fokozott volna (conditional first-person past third-person)
e.g. fokozott volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
e.g. fokozott volna (conditional informal past second-person)
fokozzak (first-person object-indefinite present singular subjunctive)
fokozz or (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
fokozzál (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
fokozzon (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
fokozzon (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
fokozzunk (first-person object-indefinite plural present subjunctive)
fokozzatok (informal object-indefinite plural present second-person subjunctive)
fokozzanak (formal object-indefinite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
fokozzanak (object-indefinite plural present subjunctive third-person)
fokozzam (first-person object-definite present singular subjunctive)
fokozd or (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
fokozzad (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
fokozza (formal object-definite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
fokozza (object-definite present singular subjunctive third-person)
fokozzuk (first-person object-definite plural present subjunctive)
fokozzátok (informal object-definite plural present second-person subjunctive)
fokozzák (formal object-definite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
fokozzák (object-definite plural present subjunctive third-person)
fokozzalak (first-person object-second-person present singular subjunctive)
e.g. fokozott légyen (first-person third-person)
e.g. fokozott légyen (formal second-person-semantically third-person)
e.g. fokozott légyen (informal second-person)
fokozni (infinitive)
fokoznom (first-person infinitive singular)
fokoznod (infinitive informal second-person singular)
fokoznia (formal infinitive second-person-semantically singular third-person)
fokoznia (infinitive singular third-person)
fokoznunk (first-person infinitive plural)
fokoznotok (infinitive informal plural second-person)
fokozniuk (formal infinitive plural second-person-semantically third-person)
fokozniuk (infinitive plural third-person)
fokozás (noun-from-verb)
fokozó
fokozott
fokozandó (future participle)
fokozva
fokozván
fokoztat (causative)
fokozhatok (first-person indicative object-indefinite present singular)
fokozhatsz (indicative informal object-indefinite present second-person singular)
fokozhat (formal indicative object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
fokozhat (indicative object-indefinite present singular third-person)
fokozhatunk (first-person indicative object-indefinite plural present)
fokozhattok (indicative informal object-indefinite plural present second-person)
fokozhatnak (formal indicative object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
fokozhatnak (indicative object-indefinite plural present third-person)
fokozhatom (first-person indicative object-definite present singular)
fokozhatod (indicative informal object-definite present second-person singular)
fokozhatja (formal indicative object-definite present second-person-semantically singular third-person)
fokozhatja (indicative object-definite present singular third-person)
fokozhatjuk (first-person indicative object-definite plural present)
fokozhatjátok (indicative informal object-definite plural present second-person)
fokozhatják (formal indicative object-definite plural present second-person-semantically third-person)
fokozhatják (indicative object-definite plural present third-person)
fokozhatlak (first-person indicative object-second-person present singular)
fokozhattam (first-person indicative object-indefinite past singular)
fokozhattál (indicative informal object-indefinite past second-person singular)
fokozhatott (formal indicative object-indefinite past second-person-semantically singular third-person)
fokozhatott (indicative object-indefinite past singular third-person)
fokozhattunk (first-person indicative object-indefinite past plural)
fokozhattatok (indicative informal object-indefinite past plural second-person)
fokozhattak (formal indicative object-indefinite past plural second-person-semantically third-person)
fokozhattak (indicative object-indefinite past plural third-person)
fokozhattam (first-person indicative object-definite past singular)
fokozhattad (indicative informal object-definite past second-person singular)
fokozhatta (formal indicative object-definite past second-person-semantically singular third-person)
fokozhatta (indicative object-definite past singular third-person)
fokozhattuk (first-person indicative object-definite past plural)
fokozhattátok (indicative informal object-definite past plural second-person)
fokozhatták (formal indicative object-definite past plural second-person-semantically third-person)
fokozhatták (indicative object-definite past plural third-person)
fokozhattalak (first-person indicative object-second-person past singular)
fokozhaték (first-person object-indefinite singular)
fokozhatál (informal object-indefinite second-person singular)
fokozhata (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
fokozhata (object-indefinite singular third-person)
fokozhatánk (first-person object-indefinite plural)
fokozhatátok (informal object-indefinite plural second-person)
fokozhatának (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
fokozhatának (object-indefinite plural third-person)
fokozhatám (first-person object-definite singular)
fokozhatád (informal object-definite second-person singular)
fokozhatá (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
fokozhatá (object-definite singular third-person)
fokozhatánk (first-person object-definite plural)
fokozhatátok (informal object-definite plural second-person)
fokozhaták (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
fokozhaták (object-definite plural third-person)
fokozhatálak (first-person object-second-person singular)
e.g. fokozhat vala (first-person third-person)
e.g. fokozhat vala (formal second-person-semantically third-person)
e.g. fokozhat vala (informal second-person)
fokozhatott vala (first-person third-person)
fokozhatott vala (formal second-person-semantically third-person)
fokozhatott vala (informal second-person)
volt. (first-person third-person)
volt. (formal second-person-semantically third-person)
volt. (informal second-person)
fokozhatandok (first-person object-indefinite singular)
