جلب

ar-verb

جَلَبَ • (jalaba) I (non-past يَجْلِبُ (yajlibu) or يَجْلُبُ (yajlubu), verbal noun جَلْب (jalb))

جَلَبَ (canonical)
jalaba (romanization)
يَجْلِبُ (non-past)
يَجْلُبُ (non-past)
جَلْب (noun-from-verb)
جَلْب (noun-from-verb)
جَالِب (active participle)
مَجْلُوب (participle passive)
جَلَبْتُ (active first-person indicative masculine past perfective singular)
جَلَبْتَ (active indicative masculine past perfective second-person singular)
جَلَبَ (active indicative masculine past perfective singular third-person)
جَلَبْتُمَا (active dual indicative masculine past perfective second-person)
جَلَبَا (active dual indicative masculine past perfective third-person)
جَلَبْنَا (active first-person indicative masculine past perfective plural)
جَلَبْتُمْ (active indicative masculine past perfective plural second-person)
جَلَبُوا (active indicative masculine past perfective plural third-person)
جَلَبْتُ (active feminine first-person indicative past perfective singular)
جَلَبْتِ (active feminine indicative past perfective second-person singular)
جَلَبَتْ (active feminine indicative past perfective singular third-person)
جَلَبْتُمَا (active dual feminine indicative past perfective second-person)
جَلَبَتَا (active dual feminine indicative past perfective third-person)
جَلَبْنَا (active feminine first-person indicative past perfective plural)
جَلَبْتُنَّ (active feminine indicative past perfective plural second-person)
جَلَبْنَ (active feminine indicative past perfective plural third-person)
أَجْلِبُ (active first-person imperfective indicative masculine non-past singular)
أَجْلُبُ (active first-person imperfective indicative masculine non-past singular)
تَجْلِبُ (active imperfective indicative masculine non-past second-person singular)
تَجْلُبُ (active imperfective indicative masculine non-past second-person singular)
يَجْلِبُ (active imperfective indicative masculine non-past singular third-person)
يَجْلُبُ (active imperfective indicative masculine non-past singular third-person)
تَجْلِبَانِ (active dual imperfective indicative masculine non-past second-person)
تَجْلُبَانِ (active dual imperfective indicative masculine non-past second-person)
يَجْلِبَانِ (active dual imperfective indicative masculine non-past third-person)
يَجْلُبَانِ (active dual imperfective indicative masculine non-past third-person)
نَجْلِبُ (active first-person imperfective indicative masculine non-past plural)
نَجْلُبُ (active first-person imperfective indicative masculine non-past plural)
تَجْلِبُونَ (active imperfective indicative masculine non-past plural second-person)
تَجْلُبُونَ (active imperfective indicative masculine non-past plural second-person)
يَجْلِبُونَ (active imperfective indicative masculine non-past plural third-person)
يَجْلُبُونَ (active imperfective indicative masculine non-past plural third-person)
أَجْلِبُ (active feminine first-person imperfective indicative non-past singular)
أَجْلُبُ (active feminine first-person imperfective indicative non-past singular)
تَجْلِبِينَ (active feminine imperfective indicative non-past second-person singular)
تَجْلُبِينَ (active feminine imperfective indicative non-past second-person singular)
تَجْلِبُ (active feminine imperfective indicative non-past singular third-person)
تَجْلُبُ (active feminine imperfective indicative non-past singular third-person)
تَجْلِبَانِ (active dual feminine imperfective indicative non-past second-person)
تَجْلُبَانِ (active dual feminine imperfective indicative non-past second-person)
تَجْلِبَانِ (active dual feminine imperfective indicative non-past third-person)
تَجْلُبَانِ (active dual feminine imperfective indicative non-past third-person)
نَجْلِبُ (active feminine first-person imperfective indicative non-past plural)
نَجْلُبُ (active feminine first-person imperfective indicative non-past plural)
تَجْلِبْنَ (active feminine imperfective indicative non-past plural second-person)
تَجْلُبْنَ (active feminine imperfective indicative non-past plural second-person)
يَجْلِبْنَ (active feminine imperfective indicative non-past plural third-person)
يَجْلُبْنَ (active feminine imperfective indicative non-past plural third-person)
أَجْلِبَ (active first-person masculine singular subjunctive)
أَجْلُبَ (active first-person masculine singular subjunctive)
تَجْلِبَ (active masculine second-person singular subjunctive)
تَجْلُبَ (active masculine second-person singular subjunctive)
يَجْلِبَ (active masculine singular subjunctive third-person)
يَجْلُبَ (active masculine singular subjunctive third-person)
تَجْلِبَا (active dual masculine second-person subjunctive)
تَجْلُبَا (active dual masculine second-person subjunctive)
يَجْلِبَا (active dual masculine subjunctive third-person)
يَجْلُبَا (active dual masculine subjunctive third-person)
نَجْلِبَ (active first-person masculine plural subjunctive)
نَجْلُبَ (active first-person masculine plural subjunctive)
تَجْلِبُوا (active masculine plural second-person subjunctive)
تَجْلُبُوا (active masculine plural second-person subjunctive)
يَجْلِبُوا (active masculine plural subjunctive third-person)
يَجْلُبُوا (active masculine plural subjunctive third-person)
أَجْلِبَ (active feminine first-person singular subjunctive)
أَجْلُبَ (active feminine first-person singular subjunctive)
تَجْلِبِي (active feminine second-person singular subjunctive)
تَجْلُبِي (active feminine second-person singular subjunctive)
تَجْلِبَ (active feminine singular subjunctive third-person)
تَجْلُبَ (active feminine singular subjunctive third-person)
تَجْلِبَا (active dual feminine second-person subjunctive)
تَجْلُبَا (active dual feminine second-person subjunctive)
تَجْلِبَا (active dual feminine subjunctive third-person)
تَجْلُبَا (active dual feminine subjunctive third-person)
نَجْلِبَ (active feminine first-person plural subjunctive)
نَجْلُبَ (active feminine first-person plural subjunctive)
تَجْلِبْنَ (active feminine plural second-person subjunctive)
تَجْلُبْنَ (active feminine plural second-person subjunctive)
يَجْلِبْنَ (active feminine plural subjunctive third-person)
يَجْلُبْنَ (active feminine plural subjunctive third-person)
أَجْلِبْ (active first-person jussive masculine singular)
أَجْلُبْ (active first-person jussive masculine singular)
تَجْلِبْ (active jussive masculine second-person singular)
تَجْلُبْ (active jussive masculine second-person singular)
يَجْلِبْ (active jussive masculine singular third-person)
يَجْلُبْ (active jussive masculine singular third-person)
تَجْلِبَا (active dual jussive masculine second-person)
تَجْلُبَا (active dual jussive masculine second-person)
يَجْلِبَا (active dual jussive masculine third-person)
يَجْلُبَا (active dual jussive masculine third-person)
نَجْلِبْ (active first-person jussive masculine plural)
نَجْلُبْ (active first-person jussive masculine plural)
تَجْلِبُوا (active jussive masculine plural second-person)
تَجْلُبُوا (active jussive masculine plural second-person)
يَجْلِبُوا (active jussive masculine plural third-person)
يَجْلُبُوا (active jussive masculine plural third-person)
أَجْلِبْ (active feminine first-person jussive singular)
أَجْلُبْ (active feminine first-person jussive singular)
تَجْلِبِي (active feminine jussive second-person singular)
تَجْلُبِي (active feminine jussive second-person singular)
تَجْلِبْ (active feminine jussive singular third-person)
تَجْلُبْ (active feminine jussive singular third-person)
تَجْلِبَا (active dual feminine jussive second-person)
تَجْلُبَا (active dual feminine jussive second-person)
تَجْلِبَا (active dual feminine jussive third-person)
تَجْلُبَا (active dual feminine jussive third-person)
نَجْلِبْ (active feminine first-person jussive plural)
نَجْلُبْ (active feminine first-person jussive plural)
تَجْلِبْنَ (active feminine jussive plural second-person)
تَجْلُبْنَ (active feminine jussive plural second-person)
يَجْلِبْنَ (active feminine jussive plural third-person)
يَجْلُبْنَ (active feminine jussive plural third-person)
اِجْلِبْ (active imperative masculine second-person singular)
اُجْلُبْ (active imperative masculine second-person singular)
اِجْلِبَا (active dual imperative masculine second-person)
اُجْلُبَا (active dual imperative masculine second-person)
اِجْلِبُوا (active imperative masculine plural second-person)
اُجْلُبُوا (active imperative masculine plural second-person)
اِجْلِبِي (active feminine imperative second-person singular)
اُجْلُبِي (active feminine imperative second-person singular)
اِجْلِبَا (active dual feminine imperative second-person)
اُجْلُبَا (active dual feminine imperative second-person)
اِجْلِبْنَ (active feminine imperative plural second-person)
اُجْلُبْنَ (active feminine imperative plural second-person)
جُلِبْتُ (first-person indicative masculine passive past perfective singular)
جُلِبْتَ (indicative masculine passive past perfective second-person singular)
جُلِبَ (indicative masculine passive past perfective singular third-person)
جُلِبْتُمَا (dual indicative masculine passive past perfective second-person)
جُلِبَا (dual indicative masculine passive past perfective third-person)
جُلِبْنَا (first-person indicative masculine passive past perfective plural)
جُلِبْتُمْ (indicative masculine passive past perfective plural second-person)
جُلِبُوا (indicative masculine passive past perfective plural third-person)
جُلِبْتُ (feminine first-person indicative passive past perfective singular)
جُلِبْتِ (feminine indicative passive past perfective second-person singular)
جُلِبَتْ (feminine indicative passive past perfective singular third-person)
جُلِبْتُمَا (dual feminine indicative passive past perfective second-person)
جُلِبَتَا (dual feminine indicative passive past perfective third-person)
جُلِبْنَا (feminine first-person indicative passive past perfective plural)
جُلِبْتُنَّ (feminine indicative passive past perfective plural second-person)
جُلِبْنَ (feminine indicative passive past perfective plural third-person)
أُجْلَبُ (first-person imperfective indicative masculine non-past passive singular)
تُجْلَبُ (imperfective indicative masculine non-past passive second-person singular)
يُجْلَبُ (imperfective indicative masculine non-past passive singular third-person)
تُجْلَبَانِ (dual imperfective indicative masculine non-past passive second-person)
يُجْلَبَانِ (dual imperfective indicative masculine non-past passive third-person)
نُجْلَبُ (first-person imperfective indicative masculine non-past passive plural)
تُجْلَبُونَ (imperfective indicative masculine non-past passive plural second-person)
يُجْلَبُونَ (imperfective indicative masculine non-past passive plural third-person)
أُجْلَبُ (feminine first-person imperfective indicative non-past passive singular)
تُجْلَبِينَ (feminine imperfective indicative non-past passive second-person singular)
تُجْلَبُ (feminine imperfective indicative non-past passive singular third-person)
تُجْلَبَانِ (dual feminine imperfective indicative non-past passive second-person)
تُجْلَبَانِ (dual feminine imperfective indicative non-past passive third-person)
نُجْلَبُ (feminine first-person imperfective indicative non-past passive plural)
تُجْلَبْنَ (feminine imperfective indicative non-past passive plural second-person)
يُجْلَبْنَ (feminine imperfective indicative non-past passive plural third-person)
أُجْلَبَ (first-person masculine passive singular subjunctive)
تُجْلَبَ (masculine passive second-person singular subjunctive)
يُجْلَبَ (masculine passive singular subjunctive third-person)
تُجْلَبَا (dual masculine passive second-person subjunctive)
يُجْلَبَا (dual masculine passive subjunctive third-person)
نُجْلَبَ (first-person masculine passive plural subjunctive)
تُجْلَبُوا (masculine passive plural second-person subjunctive)
يُجْلَبُوا (masculine passive plural subjunctive third-person)
أُجْلَبَ (feminine first-person passive singular subjunctive)
تُجْلَبِي (feminine passive second-person singular subjunctive)
تُجْلَبَ (feminine passive singular subjunctive third-person)
تُجْلَبَا (dual feminine passive second-person subjunctive)
تُجْلَبَا (dual feminine passive subjunctive third-person)
نُجْلَبَ (feminine first-person passive plural subjunctive)
تُجْلَبْنَ (feminine passive plural second-person subjunctive)
يُجْلَبْنَ (feminine passive plural subjunctive third-person)
أُجْلَبْ (first-person jussive masculine passive singular)
تُجْلَبْ (jussive masculine passive second-person singular)
يُجْلَبْ (jussive masculine passive singular third-person)
تُجْلَبَا (dual jussive masculine passive second-person)
يُجْلَبَا (dual jussive masculine passive third-person)
نُجْلَبْ (first-person jussive masculine passive plural)
تُجْلَبُوا (jussive masculine passive plural second-person)
يُجْلَبُوا (jussive masculine passive plural third-person)
أُجْلَبْ (feminine first-person jussive passive singular)
تُجْلَبِي (feminine jussive passive second-person singular)
تُجْلَبْ (feminine jussive passive singular third-person)
تُجْلَبَا (dual feminine jussive passive second-person)
تُجْلَبَا (dual feminine jussive passive third-person)
نُجْلَبْ (feminine first-person jussive passive plural)
تُجْلَبْنَ (feminine jussive passive plural second-person)
يُجْلَبْنَ (feminine jussive passive plural third-person)


