ætse

ætse (imperative æts, infinitive at ætse, present tense ætser, past tense ætsede, perfect tense har ætset)

æts (imperative)
at ætse (infinitive)
ætser (present)
ætsede (past)
har ætset (perfect)

From German ätzen, from Proto-Germanic *atjaną (“to make eat”), cognate with Old Norse etja (“to feed”). English etch and Dutch etsen are also borrowed from German. The Germanic verb is a causative of *etaną (“to eat”).

(reflexive, figuratively) to influence painfully


ulig

head

ulig (neuter uligt or ulig, plural and definite singular attributive ulig)

uligt (neuter)
ulig (neuter)
ulig (attributive definite singular)
ulig (attributive plural)

By surface analysis, u- (“un”) + lig (“like”). From Old Norse úlíkr, from Proto-Germanic *ungalīkaz, cognate with Swedish olik, English unlike, Dutch ongelijk, German ungleich.


mejeri

head

mejeri n (singular definite mejeriet, plural indefinite mejerier)

mejeriet (definite singular)
mejerier (indefinite plural)
mejeri (indefinite nominative singular)
mejeriet (definite nominative singular)
mejerier (indefinite nominative plural)
mejerierne (definite nominative plural)
mejeris (genitive indefinite singular)
mejeriets (definite genitive singular)
mejeriers (genitive indefinite plural)
mejeriernes (definite genitive plural)

From German Meierei, from Meier (“manager”) + -ei, from Medieval Latin maior (domūs) (“administrator”), from maior (“larger”), the comparative of magnus. Compare also English mayor.


afholder

[ˈɑwˌhʌlˀd̥ɐ]


afholdtes

[ˈɑwˌhʌlˀd̥əs]


afholdes

[ˈɑwˌhʌlˀəs]


afholdenhed

head

afholdenhed c (singular definite afholdenheden, not used in plural form)

[ˈɑwˌhʌlˀənˌheðˀ]


afholdte

[ˈɑwˌhʌlˀd̥ə]

past participle definite singular of afholde


afholdte

[ˈɑwˌhʌlˀd̥ə]


afholdende

[ˈɑwˌhʌlˀənə]


afholdende

[ˈɑwˌhʌlˀənə]

abstinent, abstemious, temperate, continent


afholdende

[ˈɑwˌhʌlˀənə]


holdte

past participle definite singular of holde


afhold

afhold n (singular definite afholdet, not used in plural form)

[ˈɑwˌhʌlˀd̥]


afhold

See the etymology of the corresponding lemma form.

nonlemma

[ˈɑwˌhʌlˀd̥]


beholdte

past participle definite singular of beholde


holdent

in the phrase helt og holdent (“entirely, alltogether”)


koparret

head

koparret (plural and definite singular attributive koparrede)

koparrede (attributive definite singular)
koparrede (attributive plural)

[ˈkʰʌb̥ˌɑːɑð]

[ˈkʰʌb̥ˌɑˀɑð]

From kopper (“smallpox”) + arret (“scarred”).


afholdt

[ˈɑwˌhʌlˀd̥]


afholdt

afholdt (plural and definite singular attributive afholdte)

afholdte (attributive definite singular)
afholdte (attributive plural)

[ˈɑwˌhʌlˀd̥]


afholde

afholde (imperative afhold, infinitive at afholde, present tense afholder, past tense afholdt, perfect tense har afholdt)

afhold (imperative)
at afholde (infinitive)
afholder (present)
afholdt (past)
har afholdt (perfect)
afholder (present)
afholdt (past)
har afholdt (perfect present)
havde afholdt (past perfect)
afholdes (passive present)
afholdtes (passive past)
afholdende (participle present)
afholdt (participle past)
afhold (imperative present)
afholde (infinitive present)
have (auxiliary present)
afholden (gerund present)

From af (“off”) + holde (“to hold”), influenced by German abhalten.

to hold (an event, arrangement, election etc.)


værgede

past participle definite singular of værge


værgernes

[ˈʋaɐ̯wɐnəs]


rationel

rationel (neuter rationelt, plural and definite singular attributive rationelle)

rationelt (neuter)
rationelle (attributive definite singular)
rationelle (attributive plural)

[ˈʁɑɕoˌnɛlˀ]

Via French rationnel, from New Latin ratiōnālis, from ratiō (“reason”) + -ālis, from reor (“to calculate”) + -tiō.


ræson

ræson c (singular definite ræsonen, not used in plural form)

From French raison, from Latin calculation, reason, from reor (“to calculate”) + -tiō.


klædtes

[ˈkʰl̥ɛːd̥əs]


klædende

[ˈkʰl̥ɛˀənə]

[ˈkʰl̥ɛːðənə]


irrationel

irrationel (neuter irrationelt, plural and definite singular attributive irrationelle)

irrationelt (neuter)
irrationelle (attributive definite singular)
irrationelle (attributive plural)

[ˈiʁɑɕoˌnɛlˀ]

Via French irrationnel, from New Latin irratiōnālis, from in- (“un-”) + ratiōnālis (“rational”), from ratiō (“reason”) + -ālis, from reor (“to calculate”) + -tiō.


forbyden

[fɒˈb̥yˀðən]

[fɒˈb̥yðˀən]


forbydende

[fɒˈb̥yˀðənə]

[fɒˈb̥yðˀənə]


forbødes

[fɒˈb̥øˀðəs]

[fɒˈb̥øðˀəs]


forbudne

[fɒˈb̥uðˀnə]

plural and definite singular attributive of forbuden


værnemagt

værnemagt c (singular definite værnemagten, not used in plural form)

værnemagten (definite singular)
værnemagt (indefinite nominative singular)
værnemagten (definite nominative singular)
værnemagts (genitive indefinite singular)
værnemagtens (definite genitive singular)

[ˈʋaɐ̯nəˌmɑɡ̊d̥]

From værne (“to protect”) + magt (“force”). Calque of German Wehrmacht.

(historical) Wehrmacht (the German military forces from 1933-1945)


forbydes

[fɒˈb̥yˀðəs]

[fɒˈb̥yðˀəs]


forbuden

forbuden (neuter forbudent, plural and definite singular attributive forbudne)

forbudent (neuter)
forbudne (attributive definite singular)
forbudne (attributive plural)

[fɒˈb̥uˀðən]

[fɒˈb̥uðˀən]

An old past participle of forbyde (“to prohibit”), now replaced by forbudt.


værnemager

værnemager c (singular definite værnemageren, plural indefinite værnemagere)

værnemageren (definite singular)
værnemagere (indefinite plural)
værnemager (indefinite nominative singular)
værnemageren (definite nominative singular)
værnemagere (indefinite nominative plural)
værnemagerne (definite nominative plural)
værnemagers (genitive indefinite singular)
værnemagerens (definite genitive singular)
værnemageres (genitive indefinite plural)
værnemagernes (definite genitive plural)

[ˈʋaɐ̯nəˌmæˀjɐ]

[ˈʋaɐ̯nəˌmæˀɐ]

Derived in 1943 from værnemagt (“Wehrmacht”) after the suffix -mager.

(historical) collaborator (a person collaborating with the Nazi occupation forces in Denmark 1940-1945)


værne

værne (imperative værn, infinitive at værne, present tense værner, past tense værnede, perfect tense har værnet)

værn (imperative)
at værne (infinitive)
værner (present)
værnede (past)
har værnet (perfect)
værne (active infinitive)
værnes (infinitive passive)
værner (active present)
værnes (passive present)
værnede (active past)
værnedes (passive past)
værn (active imperative)
værnende (participle present)
værnet (participle past)
værnen (gerund participle)

From Old Danish værne, from Old Norse verna, cognate with Norwegian verne and Swedish värna. Derived from the noun vǫrn, see værn.


hovedtørklæde

hovedtørklæde n (singular definite hovedtørklædet, plural indefinite hovedtørklæder)

hovedtørklædet (definite singular)
hovedtørklæder (indefinite plural)
hovedtørklæde (indefinite nominative singular)
hovedtørklædet (definite nominative singular)
hovedtørklæder (indefinite nominative plural)
hovedtørklæderne (definite nominative plural)
hovedtørklædes (genitive indefinite singular)
hovedtørklædets (definite genitive singular)
hovedtørklæders (genitive indefinite plural)
hovedtørklædernes (definite genitive plural)

[ˈhoːð̩tˢɶɐ̯ˌkʰl̥ɛːðə]

From hoved (“head”) + tørklæde (“scarf”).

headscarf (cloth worn to protect the hair or for religious reasons)


halstørklæde

halstørklæde n (singular definite halstørklædet, plural indefinite halstørklæder)

halstørklædet (definite singular)
halstørklæder (indefinite plural)
halstørklæde (indefinite nominative singular)
halstørklædet (definite nominative singular)
halstørklæder (indefinite nominative plural)
halstørklæderne (definite nominative plural)
halstørklædes (genitive indefinite singular)
halstørklædets (definite genitive singular)
halstørklæders (genitive indefinite plural)
halstørklædernes (definite genitive plural)

[ˈhalstˢɶɐ̯ˌkʰl̥ɛːðə]

[ˈhalsd̥ɐˌkʰl̥ɛːðə]

From hals (“neck”) + tørklæde (“scarf”).


tørklæde

tørklæde n (singular definite tørklædet, plural indefinite tørklæder)

tørklædet (definite singular)
tørklæder (indefinite plural)
tørklæde (indefinite nominative singular)
tørklædet (definite nominative singular)
tørklæder (indefinite nominative plural)
tørklæderne (definite nominative plural)
tørklædes (genitive indefinite singular)
tørklædets (definite genitive singular)
tørklæders (genitive indefinite plural)
tørklædernes (definite genitive plural)

[ˈtˢɶɐ̯ˌkʰl̥ɛːðə]

From tørre (“to dry”) + klæde (“cloth”).

scarf, headscarf (cloth worn to protect the hair or for religious reasons)


lommetørklæde

lommetørklæde n (singular definite lommetørklædet, plural indefinite lommetørklæder)

lommetørklædet (definite singular)
lommetørklæder (indefinite plural)
lommetørklæde (indefinite nominative singular)
lommetørklædet (definite nominative singular)
lommetørklæder (indefinite nominative plural)
lommetørklæderne (definite nominative plural)
lommetørklædes (genitive indefinite singular)
lommetørklædets (definite genitive singular)
lommetørklæders (genitive indefinite plural)
lommetørklædernes (definite genitive plural)

[ˈlʌmətˢɶɐ̯ˌkʰl̥ɛːðə]

From lomme (“pocket”) + tørklæde (“handkerchief”).


værn

head

værn n (singular definite værnet, plural indefinite værn)

værnet (definite singular)
værn (indefinite plural)
værn (indefinite nominative singular)
værnet (definite nominative singular)
værn (indefinite nominative plural)
værnene (definite nominative plural)
værns (genitive indefinite singular)
værnets (definite genitive singular)
værns (genitive indefinite plural)
værnenes (definite genitive plural)

From Old Danish værn f, from Old Norse vǫrn f, from Proto-Germanic *warīniz, cognate with Swedish värn n, German Wehr f and Dutch weer f. Derived from the verb *warjaną, see værge.

(military) service (one of the three branches of military operation)


værgedes

[ˈʋaɐ̯wəðəs]

past participle definite genitive singular of værge

past participle genitive plural of værge


fashionabel

fashionabel (neuter fashionabelt, plural and definite singular attributive fashionable)

fashionabelt (neuter)
fashionable (attributive definite singular)
fashionable (attributive plural)


unødvendigt

[unøðˈʋɛnˀd̥id̥]


unødvendigt

[unøðˈʋɛnˀd̥id̥]


nødtørft

nødtørft c (singular definite nødtørften, not used in plural form)

[ˈnøðˌtˢɶɐ̯fd̥]

From Middle Low German nōttorft, from Old Saxon nōdthurft, from nōd (“need”) + thurft (“need”). Compare German Notdurft, Dutch nooddruft, and (from Low German) Swedish nödtorft.

in modern language almost only in the euphemism at forrette sin nødtørft, "to relieve oneself, to urinate".


nødvendigt

[nøðˈʋɛnˀd̥id̥]


kærnemælk

kærnemælk c (singular definite kærnemælken, plural indefinite kærnemælk)

kærnemælken (definite singular)
kærnemælk (indefinite plural)
kærnemælk (indefinite nominative singular)
kærnemælken (definite nominative singular)
kærnemælk (indefinite nominative plural)
kærnemælkene (definite nominative plural)
kærnemælks (genitive indefinite singular)
kærnemælkens (definite genitive singular)
kærnemælks (genitive indefinite plural)
kærnemælkenes (definite genitive plural)

[ˈkʰaɐ̯nəˌmɛlˀɡ̊]

From kærne (“to churn”) + mælk (“milk”). Compare Norwegian kjernemjølk, Swedish kärnmjölk, German Kirnemilch, Dutch karnemelk.

buttermilk (low-fat milk left over after the production of butter)


nødtørftig

nødtørftig (neuter nødtørftigt, plural and definite singular attributive nødtørftige)

nødtørftigt (neuter)
nødtørftige (attributive definite singular)
nødtørftige (attributive plural)

[nøðˈtˢɶɐ̯fd̥i]

From nødtørft (“necessity”) + -ig, after Middle Low German nōttroftich, German notdürftig, Dutch nooddruftig.


parallellerne

[pʰɑɑˈlɛlˀɐnə]


paralleller

[pʰɑɑˈlɛlˀɐ]


kernekraftværk

kernekraftværk n (singular definite kernekraftværket, plural indefinite kernekraftværker)

kernekraftværket (definite singular)
kernekraftværker (indefinite plural)
kernekraftværk (indefinite nominative singular)
kernekraftværket (definite nominative singular)
kernekraftværker (indefinite nominative plural)
kernekraftværkerne (definite nominative plural)
kernekraftværks (genitive indefinite singular)
kernekraftværkets (definite genitive singular)
kernekraftværkers (genitive indefinite plural)
kernekraftværkernes (definite genitive plural)

[ˈkʰaɐ̯nəkʰʁ̥ɑfd̥ˌʋaɐ̯ɡ̊]

From kerne (“nucleus”) + kraftværk (“power plant”) or kernekraft (“nuclear power”) + værk (“work, facility”). Calque of German Kernkraftwerk.

com

nuclear power plant (facility producing energy from the heat generated in nuclear reactions)


parcelhus

head

parcelhus n (singular definite parcelhuset, plural indefinite parcelhuse)

parcelhuset (definite singular)
parcelhuse (indefinite plural)
parcelhus (indefinite nominative singular)
parcelhuset (definite nominative singular)
parcelhuse (indefinite nominative plural)
parcelhusene (definite nominative plural)
parcelhus' (genitive indefinite singular)
parcelhusets (definite genitive singular)
parcelhuses (genitive indefinite plural)
parcelhusenes (definite genitive plural)

[pʰɑˈsɛlˀˌhuˀ]


stedfar

stedfar (indefinite nominative singular)
stedfaren (definite nominative singular)
stedfædre (indefinite nominative plural)
stedfædrene (definite nominative plural)
stedfars (genitive indefinite singular)
stedfarens (definite genitive singular)
stedfædres (genitive indefinite plural)
stedfædrenes (definite genitive plural)

[ˈsd̥ɛðˌfɑː]


pap-

From pap (“cardboard”), conceived as an artificial material of poor quality, in opposition to the genuine biological relationship. The prefix was introduced in the 1960s to replace the older sted-.