or fokozandhatok (first-person object-indefinite singular)
fokozhatandasz (informal object-indefinite second-person singular)
or fokozandhatsz (informal object-indefinite second-person singular)
fokozhatand (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
fokozhatand (object-indefinite singular third-person)
or fokozandhat (formal object-indefinite second-person-semantically singular third-person)
or fokozandhat (object-indefinite singular third-person)
fokozhatandunk (first-person object-indefinite plural)
or fokozandhatunk (first-person object-indefinite plural)
fokozhatandotok (informal object-indefinite plural second-person)
or fokozandhattok (informal object-indefinite plural second-person)
fokozhatandanak (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
fokozhatandanak (object-indefinite plural third-person)
or fokozandhatnak (formal object-indefinite plural second-person-semantically third-person)
or fokozandhatnak (object-indefinite plural third-person)
fokozhatandom (first-person object-definite singular)
or fokozandhatom (first-person object-definite singular)
fokozhatandod (informal object-definite second-person singular)
or fokozandhatod (informal object-definite second-person singular)
fokozhatandja (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
fokozhatandja (object-definite singular third-person)
or fokozandhatja (formal object-definite second-person-semantically singular third-person)
or fokozandhatja (object-definite singular third-person)
fokozhatandjuk (first-person object-definite plural)
or fokozandhatjuk (first-person object-definite plural)
fokozhatandjátok (informal object-definite plural second-person)
or fokozandhatjátok (informal object-definite plural second-person)
fokozhatandják (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
fokozhatandják (object-definite plural third-person)
or fokozandhatják (formal object-definite plural second-person-semantically third-person)
or fokozandhatják (object-definite plural third-person)
fokozhatandalak (first-person object-second-person singular)
or fokozandhatlak (first-person object-second-person singular)
fokozhatnék (conditional first-person object-indefinite present singular)
fokozhatnál (conditional informal object-indefinite present second-person singular)
fokozhatna (conditional formal object-indefinite present second-person-semantically singular third-person)
fokozhatna (conditional object-indefinite present singular third-person)
fokozhatnánk (conditional first-person object-indefinite plural present)
fokozhatnátok (conditional informal object-indefinite plural present second-person)
fokozhatnának (conditional formal object-indefinite plural present second-person-semantically third-person)
fokozhatnának (conditional object-indefinite plural present third-person)
fokozhatnám (conditional first-person object-definite present singular)
fokozhatnád (conditional informal object-definite present second-person singular)
fokozhatná (conditional formal object-definite present second-person-semantically singular third-person)
fokozhatná (conditional object-definite present singular third-person)
fokozhatnánk (conditional first-person object-definite plural present)
or fokozhatnók (conditional first-person object-definite plural present)
fokozhatnátok (conditional informal object-definite plural present second-person)
fokozhatnák (conditional formal object-definite plural present second-person-semantically third-person)
fokozhatnák (conditional object-definite plural present third-person)
fokozhatnálak (conditional first-person object-second-person present singular)
Indicative past forms followed by volna (conditional first-person past third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
Indicative past forms followed by volna (conditional informal past second-person)
e.g. fokozhatott volna (conditional first-person past third-person)
e.g. fokozhatott volna (conditional formal past second-person-semantically third-person)
e.g. fokozhatott volna (conditional informal past second-person)
fokozhassak (first-person object-indefinite present singular subjunctive)
fokozhass or (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
fokozhassál (informal object-indefinite present second-person singular subjunctive)
fokozhasson (formal object-indefinite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
fokozhasson (object-indefinite present singular subjunctive third-person)
fokozhassunk (first-person object-indefinite plural present subjunctive)
fokozhassatok (informal object-indefinite plural present second-person subjunctive)
fokozhassanak (formal object-indefinite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
fokozhassanak (object-indefinite plural present subjunctive third-person)
fokozhassam (first-person object-definite present singular subjunctive)
fokozhasd or (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
fokozhassad (informal object-definite present second-person singular subjunctive)
fokozhassa (formal object-definite present second-person-semantically singular subjunctive third-person)
fokozhassa (object-definite present singular subjunctive third-person)
fokozhassuk (first-person object-definite plural present subjunctive)
fokozhassátok (informal object-definite plural present second-person subjunctive)
fokozhassák (formal object-definite plural present second-person-semantically subjunctive third-person)
fokozhassák (object-definite plural present subjunctive third-person)
fokozhassalak (first-person object-second-person present singular subjunctive)
e.g. fokozhatott légyen (first-person third-person)
e.g. fokozhatott légyen (formal second-person-semantically third-person)
e.g. fokozhatott légyen (informal second-person)
fokozhatni
fokozhatnom (first-person singular)
fokozhatnod (informal second-person singular)
fokozhatnia (formal second-person-semantically singular third-person)
fokozhatnia (singular third-person)
fokozhatnunk (first-person plural)
fokozhatnotok (informal plural second-person)
fokozhatniuk (formal plural second-person-semantically third-person)
fokozhatniuk (plural third-person)
fokozható (first-person singular)
fokozhatatlan (formal second-person-semantically singular third-person)
fokozhatatlan (singular third-person)
fokozhatva / fokozhatván (formal plural second-person-semantically third-person)
fokozhatva / fokozhatván (informal plural second-person)
fokozhatva / fokozhatván (plural third-person)