piirisyyttäjä

piirisyyttäjä (nominative singular)
piirisyyttäjät (nominative plural)
piirisyyttäjä (accusative nominative singular)
piirisyyttäjät (accusative nominative plural)
piirisyyttäjän (accusative genitive singular)
piirisyyttäjät (accusative genitive plural)
piirisyyttäjän (genitive singular)
piirisyyttäjien (genitive plural)
piirisyyttäjäin (genitive plural rare)
piirisyyttäjää (partitive singular)
piirisyyttäjiä (partitive plural)
piirisyyttäjässä (inessive singular)
piirisyyttäjissä (inessive plural)
piirisyyttäjästä (elative singular)
piirisyyttäjistä (elative plural)
piirisyyttäjään (illative singular)
piirisyyttäjiin (illative plural)
piirisyyttäjällä (adessive singular)
piirisyyttäjillä (adessive plural)
piirisyyttäjältä (ablative singular)
piirisyyttäjiltä (ablative plural)
piirisyyttäjälle (allative singular)
piirisyyttäjille (allative plural)
piirisyyttäjänä (essive singular)
piirisyyttäjinä (essive plural)
piirisyyttäjäksi (singular translative)
piirisyyttäjiksi (plural translative)
piirisyyttäjättä (abessive singular)
piirisyyttäjittä (abessive plural)
piirisyyttäjin (instructive plural)
See the possessive forms below. (comitative)
piirisyyttäjäni (nominative singular)
piirisyyttäjäni (nominative plural)
piirisyyttäjäni (accusative nominative singular)
piirisyyttäjäni (accusative nominative plural)
piirisyyttäjäni (accusative genitive singular)
piirisyyttäjäni (accusative genitive plural)
piirisyyttäjäni (genitive singular)
piirisyyttäjieni (genitive plural)
piirisyyttäjäini (genitive plural rare)
piirisyyttäjääni (partitive singular)
piirisyyttäjiäni (partitive plural)
piirisyyttäjässäni (inessive singular)
piirisyyttäjissäni (inessive plural)
piirisyyttäjästäni (elative singular)
piirisyyttäjistäni (elative plural)
piirisyyttäjääni (illative singular)
piirisyyttäjiini (illative plural)
piirisyyttäjälläni (adessive singular)
piirisyyttäjilläni (adessive plural)
piirisyyttäjältäni (ablative singular)
piirisyyttäjiltäni (ablative plural)
piirisyyttäjälleni (allative singular)
piirisyyttäjilleni (allative plural)
piirisyyttäjänäni (essive singular)
piirisyyttäjinäni (essive plural)
piirisyyttäjäkseni (singular translative)
piirisyyttäjikseni (plural translative)
piirisyyttäjättäni (abessive singular)
piirisyyttäjittäni (abessive plural)
piirisyyttäjineni (comitative plural)
piirisyyttäjäsi (nominative singular)
piirisyyttäjäsi (nominative plural)
piirisyyttäjäsi (accusative nominative singular)
piirisyyttäjäsi (accusative nominative plural)
piirisyyttäjäsi (accusative genitive singular)
piirisyyttäjäsi (accusative genitive plural)
piirisyyttäjäsi (genitive singular)
piirisyyttäjiesi (genitive plural)
piirisyyttäjäisi (genitive plural rare)
piirisyyttäjääsi (partitive singular)
piirisyyttäjiäsi (partitive plural)
piirisyyttäjässäsi (inessive singular)
piirisyyttäjissäsi (inessive plural)
piirisyyttäjästäsi (elative singular)
piirisyyttäjistäsi (elative plural)
piirisyyttäjääsi (illative singular)
piirisyyttäjiisi (illative plural)
piirisyyttäjälläsi (adessive singular)
piirisyyttäjilläsi (adessive plural)
piirisyyttäjältäsi (ablative singular)
piirisyyttäjiltäsi (ablative plural)
piirisyyttäjällesi (allative singular)
piirisyyttäjillesi (allative plural)
piirisyyttäjänäsi (essive singular)
piirisyyttäjinäsi (essive plural)
piirisyyttäjäksesi (singular translative)
piirisyyttäjiksesi (plural translative)
piirisyyttäjättäsi (abessive singular)
piirisyyttäjittäsi (abessive plural)
piirisyyttäjinesi (comitative plural)
piirisyyttäjämme (nominative singular)
piirisyyttäjämme (nominative plural)
piirisyyttäjämme (accusative nominative singular)
piirisyyttäjämme (accusative nominative plural)
piirisyyttäjämme (accusative genitive singular)
piirisyyttäjämme (accusative genitive plural)
piirisyyttäjämme (genitive singular)
piirisyyttäjiemme (genitive plural)
piirisyyttäjäimme (genitive plural rare)
piirisyyttäjäämme (partitive singular)
piirisyyttäjiämme (partitive plural)
piirisyyttäjässämme (inessive singular)
piirisyyttäjissämme (inessive plural)
piirisyyttäjästämme (elative singular)
piirisyyttäjistämme (elative plural)
piirisyyttäjäämme (illative singular)
piirisyyttäjiimme (illative plural)
piirisyyttäjällämme (adessive singular)
piirisyyttäjillämme (adessive plural)
piirisyyttäjältämme (ablative singular)
piirisyyttäjiltämme (ablative plural)
piirisyyttäjällemme (allative singular)
piirisyyttäjillemme (allative plural)
piirisyyttäjänämme (essive singular)
piirisyyttäjinämme (essive plural)
piirisyyttäjäksemme (singular translative)
piirisyyttäjiksemme (plural translative)
piirisyyttäjättämme (abessive singular)
piirisyyttäjittämme (abessive plural)
piirisyyttäjinemme (comitative plural)
piirisyyttäjänne (nominative singular)
piirisyyttäjänne (nominative plural)
piirisyyttäjänne (accusative nominative singular)
piirisyyttäjänne (accusative nominative plural)
piirisyyttäjänne (accusative genitive singular)
piirisyyttäjänne (accusative genitive plural)
piirisyyttäjänne (genitive singular)
piirisyyttäjienne (genitive plural)
piirisyyttäjäinne (genitive plural rare)
piirisyyttäjäänne (partitive singular)
piirisyyttäjiänne (partitive plural)
piirisyyttäjässänne (inessive singular)
piirisyyttäjissänne (inessive plural)
piirisyyttäjästänne (elative singular)
piirisyyttäjistänne (elative plural)
piirisyyttäjäänne (illative singular)
piirisyyttäjiinne (illative plural)
piirisyyttäjällänne (adessive singular)
piirisyyttäjillänne (adessive plural)
piirisyyttäjältänne (ablative singular)
piirisyyttäjiltänne (ablative plural)
piirisyyttäjällenne (allative singular)
piirisyyttäjillenne (allative plural)
piirisyyttäjänänne (essive singular)
piirisyyttäjinänne (essive plural)
piirisyyttäjäksenne (singular translative)
piirisyyttäjiksenne (plural translative)
piirisyyttäjättänne (abessive singular)
piirisyyttäjittänne (abessive plural)
piirisyyttäjinenne (comitative plural)
piirisyyttäjänsä (nominative singular)
piirisyyttäjänsä (nominative plural)
piirisyyttäjänsä (accusative nominative singular)
piirisyyttäjänsä (accusative nominative plural)
piirisyyttäjänsä (accusative genitive singular)
piirisyyttäjänsä (accusative genitive plural)
piirisyyttäjänsä (genitive singular)
piirisyyttäjiensä (genitive plural)
piirisyyttäjäinsä (genitive plural rare)
piirisyyttäjäänsä (partitive singular)
piirisyyttäjiään (partitive plural)
piirisyyttäjiänsä (partitive plural)
piirisyyttäjässään (inessive singular)
piirisyyttäjässänsä (inessive singular)
piirisyyttäjissään (inessive plural)
piirisyyttäjissänsä (inessive plural)
piirisyyttäjästään (elative singular)
piirisyyttäjästänsä (elative singular)
piirisyyttäjistään (elative plural)
piirisyyttäjistänsä (elative plural)
piirisyyttäjäänsä (illative singular)
piirisyyttäjiinsä (illative plural)
piirisyyttäjällään (adessive singular)
piirisyyttäjällänsä (adessive singular)
piirisyyttäjillään (adessive plural)
piirisyyttäjillänsä (adessive plural)
piirisyyttäjältään (ablative singular)
piirisyyttäjältänsä (ablative singular)
piirisyyttäjiltään (ablative plural)
piirisyyttäjiltänsä (ablative plural)
piirisyyttäjälleen (allative singular)
piirisyyttäjällensä (allative singular)
piirisyyttäjilleen (allative plural)
piirisyyttäjillensä (allative plural)
piirisyyttäjänään (essive singular)
piirisyyttäjänänsä (essive singular)
piirisyyttäjinään (essive plural)
piirisyyttäjinänsä (essive plural)
piirisyyttäjäkseen (singular translative)
piirisyyttäjäksensä (singular translative)
piirisyyttäjikseen (plural translative)
piirisyyttäjiksensä (plural translative)
piirisyyttäjättään (abessive singular)
piirisyyttäjättänsä (abessive singular)
piirisyyttäjittään (abessive plural)
piirisyyttäjittänsä (abessive plural)
piirisyyttäjineen (comitative plural)
piirisyyttäjinensä (comitative plural)