(informal) step- (a prefix indicating the individual being referred to is related through the marriage of a parent)


stedbarn

stedbarn n (singular definite stedbarnet, plural indefinite stedbørn)

stedbarnet (definite singular)
stedbørn (indefinite plural)
stedbarn (indefinite nominative singular)
stedbarnet (definite nominative singular)
stedbørn (indefinite nominative plural)
stedbørnene (definite nominative plural)
stedbarns (genitive indefinite singular)
stedbarnets (definite genitive singular)
stedbørns (genitive indefinite plural)
stedbørnenes (definite genitive plural)

[ˈsd̥ɛðˌb̥ɑˀn]

[ˈsd̥ɛˌb̥ɑˀn]


kærne

kærne c (singular definite kærnen, plural indefinite kærner)

kærnen (definite singular)
kærner (indefinite plural)
kærne (indefinite nominative singular)
kærnen (definite nominative singular)
kærner (indefinite nominative plural)
kærnerne (definite nominative plural)
kærnes (genitive indefinite singular)
kærnens (definite genitive singular)
kærners (genitive indefinite plural)
kærnernes (definite genitive plural)

From Old Norse kirna, from Proto-Germanic *kirnijǭ, cognate with Icelandic kirna, Swedish kärna, English churn, German Kirne, Karn (regional words). Related to Proto-Germanic *kernǭ in Icelandic kerna (“creme”), Middle Dutch kerne, German Kern (regional word) and the following verb. These words may be derived from Proto-Germanic *kernô (“core”).


kærne

kærne (imperative kærn, infinitive at kærne, present tense kærner, past tense kærnede, perfect tense har kærnet)

kærn (imperative)
at kærne (infinitive)
kærner (present)
kærnede (past)
har kærnet (perfect)
kærne (active infinitive)
kærnes (infinitive passive)
kærner (active present)
kærnes (passive present)
kærnede (active past)
kærnedes (passive past)
kærn (active imperative)
kærnende (participle present)
kærnet (participle past)
kærnen (gerund participle)

From Old Norse *kirna, from Proto-Germanic *kirnijaną, cognate with Icelandic kirna, Swedish kärna, English churn, German kirnen, Dutch karnen.


sted-

Older stif-, from Old Danish stiup-, styp-, stib-, from Old Norse stjúp-, from Proto-Germanic *steupa- (“bereft, step-”), cognate with Swedish styv-, English step-, German stief-. In modern Danish influenced by the noun sted (“place, stead”) (virtually = "instead").


parallellen

[pʰɑɑˈlɛlˀən]


råvildt

head

råvildt n (singular definite råvildtet, not used in plural form)

råvildtet (definite singular)
råvildt (indefinite nominative singular)
råvildtet (definite nominative singular)
råvildts (genitive indefinite singular)
råvildtets (definite genitive singular)

[ˈʁʌˌʋilˀd̥]

From rå (“roe”) + vildt (“game, venison”).


bagdel

bagdel c (singular definite bagdelen, plural indefinite bagdele)

bagdelen (definite singular)
bagdele (indefinite plural)
bagdel (indefinite nominative singular)
bagdelen (definite nominative singular)
bagdele (indefinite nominative plural)
bagdelene (definite nominative plural)
bagdels (genitive indefinite singular)
bagdelens (definite genitive singular)
bagdeles (genitive indefinite plural)
bagdelenes (definite genitive plural)

From bag (“behind”) + del (“part”). Compare German Hinterteil. The sense "disadvantage" is influenced by fordel (“advantage”) and German Nachteil (“disadvantage”).


baggrund

baggrund c (singular definite baggrunden, plural indefinite baggrunde)

baggrunden (definite singular)
baggrunde (indefinite plural)
baggrund (indefinite nominative singular)
baggrunden (definite nominative singular)
baggrunde (indefinite nominative plural)
baggrundene (definite nominative plural)
baggrunds (genitive indefinite singular)
baggrundens (definite genitive singular)
baggrundes (genitive indefinite plural)
baggrundenes (definite genitive plural)

[ˈb̥ɑwˌɡ̊ʁɔnˀ]

bag (“behind”) + grund (“ground”). Calque of German Hintergrund (“background”), cf. also Swedish bakgrund, English background.

calque

background (the scenery behind the main subject of an image)

background (the previous circumstances of a situation)

background (the origins or social heritage of a person)


vrå

head

vrå c (singular definite vråen, plural indefinite vråer)

vråen (definite singular)
vråer (indefinite plural)
vrå (indefinite nominative singular)
vråen (definite nominative singular)
vråer (indefinite nominative plural)
vråerne (definite nominative plural)
vrås (genitive indefinite singular)
vråens (definite genitive singular)
vråers (genitive indefinite plural)
vråernes (definite genitive plural)

From Old Danish wra, Old West Norse rá f, from Proto-Germanic *wranhō (“something crooked”), cognate with Norwegian Nynorsk ro and Swedish vrå. From Proto-Indo-European *wrónkeh₂, cognate with Latvian ròka (“arm, hand”), Lithuanian rankà, Russian рука́ (ruká) and possibly also, via Gaulish, French branche (“branch”).

inh

(dated) corner (of a house or a country)


undredes

[ˈɔnd̥ʁɐðəs]


opstigende

[ˈʌb̥ˌsd̥iˀənə]


vækkede

past participle definite singular of vække


svøbte

past participle definite singular of svøbe


svøbtes

[ˈsʋøb̥d̥əs]


svøber

See the etymology of the corresponding lemma form.


stige op

head

stige op (imperative stig op, present stiger op, past steg op, past participle steget op)

stig op (imperative)
stiger op (present)
steg op (past)
steget op (participle past)
stiger op (present)
steg op (past)
er steget op (perfect present)
var steget op (past perfect)
stiges op (passive present)
stigende op (participle present)
steget op (participle past)
stig op (imperative present)
stige op (infinitive present)
være (auxiliary present)
stigen op (gerund present)

[sd̥iːə ˈʌb̥]

From stige (“ascend”) + op (“up”). Doublet of opstige.


opstigen

[ˈʌb̥ˌsd̥iˀən]


opstigen

opstigen (indefinite nominative singular)
opstigens (genitive indefinite singular)

[ˈʌb̥ˌsd̥iˀən]


opstige

opstige (imperative opstig, present opstiger, past opsteg, past participle opsteget, c opstegen, definite or plural stegne)

opstig (imperative)
opstiger (present)
opsteg (past)
opsteget (participle past)
opstegen (common-gender participle past)
stegne (definite)
stegne (plural)
opstiger (present)
opsteg (past)
er opsteget (perfect present)
var opsteget (past perfect)
opstiges (passive present)
opstigende (participle present)
opsteget (participle past)
opstig (imperative present)
opstige (infinitive present)
være (auxiliary present)
opstigen (gerund present)

[ˈʌb̥ˌsd̥iˀə]

From op (“up”) + stige (“ascend”). Doublet of stige op.


omgængelig

omgængelig (neuter omgængeligt, plural and definite singular attributive omgængelige)

omgængeligt (neuter)
omgængelige (attributive definite singular)
omgængelige (attributive plural)

[ʌmˈɡ̊ɛŋˀəli]

[ʌmˈɡ̊ɛŋˀli]

Equivalent to omgang (“dealings, intercourse”) + -lig, after German umgänglich.


svøb

svøb n (singular definite svøbet, plural indefinite svøb)

svøbet (definite singular)
svøb (indefinite plural)
svøb (indefinite nominative singular)
svøbet (definite nominative singular)
svøb (indefinite nominative plural)
svøbene (definite nominative plural)
svøbs (genitive indefinite singular)
svøbets (definite genitive singular)
svøbs (genitive indefinite plural)
svøbenes (definite genitive plural)

From Old Norse sveipr m, derived from the verb svípa, see svøbe. Compare German Schweif (“tail”).


uomgængelig

uomgængelig (neuter uomgængeligt, plural and definite singular attributive uomgængelige)

uomgængeligt (neuter)
uomgængelige (attributive definite singular)
uomgængelige (attributive plural)

[ʌmˈɡ̊ɛŋˀəli]

[ʌmˈɡ̊ɛŋˀli]

Equivalent to u- (“un-”) + omgængelig (“sociable”), after German únumgänglich (“unsociable”) and unumgä́nglich (“unavoidable”), adjectives of úmgehen (“to deal with”) and umgéhen (“to avoid”), corresponding to Danish omgås (“to deal with”) and omgå (“to avoid”) respectively.


uomgængelig

[ʌmˈɡ̊ɛŋˀəli]

[ʌmˈɡ̊ɛŋˀli]


hjulpen

past participle common singular of hjælpe


hjulpedes ad

[ˈjɔlb̥əðəs ˈað]

(extremely rare) past participle of hjælpes ad


hjulpne

past participle definite singular of hjælpe


hjælpes ad

hjælpes ad (past hjalpes ad, perfect har hjulpedes ad)

hjalpes ad (past)
har hjulpedes ad (perfect)
hjælpes ad (present)
hjalpes ad (past)
har hjulpedes ad (perfect present)
havde hjulpedes ad (past perfect)
hjulpedes ad (participle past)
hjælpes ad (infinitive present)
have (auxiliary present)

From the passive of hjælpe (“to help”) and the adverb ad (“by”).


udeblevet

[ˈuːðəˌb̥lewˀəð]

[ˈuːð̩ˌb̥leðˀð̩]


udebleven

[ˈuːðəˌb̥lewˀən]

past participle common singular of udeblive


udeblev

[ˈuːðəˌb̥lewˀ]


udebliver

[ˈuːðəˌb̥liwˀɐ]

[ˈuːðəˌb̥liɐ̯ˀ]


træffedes

[ˈtˢʁ̥afəðəs]

[ˈtˢʁ̥ɑfəðəs]


udeblevne

[ˈuːðəˌb̥lewˀnə]

past participle definite singular of udeblive


træffes

træffes (present træffes, past traffes or træffedes, perfect har træffedes)

træffes (present)
traffes (past)
træffedes (past)
har træffedes (perfect)
træffes (present)
traffes (past)
træffedes (past)
har træffedes (perfect present)
havde træffedes (past perfect)
træffedes (participle past)
træffes (infinitive present)
have (auxiliary present)


udeblive

udeblive (present udebliver, past udeblev, past participle udeblevet, c udebleven, definite or plural udeblevne)

udebliver (present)
udeblev (past)
udeblevet (participle past)
udebleven (common-gender participle past)
udeblevne (definite)
udeblevne (plural)
udebliver (present)
udeblev (past)
er udeblevet (perfect present)
var udeblevet (past perfect)
udeblives (passive present)
udeblivende (participle present)
udeblevet (participle past)
udebliv (imperative present)
udeblive (infinitive present)
være (auxiliary present)
udebliven (gerund present)

[ˈuːðəˌb̥liwˀə]

[ˈuːðəˌb̥liˀ]

From ude (“out, outside”) + blive (“remain”), compare German ausbleiben.


svøbe

svøbe c (singular definite svøben, plural indefinite svøber)

svøben (definite singular)
svøber (indefinite plural)
svøbe (indefinite nominative singular)
svøben (definite nominative singular)
svøber (indefinite nominative plural)
svøberne (definite nominative plural)
svøbes (genitive indefinite singular)
svøbens (definite genitive singular)
svøbers (genitive indefinite plural)
svøbernes (definite genitive plural)

From Old Danish swepæ, from Old Norse svipa f, from Proto-Germanic *swipǭ, related to the following verb.

scourge (a source of persistent trouble)