First attested in 1807. From fok (“degree, grade”) + -oz (verb-forming suffix).

affix

(transitive, grammar) to compare (to form the three degrees of comparison of an adjective or an adverb)


alapfokú

hu-adj

alapfokú (not generally comparable, comparative alapfokúbb, superlative legalapfokúbb)

alapfokúbb (comparative)
legalapfokúbb (superlative)
alapfokú (nominative singular)
alapfokúak (nominative plural)
alapfokút (accusative singular)
alapfokúakat (accusative plural)
alapfokúnak (dative singular)
alapfokúaknak (dative plural)
alapfokúval (instrumental singular)
alapfokúakkal (instrumental plural)
alapfokúért (causal-final singular)
alapfokúakért (causal-final plural)
alapfokúvá (singular translative)
alapfokúakká (plural translative)
alapfokúig (singular terminative)
alapfokúakig (plural terminative)
alapfokúként (essive-formal singular)
alapfokúakként (essive-formal plural)
alapfokúban (inessive singular)
alapfokúakban (inessive plural)
alapfokún (singular superessive)
alapfokúakon (plural superessive)
alapfokúnál (adessive singular)
alapfokúaknál (adessive plural)
alapfokúba (illative singular)
alapfokúakba (illative plural)
alapfokúra (singular sublative)
alapfokúakra (plural sublative)
alapfokúhoz (allative singular)
alapfokúakhoz (allative plural)
alapfokúból (elative singular)
alapfokúakból (elative plural)
alapfokúról (delative singular)
alapfokúakról (delative plural)
alapfokútól (ablative singular)
alapfokúaktól (ablative plural)
alapfokúé (singular)
alapfokúaké (plural)
alapfokúéi (singular)
alapfokúakéi (plural)

Either alapfok + -ú (adjective-forming suffix denoting possession or similarity) or alap + fokú.

af

(grammar) positive (describing the primary sense of an adjective or adverb; not comparative or superlative)