(law) district attorney, district prosecutor


供稱

/kʊŋ⁵¹ ʈ͡ʂʰɤŋ⁵⁵/

/kʊŋ⁵⁵ t͡sʰɪŋ⁵⁵/

/kʊŋ⁵¹ ʈ͡ʂʰɤŋ⁵⁵/

/kʊŋ⁵⁵ t͡sʰɪŋ⁵⁵/


onverbiddelijk

nl-adj

onverbiddelijk (comparative onverbiddelijker, superlative onverbiddelijkst)

onverbiddelijker (comparative)
onverbiddelijkst (superlative)
onverbiddelijk (adverbial positive predicative)
onverbiddelijker (adverbial comparative predicative)
het onverbiddelijkst (adverbial predicative superlative)
het onverbiddelijkste (adverbial predicative superlative)
onverbiddelijke (feminine indefinite masculine positive singular)
onverbiddelijkere (comparative feminine indefinite masculine singular)
onverbiddelijkste (feminine indefinite masculine singular superlative)
onverbiddelijk (indefinite neuter positive singular)
onverbiddelijker (comparative indefinite neuter singular)
onverbiddelijkste (indefinite neuter singular superlative)
onverbiddelijke (indefinite plural positive)
onverbiddelijkere (comparative indefinite plural)
onverbiddelijkste (indefinite plural superlative)
onverbiddelijke (definite positive)
onverbiddelijkere (comparative definite)
onverbiddelijkste (definite superlative)
onverbiddelijks (partitive positive)
onverbiddelijkers (comparative partitive)


บำเหน็จ

th-noun

บำเหน็จ • (bam-nèt)

bam-nèt (romanization)
บำเหนจ์ (alternative)

Compare Khmer បំណាច់ (bɑmnac, “commission; bonus; tip”).

cog

บำนาญ บำนาญ#Thai

(law) compensation for services paid only once upon retirement, as opposed to บำนาญ (bam-naan, “pension”).


indibidwal

From Spanish individual, from Medieval Latin indīviduālis, from Latin individuum (“an indivisible thing”), neuter of individuus (“indivisible, undivided”), from in + dividuus (“divisible”), from divido (“divide”).

der

(law) a single physical human being as a legal subject, as opposed to a legal person such as a corporation


điều khoản

[ʔɗiəw˨˩ xwaːn˧˩]

[ʔɗiw˦˩ kʰwaːŋ˧˨]

[ʔɗiw˦˩ xwaːŋ˧˨]

[ʔɗiw˨˩ kʰwaːŋ˨˩˦]

[ʔɗiw˨˩ xwaːŋ˨˩˦]

Sino-Vietnamese word from 條款, composed of 條 (“clause”) and 款 (“subclause”).

vi-etym-sino

điều khoản sử dụng

Việc đi lại lộn xộn, nghênh ngang giữa đường đã cản trở xe ngựa của quân đội Pháp nên ngày 6-6-1884, đốc lý (maire, thị trưởng) ra Quy chế trị an và lục lộ của Hà Nội trong đó có điều khoản cấm dắt súc vật trên phố từ 7 giờ sáng đến 11 giờ trưa, từ 5 giờ chiều đến 8 giờ tối.

2015, Nguyễn Ngọc Tiến, “Chương 11: Đèn Tín Hiệu Giao Thông Có Từ Bao Giờ?”, in Đi xuyên Hà Nội:

The chaotic and arrogant traffic in the middle of the street hindered the French army's horse-drawn carriages, so on June 6, 1884, the mayor issued the Hanoi Security and Road Regulations, which included a provision prohibiting the walking of animals on the street from 7am to 11am and from 5pm to 8pm.

Ngày 3-12-1955, Bộ Giao thông và Bưu điện đã ban hành Nghị định số 348-NĐ là Luật đi đường bộ, trong luật có điều khoản quy định về tốc độ trong thành phố nhưng không có điều nào về đèn tín hiệu giao thông.

On December 3, 1955, the Ministry of Transport and Post issued Decree No. 348-ND, the Road Traffic Law. The law contained articles regulating speed in the city but had no articles on traffic lights.


dân sự

[zən˧˧ sɨ˧˨ʔ]

[jəŋ˧˧ ʂɨ˨˩ʔ]

[jəŋ˧˧ sɨ˨˩ʔ]

[jəŋ˧˧ ʂɨ˨˩˨]

[jəŋ˧˧ sɨ˨˩˨]


dự luật

[zɨ˧˨ʔ lwət̚˧˨ʔ]

[jɨ˨˩ʔ lwək̚˨˩ʔ]

[jɨ˨˩˨ l⁽ʷ⁾ək̚˨˩˨]

Sino-Vietnamese word from 預 (“planned”) and 律 (“law”).