(rare) scourge (a primitive whip of leather)


svøbe

svøbe (imperative svøb, infinitive at svøbe, present tense svøber, past tense svøbte, perfect tense har svøbt)

svøb (imperative)
at svøbe (infinitive)
svøber (present)
svøbte (past)
har svøbt (perfect)
svøber (present)
svøbte (past)
har svøbt (perfect present)
havde svøbt (past perfect)
svøbes (passive present)
svøbtes (passive past)
svøbende (participle present)
svøbt (participle past)
svøb (imperative present)
svøbe (infinitive present)
have (auxiliary present)
svøben (gerund present)

From Old Danish swepæ, from Old Norse sveipa, from Proto-Germanic *swaipaną, cognate with Swedish svepa, English swoop, sweep, German schweifen.


udebliven

[ˈuːðəˌb̥liwˀən]


vedrøre

vedrøre (past tense vedrørte, past participle vedrørt)

vedrørte (past)
vedrørt (participle past)
vedrører (present)
vedrørte (past)
har vedrørt (perfect present)
havde vedrørt (past perfect)
vedrøres (passive present rare)
vedrørtes (passive past rare)
vedrørende (participle present)
vedrørt (participle past)
vedrør (imperative present)
vedrøre (infinitive present)
have (auxiliary present)
vedrøren (gerund present)


beståen

[ˈb̥eˈsd̥ɔˀən]


beståen

beståen (indefinite nominative singular)
beståens (genitive indefinite singular)

[ˈb̥eˈsd̥ɔˀən]


læsse

læsse (present læsser, past læssede, past participle læsset)

læsser (present)
læssede (past)
læsset (participle past)
læsser (present)
læssede (past)
har læsset (perfect present)
havde læsset (past perfect)
læsses (passive present)
læssedes (passive past)
læssende (participle present)
læsset (participle past)
læs (imperative present)
læsse (infinitive present)
have (auxiliary present)
læssen (gerund present)

From Old Danish læssæ, lassæ, from Old Norse hlessa, from Proto-Germanic *hlassijaną, cognate with Norwegian lesse, Swedish lassa. Derived from the noun Proto-Germanic *hlassą (“load”), hence Old Norse hlass, Danish læs.


optrædende

[ˈʌb̥ˌtˢʁ̥ɛˀðənə]


bedrager

bedrager c (singular definite bedrageren, plural indefinite bedragere)

bedrageren (definite singular)
bedragere (indefinite plural)
bedrager (indefinite nominative singular)
bedrageren (definite nominative singular)
bedragere (indefinite nominative plural)
bedragerne (definite nominative plural)
bedragers (genitive indefinite singular)
bedragerens (definite genitive singular)
bedrageres (genitive indefinite plural)
bedragernes (definite genitive plural)

From bedrage (“to deceive”) + -er, compare German Betrüger.

[b̥eˈd̥ʁɑˀwɐ]

[b̥eˈd̥ʁɑwˀɐ]


bedrager

[b̥eˈd̥ʁɑˀwɐ]

[b̥eˈd̥ʁɑwˀɐ]


optrædes

[ˈʌb̥ˌtˢʁ̥ɛˀðəs]

[ˈʌb̥ˌtˢʁ̥aðˀəs]


optrådtes

[ˈʌb̥ˌtˢʁ̥ʌd̥əs]


Thukydid

[tˢuɡ̊yˈd̥iðˀ]

[tˢuɡ̊əˈd̥iðˀ]

From Ancient Greek Θουκυδίδης (Thoukudídēs).

Thucydides (famous Ancient Greek Historian, author of the History of the Peloponnesian War)


gåseøjne

[ˈɡ̊ɔːsəˌʌjnə]

From gås (“goose”) + øjne (“eyes”), after older German Gänseaugen (now Gänsefüßchen).


optræden

[ˈʌb̥ˌtˢʁ̥ɛˀðən]

[ˈʌb̥ˌtˢʁ̥aðˀən]


optræden

optræden (indefinite nominative singular)
optrædener (indefinite nominative plural)
optrædenerne (definite nominative plural)
optrædens (genitive indefinite singular)
optrædeners (genitive indefinite plural)
optrædenernes (definite genitive plural)

[ˈʌb̥ˌtˢʁ̥ɛˀðən]

[ˈʌb̥ˌtˢʁ̥aðˀən]


grønsvær

grønsvær c (singular definite grønsværen, not used in plural form)

grønsværen (definite singular)
grønsvær (indefinite nominative singular)
grønsværen (definite nominative singular)
grønsværs (genitive indefinite singular)
grønsværens (definite genitive singular)

[ˈɡ̊ʁɶnˌsʋɛɐ̯ˀ]


røgt

røgt c (singular definite røgten, not used in plural form)

røgten (definite singular)
røgt (indefinite nominative singular)
røgten (definite nominative singular)
røgts (genitive indefinite singular)
røgtens (definite genitive singular)

From Old Norse rœkt f, from Proto-Germanic *rōkiþō. Derived from the verb Proto-Germanic *rōkijaną, hence Old Norse rœkja (“to take care”), German geruhen (“to deign”).


stræben

[ˈsd̥ʁæːb̥m̩]


stræben

stræben (indefinite nominative singular)
stræbens (genitive indefinite singular)

[ˈsd̥ʁæːb̥m̩]


flæskesvær

flæskesvær c (singular definite flæskesværen, plural indefinite flæskesvær)

flæskesværen (definite singular)
flæskesvær (indefinite plural)
flæskesvær (indefinite nominative singular)
flæskesværen (definite nominative singular)
flæskesvær (indefinite nominative plural)
flæskesværene (definite nominative plural)
flæskesværs (genitive indefinite singular)
flæskesværens (definite genitive singular)
flæskesværs (genitive indefinite plural)
flæskesværenes (definite genitive plural)

[ˈflɛsɡ̊əˌsʋɛɐ̯ˀ]

From flæsk (“pork”) + svær (“rind, crackling”).


røgte

head

røgte (imperative røgt, infinitive at røgte, present tense røgter, past tense røgtede, perfect tense har røgtet)

røgt (imperative)
at røgte (infinitive)
røgter (present)
røgtede (past)
har røgtet (perfect)
røgter (present)
røgtede (past)
har røgtet (perfect present)
havde røgtet (past perfect)
røgtes (passive present)
røgtedes (passive past)
røgtende (participle present)
røgtet (participle past)
røgt (imperative present)
røgte (infinitive present)
have (auxiliary present)
røgten (gerund present)

From Old Norse rœkta (“to worry”), cognate with Norwegian røkte, Swedish rykta. Derived from the noun rœkt (Danish røgt).


arresteres

[ɑɑˈsd̥eˀɐs]


svorne

past participle definite singular of sværge


arresterede

[ɑɑˈsd̥eˀɐðə]

past participle definite singular of arrestere


arresterede

[ɑɑˈsd̥eˀɐðə]


stuearrest

stuearrest c (singular definite stuearresten, plural indefinite stuearrester)

stuearresten (definite singular)
stuearrester (indefinite plural)
stuearrest (indefinite nominative singular)
stuearresten (definite nominative singular)
stuearrester (indefinite nominative plural)
stuearresterne (definite nominative plural)
stuearrests (genitive indefinite singular)
stuearrestens (definite genitive singular)
stuearresters (genitive indefinite plural)
stuearresternes (definite genitive plural)

From stue (“living room”) + arrest (“arrest”). Calque of German Stubenarrest.

com

confinement to stay inside, being grounded (as a punishment of children)


svoren

past participle common singular of sværge


svoren

head

svoren (neuter svorent, plural and definite singular attributive svorne)

svorent (neuter)
svorne (attributive definite singular)
svorne (attributive plural)


ryggesløs

ryggesløs (neuter ryggesløst, plural and definite singular attributive ryggesløse)

ryggesløst (neuter)
ryggesløse (attributive definite singular)
ryggesløse (attributive plural)
ryggesløs (positive)
ryggesløsere (comparative)
ryggesløsest (superlative)
ryggesløst (positive)
ryggesløse (plural positive)
ryggesløsere (comparative plural)
ryggesløsest (plural superlative)
ryggesløse (positive)
ryggesløseste (superlative)

[ˈʁœɡ̊əsˌløˀs]

From Middle Low German rōkelōs, cognate with German ruchlos, English reckless, Dutch roekeloos. Derived from the noun Proto-Germanic *rōkō, hence Middle Low German rōke, Old High German ruohha. Possibly, this noun may go back to Proto-Indo-European *h₂roh₁g-eh₂-, cf. Ancient Greek ἀρωγή (arōgḗ, “help”).


eksaminand

eksaminand c (singular definite eksaminanden, plural indefinite eksaminander)

eksaminanden (definite singular)
eksaminander (indefinite plural)
eksaminand (indefinite nominative singular)
eksaminanden (definite nominative singular)
eksaminander (indefinite nominative plural)
eksaminanderne (definite nominative plural)
eksaminands (genitive indefinite singular)
eksaminandens (definite genitive singular)
eksaminanders (genitive indefinite plural)
eksaminandernes (definite genitive plural)

From Latin exāminandus (“to be examined”), a gerundive of exāminārī.

candidate, examinee (a person taking an exam)


bekendende

[b̥eˈkʰɛnˀənə]


anerkende

anerkende (past tense anerkendte, past participle anerkendt)

anerkendte (past)
anerkendt (participle past)
anerkender (present)
anerkendte (past)
har anerkendt (perfect present)
havde anerkendt (past perfect)
anerkendes (passive present)
anerkendtes (passive past)
anerkendende (participle present)
anerkendt (participle past)
anerkend (imperative present)
anerkende (infinitive present)
have (auxiliary present)
anerkenden (gerund present)

[anɐˈkʰɛnˀə]

From German anerkennen, from an- (“to”) + erkennen (“to acknowledge”).


forrådtes

[fʌˈʁɔˀd̥əs]


lykønskning

head

lykønskning c (singular definite lykønskningen, plural indefinite lykønskninger)

lykønskningen (definite singular)
lykønskninger (indefinite plural)
lykønskning (indefinite nominative singular)
lykønskningen (definite nominative singular)
lykønskninger (indefinite nominative plural)
lykønskningerne (definite nominative plural)
lykønsknings (genitive indefinite singular)
lykønskningens (definite genitive singular)
lykønskningers (genitive indefinite plural)
lykønskningernes (definite genitive plural)

[ˈløɡ̊ˌønˀsɡ̊neŋ]

[løɡ̊ˈønˀsɡ̊neŋ]

From lykønske (“to congratulate”) + -ning.


forrådende

[fʌˈʁɔˀð̩nə]


bekendelse

bekendelse c (singular definite bekendelsen, plural indefinite bekendelser)

bekendelsen (definite singular)
bekendelser (indefinite plural)
bekendelse (indefinite nominative singular)
bekendelsen (definite nominative singular)
bekendelser (indefinite nominative plural)
bekendelserne (definite nominative plural)
bekendelses (genitive indefinite singular)
bekendelsens (definite genitive singular)
bekendelsers (genitive indefinite plural)
bekendelsernes (definite genitive plural)

From bekende (“to confess”) + -else, after Middle Low German bekantenisse, bekentnisse, German Bekenntnis.


studentereksamen

studentereksamen c (singular definite studentereksamenen, plural indefinite studentereksaminer or studentereksamener)

studentereksamenen (definite singular)
studentereksaminer (indefinite plural)
studentereksamener (indefinite plural)
studentereksamen (indefinite nominative singular)
studentereksamenen (definite nominative singular)
studentereksaminer (indefinite nominative plural)
studentereksamener (indefinite nominative plural)
studentereksaminerne (definite nominative plural)
studentereksamenerne (definite nominative plural)
studentereksamens (genitive indefinite singular)
studentereksamenens (definite genitive singular)
studentereksaminers (genitive indefinite plural)
studentereksameners (genitive indefinite plural)
studentereksaminernes (definite genitive plural)
studentereksamenernes (definite genitive plural)

[sd̥uˈd̥enˀd̥ɐɛɡ̊ˌsæːmm̩]

From student (“student”) + eksamen (“exam”).

graduation from upper secondary school, "gymnasium" (being a qualification for studying at a university or a similar higher education)


trosbekendelse

trosbekendelse c (singular definite trosbekendelsen, plural indefinite trosbekendelser)

trosbekendelsen (definite singular)
trosbekendelser (indefinite plural)
trosbekendelse (indefinite nominative singular)
trosbekendelsen (definite nominative singular)
trosbekendelser (indefinite nominative plural)
trosbekendelserne (definite nominative plural)
trosbekendelses (genitive indefinite singular)
trosbekendelsens (definite genitive singular)
trosbekendelsers (genitive indefinite plural)
trosbekendelsernes (definite genitive plural)

[ˈtˢʁ̥oˀsb̥eˌkʰɛnˀl̩sə]

From tro (“faith”) + bekendelse (“confession”), possibly a calque of German Glaubensbekenntnis.

com

(religion) creed (the fundament of a religious group, in particular the Apostles' Creed)


kendetegne

head

kendetegne (past tense kendetegnede, past participle kendetegnet)

kendetegnede (past)
kendetegnet (participle past)
kendetegner (present)
kendetegnede (past)
har kendetegnet (perfect present)
havde kendetegnet (past perfect)
kendetegnes (passive present)
kendetegnedes (passive past)
kendetegnende (participle present)
kendetegnet (participle past)
kendetegn (imperative present)
kendetegne (infinitive present)
have (auxiliary present)
kendetegnen (gerund present)

[ˈkʰɛnəˌtˢɑjˀnə]

Derived from kendetegn (“characteristic”), calque of German kennzeichnen.

to characterize, to be characteristic of

... medens han skarpt tog Afstand fra Mænd som Brenz og de senere Wittenbergerteologer [ 31 ] , hvem han kendetegnede som » Flacianere og Ubikvitarister « ...