összetétel

összetételek (plural)
összetétel (nominative singular)
összetételek (nominative plural)
összetételt (accusative singular)
összetételeket (accusative plural)
összetételnek (dative singular)
összetételeknek (dative plural)
összetétellel (instrumental singular)
összetételekkel (instrumental plural)
összetételért (causal-final singular)
összetételekért (causal-final plural)
összetétellé (singular translative)
összetételekké (plural translative)
összetételig (singular terminative)
összetételekig (plural terminative)
összetételként (essive-formal singular)
összetételekként (essive-formal plural)
összetételben (inessive singular)
összetételekben (inessive plural)
összetételen (singular superessive)
összetételeken (plural superessive)
összetételnél (adessive singular)
összetételeknél (adessive plural)
összetételbe (illative singular)
összetételekbe (illative plural)
összetételre (singular sublative)
összetételekre (plural sublative)
összetételhez (allative singular)
összetételekhez (allative plural)
összetételből (elative singular)
összetételekből (elative plural)
összetételről (delative singular)
összetételekről (delative plural)
összetételtől (ablative singular)
összetételektől (ablative plural)
összetételé (singular)
összetételeké (plural)
összetételéi (singular)
összetételekéi (plural)
összetételem (first-person possessed-single possessive singular)
összetételeim (first-person possessed-many possessive singular)
összetételed (possessed-single possessive second-person singular)
összetételeid (possessed-many possessive second-person singular)
összetétele (possessed-single possessive singular third-person)
összetételei (possessed-many possessive singular third-person)
összetételünk (first-person plural possessed-single possessive)
összetételeink (first-person plural possessed-many possessive)
összetételetek (plural possessed-single possessive second-person)
összetételeitek (plural possessed-many possessive second-person)
összetételük (plural possessed-single possessive third-person)
összetételeik (plural possessed-many possessive third-person)

Deverbal of összetesz (“to join, compound”), formed with the suffix -tel.

deverbal

(grammar) Synonym of szóösszetétel (“compound word”).


tárgyú

tárgyú (nominative singular)
tárgyúak (nominative plural)
tárgyút (accusative singular)
tárgyúakat (accusative plural)
tárgyúnak (dative singular)
tárgyúaknak (dative plural)
tárgyúval (instrumental singular)
tárgyúakkal (instrumental plural)
tárgyúért (causal-final singular)
tárgyúakért (causal-final plural)
tárgyúvá (singular translative)
tárgyúakká (plural translative)
tárgyúig (singular terminative)
tárgyúakig (plural terminative)
tárgyúként (essive-formal singular)
tárgyúakként (essive-formal plural)
tárgyúban (inessive singular)
tárgyúakban (inessive plural)
tárgyún (singular superessive)
tárgyúakon (plural superessive)
tárgyúnál (adessive singular)
tárgyúaknál (adessive plural)
tárgyúba (illative singular)
tárgyúakba (illative plural)
tárgyúra (singular sublative)
tárgyúakra (plural sublative)
tárgyúhoz (allative singular)
tárgyúakhoz (allative plural)
tárgyúból (elative singular)
tárgyúakból (elative plural)
tárgyúról (delative singular)
tárgyúakról (delative plural)
tárgyútól (ablative singular)
tárgyúaktól (ablative plural)
tárgyúé (singular)
tárgyúaké (plural)
tárgyúéi (singular)
tárgyúakéi (plural)

tárgy + -ú (adjective-forming suffix indicating possession of a quality)