nautinta-aika

nautinta-aika (nominative singular)
nautinta-ajat (nominative plural)
nautinta-aika (accusative nominative singular)
nautinta-ajat (accusative nominative plural)
nautinta-ajan (accusative genitive singular)
nautinta-ajat (accusative genitive plural)
nautinta-ajan (genitive singular)
nautinta-aikojen (genitive plural)
nautinta-aikain (genitive plural rare)
nautinta-aikaa (partitive singular)
nautinta-aikoja (partitive plural)
nautinta-ajassa (inessive singular)
nautinta-ajoissa (inessive plural)
nautinta-ajasta (elative singular)
nautinta-ajoista (elative plural)
nautinta-aikaan (illative singular)
nautinta-aikoihin (illative plural)
nautinta-ajalla (adessive singular)
nautinta-ajoilla (adessive plural)
nautinta-ajalta (ablative singular)
nautinta-ajoilta (ablative plural)
nautinta-ajalle (allative singular)
nautinta-ajoille (allative plural)
nautinta-aikana (essive singular)
nautinta-aikoina (essive plural)
nautinta-ajaksi (singular translative)
nautinta-ajoiksi (plural translative)
nautinta-ajatta (abessive singular)
nautinta-ajoitta (abessive plural)
nautinta-ajoin (instructive plural)
See the possessive forms below. (comitative)
nautinta-aikani (nominative singular)
nautinta-aikani (nominative plural)
nautinta-aikani (accusative nominative singular)
nautinta-aikani (accusative nominative plural)
nautinta-aikani (accusative genitive singular)
nautinta-aikani (accusative genitive plural)
nautinta-aikani (genitive singular)
nautinta-aikojeni (genitive plural)
nautinta-aikaini (genitive plural rare)
nautinta-aikaani (partitive singular)
nautinta-aikojani (partitive plural)
nautinta-ajassani (inessive singular)
nautinta-ajoissani (inessive plural)
nautinta-ajastani (elative singular)
nautinta-ajoistani (elative plural)
nautinta-aikaani (illative singular)
nautinta-aikoihini (illative plural)
nautinta-ajallani (adessive singular)
nautinta-ajoillani (adessive plural)
nautinta-ajaltani (ablative singular)
nautinta-ajoiltani (ablative plural)
nautinta-ajalleni (allative singular)
nautinta-ajoilleni (allative plural)
nautinta-aikanani (essive singular)
nautinta-aikoinani (essive plural)
nautinta-ajakseni (singular translative)
nautinta-ajoikseni (plural translative)
nautinta-ajattani (abessive singular)
nautinta-ajoittani (abessive plural)
nautinta-aikoineni (comitative plural)
nautinta-aikasi (nominative singular)
nautinta-aikasi (nominative plural)
nautinta-aikasi (accusative nominative singular)
nautinta-aikasi (accusative nominative plural)
nautinta-aikasi (accusative genitive singular)
nautinta-aikasi (accusative genitive plural)
nautinta-aikasi (genitive singular)
nautinta-aikojesi (genitive plural)
nautinta-aikaisi (genitive plural rare)
nautinta-aikaasi (partitive singular)
nautinta-aikojasi (partitive plural)
nautinta-ajassasi (inessive singular)
nautinta-ajoissasi (inessive plural)
nautinta-ajastasi (elative singular)
nautinta-ajoistasi (elative plural)
nautinta-aikaasi (illative singular)
nautinta-aikoihisi (illative plural)
nautinta-ajallasi (adessive singular)
nautinta-ajoillasi (adessive plural)
nautinta-ajaltasi (ablative singular)
nautinta-ajoiltasi (ablative plural)
nautinta-ajallesi (allative singular)
nautinta-ajoillesi (allative plural)
nautinta-aikanasi (essive singular)
nautinta-aikoinasi (essive plural)
nautinta-ajaksesi (singular translative)
nautinta-ajoiksesi (plural translative)
nautinta-ajattasi (abessive singular)
nautinta-ajoittasi (abessive plural)
nautinta-aikoinesi (comitative plural)
nautinta-aikamme (nominative singular)
nautinta-aikamme (nominative plural)
nautinta-aikamme (accusative nominative singular)
nautinta-aikamme (accusative nominative plural)
nautinta-aikamme (accusative genitive singular)
nautinta-aikamme (accusative genitive plural)
nautinta-aikamme (genitive singular)
nautinta-aikojemme (genitive plural)
nautinta-aikaimme (genitive plural rare)
nautinta-aikaamme (partitive singular)
nautinta-aikojamme (partitive plural)
nautinta-ajassamme (inessive singular)
nautinta-ajoissamme (inessive plural)
nautinta-ajastamme (elative singular)
nautinta-ajoistamme (elative plural)
nautinta-aikaamme (illative singular)
nautinta-aikoihimme (illative plural)
nautinta-ajallamme (adessive singular)
nautinta-ajoillamme (adessive plural)
nautinta-ajaltamme (ablative singular)
nautinta-ajoiltamme (ablative plural)
nautinta-ajallemme (allative singular)
nautinta-ajoillemme (allative plural)
nautinta-aikanamme (essive singular)
nautinta-aikoinamme (essive plural)
nautinta-ajaksemme (singular translative)
nautinta-ajoiksemme (plural translative)
nautinta-ajattamme (abessive singular)
nautinta-ajoittamme (abessive plural)
nautinta-aikoinemme (comitative plural)
nautinta-aikanne (nominative singular)
nautinta-aikanne (nominative plural)
nautinta-aikanne (accusative nominative singular)
nautinta-aikanne (accusative nominative plural)
nautinta-aikanne (accusative genitive singular)
nautinta-aikanne (accusative genitive plural)
nautinta-aikanne (genitive singular)
nautinta-aikojenne (genitive plural)
nautinta-aikainne (genitive plural rare)
nautinta-aikaanne (partitive singular)
nautinta-aikojanne (partitive plural)
nautinta-ajassanne (inessive singular)
nautinta-ajoissanne (inessive plural)
nautinta-ajastanne (elative singular)
nautinta-ajoistanne (elative plural)
nautinta-aikaanne (illative singular)
nautinta-aikoihinne (illative plural)
nautinta-ajallanne (adessive singular)
nautinta-ajoillanne (adessive plural)
nautinta-ajaltanne (ablative singular)
nautinta-ajoiltanne (ablative plural)
nautinta-ajallenne (allative singular)
nautinta-ajoillenne (allative plural)
nautinta-aikananne (essive singular)
nautinta-aikoinanne (essive plural)
nautinta-ajaksenne (singular translative)
nautinta-ajoiksenne (plural translative)
nautinta-ajattanne (abessive singular)
nautinta-ajoittanne (abessive plural)
nautinta-aikoinenne (comitative plural)
nautinta-aikansa (nominative singular)
nautinta-aikansa (nominative plural)
nautinta-aikansa (accusative nominative singular)
nautinta-aikansa (accusative nominative plural)
nautinta-aikansa (accusative genitive singular)
nautinta-aikansa (accusative genitive plural)
nautinta-aikansa (genitive singular)
nautinta-aikojensa (genitive plural)
nautinta-aikainsa (genitive plural rare)
nautinta-aikaansa (partitive singular)
nautinta-aikojaan (partitive plural)
nautinta-aikojansa (partitive plural)
nautinta-ajassaan (inessive singular)
nautinta-ajassansa (inessive singular)
nautinta-ajoissaan (inessive plural)
nautinta-ajoissansa (inessive plural)
nautinta-ajastaan (elative singular)
nautinta-ajastansa (elative singular)
nautinta-ajoistaan (elative plural)
nautinta-ajoistansa (elative plural)
nautinta-aikaansa (illative singular)
nautinta-aikoihinsa (illative plural)
nautinta-ajallaan (adessive singular)
nautinta-ajallansa (adessive singular)
nautinta-ajoillaan (adessive plural)
nautinta-ajoillansa (adessive plural)
nautinta-ajaltaan (ablative singular)
nautinta-ajaltansa (ablative singular)
nautinta-ajoiltaan (ablative plural)
nautinta-ajoiltansa (ablative plural)
nautinta-ajalleen (allative singular)
nautinta-ajallensa (allative singular)
nautinta-ajoilleen (allative plural)
nautinta-ajoillensa (allative plural)
nautinta-aikanaan (essive singular)
nautinta-aikanansa (essive singular)
nautinta-aikoinaan (essive plural)
nautinta-aikoinansa (essive plural)
nautinta-ajakseen (singular translative)
nautinta-ajaksensa (singular translative)
nautinta-ajoikseen (plural translative)
nautinta-ajoiksensa (plural translative)
nautinta-ajattaan (abessive singular)
nautinta-ajattansa (abessive singular)
nautinta-ajoittaan (abessive plural)
nautinta-ajoittansa (abessive plural)
nautinta-aikoineen (comitative plural)
nautinta-aikoinensa (comitative plural)

[ˈnɑ̝u̯t̪in̪t̪ɑ̝ˌ(ʔ)ɑ̝i̯kɑ̝]

(law) A period of time after which a person who has lived on a property and done a land registration may claim ownership of it through adverse possession, in such a way that the original owner no longer has grounds to protest.