1928, Bjørn Kornerup, Biskop Hans Poulsen Resen: studier over kirke--og skolehistorie i det 16. og 17. aarhundrede:

... while he sharply distanced himself from men like Brenz and the later Wittenberger theologists [31], whom he characerized as "Flacians and Ubiquitarians" ...

Hun kendetegnede denne forandring som et skift fra at „have den bedste idé eller løsning på et problem“ til at „være den bedste leder af mennesker“.

2016, Brené Brown, Glem hvad andre tænker: Mod til at være sårbær - Daring Greatly, Gyldendal A/S, →ISBN:

She characterized this change as a shift from "having the best idea or solution to a problem" to "being the best leader of people".

Han kendetegner shariaen som post-koransk og som konstrueret af mennesker og derfor ikke som værende en del af den islamiske åbenbaring.

2014, Kai Sørlander, Forsvar for rationaliteten, Informations Forlag, →ISBN:

He characterizes sharia as post-Quranic and as constructed by humans, and therefore not being part of Islamic revelation.

to characterize, to describe, to depict (as)


drømmeverdner

[ˈd̥ʁɶməˌʋaɐ̯d̥nɐ]


drømmeverdenerne

[ˈd̥ʁɶməˌʋaɐ̯d̥nɐnə]


drømmeverdnerne

[ˈd̥ʁɶməˌʋaɐ̯d̥nɐnə]


søvngænger

søvngænger c (singular definite søvngængeren, plural indefinite søvngængere)

søvngængeren (definite singular)
søvngængere (indefinite plural)
søvngænger (indefinite nominative singular)
søvngængeren (definite nominative singular)
søvngængere (indefinite nominative plural)
søvngængerne (definite nominative plural)
søvngængers (genitive indefinite singular)
søvngængerens (definite genitive singular)
søvngængeres (genitive indefinite plural)
søvngængernes (definite genitive plural)

[ˈsœwnˌɡ̊ɛŋɐ]

From søvn (“sleep”) + gænger (“walker”), a calque of Medieval Latin somnambulus.


gænger

gænger c (singular definite gængeren, plural indefinite gængere)

gængeren (definite singular)
gængere (indefinite plural)
gænger (indefinite nominative singular)
gængeren (definite nominative singular)
gængere (indefinite nominative plural)
gængerne (definite nominative plural)
gængers (genitive indefinite singular)
gængerens (definite genitive singular)
gængeres (genitive indefinite plural)
gængernes (definite genitive plural)

From gang (“walk”) + -er, after German Gänger.


rytteri

rytteri n (singular definite rytteriet, plural indefinite rytterier)

rytteriet (definite singular)
rytterier (indefinite plural)
rytteri (indefinite nominative singular)
rytteriet (definite nominative singular)
rytterier (indefinite nominative plural)
rytterierne (definite nominative plural)
rytteris (genitive indefinite singular)
rytteriets (definite genitive singular)
rytteriers (genitive indefinite plural)
rytteriernes (definite genitive plural)

Via Middle Low German rūterīe, derived from Middle Low German rūter (“cavalryman, horseman”) (hence Danish rytter (“horseman”)). Compare Swedish rytteri, German Reiterei (earlier Reuterei, assimilated to Reiter (“horseman”)), Dutch ruiterij.


svie

head

svie c (singular definite svien, not used in plural form)

svien (definite singular)
svie (indefinite nominative singular)
svien (definite nominative singular)
svies (genitive indefinite singular)
sviens (definite genitive singular)

From Old Norse sviði, related to the verb.


svie

svie (past tense sved, past participle svedet)

sved (past)
svedet (participle past)
svider (present)
svier (present)
sved (past)
har (perfect present)
havde (past perfect)
svidende (participle present)
sviende (participle present)
Term? (participle past)
svid (imperative present)
svi (imperative present)
svide (infinitive present)
svie (infinitive present)
have (auxiliary present)
sviden (gerund present)
svien (gerund present)


forsoning

forsoning c (singular definite forsoningen, not used in plural form)

forsoningen (definite singular)
forsoning (indefinite nominative singular)
forsoningen (definite nominative singular)
forsonings (genitive indefinite singular)
forsoningens (definite genitive singular)


spøgte

[ˈsb̥øɡ̊d̥ə]


uværdig

uværdig (neuter uværdigt, plural and definite singular attributive uværdige)

uværdigt (neuter)
uværdige (attributive definite singular)
uværdige (attributive plural)
uværdig (positive)
uværdigere (comparative)
uværdigst (superlative)
uværdigt (positive)
uværdige (plural positive)
uværdigere (comparative plural)
uværdigst (plural superlative)
uværdige (positive)
uværdigste (superlative)

[ˈuˌʋaɐ̯d̥i]


færden

færden (indefinite nominative singular)
færdes (genitive indefinite singular)


færden

See the etymology of the corresponding lemma form.


udlændisk

head

udlændisk (neuter udlændisk, plural and definite singular attributive udlændiske, not comparable)

udlændisk (neuter)
udlændiske (attributive definite singular)
udlændiske (attributive plural)


guttermand

a male person who does something good for others; a good chap, a buddy


fuglekald

fuglekald (indefinite nominative singular)
fuglekaldet (definite nominative singular)
fuglekald (indefinite nominative plural)
fuglekaldene (definite nominative plural)
fuglekalds (genitive indefinite singular)
fuglekaldets (definite genitive singular)
fuglekalds (genitive indefinite plural)
fuglekaldenes (definite genitive plural)

a birdcall; a bird's cry, or an imitation thereof


langvejs

Husbond var på rejse, langvejs borte i byen Interlaken, ...

2020, H. C. Andersen, Isjomfruen, Lindhardt og Ringhof, →ISBN:

Det eneste vi vide om ham , er Navnet , og at han drog langvejs bort . Muelig er han en Personification af Solen , Nok er det , at Maanen sees om Natten , eenlig paa Himmelen ; derfor digtede man at hendes Mand var draget bort langvejs.

1821, Den Ældre Edda. En Samling Af De Nordiske Folks Aeldste Sagn Og Sange, Ved Saemund Sigfussön Kaldet Hin Frode. Oversat Og Forklaret Ved Finn Magnusen: 1, page 226:


langvejs

langvejs (neuter langvejs, plural and definite singular attributive langvejs)

langvejs (neuter)
langvejs (attributive definite singular)
langvejs (attributive plural)

Undersøgelserne har imidlertid ikke givet mulighed for at afgøre , hvorledes den langvejs spredning af elmesygen vil forløbe her i landet.

Stenene, som forekommer i Istidslagene eller er udskyllet af dem, er netop saadanne Indlag, som har kunnet taale en langvejs Transport uden at blive fuldstændig smuldret.

1943, Danmarks geologiske undersøgelse, Danmarks geologiske undersøgelse: V. række:

Den langvejs Transport har ogsaa medført en nøje Sammenblanding af Materialet uden Hensyn til Størrelse, ...

Langvejs Færden er Krigsmands Sag, / Verden ligger ham aaben, / Feltherren stikker for Telt sit Flag, / og straks er Soldaten i Vaaben!

1908, Holger Drachmann, Samlede poetiske skrifter: bd. Lykken i Arenzano. Kantate til Holbergfesten. Fjaeldsange og aeventyr. Der var en gang. Strenge herrer. Danmark leve. Alkibiades:

(of e.g. journeying or transportation) long-distance


undersøgelseskommission

undersøgelseskommission (indefinite nominative singular)
undersøgelseskommissionen (definite nominative singular)
undersøgelseskommissioner (indefinite nominative plural)
undersøgelseskommissionerne (definite nominative plural)
undersøgelseskommissions (genitive indefinite singular)
undersøgelseskommissionens (definite genitive singular)
undersøgelseskommissioners (genitive indefinite plural)
undersøgelseskommissionernes (definite genitive plural)

commission formed to investigate something


drabsmand

drabsmand (indefinite nominative singular)
drabsmanden (definite nominative singular)
drabsmænd (indefinite nominative plural)
drabsmændene (definite nominative plural)
drabsmands (genitive indefinite singular)
drabsmandens (definite genitive singular)
drabsmænds (genitive indefinite plural)
drabsmændenes (definite genitive plural)


selviscenesættelse

selv (“self”) + iscenesættelse (“staging (e.g. of a play)”)

af

De romerske luksusvarer indgik som et vigtigt led ikke blot i krigeraristokratiets økonomiske magt, men også i deres selvforståelse og selviscenesættelse.

2007, Helge J. Kudahl, Ravnehovedringe og stormandsalliancer i romersk jernalder:

The Roman luxury goods were not just an important part of the warrior aristocracy's economical power, but also their^([sic]) self-understanding and self-staging.

Når kunstneren stiller sig i vejen for sin kunst, er det ikke kun et udslag af den selviscenesættelse, der i romantikken og modernismen tog overhånd i en grad, så fortællingen om værket blev en del af det.

2015, Jens Christian Grøndahl, Hjemme i Europa, Gyldendal A/S, →ISBN:

When the artist puts themselves in the way of their art, it is not just a manifestation of the self-staging that, during Romanticism and Modernism, took over to a degree that the narrative about the work became a part of it.

Sådan er Brian Holms liv,og hvis der er to ting, han ikke kan fordrage, er det storskrydende selviscenesættelse og dårlige løgne.

2013, Reimer Bo Christensen, Niels Christian Jung, På mestrenes asfalt - Den store cykelbog, Lindhardt og Ringhof, →ISBN:

Thus is the life of Brian Holm, and if there are two things he cannot stand, it is ostentatious self-staging and bad lies.

the act of presenting oneself for the view of many, especially in an ostentatious manner


Gudenå

[ˈɡ̊uðˀn̩ˌɔˀ]


Gudenåen

Gudenå (indefinite)
Gudenå (indefinite nominative singular)
Gudenåen (definite nominative singular)
Gudenås (genitive indefinite singular)
Gudenåens (definite genitive singular)

[ˈɡ̊uðˀn̩ˌɔˀn̩]

From Old Danish Guthen, with a later addition of the noun å (“river”). Maybe derived from the noun gud (“god”).


dysfori

head

dysfori c (singular definite dysforien, not used in plural form)

From Ancient Greek δυσφορία (dusphoría).


Lilleasien

[ˈliləˌæˀɕən]

From lille (“little”) + Asien (“Asia”). Calque of Latin Asia Minor.


Tyrki

(obsolete) indefinite singular of Tyrkiet


ufortrøden

ufortrøden (neuter ufortrødent, plural and definite singular attributive ufortrødne)

ufortrødent (neuter)
ufortrødne (attributive definite singular)
ufortrødne (attributive plural)

undaunted; proceeding in spite of difficulty


rigsdansk

rigsdansk (plural and definite singular attributive rigsdanske)

rigsdanske (attributive definite singular)
rigsdanske (attributive plural)

[ˈʁisˌd̥ænˀsɡ̊]

From rige (“kingdom”) + dansk (“Danish”).

Standard Danish (pertaining to the standard language of Denmark)


rigsdansk

[ˈʁisˌd̥ænˀsɡ̊]

Standard Danish (the standard language of Denmark, based on the dialect of Copenhagen)


sat sapienti

Abbreviation of Latin dictum sapienti sat est, "that which is said is sufficient for the wise".

Men skal vi nu ikke sige sat sapienti, som Forfædre med en Dannelse og store Børneflokke plejede at udtrykke sig!

1951, Johannes V. Jensen, Tilblivelsen: Revideret udgave af Dyrenes Forvandling, Gyldendal A/S, →ISBN:

But shall we not now say sat sapienti, as ancestors with education and large crowds of children used to say!

Her maa man gaae varsomt tilværks ! Hun kan faae Indflydelse og — sat Sapienti !