affix

határozott tárgyú ragozás

(grammar) with or of the named (type of) object


szófaj

szófajok (plural)
szófaj (nominative singular)
szófajok (nominative plural)
szófajt (accusative singular)
szófajokat (accusative plural)
szófajnak (dative singular)
szófajoknak (dative plural)
szófajjal (instrumental singular)
szófajokkal (instrumental plural)
szófajért (causal-final singular)
szófajokért (causal-final plural)
szófajjá (singular translative)
szófajokká (plural translative)
szófajig (singular terminative)
szófajokig (plural terminative)
szófajként (essive-formal singular)
szófajokként (essive-formal plural)
szófajban (inessive singular)
szófajokban (inessive plural)
szófajon (singular superessive)
szófajokon (plural superessive)
szófajnál (adessive singular)
szófajoknál (adessive plural)
szófajba (illative singular)
szófajokba (illative plural)
szófajra (singular sublative)
szófajokra (plural sublative)
szófajhoz (allative singular)
szófajokhoz (allative plural)
szófajból (elative singular)
szófajokból (elative plural)
szófajról (delative singular)
szófajokról (delative plural)
szófajtól (ablative singular)
szófajoktól (ablative plural)
szófajé (singular)
szófajoké (plural)
szófajéi (singular)
szófajokéi (plural)
szófajom (first-person possessed-single possessive singular)
szófajaim (first-person possessed-many possessive singular)
szófajod (possessed-single possessive second-person singular)
szófajaid (possessed-many possessive second-person singular)
szófaja (possessed-single possessive singular third-person)
szófajai (possessed-many possessive singular third-person)
szófajunk (first-person plural possessed-single possessive)
szófajaink (first-person plural possessed-many possessive)
szófajotok (plural possessed-single possessive second-person)
szófajaitok (plural possessed-many possessive second-person)
szófajuk (plural possessed-single possessive third-person)
szófajaik (plural possessed-many possessive third-person)

szó (“word”) + faj (“type, race, species”)


indulatszó

head

indulatszó (plural indulatszók or indulatszavak)

indulatszók (plural)
indulatszavak (plural)
indulatszó (nominative singular)
indulatszók (nominative plural)
indulatszót (accusative singular)
indulatszókat (accusative plural)
indulatszónak (dative singular)
indulatszóknak (dative plural)
indulatszóval (instrumental singular)
indulatszókkal (instrumental plural)
indulatszóért (causal-final singular)
indulatszókért (causal-final plural)
indulatszóvá (singular translative)
indulatszókká (plural translative)
indulatszóig (singular terminative)
indulatszókig (plural terminative)
indulatszóként (essive-formal singular)
indulatszókként (essive-formal plural)
indulatszóban (inessive singular)
indulatszókban (inessive plural)
indulatszón (singular superessive)
indulatszókon (plural superessive)
indulatszónál (adessive singular)
indulatszóknál (adessive plural)
indulatszóba (illative singular)
indulatszókba (illative plural)
indulatszóra (singular sublative)
indulatszókra (plural sublative)
indulatszóhoz (allative singular)
indulatszókhoz (allative plural)
indulatszóból (elative singular)
indulatszókból (elative plural)
indulatszóról (delative singular)
indulatszókról (delative plural)
indulatszótól (ablative singular)
indulatszóktól (ablative plural)
indulatszóé (singular)
indulatszóké (plural)
indulatszóéi (singular)
indulatszókéi (plural)
indulatszóm (first-person possessed-single possessive singular)
indulatszóim (first-person possessed-many possessive singular)
indulatszód (possessed-single possessive second-person singular)
indulatszóid (possessed-many possessive second-person singular)
indulatszója (possessed-single possessive singular third-person)
indulatszói (possessed-many possessive singular third-person)
indulatszónk (first-person plural possessed-single possessive)
indulatszóink (first-person plural possessed-many possessive)
indulatszótok (plural possessed-single possessive second-person)
indulatszóitok (plural possessed-many possessive second-person)
indulatszójuk (plural possessed-single possessive third-person)
indulatszóik (plural possessed-many possessive third-person)


alanyi

alanyi (nominative singular)
alanyiak (nominative plural)
alanyit (accusative singular)
alanyiakat (accusative plural)
alanyinak (dative singular)
alanyiaknak (dative plural)
alanyival (instrumental singular)
alanyiakkal (instrumental plural)
alanyiért (causal-final singular)
alanyiakért (causal-final plural)
alanyivá (singular translative)
alanyiakká (plural translative)
alanyiig (singular terminative)
alanyiakig (plural terminative)
alanyiként (essive-formal singular)
alanyiakként (essive-formal plural)
alanyiban (inessive singular)
alanyiakban (inessive plural)
alanyin (singular superessive)
alanyiakon (plural superessive)
alanyinál (adessive singular)
alanyiaknál (adessive plural)
alanyiba (illative singular)
alanyiakba (illative plural)
alanyira (singular sublative)
alanyiakra (plural sublative)
alanyihoz (allative singular)
alanyiakhoz (allative plural)
alanyiból (elative singular)
alanyiakból (elative plural)
alanyiról (delative singular)
alanyiakról (delative plural)
alanyitól (ablative singular)
alanyiaktól (ablative plural)
alanyié (singular)
alanyiaké (plural)
alanyiéi (singular)
alanyiakéi (plural)