lomanmääräytymiskuukausi

lomanmääräytymiskuukausi (nominative singular)
lomanmääräytymiskuukaudet (nominative plural)
lomanmääräytymiskuukausi (accusative nominative singular)
lomanmääräytymiskuukaudet (accusative nominative plural)
lomanmääräytymiskuukauden (accusative genitive singular)
lomanmääräytymiskuukaudet (accusative genitive plural)
lomanmääräytymiskuukauden (genitive singular)
lomanmääräytymiskuukausien (genitive plural)
lomanmääräytymiskuukautten (genitive plural rare)
lomanmääräytymiskuukautta (partitive singular)
lomanmääräytymiskuukausia (partitive plural)
lomanmääräytymiskuukaudessa (inessive singular)
lomanmääräytymiskuukausissa (inessive plural)
lomanmääräytymiskuukaudesta (elative singular)
lomanmääräytymiskuukausista (elative plural)
lomanmääräytymiskuukauteen (illative singular)
lomanmääräytymiskuukausiin (illative plural)
lomanmääräytymiskuukaudella (adessive singular)
lomanmääräytymiskuukausilla (adessive plural)
lomanmääräytymiskuukaudelta (ablative singular)
lomanmääräytymiskuukausilta (ablative plural)
lomanmääräytymiskuukaudelle (allative singular)
lomanmääräytymiskuukausille (allative plural)
lomanmääräytymiskuukautena (essive singular)
lomanmääräytymiskuukausina (essive plural)
lomanmääräytymiskuukaudeksi (singular translative)
lomanmääräytymiskuukausiksi (plural translative)
lomanmääräytymiskuukaudetta (abessive singular)
lomanmääräytymiskuukausitta (abessive plural)
lomanmääräytymiskuukausin (instructive plural)
See the possessive forms below. (comitative)
lomanmääräytymiskuukauteni (nominative singular)
lomanmääräytymiskuukauteni (nominative plural)
lomanmääräytymiskuukauteni (accusative nominative singular)
lomanmääräytymiskuukauteni (accusative nominative plural)
lomanmääräytymiskuukauteni (accusative genitive singular)
lomanmääräytymiskuukauteni (accusative genitive plural)
lomanmääräytymiskuukauteni (genitive singular)
lomanmääräytymiskuukausieni (genitive plural)
lomanmääräytymiskuukautteni (genitive plural rare)
lomanmääräytymiskuukauttani (partitive singular)
lomanmääräytymiskuukausiani (partitive plural)
lomanmääräytymiskuukaudessani (inessive singular)
lomanmääräytymiskuukausissani (inessive plural)
lomanmääräytymiskuukaudestani (elative singular)
lomanmääräytymiskuukausistani (elative plural)
lomanmääräytymiskuukauteeni (illative singular)
lomanmääräytymiskuukausiini (illative plural)
lomanmääräytymiskuukaudellani (adessive singular)
lomanmääräytymiskuukausillani (adessive plural)
lomanmääräytymiskuukaudeltani (ablative singular)
lomanmääräytymiskuukausiltani (ablative plural)
lomanmääräytymiskuukaudelleni (allative singular)
lomanmääräytymiskuukausilleni (allative plural)
lomanmääräytymiskuukautenani (essive singular)
lomanmääräytymiskuukausinani (essive plural)
lomanmääräytymiskuukaudekseni (singular translative)
lomanmääräytymiskuukausikseni (plural translative)
lomanmääräytymiskuukaudettani (abessive singular)
lomanmääräytymiskuukausittani (abessive plural)
lomanmääräytymiskuukausineni (comitative plural)
lomanmääräytymiskuukautesi (nominative singular)
lomanmääräytymiskuukautesi (nominative plural)
lomanmääräytymiskuukautesi (accusative nominative singular)
lomanmääräytymiskuukautesi (accusative nominative plural)
lomanmääräytymiskuukautesi (accusative genitive singular)
lomanmääräytymiskuukautesi (accusative genitive plural)
lomanmääräytymiskuukautesi (genitive singular)
lomanmääräytymiskuukausiesi (genitive plural)
lomanmääräytymiskuukauttesi (genitive plural rare)
lomanmääräytymiskuukauttasi (partitive singular)
lomanmääräytymiskuukausiasi (partitive plural)
lomanmääräytymiskuukaudessasi (inessive singular)
lomanmääräytymiskuukausissasi (inessive plural)
lomanmääräytymiskuukaudestasi (elative singular)
lomanmääräytymiskuukausistasi (elative plural)
lomanmääräytymiskuukauteesi (illative singular)
lomanmääräytymiskuukausiisi (illative plural)
lomanmääräytymiskuukaudellasi (adessive singular)
lomanmääräytymiskuukausillasi (adessive plural)
lomanmääräytymiskuukaudeltasi (ablative singular)
lomanmääräytymiskuukausiltasi (ablative plural)
lomanmääräytymiskuukaudellesi (allative singular)
lomanmääräytymiskuukausillesi (allative plural)
lomanmääräytymiskuukautenasi (essive singular)
lomanmääräytymiskuukausinasi (essive plural)
lomanmääräytymiskuukaudeksesi (singular translative)
lomanmääräytymiskuukausiksesi (plural translative)
lomanmääräytymiskuukaudettasi (abessive singular)
lomanmääräytymiskuukausittasi (abessive plural)
lomanmääräytymiskuukausinesi (comitative plural)
lomanmääräytymiskuukautemme (nominative singular)
lomanmääräytymiskuukautemme (nominative plural)
lomanmääräytymiskuukautemme (accusative nominative singular)
lomanmääräytymiskuukautemme (accusative nominative plural)
lomanmääräytymiskuukautemme (accusative genitive singular)
lomanmääräytymiskuukautemme (accusative genitive plural)
lomanmääräytymiskuukautemme (genitive singular)
lomanmääräytymiskuukausiemme (genitive plural)
lomanmääräytymiskuukauttemme (genitive plural rare)
lomanmääräytymiskuukauttamme (partitive singular)
lomanmääräytymiskuukausiamme (partitive plural)
lomanmääräytymiskuukaudessamme (inessive singular)
lomanmääräytymiskuukausissamme (inessive plural)
lomanmääräytymiskuukaudestamme (elative singular)
lomanmääräytymiskuukausistamme (elative plural)
lomanmääräytymiskuukauteemme (illative singular)
lomanmääräytymiskuukausiimme (illative plural)
lomanmääräytymiskuukaudellamme (adessive singular)
lomanmääräytymiskuukausillamme (adessive plural)
lomanmääräytymiskuukaudeltamme (ablative singular)
lomanmääräytymiskuukausiltamme (ablative plural)
lomanmääräytymiskuukaudellemme (allative singular)
lomanmääräytymiskuukausillemme (allative plural)
lomanmääräytymiskuukautenamme (essive singular)
lomanmääräytymiskuukausinamme (essive plural)
lomanmääräytymiskuukaudeksemme (singular translative)
lomanmääräytymiskuukausiksemme (plural translative)
lomanmääräytymiskuukaudettamme (abessive singular)
lomanmääräytymiskuukausittamme (abessive plural)
lomanmääräytymiskuukausinemme (comitative plural)
lomanmääräytymiskuukautenne (nominative singular)
lomanmääräytymiskuukautenne (nominative plural)
lomanmääräytymiskuukautenne (accusative nominative singular)
lomanmääräytymiskuukautenne (accusative nominative plural)
lomanmääräytymiskuukautenne (accusative genitive singular)
lomanmääräytymiskuukautenne (accusative genitive plural)
lomanmääräytymiskuukautenne (genitive singular)
lomanmääräytymiskuukausienne (genitive plural)
lomanmääräytymiskuukauttenne (genitive plural rare)
lomanmääräytymiskuukauttanne (partitive singular)
lomanmääräytymiskuukausianne (partitive plural)
lomanmääräytymiskuukaudessanne (inessive singular)
lomanmääräytymiskuukausissanne (inessive plural)
lomanmääräytymiskuukaudestanne (elative singular)
lomanmääräytymiskuukausistanne (elative plural)
lomanmääräytymiskuukauteenne (illative singular)
lomanmääräytymiskuukausiinne (illative plural)
lomanmääräytymiskuukaudellanne (adessive singular)
lomanmääräytymiskuukausillanne (adessive plural)
lomanmääräytymiskuukaudeltanne (ablative singular)
lomanmääräytymiskuukausiltanne (ablative plural)
lomanmääräytymiskuukaudellenne (allative singular)
lomanmääräytymiskuukausillenne (allative plural)
lomanmääräytymiskuukautenanne (essive singular)
lomanmääräytymiskuukausinanne (essive plural)
lomanmääräytymiskuukaudeksenne (singular translative)
lomanmääräytymiskuukausiksenne (plural translative)
lomanmääräytymiskuukaudettanne (abessive singular)
lomanmääräytymiskuukausittanne (abessive plural)
lomanmääräytymiskuukausinenne (comitative plural)
lomanmääräytymiskuukautensa (nominative singular)
lomanmääräytymiskuukautensa (nominative plural)
lomanmääräytymiskuukautensa (accusative nominative singular)
lomanmääräytymiskuukautensa (accusative nominative plural)
lomanmääräytymiskuukautensa (accusative genitive singular)
lomanmääräytymiskuukautensa (accusative genitive plural)
lomanmääräytymiskuukautensa (genitive singular)
lomanmääräytymiskuukausiensa (genitive plural)
lomanmääräytymiskuukauttensa (genitive plural rare)
lomanmääräytymiskuukauttaan (partitive singular)
lomanmääräytymiskuukauttansa (partitive singular)
lomanmääräytymiskuukausiaan (partitive plural)
lomanmääräytymiskuukausiansa (partitive plural)
lomanmääräytymiskuukaudessaan (inessive singular)
lomanmääräytymiskuukaudessansa (inessive singular)
lomanmääräytymiskuukausissaan (inessive plural)
lomanmääräytymiskuukausissansa (inessive plural)
lomanmääräytymiskuukaudestaan (elative singular)
lomanmääräytymiskuukaudestansa (elative singular)
lomanmääräytymiskuukausistaan (elative plural)
lomanmääräytymiskuukausistansa (elative plural)
lomanmääräytymiskuukauteensa (illative singular)
lomanmääräytymiskuukausiinsa (illative plural)
lomanmääräytymiskuukaudellaan (adessive singular)
lomanmääräytymiskuukaudellansa (adessive singular)
lomanmääräytymiskuukausillaan (adessive plural)
lomanmääräytymiskuukausillansa (adessive plural)
lomanmääräytymiskuukaudeltaan (ablative singular)
lomanmääräytymiskuukaudeltansa (ablative singular)
lomanmääräytymiskuukausiltaan (ablative plural)
lomanmääräytymiskuukausiltansa (ablative plural)
lomanmääräytymiskuukaudelleen (allative singular)
lomanmääräytymiskuukaudellensa (allative singular)
lomanmääräytymiskuukausilleen (allative plural)
lomanmääräytymiskuukausillensa (allative plural)
lomanmääräytymiskuukautenaan (essive singular)
lomanmääräytymiskuukautenansa (essive singular)
lomanmääräytymiskuukausinaan (essive plural)
lomanmääräytymiskuukausinansa (essive plural)
lomanmääräytymiskuukaudekseen (singular translative)
lomanmääräytymiskuukaudeksensa (singular translative)
lomanmääräytymiskuukausikseen (plural translative)
lomanmääräytymiskuukausiksensa (plural translative)
lomanmääräytymiskuukaudettaan (abessive singular)
lomanmääräytymiskuukaudettansa (abessive singular)
lomanmääräytymiskuukausittaan (abessive plural)
lomanmääräytymiskuukausittansa (abessive plural)
lomanmääräytymiskuukausineen (comitative plural)
lomanmääräytymiskuukausinensa (comitative plural)

(law) the month that determines holidays (often defined with a certain amount of work required during a month)


tutol

From Proto-Malayo-Polynesian *tutur (“to speak clearly and deliberately”). Compare Indonesian tutur, Javanese ꦠꦸꦠꦸꦂ (tutur), and Malay tutur.


autoryuro

autoryuri (plural)
autoroyuro (alternative)
autoro-yuro (alternative)
autor-yuro (alternative)
yuro di autoro (alternative)

From autoro (“author”) + yuro (“right”), calque of French droit d'auteur, German Urheberrecht, Russian а́вторское пра́во (ávtorskoje právo), Spanish derechos de autor.

calque

а́вторское пра́во


chỉ dẫn

[t͡ɕi˧˩ zən˦ˀ˥]

[t͡ɕɪj˧˨ jəŋ˧˨]

[cɪj˨˩˦ jəŋ˨˩˦]

Sino-Vietnamese word from 指引 (“to guide”).

vi-etym-sino

intellectual property
intellectual property

(formal, intellectual property) indication


værge

head

værge c (singular definite værgen, plural indefinite værger)

værgen (definite singular)
værger (indefinite plural)
værge (indefinite nominative singular)
værgen (definite nominative singular)
værger (indefinite nominative plural)
værgerne (definite nominative plural)
værges (genitive indefinite singular)
værgens (definite genitive singular)
værgers (genitive indefinite plural)
værgernes (definite genitive plural)

From Old Danish wæri, from Old Norse verja, from Proto-Germanic *warjǭ, cognate with Norwegian verje, Swedish värja, värjo. Derived from the verb *warjaną, see below. Another derivation, *warīniz, is found in German Wehr and Danish værn.

(law) guardian (of a child or incompetent adult)


hjónaskilnaður

is-noun

hjónaskilnaður m (genitive singular hjónaskilnaðar, nominative plural hjónaskilnaðir)

hjónaskilnaðar (genitive singular)
hjónaskilnaðir (nominative plural)
hjónaskilnaður (indefinite nominative singular)
hjónaskilnaðurinn (definite nominative singular)
hjónaskilnaðir (indefinite nominative plural)
hjónaskilnaðirnir (definite nominative plural)
hjónaskilnað (accusative indefinite singular)
hjónaskilnaðinn (accusative definite singular)
hjónaskilnaði (accusative indefinite plural)
hjónaskilnaðina (accusative definite plural)
hjónaskilnaði (dative indefinite singular)
hjónaskilnaðinum (dative definite singular)
hjónaskilnuðum (dative indefinite plural)
hjónaskilnuðunum (dative definite plural)
hjónaskilnaðar (genitive indefinite singular)
hjónaskilnaðarins (definite genitive singular)
hjónaskilnaða (genitive indefinite plural)
hjónaskilnaðanna (definite genitive plural)

From hjón (“married couple”) + skilnaður (“separation”).


aberkennen

de-verb

aberkennen (irregular weak, third-person singular present erkennt ab, past tense erkannte ab, past participle aberkannt, past subjunctive erkennte ab, auxiliary haben)