1833, Christian Hvild Bredahl, Dramatiske soener: uddragne af et aeldgammelt haandskrift. Frit oversatte af det Kyhlamske, page 172:

Here must one proceed carefully! She might gain influence and — well, you know.


spørgsel

spørgsel c (singular definite spørgslen, plural indefinite spørgsler)

spørgslen (definite singular)
spørgsler (indefinite plural)
spørgsel (indefinite nominative singular)
spørgslen (definite nominative singular)
spørgsler (indefinite nominative plural)
spørgslerne (definite nominative plural)
spørgsels (genitive indefinite singular)
spørgslens (definite genitive singular)
spørgslers (genitive indefinite plural)
spørgslernes (definite genitive plural)

[ˈsb̥ɶɐ̯səl]

[ˈsb̥ɶɐ̯ˀsəl]


hammer-

hammerfed, hammerlækker


ude af stand til

From ude af (“outside”) + stand (“position”). Calque of German außerstande.


politistation

politistation c (singular definite politistationen, plural indefinite politistationer)

politistationen (definite singular)
politistationer (indefinite plural)
politistation (indefinite nominative singular)
politistationen (definite nominative singular)
politistationer (indefinite nominative plural)
politistationerne (definite nominative plural)
politistations (genitive indefinite singular)
politistationens (definite genitive singular)
politistationers (genitive indefinite plural)
politistationernes (definite genitive plural)

From politi (“police”) + station (“station”).


rutebil

rutebil c (singular definite rutebilen, plural indefinite rutebiler)

rutebilen (definite singular)
rutebiler (indefinite plural)
rutebil (indefinite nominative singular)
rutebilen (definite nominative singular)
rutebiler (indefinite nominative plural)
rutebilerne (definite nominative plural)
rutebils (genitive indefinite singular)
rutebilens (definite genitive singular)
rutebilers (genitive indefinite plural)
rutebilernes (definite genitive plural)

[ˈʁud̥əˌb̥iˀl]

[ˈʁod̥əˌb̥iˀl]


stationsby

stationsby c (singular definite stationsbyen, plural indefinite stationsbyer)

stationsbyen (definite singular)
stationsbyer (indefinite plural)
stationsby (indefinite nominative singular)
stationsbyen (definite nominative singular)
stationsbyer (indefinite nominative plural)
stationsbyerne (definite nominative plural)
stationsbys (genitive indefinite singular)
stationsbyens (definite genitive singular)
stationsbyers (genitive indefinite plural)
stationsbyernes (definite genitive plural)

From station (“station”) + by (“town, city”).


togstation

togstation c (singular definite togstationen, plural indefinite togstationer)

togstationen (definite singular)
togstationer (indefinite plural)
togstation (indefinite nominative singular)
togstationen (definite nominative singular)
togstationer (indefinite nominative plural)
togstationerne (definite nominative plural)
togstations (genitive indefinite singular)
togstationens (definite genitive singular)
togstationers (genitive indefinite plural)
togstationernes (definite genitive plural)

From tog (“train”) + station (“station”).


mellemstation

mellemstation c (singular definite mellemstationen, plural indefinite mellemstationer)

mellemstationen (definite singular)
mellemstationer (indefinite plural)
mellemstation (indefinite nominative singular)
mellemstationen (definite nominative singular)
mellemstationer (indefinite nominative plural)
mellemstationerne (definite nominative plural)
mellemstations (genitive indefinite singular)
mellemstationens (definite genitive singular)
mellemstationers (genitive indefinite plural)
mellemstationernes (definite genitive plural)

From mellem (“between”) + station (“station”).


nøde

head

nøde (past tense nødte or nødede, past participle nødt or nødet)

nødte (past)
nødede (past)
nødt (participle past)
nødet (participle past)
nøder (present)
nødte (past)
nødede (past)
har (perfect present)
havde (past perfect)
nødes (passive present)
nødtes (passive past)
nødedes (passive past)
nødende (participle present)
Term? (participle past)
nød (imperative present)
nøde (infinitive present)
have (auxiliary present)
nøden (gerund present)

From Old Norse neyða, from Proto-Germanic *naudijaną, cognate with Old English nīedan, Old High German nōten, Gothic 𐌽𐌰𐌿𐌸𐌾𐌰𐌽 (nauþjan). Derived from the noun *naudiz (“need”).


søvne

From Old Norse svefni, dative form of svefn.


rutebilstation

rutebilstation c (singular definite rutebilstationen, plural indefinite rutebilstationer)

rutebilstationen (definite singular)
rutebilstationer (indefinite plural)
rutebilstation (indefinite nominative singular)
rutebilstationen (definite nominative singular)
rutebilstationer (indefinite nominative plural)
rutebilstationerne (definite nominative plural)
rutebilstations (genitive indefinite singular)
rutebilstationens (definite genitive singular)
rutebilstationers (genitive indefinite plural)
rutebilstationernes (definite genitive plural)

From rutebil (“bus, coach”) + station (“station”). Compare Norwegian rutebilstasjon.


i søvne

i (“in”) + søvne (“sleep”). The dative form søvne is no longer used productively, but is still seen in fossilized expressions, e.g. prepositional phrases. Compare Swedish i sömnen

gå i søvne

snakke i søvne


Nygård

English: Nygard


flyvestation

head

flyvestation c (singular definite flyvestationen, plural indefinite flyvestationer)

flyvestationen (definite singular)
flyvestationer (indefinite plural)
flyvestation (indefinite nominative singular)
flyvestationen (definite nominative singular)
flyvestationer (indefinite nominative plural)
flyvestationerne (definite nominative plural)
flyvestations (genitive indefinite singular)
flyvestationens (definite genitive singular)
flyvestationers (genitive indefinite plural)
flyvestationernes (definite genitive plural)

From flyve (“to fly”) + station (“station”).


godt nok

Det her er godt nok.

Used other than figuratively or idiomatically: see god, nok.

Godt nok er den stor, men den smager ikke godt.

It is, admittedly, big, but it doesn't taste good.


abeløjer

Norwegian Bokmål: ablegøye


lærke

lærke (indefinite nominative singular)
lærken (definite nominative singular)
lærker (indefinite nominative plural)
lærkerne (definite nominative plural)
lærkes (genitive indefinite singular)
lærkens (definite genitive singular)
lærkers (genitive indefinite plural)
lærkernes (definite genitive plural)


Færø

⇒ Latin: Faerōae

Laurits Staffens søn og hans Hustru paa Færø blev bevilget at blive i Egteskab sammen .

1877, Denmark, Norske Rigs-Registranter tildeels i Uddrag, 1523 (-1660) udg. af C.C.A. Lange [and others]., page 308

Skippere, […] af hvilke nogle fare paa Island, Finmarken, og Færø, nogle paa Frankerige og Spanien, nogle paa Norge, Lybek og Østersøen, og Resten fare paa Smaalandene ...

1788, Kongelige rescripter, resolutioner og collegialbreve for Danmark og Norge, page 420:


vegi-vare

Jeg forventer, at vegi-varer kommer til at vokse 15-20 pct. i 2020. Specielt havremælk skal vi holde øje med.

2020 January 24, Søren Tougaard, “Coop: Vegi-varer og nemme måltidsløsninger vil vokse i 2020”, in Dansk Handelsblad:

2019, July 8, Mikkel Walentin Mortensen, "Kødfrie produkter er populære som aldrig før: - Vi har ændret en smule i vores kostkultur", tv2.dk
Vegi-varer er produkter, der ikke indeholder kød, og som i en eller anden grad er forarbejdet. Det kan være linsebøffer, plantefars eller kyllingerstatningen Pipfri, der er baseret på ærter. I opgørelsen indgår ikke friske grøntsager og lignende.

(please add an English translation of this quotation)

" Vi ser et begyndende fald i kødsalget. Samtidig ser vi en kæmpe efterspørgsel efter vegi-varer," siger Kasper Reggelsen, kommunikationskonsulent hos Salling Group, til Børsen.

2019 October 19, “Mere plantefars i indkøbskurven”, in Kristeligt Dagblad:


eventyrlysten

eventyrlysten (neuter eventyrlystent, plural and definite singular attributive eventyrlystne)

eventyrlystent (neuter)
eventyrlystne (attributive definite singular)
eventyrlystne (attributive plural)


sjak

a crew; a small group of labourers (e.g. in construction work)


læddike

... en liden Kasse eller Læddike med Haandgreb, ...

1853, Dansk Ordbog udgiven under Viderskabernes Selskais Bestyrelse, page 62:

... a small box or chest with handgrips, ...

Jeg aabnede Skrinet og fandt det tomt ; dog ved nøiere Undersøgelse opdagede jeg en hemmelig læddike deri ...

1876, Bernhard Severin Ingemann, Samlede eventyr og fortællinger, page 18:

I opened the chest and found it empty; however, at closer inspection, I discovered a secret compartment in it ...


gravplads

gravplads (indefinite nominative singular)
gravpladsen (definite nominative singular)
gravpladser (indefinite nominative plural)
gravpladserne (definite nominative plural)
gravpladss (genitive indefinite singular)
gravpladsens (definite genitive singular)
gravpladsers (genitive indefinite plural)
gravpladsernes (definite genitive plural)


lædike

lædike (indefinite nominative singular)
lædiken (definite nominative singular)
lædiker (indefinite nominative plural)
lædikerne (definite nominative plural)
lædikes (genitive indefinite singular)
lædikens (definite genitive singular)
lædikers (genitive indefinite plural)
lædikernes (definite genitive plural)


begravelsesplads

begravelsesplads (indefinite nominative singular)
begravelsespladsen (definite nominative singular)
begravelsespladser (indefinite nominative plural)
begravelsespladserne (definite nominative plural)
begravelsespladss (genitive indefinite singular)
begravelsespladsens (definite genitive singular)
begravelsespladsers (genitive indefinite plural)
begravelsespladsernes (definite genitive plural)


påklædt

påklædt (plural and definite singular attributive påklædte)

påklædte (attributive definite singular)
påklædte (attributive plural)

[ˈpʰʌˌkʰl̥ɛˀd̥]


udklædt

udklædt (plural and definite singular attributive udklædte)

udklædte (attributive definite singular)
udklædte (attributive plural)

[ˈuðˌkʰl̥ɛˀd̥]


klæde på

klæde på (past tense klædte på, past participle klædt på)

klædte på (past)
klædt på (participle past)
klæder på (present)
klædte på (past)
har klædt på (perfect present)
havde klædt på (past perfect)
klædes på (passive present)
klædtes på (passive past)
klædende på (participle present)
klædt på (participle past)
klæd på (imperative present)
klæde på (infinitive present)
have (auxiliary present)
klæden på (gerund present)

[kʰl̥ɛ ˈpʰɔˀ]


udklædning

udklædning c (singular definite udklædningen, plural indefinite udklædninger)

udklædningen (definite singular)
udklædninger (indefinite plural)
udklædning (indefinite nominative singular)
udklædningen (definite nominative singular)
udklædninger (indefinite nominative plural)
udklædningerne (definite nominative plural)
udklædnings (genitive indefinite singular)
udklædningens (definite genitive singular)
udklædningers (genitive indefinite plural)
udklædningernes (definite genitive plural)

[ˈuðˌkʰl̥ɛðˀneŋ]


påklædning

påklædning c (singular definite påklædningen, plural indefinite påklædninger)

påklædningen (definite singular)
påklædninger (indefinite plural)
påklædning (indefinite nominative singular)
påklædningen (definite nominative singular)
påklædninger (indefinite nominative plural)
påklædningerne (definite nominative plural)
påklædnings (genitive indefinite singular)
påklædningens (definite genitive singular)
påklædningers (genitive indefinite plural)
påklædningernes (definite genitive plural)

[ˈpʰʌˌkʰl̥ɛðˀneŋ]


klæde ud

klæde ud (past tense klædte ud, past participle klædt ud)

klædte ud (past)
klædt ud (participle past)
klæder ud (present)
klædte ud (past)
har klædt ud (perfect present)
havde klædt ud (past perfect)
klædes ud (passive present)
klædtes ud (passive past)
klædt ud (participle past)
klæd ud (imperative present)
klæde ud (infinitive present)
have (auxiliary present)
klæden ud (gerund present)

[kʰl̥ɛ ˈuðˀ]


kostume

kostume n (singular definite kostumet, plural indefinite kostumer)

kostumet (definite singular)
kostumer (indefinite plural)
kostume (indefinite nominative singular)
kostumet (definite nominative singular)
kostumer (indefinite nominative plural)
kostumerne (definite nominative plural)
kostumes (genitive indefinite singular)
kostumets (definite genitive singular)
kostumers (genitive indefinite plural)
kostumernes (definite genitive plural)

From French costume (“outfit”), via Italian costume from Latin consuētūdō (“custom”). Doublet of kutyme.


lokummet brænder

Hjælpekulturen er årsag til, at man har den flotte imageposition, man har. For de kommer jo, Falckfolkene, når lokummet brænder.

2011, Kathrine Lilleør, Liv og ledelse, Art People, →ISBN:

Men du må love mig at ringe, hvis lokummet brænder.

2012, Britt Tippins, Der er ingen steder at græde her, Art People, →ISBN, page 3:

Hun er 17 og har slået hånden af sin mor, så der er kun mig, der kan hjælpe hende når lokummet brænder.

2011, Jørgen Leth, Morten Sabroe, Det er derfor de knepper så meget i dette land: - og andre eksistentielle overvejelser, Politikens Forlag, →ISBN:

Hvis lokummet brænder, er det mig, der sidder til langt ud på natten og arbejder på at få slukket branden.

2012, Jesper Buch, Kick Ass: Fra kælder til milliard, Art People, →ISBN:

(usually in a hypothetical, preceded by når or hvis) shit hits the fan


tage på

Tag dine sko på.

Jeg har taget 3 kilo på i løbet af min graviditet.

I have gained three kilos during my pregnancy.

Han tog på hende på en måde, der gjorde, at hun følte sig tryg og glad. Og hun protesterede heller ikke, da han trak hendes top af og gav sig til at kærtegne hendes bryster.

2019, Marianne Koester, Kjeld Koplev, Dollarbyen, Lindhardt og Ringhof, →ISBN:

Det var dejligt, men også en lille smule pinligt, at Casper åbenlyst sad og tog på hende.

2011, Line Kyed Knudsen, Lyden af vinger, Gyldendal A/S, →ISBN:

Det var ikke fordi der var noget galt med Bedstefars forstand, han citerede spaltelange tirader af Augustin udenad, men det tog på ham at skulle spadsere tur, ...

2017, Niels Birger Wamberg, Ansigtet på ruden, Gyldendal A/S, →ISBN:

De bestræbelser tog på ham fysisk.

2011, Jesper Gaarskjær, Kjeld & Dirch: Historien om Danmarks største komikerpar, ArtPeople, →ISBN:

Den lærde mand fra de kolde lande, det var en ung mand, en klog mand, han syntes, han sad i en gloende ovn; det tog på ham, han blev ganske mager, ...