(grammar) subjective (of or related to the subject)


befejezett

befejezett (nominative singular)
befejezettek (nominative plural)
befejezettet (accusative singular)
befejezetteket (accusative plural)
befejezettnek (dative singular)
befejezetteknek (dative plural)
befejezettel (instrumental singular)
befejezettekkel (instrumental plural)
befejezettért (causal-final singular)
befejezettekért (causal-final plural)
befejezetté (singular translative)
befejezettekké (plural translative)
befejezettig (singular terminative)
befejezettekig (plural terminative)
befejezettként (essive-formal singular)
befejezettekként (essive-formal plural)
befejezettben (inessive singular)
befejezettekben (inessive plural)
befejezetten (singular superessive)
befejezetteken (plural superessive)
befejezettnél (adessive singular)
befejezetteknél (adessive plural)
befejezettbe (illative singular)
befejezettekbe (illative plural)
befejezettre (singular sublative)
befejezettekre (plural sublative)
befejezetthez (allative singular)
befejezettekhez (allative plural)
befejezettből (elative singular)
befejezettekből (elative plural)
befejezettről (delative singular)
befejezettekről (delative plural)
befejezettől (ablative singular)
befejezettektől (ablative plural)
befejezetté (singular)
befejezetteké (plural)
befejezettéi (singular)
befejezettekéi (plural)

(grammar, of a tense or verb form) perfect (representing a completed action)


mondatszó

mondatszó (plural mondatszók or mondatszavak)

mondatszók (plural)
mondatszavak (plural)
mondatszó (nominative singular)
mondatszók (nominative plural)
mondatszót (accusative singular)
mondatszókat (accusative plural)
mondatszónak (dative singular)
mondatszóknak (dative plural)
mondatszóval (instrumental singular)
mondatszókkal (instrumental plural)
mondatszóért (causal-final singular)
mondatszókért (causal-final plural)
mondatszóvá (singular translative)
mondatszókká (plural translative)
mondatszóig (singular terminative)
mondatszókig (plural terminative)
mondatszóként (essive-formal singular)
mondatszókként (essive-formal plural)
mondatszóban (inessive singular)
mondatszókban (inessive plural)
mondatszón (singular superessive)
mondatszókon (plural superessive)
mondatszónál (adessive singular)
mondatszóknál (adessive plural)
mondatszóba (illative singular)
mondatszókba (illative plural)
mondatszóra (singular sublative)
mondatszókra (plural sublative)
mondatszóhoz (allative singular)
mondatszókhoz (allative plural)
mondatszóból (elative singular)
mondatszókból (elative plural)
mondatszóról (delative singular)
mondatszókról (delative plural)
mondatszótól (ablative singular)
mondatszóktól (ablative plural)
mondatszóé (singular)
mondatszóké (plural)
mondatszóéi (singular)
mondatszókéi (plural)
mondatszóm (first-person possessed-single possessive singular)
mondatszóim (first-person possessed-many possessive singular)
mondatszód (possessed-single possessive second-person singular)
mondatszóid (possessed-many possessive second-person singular)
mondatszója (possessed-single possessive singular third-person)
mondatszói (possessed-many possessive singular third-person)
mondatszónk (first-person plural possessed-single possessive)
mondatszóink (first-person plural possessed-many possessive)
mondatszótok (plural possessed-single possessive second-person)
mondatszóitok (plural possessed-many possessive second-person)
mondatszójuk (plural possessed-single possessive third-person)
mondatszóik (plural possessed-many possessive third-person)