erkennt ab (present singular third-person)
erkannte ab (past)
aberkannt (participle past)
erkennte ab (past subjunctive)
haben (auxiliary)
haben (auxiliary)
aberkennen (infinitive)
aberkennend (participle present)
aberkannt (participle past)
abzuerkennen (infinitive infinitive-zu)
erkenne ab (first-person indicative present singular)
erkennen ab (first-person indicative plural present)
erkenne ab (first-person singular subjunctive subjunctive-i)
erkennen ab (first-person plural subjunctive subjunctive-i)
erkennst ab (indicative present second-person singular)
erkennt ab (indicative plural present second-person)
erkennest ab (second-person singular subjunctive subjunctive-i)
erkennet ab (plural second-person subjunctive subjunctive-i)
erkennt ab (indicative present singular third-person)
erkennen ab (indicative plural present third-person)
erkenne ab (singular subjunctive subjunctive-i third-person)
erkennen ab (plural subjunctive subjunctive-i third-person)
erkannte ab (first-person indicative preterite singular)
erkannten ab (first-person indicative plural preterite)
erkennte ab (first-person formal rare singular subjunctive subjunctive-ii)
erkennten ab (first-person formal plural rare subjunctive subjunctive-ii)
erkanntest ab (indicative preterite second-person singular)
erkanntet ab (indicative plural preterite second-person)
erkenntest ab (formal rare second-person singular subjunctive subjunctive-ii)
erkenntet ab (formal plural rare second-person subjunctive subjunctive-ii)
erkannte ab (indicative preterite singular third-person)
erkannten ab (indicative plural preterite third-person)
erkennte ab (formal rare singular subjunctive subjunctive-ii third-person)
erkennten ab (formal plural rare subjunctive subjunctive-ii third-person)
erkenn ab (imperative second-person singular)
erkenne ab (imperative second-person singular)
erkennt ab (imperative plural second-person)
haben (auxiliary)
aberkenne (first-person indicative present singular subordinate-clause)
aberkennen (first-person indicative plural present subordinate-clause)
aberkenne (first-person singular subjunctive subjunctive-i subordinate-clause)
aberkennen (first-person plural subjunctive subjunctive-i subordinate-clause)
aberkennst (indicative present second-person singular subordinate-clause)
aberkennt (indicative plural present second-person subordinate-clause)
aberkennest (second-person singular subjunctive subjunctive-i subordinate-clause)
aberkennet (plural second-person subjunctive subjunctive-i subordinate-clause)
aberkennt (indicative present singular subordinate-clause third-person)
aberkennen (indicative plural present subordinate-clause third-person)
aberkenne (singular subjunctive subjunctive-i subordinate-clause third-person)
aberkennen (plural subjunctive subjunctive-i subordinate-clause third-person)
aberkannte (first-person indicative preterite singular subordinate-clause)
aberkannten (first-person indicative plural preterite subordinate-clause)
aberkennte (first-person formal rare singular subjunctive subjunctive-ii subordinate-clause)
aberkennten (first-person formal plural rare subjunctive subjunctive-ii subordinate-clause)
aberkanntest (indicative preterite second-person singular subordinate-clause)
aberkanntet (indicative plural preterite second-person subordinate-clause)
aberkenntest (formal rare second-person singular subjunctive subjunctive-ii subordinate-clause)
aberkenntet (formal plural rare second-person subjunctive subjunctive-ii subordinate-clause)
aberkannte (indicative preterite singular subordinate-clause third-person)
aberkannten (indicative plural preterite subordinate-clause third-person)
aberkennte (formal rare singular subjunctive subjunctive-ii subordinate-clause third-person)
aberkennten (formal plural rare subjunctive subjunctive-ii subordinate-clause third-person)
haben (auxiliary)
habe aberkannt (first-person indicative multiword-construction perfect singular)
haben aberkannt (first-person indicative multiword-construction perfect plural)
habe aberkannt (first-person multiword-construction perfect singular subjunctive)
haben aberkannt (first-person multiword-construction perfect plural subjunctive)
hast aberkannt (indicative multiword-construction perfect second-person singular)
habt aberkannt (indicative multiword-construction perfect plural second-person)
habest aberkannt (multiword-construction perfect second-person singular subjunctive)
habet aberkannt (multiword-construction perfect plural second-person subjunctive)
hat aberkannt (indicative multiword-construction perfect singular third-person)
haben aberkannt (indicative multiword-construction perfect plural third-person)
habe aberkannt (multiword-construction perfect singular subjunctive third-person)
haben aberkannt (multiword-construction perfect plural subjunctive third-person)
hatte aberkannt (first-person indicative multiword-construction pluperfect singular)
hatten aberkannt (first-person indicative multiword-construction pluperfect plural)
hätte aberkannt (first-person multiword-construction pluperfect singular subjunctive)
hätten aberkannt (first-person multiword-construction pluperfect plural subjunctive)
hattest aberkannt (indicative multiword-construction pluperfect second-person singular)
hattet aberkannt (indicative multiword-construction pluperfect plural second-person)
hättest aberkannt (multiword-construction pluperfect second-person singular subjunctive)
hättet aberkannt (multiword-construction pluperfect plural second-person subjunctive)
hatte aberkannt (indicative multiword-construction pluperfect singular third-person)
hatten aberkannt (indicative multiword-construction pluperfect plural third-person)
hätte aberkannt (multiword-construction pluperfect singular subjunctive third-person)
hätten aberkannt (multiword-construction pluperfect plural subjunctive third-person)
aberkennen werden (future future-i infinitive multiword-construction)
werde aberkennen (first-person future future-i multiword-construction singular subjunctive subjunctive-i)
werden aberkennen (first-person future future-i multiword-construction plural subjunctive subjunctive-i)
werdest aberkennen (future future-i multiword-construction second-person singular subjunctive subjunctive-i)
werdet aberkennen (future future-i multiword-construction plural second-person subjunctive subjunctive-i)
werde aberkennen (future future-i multiword-construction singular subjunctive subjunctive-i third-person)
werden aberkennen (future future-i multiword-construction plural subjunctive subjunctive-i third-person)
werde aberkennen (first-person future future-i indicative multiword-construction singular)
werden aberkennen (first-person future future-i indicative multiword-construction plural)
würde aberkennen (first-person future future-i multiword-construction singular subjunctive subjunctive-ii)
würden aberkennen (first-person future future-i multiword-construction plural subjunctive subjunctive-ii)
wirst aberkennen (future future-i indicative multiword-construction second-person singular)
werdet aberkennen (future future-i indicative multiword-construction plural second-person)
würdest aberkennen (future future-i multiword-construction second-person singular subjunctive subjunctive-ii)
würdet aberkennen (future future-i multiword-construction plural second-person subjunctive subjunctive-ii)
wird aberkennen (future future-i indicative multiword-construction singular third-person)
werden aberkennen (future future-i indicative multiword-construction plural third-person)
würde aberkennen (future future-i multiword-construction singular subjunctive subjunctive-ii third-person)
würden aberkennen (future future-i multiword-construction plural subjunctive subjunctive-ii third-person)
aberkannt haben werden (future future-ii infinitive multiword-construction)
werde aberkannt haben (first-person future future-ii multiword-construction singular subjunctive subjunctive-i)
werden aberkannt haben (first-person future future-ii multiword-construction plural subjunctive subjunctive-i)
werdest aberkannt haben (future future-ii multiword-construction second-person singular subjunctive subjunctive-i)
werdet aberkannt haben (future future-ii multiword-construction plural second-person subjunctive subjunctive-i)
werde aberkannt haben (future future-ii multiword-construction singular subjunctive subjunctive-i third-person)
werden aberkannt haben (future future-ii multiword-construction plural subjunctive subjunctive-i third-person)
werde aberkannt haben (first-person future future-ii indicative multiword-construction singular)
werden aberkannt haben (first-person future future-ii indicative multiword-construction plural)
würde aberkannt haben (first-person future future-ii multiword-construction singular subjunctive subjunctive-ii)
würden aberkannt haben (first-person future future-ii multiword-construction plural subjunctive subjunctive-ii)
wirst aberkannt haben (future future-ii indicative multiword-construction second-person singular)
werdet aberkannt haben (future future-ii indicative multiword-construction plural second-person)
würdest aberkannt haben (future future-ii multiword-construction second-person singular subjunctive subjunctive-ii)
würdet aberkannt haben (future future-ii multiword-construction plural second-person subjunctive subjunctive-ii)
wird aberkannt haben (future future-ii indicative multiword-construction singular third-person)
werden aberkannt haben (future future-ii indicative multiword-construction plural third-person)
würde aberkannt haben (future future-ii multiword-construction singular subjunctive subjunctive-ii third-person)
würden aberkannt haben (future future-ii multiword-construction plural subjunctive subjunctive-ii third-person)

[ˈapʔɛɐ̯ˌkɛnən]

From Middle High German abeerkennen. Equivalent to ab- + erkennen.

(also law) to revoke, to strip someone of something (e.g. a right, a title, an award)


sue one's livery

en-verb

sue one's livery (third-person singular simple present sues one's livery, present participle suing one's livery, simple past and past participle sued one's livery)

sues one's livery (present singular third-person)
suing one's livery (participle present)
sued one's livery (participle past)
sued one's livery (past)

(law) To ask for the writ delivering a freehold into the possession of its heir.


writ of prohibition

en-noun

writ of prohibition (plural writs of prohibition)

(law) A writ from a superior tribunal staying proceedings in a lower court.

(law, Scotland) A clause in a deed of entail forbidding the heir to sell the estate, contract debt, etc.


同意書

/tʰʊŋ³⁵ i⁵¹ ʂu⁵⁵/

/tɔŋ²⁴⁻²² i²¹⁻⁵³ su⁴⁴/

/tɔŋ²⁴⁻²² i⁴¹⁻⁵⁵⁴ su³³/

/tɔŋ¹³⁻²² i²¹⁻⁵³ su⁴⁴/

/tɔŋ²⁴⁻¹¹ i¹¹⁻⁵³ su⁴⁴/

/tɔŋ²³⁻³³ i²¹⁻⁴¹ su⁴⁴/

/tʰʊŋ³⁵ i⁵¹ ʂu⁵⁵/

/tɔŋ²⁴⁻²² i²¹⁻⁵³ su⁴⁴/

/tɔŋ²⁴⁻²² i⁴¹⁻⁵⁵⁴ su³³/

/tɔŋ¹³⁻²² i²¹⁻⁵³ su⁴⁴/

/tɔŋ²⁴⁻¹¹ i¹¹⁻⁵³ su⁴⁴/

/tɔŋ²³⁻³³ i²¹⁻⁴¹ su⁴⁴/


coram nobis

A shortening of the Latin quae coram nobis resident ("which [things] remain in our presence").

(law) A kind of legal order allowing a court to correct its original judgment upon discovery of a fundamental error which did not appear in the records of the original judgment's proceedings and would have prevented the judgment from being pronounced.