2013, H.C. Andersen, Eventyr & historier, Lindhardt og Ringhof, →ISBN:

to wear down; to have a fatiguing effect on


standse

standse (past tense standsede, past participle standset)

standsede (past)
standset (participle past)
standser (present)
standsede (past)
har standset (perfect present)
havde standset (past perfect)
standses (passive present)
standsedes (passive past)
standsende (participle present)
standset (participle past)
stands (imperative present)
standse (infinitive present)
have (auxiliary present)
standsen (gerund present)

Possibly derived from stande. Compare Norwegian stanse, Icelandic stansa.

(transitive) to stop, halt (somebody, something)


vejre

vejrer (present)
vejrede (past)
har vejret (perfect present)
havde vejret (past perfect)
vejres (passive present)
vejredes (passive past)
vejrende (participle present)
vejret (participle past)
vejr (imperative present)
vejre (infinitive present)
have (auxiliary present)
vejren (gerund present)

Derived from vejr (“weather”), compare Swedish vädra, German wittern (“to scent”), Old Norse viðra (“to be a certain weather”).


uvægerlig

head

uvægerlig (neuter uvægerligt, plural and definite singular attributive uvægerlige)

uvægerligt (neuter)
uvægerlige (attributive definite singular)
uvægerlige (attributive plural)

From u- (“un-”) + vægre (“to refuse”) + -lig (“-able”), after German unweigerlich.


vejrudsigt

head

vejrudsigt c (singular definite vejrudsigten, plural indefinite vejrudsigter)

vejrudsigten (definite singular)
vejrudsigter (indefinite plural)
vejrudsigt (indefinite nominative singular)
vejrudsigten (definite nominative singular)
vejrudsigter (indefinite nominative plural)
vejrudsigterne (definite nominative plural)
vejrudsigts (genitive indefinite singular)
vejrudsigtens (definite genitive singular)
vejrudsigters (genitive indefinite plural)
vejrudsigternes (definite genitive plural)

[ˈʋɛɐ̯uðˌseɡ̊d̥]

From vejr (“weather”) + udsigt (“view”).


ihukomme

ihukomme (past tense ihukom, past participle ihukommet, c ihukommen, definite or plural ihukomne)

ihukom (past)
ihukommet (participle past)
ihukommen (common-gender participle past)
ihukomne (definite)
ihukomne (plural)
ihukommer (present)
ihukom (past)
er ihukommet (perfect present)
var ihukommet (past perfect)
ihukommes (passive present)
ihukommende (participle present)
ihukommet (participle past)
ihukom (imperative present)
ihukomme (infinitive present)
være (auxiliary present)
ihukommen (gerund present)

[iˈhuˀˌkʰʌmˀə]

From i hu (“in mind”) + komme (“to come”).


uvejr

uvejr n (singular definite uvejret, plural indefinite uvejr)

uvejret (definite singular)
uvejr (indefinite plural)
uvejr (indefinite nominative singular)
uvejret (definite nominative singular)
uvejr (indefinite nominative plural)
uvejrene (definite nominative plural)
uvejrs (genitive indefinite singular)
uvejrets (definite genitive singular)
uvejrs (genitive indefinite plural)
uvejrenes (definite genitive plural)

Equivalent to u- + vejr. From Old Norse óveðr, úveðr, from Proto-Germanic *unwedrą, cognate with Swedish oväder, English unweather, German Unwetter.


komme i hu

komme i hu (past tense kom i hu, past participle kommet i hu)

kom i hu (past)
kommet i hu (participle past)
kommer i hu (present)
kom i hu (past)
er kommet i hu (perfect present)
var kommet i hu (past perfect)
kommes i hu (passive present)
kommende i hu (participle present)
kommet i hu (participle past)
kom i hu (imperative present)
komme i hu (infinitive present)
være (auxiliary present)
kommen i hu (gerund present)

From komme (“to come”) + i hu (“in mind”). Compare Swedish komma ihåg.


afgøre

afgøre (past tense afgjorde, past participle afgjort)

afgjorde (past)
afgjort (participle past)
afgør (present)
afgjorde (past)
har afgjort (perfect present)
havde afgjort (past perfect)
afgøres (passive present)
afgjordes (passive past)
afgørende (participle present)
afgjort (participle past)
afgør (imperative present)
afgøre (infinitive present)
have (auxiliary present)
afgøren (gerund present)

From af (“off”) + gøre (“to do”). Compare Swedish avgöra.


ihukommelse

ihukommelse c (singular definite ihukommelsen, not used in plural form)

ihukommelsen (definite singular)
ihukommelse (indefinite nominative singular)
ihukommelsen (definite nominative singular)
ihukommelses (genitive indefinite singular)
ihukommelsens (definite genitive singular)

[iˈhuˌkʰʌmˀɭ̩sə]

[iˈhuˀˌkʰʌmˀɭ̩sə]

From ihukomme (“to remember, to reminisce, to bear in mind”) + -else (“-ing”). Compare hukommelse (“memory (as a faculty)”).


enes om

Godt bad så de kirkeældste prøve at enes om et forslag, ...

Godt then asked the church elders to try to agree on a proposal, ...

(deponent, reciprocal) agree, reach a consensus


mon dog

“Du ønsker altså at tale med mig?” Fogden nikkede. “Jeg prøver at opklare et mord. Og du kan måske hjælpe mig.” “Mon dog?” Valter mødte Eskes blik. “Jeg er fremmed og næppe til megen hjælp.”

2014, Martin Jensen, Magtspor, Klim, →ISBN:


straframme

straframme (indefinite nominative singular)
straframmen (definite nominative singular)
straframmer (indefinite nominative plural)
straframmerne (definite nominative plural)
straframmes (genitive indefinite singular)
straframmens (definite genitive singular)
straframmers (genitive indefinite plural)
straframmernes (definite genitive plural)

(law) a specification of the minimum and maximum punishment incurred by a given crime; a sentencing range


føje

head

føje (past tense føjede, past participle føjet)

føjede (past)
føjet (participle past)
føjer (present)
føjede (past)
har føjet (perfect present)
havde føjet (past perfect)
føjes (passive present)
føjedes (passive past)
føjende (participle present)
føjet (participle past)
føj (imperative present)
føje (infinitive present)
have (auxiliary present)
føjen (gerund present)

From Middle Low German vȫgen, from Proto-Germanic *fōgijaną, cognate with English fay, German fügen.


føje

From Middle Low German vȫge (“adjustment”), derived from the verb. Compare German Fug.


føje

From Middle Low German vȫge (“suitable, moderate”), derived from the verb.


dukke op

dukker op (present)
dukkede op (past)
er dukket op (perfect present)
var dukket op (past perfect)
dukkes op (passive present)
dukkende op (participle present)
dukket op (participle past)
duk op (imperative present)
dukke op (infinitive present)
være (auxiliary present)
dukken op (gerund present)

[d̥ɔɡ̊ə ˈʌb̥]

From dukke (“to duck”) + op (“up”). Possibly calque of German auftauchen.


friste

head

friste (past tense fristede, past participle fristet)

fristede (past)
fristet (participle past)
frister (present)
fristede (past)
har fristet (perfect present)
havde fristet (past perfect)
fristes (passive present)
fristedes (passive past)
fristende (participle present)
fristet (participle past)
frist (imperative present)
friste (infinitive present)
have (auxiliary present)
fristen (gerund present)

From Old Danish fræstæ, from Old Norse freista, from Proto-Germanic *fraistōną, a North Germanic variant of *fraisōną.


friste

From German fristen (“to live”), derived from the noun Frist (“term”). Compare Old Norse fresta (“to postpone”).

to live (with objects like en kummerlig tilværelse (“a miserable life”))


brøst

brøst c (singular definite brøsten, plural indefinite brøst)

brøsten (definite singular)
brøst (indefinite plural)
brøst (indefinite nominative singular)
brøsten (definite nominative singular)
brøst (indefinite nominative plural)
brøstene (definite nominative plural)
brøsts (genitive indefinite singular)
brøstens (definite genitive singular)
brøsts (genitive indefinite plural)
brøstenes (definite genitive plural)

From Old Norse brestr m, from Proto-Germanic *brestuz. Doublet of brist.


opdukke

opdukker (present)
opdukkede (past)
er opdukket (perfect present)
var opdukket (past perfect)
opdukkes (passive present)
opdukkende (participle present)
opdukket (participle past)
opduk (imperative present)
opdukke (infinitive present)
være (auxiliary present)
opdukken (gerund present)

[ˈʌb̥ˌd̥ɔɡ̊ə]

From op (“up”) + dukke (“to duck”). Possibly calque of German auftauchen.


sammenstykke

sammenstykker (present)
sammenstykkede (past)
har sammenstykket (perfect present)
havde sammenstykket (past perfect)
sammenstykkes (passive present)
sammenstykkedes (passive past)
sammenstykkende (participle present)
sammenstykket (participle past)
sammenstyk (imperative present)
sammenstykke (infinitive present)
have (auxiliary present)
sammenstykken (gerund present)

[ˈsɑmm̩ˌsd̥øɡ̊ə]

From sammen (“together”) + stykke (“to piece”).


udstykke

udstykker (present)
udstykkede (past)
har udstykket (perfect present)
havde udstykket (past perfect)
udstykkes (passive present)
udstykkedes (passive past)
udstykkende (participle present)
udstykket (participle past)
udstyk (imperative present)
udstykke (infinitive present)
have (auxiliary present)
udstykken (gerund present)

[ˈuðˌsd̥øɡ̊ə]

From ud (“out”) + stykke (“to divide into pieces”).


stykke sammen

stykker sammen (present)
stykkede sammen (past)
har stykket sammen (perfect present)
havde stykket sammen (past perfect)
stykkes sammen (passive present)
stykkedes sammen (passive past)
stykkende sammen (participle present)
stykket sammen (participle past)
styk ud (imperative present)
stykke sammen (infinitive present)
have (auxiliary present)
stykken sammen (gerund present)

[sd̥øɡ̊ə ˈsɑmˀm̩]

From stykke (“to piece”) + ud (“together”).


stykke ud

stykker ud (present)
stykkede ud (past)
har stykket ud (perfect present)
havde stykket ud (past perfect)
stykkes ud (passive present)
stykkedes ud (passive past)
stykkende ud (participle present)
stykket ud (participle past)
styk ud (imperative present)
stykke ud (infinitive present)
have (auxiliary present)
stykken ud (gerund present)

[sd̥øɡ̊ə ˈuð]

From stykke (“to divide into pieces”) + ud (“out”).


oplukke

head

oplukke (past tense oplukkede op, past participle oplukket)

oplukkede op (past)
oplukket (participle past)
oplukker (present)
oplukkede (past)
har oplukket (perfect present)
havde oplukket (past perfect)
oplukkes (passive present)
oplukkedes (passive past)
oplukkende (participle present)
oplukket (participle past)
opluk (imperative present)
oplukke (infinitive present)
have (auxiliary present)
oplukken (gerund present)

[ˈʌb̥ˌlɔɡ̊ə]

From the verb op (“up”) + lukke (“to close”). Compare German aufschließen.


lukke op

lukke op (past tense lukkede op, past participle lukket op, or (attributive) oplukket)

lukkede op (past)
lukket op (participle past)
oplukket (attributive participle past)
lukker op (present)
lukkede op (past)
har lukket op (perfect present)
havde lukket op (past perfect)
lukkes op (passive present)
lukkedes op (passive past)
lukkende op (participle present)
lukket op (participle past)
luk op (imperative present)
lukke op (infinitive present)
have (auxiliary present)
lukken op (gerund present)

[lɔɡ̊ə ˈʌb̥]

From the verb lukke (“to close”) + op (“up”). Compare German aufschließen.

to turn on (e.g. water or TV, typically used with preposition for)


halvfjerde

Equivalent to halv (“half”) + fjerde (“fourth”), from Old Norse halfr fjórði, compare Old English feorþe healf, German vierthalb (archaic).

en Beleyring, som varede halffierde Aar.

1711, Ludvig Holberg, Introduction til de fornemste Europæiske Rigers Historier, page 490:

An occupation that lasted for three and a half years.

Fra Australien kender man et Eksemplar paa omtrent halvfjerde Meters Længde.

1917, Danmarks Fauna, volume 20, page 5:

From Australia, a specimen is known that measures around three and a half meters.


halvtredje

[halˈtˢʁ̥ɛðjə]

Equivalent to halv (“half”) + tredje (“third”), from Old Norse halfr þriði, compare Old English þridde healf, German dritthalb (archaic).

De halvtredie Mark Sølv, han saa gavmild eftergav mig, skulde jeg vel have Ondt ved at skaffe.

1826, B.S. Ingemann, Waldemar Seier. En Historisk Roman, volume 1, pages 50–51:

It will be hard for me to find the two and a half mark silver that he foregave me so generously.


frisindede

plural and definite singular attributive of frisindet


frisindige

plural and definite singular attributive of frisindig


frisind

liberalism of mind; free-mindedness; a willingness to live and let live


frisindet

frisindet (neuter frisindet, plural and definite singular attributive frisindede)

frisindet (neuter)
frisindede (attributive definite singular)
frisindede (attributive plural)


frisindig

frisindig (neuter frisindigt, plural and definite singular attributive frisindige)

frisindigt (neuter)
frisindige (attributive definite singular)
frisindige (attributive plural)


honningkagehus

honningkage (“honey cake”) + hus (“house”)

af

a miniature house constructed of honey cake


finde ud af

I dag fandt jeg ud af, at månen er lavet af blå ost.

Today I found out that the moon is made of blue cheese.