(grammar) sentence substitute, sentence word, (in a broader sense) interjection (a word, usually an adverb, that is used as a sentence, such as yes, no, certainly)


igeszemlélet

igeszemléletek (plural)
igeszemlélet (nominative singular)
igeszemléletek (nominative plural)
igeszemléletet (accusative singular)
igeszemléleteket (accusative plural)
igeszemléletnek (dative singular)
igeszemléleteknek (dative plural)
igeszemlélettel (instrumental singular)
igeszemléletekkel (instrumental plural)
igeszemléletért (causal-final singular)
igeszemléletekért (causal-final plural)
igeszemléletté (singular translative)
igeszemléletekké (plural translative)
igeszemléletig (singular terminative)
igeszemléletekig (plural terminative)
igeszemléletként (essive-formal singular)
igeszemléletekként (essive-formal plural)
igeszemléletben (inessive singular)
igeszemléletekben (inessive plural)
igeszemléleten (singular superessive)
igeszemléleteken (plural superessive)
igeszemléletnél (adessive singular)
igeszemléleteknél (adessive plural)
igeszemléletbe (illative singular)
igeszemléletekbe (illative plural)
igeszemléletre (singular sublative)
igeszemléletekre (plural sublative)
igeszemlélethez (allative singular)
igeszemléletekhez (allative plural)
igeszemléletből (elative singular)
igeszemléletekből (elative plural)
igeszemléletről (delative singular)
igeszemléletekről (delative plural)
igeszemlélettől (ablative singular)
igeszemléletektől (ablative plural)
igeszemléleté (singular)
igeszemléleteké (plural)
igeszemléletéi (singular)
igeszemléletekéi (plural)
igeszemléletem (first-person possessed-single possessive singular)
igeszemléleteim (first-person possessed-many possessive singular)
igeszemléleted (possessed-single possessive second-person singular)
igeszemléleteid (possessed-many possessive second-person singular)
igeszemlélete (possessed-single possessive singular third-person)
igeszemléletei (possessed-many possessive singular third-person)
igeszemléletünk (first-person plural possessed-single possessive)
igeszemléleteink (first-person plural possessed-many possessive)
igeszemléletetek (plural possessed-single possessive second-person)
igeszemléleteitek (plural possessed-many possessive second-person)
igeszemléletük (plural possessed-single possessive third-person)
igeszemléleteik (plural possessed-many possessive third-person)

(grammar) aspect (a grammatical quality of a verb)


egyeztetés

egyeztetések (plural)
egyeztetés (nominative singular)
egyeztetések (nominative plural)
egyeztetést (accusative singular)
egyeztetéseket (accusative plural)
egyeztetésnek (dative singular)
egyeztetéseknek (dative plural)
egyeztetéssel (instrumental singular)
egyeztetésekkel (instrumental plural)
egyeztetésért (causal-final singular)
egyeztetésekért (causal-final plural)
egyeztetéssé (singular translative)
egyeztetésekké (plural translative)
egyeztetésig (singular terminative)
egyeztetésekig (plural terminative)
egyeztetésként (essive-formal singular)
egyeztetésekként (essive-formal plural)
egyeztetésben (inessive singular)
egyeztetésekben (inessive plural)
egyeztetésen (singular superessive)
egyeztetéseken (plural superessive)
egyeztetésnél (adessive singular)
egyeztetéseknél (adessive plural)
egyeztetésbe (illative singular)
egyeztetésekbe (illative plural)
egyeztetésre (singular sublative)
egyeztetésekre (plural sublative)
egyeztetéshez (allative singular)
egyeztetésekhez (allative plural)
egyeztetésből (elative singular)
egyeztetésekből (elative plural)
egyeztetésről (delative singular)
egyeztetésekről (delative plural)
egyeztetéstől (ablative singular)
egyeztetésektől (ablative plural)
egyeztetésé (singular)
egyeztetéseké (plural)
egyeztetéséi (singular)
egyeztetésekéi (plural)
egyeztetésem (first-person possessed-single possessive singular)
egyeztetéseim (first-person possessed-many possessive singular)
egyeztetésed (possessed-single possessive second-person singular)
egyeztetéseid (possessed-many possessive second-person singular)
egyeztetése (possessed-single possessive singular third-person)
egyeztetései (possessed-many possessive singular third-person)
egyeztetésünk (first-person plural possessed-single possessive)
egyeztetéseink (first-person plural possessed-many possessive)
egyeztetésetek (plural possessed-single possessive second-person)
egyeztetéseitek (plural possessed-many possessive second-person)
egyeztetésük (plural possessed-single possessive third-person)
egyeztetéseik (plural possessed-many possessive third-person)