輕判

/t͡ɕʰiŋ⁵⁵ pʰän⁵¹/

/t͡ɕʰiŋ⁵⁵ pʰän⁵¹/

請求輕判

请求轻判


abmahnen

de-verb

abmahnen (weak, third-person singular present mahnt ab, past tense mahnte ab, past participle abgemahnt, auxiliary haben)

mahnt ab (present singular third-person)
mahnte ab (past)
abgemahnt (participle past)
haben (auxiliary)
haben (auxiliary)
abmahnen (infinitive)
abmahnend (participle present)
abgemahnt (participle past)
abzumahnen (infinitive infinitive-zu)
mahne ab (first-person indicative present singular)
mahnen ab (first-person indicative plural present)
mahne ab (first-person singular subjunctive subjunctive-i)
mahnen ab (first-person plural subjunctive subjunctive-i)
mahnst ab (indicative present second-person singular)
mahnt ab (indicative plural present second-person)
mahnest ab (second-person singular subjunctive subjunctive-i)
mahnet ab (plural second-person subjunctive subjunctive-i)
mahnt ab (indicative present singular third-person)
mahnen ab (indicative plural present third-person)
mahne ab (singular subjunctive subjunctive-i third-person)
mahnen ab (plural subjunctive subjunctive-i third-person)
mahnte ab (first-person indicative preterite singular)
mahnten ab (first-person indicative plural preterite)
mahnte ab (first-person formal rare singular subjunctive subjunctive-ii)
mahnten ab (first-person formal plural rare subjunctive subjunctive-ii)
mahntest ab (indicative preterite second-person singular)
mahntet ab (indicative plural preterite second-person)
mahntest ab (formal rare second-person singular subjunctive subjunctive-ii)
mahntet ab (formal plural rare second-person subjunctive subjunctive-ii)
mahnte ab (indicative preterite singular third-person)
mahnten ab (indicative plural preterite third-person)
mahnte ab (formal rare singular subjunctive subjunctive-ii third-person)
mahnten ab (formal plural rare subjunctive subjunctive-ii third-person)
mahn ab (imperative second-person singular)
mahne ab (imperative second-person singular)
mahnt ab (imperative plural second-person)
haben (auxiliary)
abmahne (first-person indicative present singular subordinate-clause)
abmahnen (first-person indicative plural present subordinate-clause)
abmahne (first-person singular subjunctive subjunctive-i subordinate-clause)
abmahnen (first-person plural subjunctive subjunctive-i subordinate-clause)
abmahnst (indicative present second-person singular subordinate-clause)
abmahnt (indicative plural present second-person subordinate-clause)
abmahnest (second-person singular subjunctive subjunctive-i subordinate-clause)
abmahnet (plural second-person subjunctive subjunctive-i subordinate-clause)
abmahnt (indicative present singular subordinate-clause third-person)
abmahnen (indicative plural present subordinate-clause third-person)
abmahne (singular subjunctive subjunctive-i subordinate-clause third-person)
abmahnen (plural subjunctive subjunctive-i subordinate-clause third-person)
abmahnte (first-person indicative preterite singular subordinate-clause)
abmahnten (first-person indicative plural preterite subordinate-clause)
abmahnte (first-person formal rare singular subjunctive subjunctive-ii subordinate-clause)
abmahnten (first-person formal plural rare subjunctive subjunctive-ii subordinate-clause)
abmahntest (indicative preterite second-person singular subordinate-clause)
abmahntet (indicative plural preterite second-person subordinate-clause)
abmahntest (formal rare second-person singular subjunctive subjunctive-ii subordinate-clause)
abmahntet (formal plural rare second-person subjunctive subjunctive-ii subordinate-clause)
abmahnte (indicative preterite singular subordinate-clause third-person)
abmahnten (indicative plural preterite subordinate-clause third-person)
abmahnte (formal rare singular subjunctive subjunctive-ii subordinate-clause third-person)
abmahnten (formal plural rare subjunctive subjunctive-ii subordinate-clause third-person)
haben (auxiliary)
habe abgemahnt (first-person indicative multiword-construction perfect singular)
haben abgemahnt (first-person indicative multiword-construction perfect plural)
habe abgemahnt (first-person multiword-construction perfect singular subjunctive)
haben abgemahnt (first-person multiword-construction perfect plural subjunctive)
hast abgemahnt (indicative multiword-construction perfect second-person singular)
habt abgemahnt (indicative multiword-construction perfect plural second-person)
habest abgemahnt (multiword-construction perfect second-person singular subjunctive)
habet abgemahnt (multiword-construction perfect plural second-person subjunctive)
hat abgemahnt (indicative multiword-construction perfect singular third-person)
haben abgemahnt (indicative multiword-construction perfect plural third-person)
habe abgemahnt (multiword-construction perfect singular subjunctive third-person)
haben abgemahnt (multiword-construction perfect plural subjunctive third-person)
hatte abgemahnt (first-person indicative multiword-construction pluperfect singular)
hatten abgemahnt (first-person indicative multiword-construction pluperfect plural)
hätte abgemahnt (first-person multiword-construction pluperfect singular subjunctive)
hätten abgemahnt (first-person multiword-construction pluperfect plural subjunctive)
hattest abgemahnt (indicative multiword-construction pluperfect second-person singular)
hattet abgemahnt (indicative multiword-construction pluperfect plural second-person)
hättest abgemahnt (multiword-construction pluperfect second-person singular subjunctive)
hättet abgemahnt (multiword-construction pluperfect plural second-person subjunctive)
hatte abgemahnt (indicative multiword-construction pluperfect singular third-person)
hatten abgemahnt (indicative multiword-construction pluperfect plural third-person)
hätte abgemahnt (multiword-construction pluperfect singular subjunctive third-person)
hätten abgemahnt (multiword-construction pluperfect plural subjunctive third-person)
abmahnen werden (future future-i infinitive multiword-construction)
werde abmahnen (first-person future future-i multiword-construction singular subjunctive subjunctive-i)
werden abmahnen (first-person future future-i multiword-construction plural subjunctive subjunctive-i)
werdest abmahnen (future future-i multiword-construction second-person singular subjunctive subjunctive-i)
werdet abmahnen (future future-i multiword-construction plural second-person subjunctive subjunctive-i)
werde abmahnen (future future-i multiword-construction singular subjunctive subjunctive-i third-person)
werden abmahnen (future future-i multiword-construction plural subjunctive subjunctive-i third-person)
werde abmahnen (first-person future future-i indicative multiword-construction singular)
werden abmahnen (first-person future future-i indicative multiword-construction plural)
würde abmahnen (first-person future future-i multiword-construction singular subjunctive subjunctive-ii)
würden abmahnen (first-person future future-i multiword-construction plural subjunctive subjunctive-ii)
wirst abmahnen (future future-i indicative multiword-construction second-person singular)
werdet abmahnen (future future-i indicative multiword-construction plural second-person)
würdest abmahnen (future future-i multiword-construction second-person singular subjunctive subjunctive-ii)
würdet abmahnen (future future-i multiword-construction plural second-person subjunctive subjunctive-ii)
wird abmahnen (future future-i indicative multiword-construction singular third-person)
werden abmahnen (future future-i indicative multiword-construction plural third-person)
würde abmahnen (future future-i multiword-construction singular subjunctive subjunctive-ii third-person)
würden abmahnen (future future-i multiword-construction plural subjunctive subjunctive-ii third-person)
abgemahnt haben werden (future future-ii infinitive multiword-construction)
werde abgemahnt haben (first-person future future-ii multiword-construction singular subjunctive subjunctive-i)
werden abgemahnt haben (first-person future future-ii multiword-construction plural subjunctive subjunctive-i)
werdest abgemahnt haben (future future-ii multiword-construction second-person singular subjunctive subjunctive-i)
werdet abgemahnt haben (future future-ii multiword-construction plural second-person subjunctive subjunctive-i)
werde abgemahnt haben (future future-ii multiword-construction singular subjunctive subjunctive-i third-person)
werden abgemahnt haben (future future-ii multiword-construction plural subjunctive subjunctive-i third-person)
werde abgemahnt haben (first-person future future-ii indicative multiword-construction singular)
werden abgemahnt haben (first-person future future-ii indicative multiword-construction plural)
würde abgemahnt haben (first-person future future-ii multiword-construction singular subjunctive subjunctive-ii)
würden abgemahnt haben (first-person future future-ii multiword-construction plural subjunctive subjunctive-ii)
wirst abgemahnt haben (future future-ii indicative multiword-construction second-person singular)
werdet abgemahnt haben (future future-ii indicative multiword-construction plural second-person)
würdest abgemahnt haben (future future-ii multiword-construction second-person singular subjunctive subjunctive-ii)
würdet abgemahnt haben (future future-ii multiword-construction plural second-person subjunctive subjunctive-ii)
wird abgemahnt haben (future future-ii indicative multiword-construction singular third-person)
werden abgemahnt haben (future future-ii indicative multiword-construction plural third-person)
würde abgemahnt haben (future future-ii multiword-construction singular subjunctive subjunctive-ii third-person)
würden abgemahnt haben (future future-ii multiword-construction plural subjunctive subjunctive-ii third-person)

Da hatte sich Agathe aber schon gebückt und ein seidenes, breites Strumpfband, das sie zur Entlastung des Gürtels trug, vom Bein gestreift, hob die Prunkdecke und schob es dem Vater in die Tasche.
Ulrich? Er traute zuerst seinen Augen nicht bei dieser wieder ins Leben zurückgekehrten Erinnerung. Dann wäre er beinahe hinzugesprungen und hätte es verhindert; einfach weil es so ganz gegen alle Ordnung war. Dann aber fing er in den Augen seiner Schwester einen Blitz von reiner Taufrische des frühen Morgens auf, in die noch keine Trübe des Tagwerks gefallen ist, und das hielt ihn zurück. »Was treibst du da?!« sagte er, leise abmahnend.

1930–1943, Robert Musil, “Sie tun Unrecht”, in Der Mann ohne Eigenschaften [The Man Without Qualities], book 2, Hamburg: Rowohlt Verlag, published 1957:

(also law) to direct by admonishment to not continue a behaviour, to demand to cease and desist


精神損失費

ㄐㄧㄥ ㄕㄣˊ ㄙㄨㄣˇ ㄕ ㄈㄟˋ

ㄐㄧㄥ ㄕㄣˊ ㄙㄨㄣˇ ㄕ ㄈㄟˋ

цзиншэньсуньшифэй

/t͡ɕiŋ⁵⁵ ʂən³⁵ su̯ən²¹⁴⁻²¹ ʂʐ̩⁵⁵ feɪ̯⁵¹/

(law) compensation (fee) for mental anguish; compensation for mental distress


informed consent

en-noun

informed consent (usually uncountable, plural informed consents)

(law) Consent to an action by another person given based upon a clear appreciation and understanding of the facts, implications, and consequences of the action.


рецепция

ru-noun+

реце́пция • (recépcija) f inan (genitive реце́пции, nominative plural реце́пции, genitive plural реце́пций)

реце́пция (canonical)
recépcija (romanization)
реце́пции (genitive)
реце́пции (nominative plural)
реце́пций (genitive plural)
реце́пция (nominative singular)
реце́пции (nominative plural)
реце́пции (genitive singular)
реце́пций (genitive plural)
реце́пции (dative singular)
реце́пциям (dative plural)
реце́пцию (accusative singular)
реце́пции (accusative plural)
реце́пцией (instrumental singular)
реце́пциею (instrumental singular)
реце́пциями (instrumental plural)
реце́пции (prepositional singular)
реце́пциях (plural prepositional)

Borrowed from German Rezeption, from Latin receptiō. Doublet of ресе́пшен (resépšen).