Jeg kan ikke finde ud af at rotere tekst.


i sit stille sind

Jeg morede mig i mit stille sind over ironien.


halvtredsindstyve

[halˈtˢʁ̥æsn̩sˈtˢyːʋə]

Older form of halvtreds. From halvtredje (“two and a half”, literally “(one) half (to) third”) + sinde (“times”) + tyve (“twenty”).


halvfemsindstyve

Older form of halvfems. From halvfemte (“four and a half”, literally “(one) half (to) fifth”) + sinde (“times”) + tyve (“twenty”).


firsindstyve

[ˈfiɐ̯ˀsn̩sˈtˢyːʋə]

Older form of firs. From fire (“four”) + sinde (“times”) + tyve (“twenty”).


halvfjerdsindstyve

Older form of halvfjerds. Equivalent to halvfjerde (“three and a half”, literally “(one) half (to) fourth”) + sinde (“times”) + tyve (“twenty”), from Old Danish halffierdesinde tiuge.


halvfemte

Equivalent to halv (“half”) + femte (“fifth”), from Old Norse halfr fimmti, compare Old English fīfte healf, German fünfthalb (archaic).

Ingen kan forestille sig, hvilket forfærdeligt Brag disse 1800 Slag i Minutet, der bleve ført med en saadan Kraft, gav i et Kammer med Klippevægge, kun fire Alen høit og halvfemte Alen bredt

1871, L. Zinck, editor, Fra alle lande: Et Maanedsskrift for nyere Reisebeskrivelser, page 511:

Nobody can imagine the terrible crash of these 1,800 beats a minute made with such a strength in a rock-wall chamber, only four cubits high and four and half cubits wide.


ottesang

head

ottesang c (singular definite ottesangen, plural indefinite ottesange)

ottesangen (definite singular)
ottesange (indefinite plural)
ottesang (indefinite nominative singular)
ottesangen (definite nominative singular)
ottesange (indefinite nominative plural)
ottesangene (definite nominative plural)
ottesangs (genitive indefinite singular)
ottesangens (definite genitive singular)
ottesanges (genitive indefinite plural)
ottesangenes (definite genitive plural)

[ˈʌd̥əˌsɑŋˀ]

Equivalent to otte (“early morning”) + sang (“song”), from Old Norse óttusǫngr, cognate with Swedish ottesång. Translates Medieval Latin matutina, matutinalis.


skalte og valte

skalte og valte (past tense skaltede og valtede, past participle skaltet og valtet)

skaltede og valtede (past)
skaltet og valtet (participle past)
skalter og valter (present)
skaltede og valtede (past)
har skaltet og valtet (perfect present)
havde skaltet og valtet (past perfect)
skaltes og valtes (passive present)
skaltedes og valtedes (passive past)
skaltende og valtende (participle present)
skaltet og valtet (participle past)
skalt og valt (imperative present)
skalte og valte (infinitive present)
have (auxiliary present)
skalten og valten (gerund present)

[ˈsɡ̊ald̥ə ʌ ˈʋald̥ə]

From skalte (“to push”) + valte (“to rule”). Calque of German schalten und walten.


skalte

skalte (past tense skaltede, past participle skaltet)

skaltede (past)
skaltet (participle past)
skalter (present)
skaltede (past)
har skaltet (perfect present)
havde skaltet (past perfect)
skaltes (passive present)
skaltedes (passive past)
skaltende (participle present)
skaltet (participle past)
skalt (imperative present)
skalte (infinitive present)
have (auxiliary present)
skalten (gerund present)

Borrowed from German schalten (“to switch”), from Old High German scaltan (“to push a ship forward”), from Proto-Germanic *skaldaną.

der

in the modern language only in the phrase: skalte og valte (“to treat as one likes”)


skalte ud

head

skalte ud (past tense skaltede ud, past participle skaltet ud)

skaltede ud (past)
skaltet ud (participle past)
skalter ud (present)
skaltede ud (past)
har skaltet ud (perfect present)
havde skaltet ud (past perfect)
skaltes ud (passive present)
skaltedes ud (passive past)
skaltende ud (participle present)
skaltet ud (participle past)
skalt ud (imperative present)
skalte ud (infinitive present)
have (auxiliary present)
skalten ud (gerund present)

From skalte + ud. Calque of German ausschalten (“to turn off”).

cal

nu kunde hun se, at han aldeles ikke havde glemt, at hun var med, men at han blot havde skaltet hende ud af sine Bevidsthedscentrer i de Øjeblikke, da deres fulde Kapacitet krævedes for andre Ting.

1916, Povl Drachmann, Kampens Mænd, section 47:

Now she saw that he had not forgot that she was with him, but only switched her out of his centers of consciousness as long as their full capacity were needed for other matters.


klokkeslæt

head

klokkeslæt n (singular definite klokkeslættet, plural indefinite klokkeslæt)

klokkeslættet (definite singular)
klokkeslæt (indefinite plural)
klokkeslæt (indefinite nominative singular)
klokkeslættet (definite nominative singular)
klokkeslæt (indefinite nominative plural)
klokkeslættene (definite nominative plural)
klokkeslæts (genitive indefinite singular)
klokkeslættets (definite genitive singular)
klokkeslæts (genitive indefinite plural)
klokkeslættenes (definite genitive plural)

[ˈkʰl̥ʌɡ̊əˌslɛd̥]

From klokke (“bell, hour”) + slæt (“beat”).


slæt

slæt n (singular definite slættet, plural indefinite slæt)

slættet (definite singular)
slæt (indefinite plural)
slæt (indefinite nominative singular)
slættet (definite nominative singular)
slæt (indefinite nominative plural)
slættene (definite nominative plural)
slæts (genitive indefinite singular)
slættets (definite genitive singular)
slæts (genitive indefinite plural)
slættenes (definite genitive plural)

From Old Norse sláttr, from Proto-Germanic *slahtuz.


være sammen

Et stykke tid efter tog jeg mod til mig, tog ud og besøgte ham en aften, hvor mor og Erling ikke var hjemme, og vi var sammen for første gang. Faktisk var jeg den første, han nogensinde havde været sammen med.

2014, Tina Kiberg, Michael Moritzen, Tina Kiberg: Liv og levelse. Fortalt til Michael Moritzen, Gyldendal A/S, →ISBN:

Some time later, I gathered courage, went out and visited him one evening, where mother and Erling weren't home, and we had sex for the first time. In fact, I was the first person he had ever had sex with.


syrienskriger

a foreign fighter in the Syrian civil war


på grund af at

[pʰɔˈɡ̊ʁɔnˀæˀa]

From på grund af (“because of”) + at (“that”).

com

Da Ministeriet i 1870 gik af for en tilfældig Afstemning i Folketinget om et underordnet Spørgsmaal, var det mere paa Grund af, at det var træt af Dage, end fordi det manglede den tilstrækkelige Støtte i Rigsdagen.

1882, H. Wulf, Den danske Rigsdag, page 393:

When the ministry stepped down in 1870 after some random vote on an unimportant question, it was more because it was tired than because it lacked the necessary support in both houses

... men i praksis er der ofte vanskeligheder, især på grund af at lagserien kan være forstyrret (forkastninger, gletchere mv.).

2005, Peter K. A. Jensen, Menneskets oprindelse og udvikling, page 391:

... but in practice, there are often difficulties, especially because the series of layers may be disturbed (faults, glaciers etc.).


slet og ret

head

slet og ret (plural and definite singular attributive slette og rette or slet og rette)

slet og ret . (canonical)
slette og rette (attributive definite singular)
slette og rette (attributive plural)
slet og rette (attributive definite singular)
slet og rette (attributive plural)

[ˈslɛd̥ ʌ ˈʁad̥]

[ˈslɛd̥ ʌ ˈʁɑd̥]

From slet (“plain”) + ret (“right”). Calque of German schlecht und recht (“barely”).


slet og ret

[ˈslɛd̥ ʌ ˈʁad̥]

[ˈslɛd̥ ʌ ˈʁɑd̥]


på vrangen

head

på vrangen (neuter på vrangen, plural and definite singular attributive på vrangen)

på vrangen (neuter)
på vrangen (attributive definite singular)
på vrangen (attributive plural)

[pʰɔˈʋʁɑŋŋ̩]

[pʰɔˈʋʁɑŋˀŋ̩]


så at

so that (introduces an adverbial clause stating the result)


dulgt

dulgt (plural and definite singular attributive dulgte)

dulgte (attributive definite singular)
dulgte (attributive plural)


dulgte

past participle definite singular of dølge


for at

From for (“for”) + at (“that”), cf. Swedish för att.

that, in order that, so that (introduces an adverbial clause stating the purpose)


for at

Titusindvis af mennesker samledes, ikke blot for at tolke deres sangerglæde, men i nok så høj grad for at demonstrere deres samhørighed over for tyskerne.

2017, Carlo Andersen, For at andre kunne leve:

Tens of thousands of people gathered, not only in order to express their joy of singing, but just as much in order to demonstrate their solidarity against the Germans.

in order to (introduces an adverbial infinitive stating the purpose, normally used when the subject of the infinitive is coreferential with the subject of the frame clause)


tyndtarm

tyndtarm c (singular definite tyndtarmen, plural indefinite tyndtarme)

tyndtarmen (definite singular)
tyndtarme (indefinite plural)
tyndtarm (indefinite nominative singular)
tyndtarmen (definite nominative singular)
tyndtarme (indefinite nominative plural)
tyndtarmene (definite nominative plural)
tyndtarms (genitive indefinite singular)
tyndtarmens (definite genitive singular)
tyndtarmes (genitive indefinite plural)
tyndtarmenes (definite genitive plural)

tynd (“thin”) + tarm (“intestine”). Compare Norwegian Bokmål tynntarm, Swedish tunntarm, German Dünndarm, Dutch dunne darm.


tyktarm

tyktarm c (singular definite tyktarmen, plural indefinite tyktarme)

tyktarmen (definite singular)
tyktarme (indefinite plural)
tyktarm (indefinite nominative singular)
tyktarmen (definite nominative singular)
tyktarme (indefinite nominative plural)
tyktarmene (definite nominative plural)
tyktarms (genitive indefinite singular)
tyktarmens (definite genitive singular)
tyktarmes (genitive indefinite plural)
tyktarmenes (definite genitive plural)

tyk (“thick”) + tarm (“intestine”). Compare Norwegian Bokmål tykktarm, Swedish tjocktarm, German Dickdarm, Dutch dikke darm.


være ved at

Som jeg var ved at sige...


vordede

[ˈʋɒːd̥ð̩ð̩]


vordende

[ˈʋɒːd̥n̩nə]


vordende

[ˈʋɒːd̥n̩nə]


tvangshandling

tvangshandling (indefinite nominative singular)
tvangshandlingen (definite nominative singular)
tvangshandlinger (indefinite nominative plural)
tvangshandlingerne (definite nominative plural)
tvangshandlings (genitive indefinite singular)
tvangshandlingens (definite genitive singular)
tvangshandlingers (genitive indefinite plural)
tvangshandlingernes (definite genitive plural)


kvaje

kvaje (past tense kvajede, past participle kvajet)

kvajede (past)
kvajet (participle past)
kvajer (present)
kvajede (past)
har kvajet (perfect present)
havde kvajet (past perfect)
kvajet (participle past)
kvaj (imperative present)
kvaje (infinitive present)
have (auxiliary present)
kvajen (gerund present)


kvæge

kvæge (past tense kvægede, past participle kvæget)

kvægede (past)
kvæget (participle past)
kvæger (present)
kvægede (past)
har kvæget (perfect present)
havde kvæget (past perfect)
kvæget (participle past)
kvæg (imperative present)
kvæge (infinitive present)
have (auxiliary present)
kvægen (gerund present)

Derived from kvæg in the original sense “alive, lively”.


vederkvæge

vederkvæge (past tense vederkvægede, past participle vederkvæget)

vederkvægede (past)
vederkvæget (participle past)
vederkvæger (present)
vederkvægede (past)
har vederkvæget (perfect present)
havde vederkvæget (past perfect)
vederkvæges (passive present)
vederkvægedes (passive past)
vederkvægende (participle present)
vederkvæget (participle past)
vederkvæg (imperative present)
vederkvæge (infinitive present)
have (auxiliary present)
vederkvægen (gerund present)

[ʋeðɐˈkʰʋ̥ɛˀjə]

[ʋeðɐˈkʰʋ̥ɛˀɛ]

From veder- (“re-”) + kvæge (“to quicken”), calque of Middle Low German wedderquicken. Compare also Swedish vederkvicka.

cal

(transitive, dated) to refresh, revitalize


kvaj

head

kvaj n (singular definite kvajet, plural indefinite kvaj)

kvajet (definite singular)
kvaj (indefinite plural)
kvaj (indefinite nominative singular)
kvajet (definite nominative singular)
kvaj (indefinite nominative plural)
kvajene (definite nominative plural)
kvajs (genitive indefinite singular)
kvajets (definite genitive singular)
kvajs (genitive indefinite plural)
kvajenes (definite genitive plural)

Originally an alternative form of kvæg (“cattle”).


kvaj

See the etymology of the corresponding lemma form.


blodfattige

plural and definite singular attributive of blodfattig


anæmisk

head

anæmisk (neuter anæmisk, plural and definite singular attributive anæmiske)

anæmisk (neuter)
anæmiske (attributive definite singular)
anæmiske (attributive plural)

anemic, lacking in passion and enthusiasm


tøvelæsioner

a non-lethal wound sometimes inflicted before a suicide attempt while summoning courage to perform the killing blow


falde fra

Used other than figuratively or idiomatically: see falde, fra.