[ˈɛɟːɛstɛteːʃ]

(grammar, linguistics) agreement (actively applying the grammar rules on sentence elements, changing their inflection to match each other in case, gender, number, person, or tense)


számnév

számnevek (plural)
számnév (nominative singular)
számnevek (nominative plural)
számnevet (accusative singular)
számneveket (accusative plural)
számnévnek (dative singular)
számneveknek (dative plural)
számnévvel (instrumental singular)
számnevekkel (instrumental plural)
számnévért (causal-final singular)
számnevekért (causal-final plural)
számnévvé (singular translative)
számnevekké (plural translative)
számnévig (singular terminative)
számnevekig (plural terminative)
számnévként (essive-formal singular)
számnevekként (essive-formal plural)
számnévben (inessive singular)
számnevekben (inessive plural)
számnéven (singular superessive)
számneveken (plural superessive)
számnévnél (adessive singular)
számneveknél (adessive plural)
számnévbe (illative singular)
számnevekbe (illative plural)
számnévre (singular sublative)
számnevekre (plural sublative)
számnévhez (allative singular)
számnevekhez (allative plural)
számnévből (elative singular)
számnevekből (elative plural)
számnévről (delative singular)
számnevekről (delative plural)
számnévtől (ablative singular)
számnevektől (ablative plural)
számnévé (singular)
számneveké (plural)
számnévéi (singular)
számnevekéi (plural)
számnevem (first-person possessed-single possessive singular)
számneveim (first-person possessed-many possessive singular)
számneved (possessed-single possessive second-person singular)
számneveid (possessed-many possessive second-person singular)
számneve (possessed-single possessive singular third-person)
számnevei (possessed-many possessive singular third-person)
számnevünk (first-person plural possessed-single possessive)
számneveink (first-person plural possessed-many possessive)
számnevetek (plural possessed-single possessive second-person)
számneveitek (plural possessed-many possessive second-person)
számnevük (plural possessed-single possessive third-person)
számneveik (plural possessed-many possessive third-person)


ragozhatatlan

ragozhatatlan (nominative singular)
ragozhatatlanok (nominative plural)
ragozhatatlant (accusative singular)
ragozhatatlanokat (accusative plural)
ragozhatatlannak (dative singular)
ragozhatatlanoknak (dative plural)
ragozhatatlannal (instrumental singular)
ragozhatatlanokkal (instrumental plural)
ragozhatatlanért (causal-final singular)
ragozhatatlanokért (causal-final plural)
ragozhatatlanná (singular translative)
ragozhatatlanokká (plural translative)
ragozhatatlanig (singular terminative)
ragozhatatlanokig (plural terminative)
ragozhatatlanként (essive-formal singular)
ragozhatatlanokként (essive-formal plural)
ragozhatatlanul (essive-modal singular)
ragozhatatlanban (inessive singular)
ragozhatatlanokban (inessive plural)
ragozhatatlanon (singular superessive)
ragozhatatlanokon (plural superessive)
ragozhatatlannál (adessive singular)
ragozhatatlanoknál (adessive plural)
ragozhatatlanba (illative singular)
ragozhatatlanokba (illative plural)
ragozhatatlanra (singular sublative)
ragozhatatlanokra (plural sublative)
ragozhatatlanhoz (allative singular)
ragozhatatlanokhoz (allative plural)
ragozhatatlanból (elative singular)
ragozhatatlanokból (elative plural)
ragozhatatlanról (delative singular)
ragozhatatlanokról (delative plural)
ragozhatatlantól (ablative singular)
ragozhatatlanoktól (ablative plural)
ragozhatatlané (singular)
ragozhatatlanoké (plural)
ragozhatatlanéi (singular)
ragozhatatlanokéi (plural)

From ragoz (“to inflect, conjugate, decline”) + -hatatlan (adjective-forming suffix).

af

(grammar, of a word) indeclinable, undeclinable (not grammatically declinable)