Rationalet er, at de personer, der modtager studiestøtte i juni i deres sidste studieår, ikke er faldet fra uddannelsen.

2013, Tue Vinther-Jørgensen, Uddannelse for voksne: Kortlægning af ligheder og forskelle i ordninger på ISCED 3-niveau for voksne i de nordiske lande, Grønland og Åland samt på Færøerne., Nordic Council of Ministers, →ISBN, page 155:

Tungen på vægtskålen blev, at der var hele ti, der var faldet fra studiet uden at angive årsagen.

2019, Helle Vincentz, Søster min, Art People, →ISBN:


unbrakonøgle

unbrakonøgle (indefinite nominative singular)
unbrakonøglen (definite nominative singular)
unbrakonøgler (indefinite nominative plural)
unbrakonøglerne (definite nominative plural)
unbrakonøgles (genitive indefinite singular)
unbrakonøglens (definite genitive singular)
unbrakonøglers (genitive indefinite plural)
unbrakonøglernes (definite genitive plural)

From an American-founded company called Unbrako.


blodfattig

blodfattig (neuter blodfattigt, plural and definite singular attributive blodfattige)

blodfattigt (neuter)
blodfattige (attributive definite singular)
blodfattige (attributive plural)


østjøde

(historical) a Jew from Eastern Europe who immigrated to Denmark in the early 20th century


smædeskrift

smæde (“libel, slander”) + skrift (“writing”)


have det

Hvordan har du det?

Jeg har det ikke så godt.

be in a certain state (e.g. emotionally, physically)


ad helvede til

Men jeg er nødt til at gøre det. For vi havde det ad helvede til.

2019, Beata Ernman, Malena Ernman, Greta Thunberg, Svante Thunberg, Scener fra hjertet, Politikens Forlag, →ISBN:

Jeg har det ad helvede til, Marlowe.

2013, Raymond Chandler, Det lange farvel, Art People, →ISBN:

Jeg er vred på den familie fordi den har behandlet mig ad helvede til.

2013, A.J. Kazinski, En hellig alliance, Politikens Forlag, →ISBN:


gå ad helvede til

Hvis der var to ting Rikki og Ben kunne sige om deres far, så var det at han var nærig, og at han mente at alt ville gå ad helvede til.

2015, Tore Renberg, Angreb fra alle sider, Gyldendal A/S, →ISBN:

TINGENE SKULLE GØRES i den rigtige rækkefølge, ellers ville det hele gå ad helvede til.

2013, Kristina Ohlsson, translated by Lilian Kingo, Skytsengle, Modtryk, →ISBN:

Mavesåret er én ting, nervøsiteten for, at alt snart vil gå ad helvede til, en anden.

2012, Jerker Eriksson, Håkan Sundquist, translated by Anders Juel Michelsen, Pythias anvisninger, Lindhardt og Ringhof, →ISBN, page 49:

(especially imperative) go to hell, fuck off


filterkaffe

coffee made by straining hot water through a filter with ground coffee beans (as opposed to instant coffee)


fagreste

[ˈfɑwʁɐsd̥ə]


skovjordbær

skov (“forest”) + jordbær (“strawberry”)


Byzans

Borrowed via German Byzanz and Latin Byzantium from Ancient Greek Βυζάντιον (Buzántion).

Byzantium (ancient Greek city, later known as Constantinople and Istanbul)

Eastern Roman Empire
Eastern Roman Empire

Byzantium, the Byzantine Empire (the Eastern Roman Empire, with Byzantium as its capital, between 330 and 1453)


gæstefred

Ikke alene ødelagde Svend gæstefreden, men han slap samtidig alle hæmninger løs og øvede helligbrøde ved at gøre Guds Hus til et blodigt rettersted.

2017, Helle Stangerup, Saxo: Danmarkskrøniken II, Lindhardt og Ringhof, →ISBN:

Svend not only violated hospitality, but at the same time he abandoned all restraints and perpetrated sacrilege by turning God's house into a bloody place of execution.

Drab med Krænkelse af Husfreden maa i øvrigt ikke sammenblandes med det ovennævnte Forhold, at Husherren dræber Gæsten eller omvendt, hvilket snarere maa betegnes som Drab med Krænkelse af Gæstefreden.

1922, Københavns universitet, Festskrift:

Also, manslaughter with a violation of the husfred mustn't be conflated with the case mentioned above in which the master of the house kills the guest or vice versa, which should rather be considered manslaughter with a violation of hospitality

the peace that is traditionally afforded to guests; hospitality, seen as a sacred law


elcykel

head

elcykel c (singular definite cyklen or (unofficial) cykelen, plural indefinite cykler)

cyklen (definite singular)
cykelen (colloquial definite singular)
cykler (indefinite plural)
elcykel (indefinite nominative singular)
elcyklen (definite nominative singular)
elcykelen (colloquial definite nominative singular)
elcykler (indefinite nominative plural)
elcyklerne (definite nominative plural)
elcykels (genitive indefinite singular)
elcyklens (definite genitive singular)
elcykelens (colloquial definite genitive singular)
elcyklers (genitive indefinite plural)
elcyklernes (definite genitive plural)

[ˈɛlˌsyɡ̊l̩]

From el (“electricity”) + cykel (“bicycle”).


retsløs

retsløs (neuter retsløst, plural and definite singular attributive retsløse)

retsløst (neuter)
retsløse (attributive definite singular)
retsløse (attributive plural)

[ˈʁɑd̥sˌløˀs]

From ret (“law”) + -løs (“-less”). Calque of German rechtlos.

lawless, anarchic (of a society or a situation without laws)

deprived of civil rights (of a person without protection of the law)


taltes

[ˈtˢæːld̥əs]


simre

(figuratively, intransitive) to simmer; to be angry without acting out


differentiabel

differentiabel (neuter differentiabelt, plural and definite singular attributive differentiable)

differentiabelt (neuter)
differentiable (attributive definite singular)
differentiable (attributive plural)


brugskunst

brugskunst (indefinite nominative singular)
brugskunsten (definite nominative singular)
brugskunsts (genitive indefinite singular)
brugskunstens (definite genitive singular)

items that simultaneously serve a function and are visually attractive, especially if not mass-produced


støbejern

støbejern (indefinite nominative singular)
støbejernet (definite nominative singular)
støbejerns (genitive indefinite singular)
støbejernets (definite genitive singular)


købstad

købstad c (singular definite købstaden, plural indefinite købstæder)

købstaden (definite singular)
købstæder (indefinite plural)
købstad (indefinite nominative singular)
købstaden (definite nominative singular)
købstæder (indefinite nominative plural)
købstæderne (definite nominative plural)
købstads (genitive indefinite singular)
købstadens (definite genitive singular)
købstæders (genitive indefinite plural)
købstædernes (definite genitive plural)

[ˈkʰøb̥ˌsd̥að]

Equivalent to købe (“to buy”) + stad (“city”). From Old Norse kaupstaðr, compare Norwegian kjøpstad, Swedish köpstad,
Swedish köping
Dutch koopstad.

(dated) market town (until 1970 with certain privileges)


gryderet

gryderet (indefinite nominative singular)
gryderetten (definite nominative singular)
gryderetter (indefinite nominative plural)
gryderetterne (definite nominative plural)
gryderets (genitive indefinite singular)
gryderettens (definite genitive singular)
gryderetters (genitive indefinite plural)
gryderetternes (definite genitive plural)


oprinde

oprinde (past tense oprandt, past participle oprundet or oprindet, c oprunden, definite or plural oprundne)

oprandt (past)
oprundet (participle past)
oprindet (participle past)
oprunden (common-gender participle past)
oprundne (definite)
oprundne (plural)
oprinder (present)
oprandt (past)
er (perfect present)
var (past perfect)
oprindende (participle present)
Term? (participle past)
oprind (imperative present)
oprinde (infinitive present)
være (auxiliary present)
oprinden (gerund present)


fiks idé

fiks idé (singular definite den fikse idé, plural indefinite fikse ideer or fikse idéer)

den fikse idé (definite singular)
fikse ideer (indefinite plural)
fikse idéer (indefinite plural)

Calque of Latin idea fixa, compare also German fixe Idee, French idée fixe.


foranderlig

foranderlig (neuter foranderligt, plural and definite singular attributive foranderlige)

foranderligt (neuter)
foranderlige (attributive definite singular)
foranderlige (attributive plural)

From forandre (“change”) + -lig (“-able”).


oprøre

oprøre (past tense oprørte, past participle oprørt)

oprørte (past)
oprørt (participle past)
oprører (present)
oprørte (past)
har oprørt (perfect present)
havde oprørt (past perfect)
oprøres (passive present)
oprørtes (passive past)
oprørende (participle present)
oprørt (participle past)
oprør (imperative present)
oprøre (infinitive present)
have (auxiliary present)
oprøren (gerund present)

From op (“up”) + røre (“to touch”), calque of German aufrühren. Compare Swedish uppröra, Dutch oproeren.


ildløs

ildløs c (singular definite ildløsen, not used in plural form)

ildløsen (definite singular)
ildløs (indefinite nominative singular)
ildløsen (definite nominative singular)
ildløss (genitive indefinite singular)
ildløsens (definite genitive singular)

From ild (“fire”) + løs (“loose”), originated in phrases like der er en ild løs, "there is a fire loose". Compare also Norwegian ildløs.


ildhu

ildhu c (singular definite ildhuen, not used in plural form)

ildhuen (definite singular)
ildhu (indefinite nominative singular)
ildhuen (definite nominative singular)
ildhus (genitive indefinite singular)
ildhuens (definite genitive singular)

From ild (“fire”) + hu (“mind”), compare Icelandic, Faroese eldhugi, Swedish eldhåg.


ilddåb

ilddåb c (singular definite ilddåben, not used in plural form)

ilddåben (definite singular)
ilddåb (indefinite nominative singular)
ilddåben (definite nominative singular)
ilddåbs (genitive indefinite singular)
ilddåbens (definite genitive singular)

[ˈilˌd̥ɔˀb̥]

From ild (“fire”) + dåb (“baptism”). Calque of German Feuertaufe. The expression ultimately goes back to Matthew 3:11.

baptism of fire (first gunfight of a soldier)

(figuratively) début (in a difficult matter)


ildebrand

ildebrand c (singular definite ildebranden, plural indefinite ildebrande)

ildebranden (definite singular)
ildebrande (indefinite plural)
ildebrand (indefinite nominative singular)
ildebranden (definite nominative singular)
ildebrande (indefinite nominative plural)
ildebrandene (definite nominative plural)
ildebrands (genitive indefinite singular)
ildebrandens (definite genitive singular)
ildebrandes (genitive indefinite plural)
ildebrandenes (definite genitive plural)

[ˈiləˌb̥ʁɑnˀ]


ildsvåde

ildsvåde c (singular definite ildsvåden, plural indefinite ildsvåder)

ildsvåden (definite singular)
ildsvåder (indefinite plural)
ildsvåde (indefinite nominative singular)
ildsvåden (definite nominative singular)
ildsvåder (indefinite nominative plural)
ildsvåderne (definite nominative plural)
ildsvådes (genitive indefinite singular)
ildsvådens (definite genitive singular)
ildsvåders (genitive indefinite plural)
ildsvådernes (definite genitive plural)

[ˈilˀsˌʋɔðð̩]

From ild (“fire”) + våde (“peril”). Compare Swedish eldsvåda.


ilde

Ilde is originally the adverb of the obsolete adjective ild, from Old Norse illr (adverb illa), from Proto-Germanic *ilhilaz, cognate with Swedish illa (only an adverb). The Old Norse word was borrowed into as English ill.


ilde

ilde (comparative værre, superlative værst)


afmagt

afmagt c (singular definite afmagten, plural indefinite afmagter)

afmagten (definite singular)
afmagter (indefinite plural)
afmagt (indefinite nominative singular)
afmagten (definite nominative singular)
afmagts (genitive indefinite singular)
afmagtens (definite genitive singular)

[ˈɑwˌmɑɡ̊d̥]

Equivalent to af (“off”) + magt (“power”), from Middle Low German āmacht, cognate with German Ohnmacht, Old High German āmaht. The first part of the word is an old prefix, compare Old High German ā- (“off”).


fuldmagt

fuldmagt c (singular definite fuldmagten, plural indefinite fuldmagter)

fuldmagten (definite singular)
fuldmagter (indefinite plural)
fuldmagt (indefinite nominative singular)
fuldmagten (definite nominative singular)
fuldmagter (indefinite nominative plural)
fuldmagterne (definite nominative plural)
fuldmagts (genitive indefinite singular)
fuldmagtens (definite genitive singular)
fuldmagters (genitive indefinite plural)
fuldmagternes (definite genitive plural)

Equivalent to fuld (“full”) + magt (“power”), from Middle Low German vulmacht, calque of Medieval Latin plēnipotentia. Compare also German Vollmacht.

authority (to act on the behalf of another person)

proxy (written certificate of authority to act for another)


ilte

ilte c or n (singular definite ilten or iltet, plural indefinite ilter)

ilten (definite singular)
iltet (definite singular)
ilter (indefinite plural)
ilte (indefinite nominative singular)
ilten (definite nominative singular)
iltet (definite nominative singular)
ilter (indefinite nominative plural)
ilterne (definite nominative plural)
iltes (genitive indefinite singular)
iltens (definite genitive singular)
iltets (definite genitive singular)
ilters (genitive indefinite plural)
ilternes (definite genitive plural)

oxide (a compound of oxygen with any other chemical element)