реце́пция ри́мского пра́ва

(literary, law) reception (of a foreign doctrine, cultural phenomenon, etc.)


名譽權

ㄇㄧㄥˊ ㄩˋ ㄑㄩㄢˊ

ㄇㄧㄥˊ ㄩˋ ㄑㄩㄢˊ

/miŋ³⁵ y⁵¹ t͡ɕʰy̯ɛn³⁵/

/mɪŋ²¹ jyː²² kʰyːn²¹/

/mĩã⁵⁵⁻¹¹ ɯ³⁵⁻¹¹ kʰuaŋ⁵⁵/

/miŋ³⁵ y⁵¹ t͡ɕʰy̯ɛn³⁵/

/mɪŋ²¹ jyː²² kʰyːn²¹/

/mĩã⁵⁵⁻¹¹ ɯ³⁵⁻¹¹ kʰuaŋ⁵⁵/

侵犯名譽權

侵犯名誉权

名譽權糾紛

名誉权纠纷

(law) right to reputation; reputation rights


legal representative

en-noun

legal representative (plural legal representatives)

(law) A lawyer, solicitor, etc, who acts on behalf of a client in legal matters.

A person who is not capable of contracting or who has limited capacity to contract can neither establish nor terminate residence without the consent of his legal representative.

2013 October 1, “German Civil Code BGB”, in Bundesministerium der Justiz und für Verbraucherschutz, Berlin: Bundesministerium der Justiz und für Verbraucherschutz, retrieved 2019-05-16:

(law) One who represents or acts on behalf of another under authority recognised by law, such as a parent or guardian of a minor, a manager of a legal person, etc.


Volksverhetzung

de-noun

Volksverhetzung f (genitive Volksverhetzung, plural Volksverhetzungen)

Volksverhetzung (genitive)
Volksverhetzungen (plural)
Volksverhetzung (nominative singular)
Volksverhetzungen (definite nominative plural)
Volksverhetzung (genitive singular)
Volksverhetzungen (definite genitive plural)
Volksverhetzung (dative singular)
Volksverhetzungen (dative definite plural)
Volksverhetzung (accusative singular)
Volksverhetzungen (accusative definite plural)

[ˈfɔlksfɛɐ̯ˌhɛt͡sʊŋ]


in beroep gaan

Juist in de tijd dat mijn TBS door de rechtbank in Zwolle met één jaar werd verlengd, werd de wettelijke mogelijkheid geschapen tegen dit soort uitspraken in beroep te gaan.

2009, Peter R. de Vries, Een moord kost meer levens, VBK Media, →ISBN, page 133:

Right at the time my TBS was extended with one year by the court in Zwolle, the legal possibility of appealing such verdicts was created.

(law) to apply for the removal of a cause from an inferior to a superior judge or court for the purpose of reexamination or for decision, to appeal


terbeschikkingstelling

nl-noun

terbeschikkingstelling f (plural terbeschikkingstellingen)

Univerbation of ter beschikking stelling (literally “making [a person] available”).

(law) a measure (Netherlands) or sentence (Belgium) imposed by a judge that forces the convicted to undergo psychiatric treatment


in hoger beroep gaan

Hij heeft twee weken gevangenisstraf van de politierechter gekregen, omdat hij dronken achter het stuur gezeten had. Hij wil nu in hoger beroep gaan.

2013, Abel J. Herzberg, Om een lepel soep: over advocaten en hun clienten, Singel Uitgeverijen, →ISBN, page 117:

He was sentenced to two weeks in jail by the judge, because he had been driving under the influence. Now he wants to appeal the sentence.


selkäperillinen

selkäperillinen (nominative singular)
selkäperilliset (nominative plural)
selkäperillinen (accusative nominative singular)
selkäperilliset (accusative nominative plural)
selkäperillisen (accusative genitive singular)
selkäperilliset (accusative genitive plural)
selkäperillisen (genitive singular)
selkäperillisten (genitive plural)
selkäperillisien (genitive plural)
selkäperillistä (partitive singular)
selkäperillisiä (partitive plural)
selkäperillisessä (inessive singular)
selkäperillisissä (inessive plural)
selkäperillisestä (elative singular)
selkäperillisistä (elative plural)
selkäperilliseen (illative singular)
selkäperillisiin (illative plural)
selkäperillisellä (adessive singular)
selkäperillisillä (adessive plural)
selkäperilliseltä (ablative singular)
selkäperillisiltä (ablative plural)
selkäperilliselle (allative singular)
selkäperillisille (allative plural)
selkäperillisenä (essive singular)
selkäperillisinä (essive plural)
selkäperilliseksi (singular translative)
selkäperillisiksi (plural translative)
selkäperillisettä (abessive singular)
selkäperillisittä (abessive plural)
selkäperillisin (instructive plural)
See the possessive forms below. (comitative)
selkäperilliseni (nominative singular)
selkäperilliseni (nominative plural)
selkäperilliseni (accusative nominative singular)
selkäperilliseni (accusative nominative plural)
selkäperilliseni (accusative genitive singular)
selkäperilliseni (accusative genitive plural)
selkäperilliseni (genitive singular)
selkäperillisteni (genitive plural)
selkäperillisieni (genitive plural)
selkäperillistäni (partitive singular)
selkäperillisiäni (partitive plural)
selkäperillisessäni (inessive singular)
selkäperillisissäni (inessive plural)
selkäperillisestäni (elative singular)
selkäperillisistäni (elative plural)
selkäperilliseeni (illative singular)
selkäperillisiini (illative plural)
selkäperilliselläni (adessive singular)
selkäperillisilläni (adessive plural)
selkäperilliseltäni (ablative singular)
selkäperillisiltäni (ablative plural)
selkäperilliselleni (allative singular)
selkäperillisilleni (allative plural)
selkäperillisenäni (essive singular)
selkäperillisinäni (essive plural)
selkäperillisekseni (singular translative)
selkäperillisikseni (plural translative)
selkäperillisettäni (abessive singular)
selkäperillisittäni (abessive plural)
selkäperillisineni (comitative plural)
selkäperillisesi (nominative singular)
selkäperillisesi (nominative plural)
selkäperillisesi (accusative nominative singular)
selkäperillisesi (accusative nominative plural)
selkäperillisesi (accusative genitive singular)
selkäperillisesi (accusative genitive plural)
selkäperillisesi (genitive singular)
selkäperillistesi (genitive plural)
selkäperillisiesi (genitive plural)
selkäperillistäsi (partitive singular)
selkäperillisiäsi (partitive plural)
selkäperillisessäsi (inessive singular)
selkäperillisissäsi (inessive plural)
selkäperillisestäsi (elative singular)
selkäperillisistäsi (elative plural)
selkäperilliseesi (illative singular)
selkäperillisiisi (illative plural)
selkäperilliselläsi (adessive singular)
selkäperillisilläsi (adessive plural)
selkäperilliseltäsi (ablative singular)
selkäperillisiltäsi (ablative plural)
selkäperillisellesi (allative singular)
selkäperillisillesi (allative plural)
selkäperillisenäsi (essive singular)
selkäperillisinäsi (essive plural)
selkäperilliseksesi (singular translative)
selkäperillisiksesi (plural translative)
selkäperillisettäsi (abessive singular)
selkäperillisittäsi (abessive plural)
selkäperillisinesi (comitative plural)
selkäperillisemme (nominative singular)
selkäperillisemme (nominative plural)
selkäperillisemme (accusative nominative singular)
selkäperillisemme (accusative nominative plural)
selkäperillisemme (accusative genitive singular)
selkäperillisemme (accusative genitive plural)
selkäperillisemme (genitive singular)
selkäperillistemme (genitive plural)
selkäperillisiemme (genitive plural)
selkäperillistämme (partitive singular)
selkäperillisiämme (partitive plural)
selkäperillisessämme (inessive singular)
selkäperillisissämme (inessive plural)
selkäperillisestämme (elative singular)
selkäperillisistämme (elative plural)
selkäperilliseemme (illative singular)
selkäperillisiimme (illative plural)
selkäperillisellämme (adessive singular)
selkäperillisillämme (adessive plural)
selkäperilliseltämme (ablative singular)
selkäperillisiltämme (ablative plural)
selkäperillisellemme (allative singular)
selkäperillisillemme (allative plural)
selkäperillisenämme (essive singular)
selkäperillisinämme (essive plural)
selkäperilliseksemme (singular translative)
selkäperillisiksemme (plural translative)
selkäperillisettämme (abessive singular)
selkäperillisittämme (abessive plural)
selkäperillisinemme (comitative plural)
selkäperillisenne (nominative singular)
selkäperillisenne (nominative plural)
selkäperillisenne (accusative nominative singular)
selkäperillisenne (accusative nominative plural)
selkäperillisenne (accusative genitive singular)
selkäperillisenne (accusative genitive plural)
selkäperillisenne (genitive singular)
selkäperillistenne (genitive plural)
selkäperillisienne (genitive plural)
selkäperillistänne (partitive singular)
selkäperillisiänne (partitive plural)
selkäperillisessänne (inessive singular)
selkäperillisissänne (inessive plural)
selkäperillisestänne (elative singular)
selkäperillisistänne (elative plural)
selkäperilliseenne (illative singular)
selkäperillisiinne (illative plural)
selkäperillisellänne (adessive singular)
selkäperillisillänne (adessive plural)
selkäperilliseltänne (ablative singular)
selkäperillisiltänne (ablative plural)
selkäperillisellenne (allative singular)
selkäperillisillenne (allative plural)
selkäperillisenänne (essive singular)
selkäperillisinänne (essive plural)
selkäperilliseksenne (singular translative)
selkäperillisiksenne (plural translative)
selkäperillisettänne (abessive singular)
selkäperillisittänne (abessive plural)
selkäperillisinenne (comitative plural)
selkäperillisensä (nominative singular)
selkäperillisensä (nominative plural)
selkäperillisensä (accusative nominative singular)
selkäperillisensä (accusative nominative plural)
selkäperillisensä (accusative genitive singular)
selkäperillisensä (accusative genitive plural)
selkäperillisensä (genitive singular)
selkäperillistensä (genitive plural)
selkäperillisiensä (genitive plural)
selkäperillistään (partitive singular)
selkäperillistänsä (partitive singular)
selkäperillisiään (partitive plural)
selkäperillisiänsä (partitive plural)
selkäperillisessään (inessive singular)
selkäperillisessänsä (inessive singular)
selkäperillisissään (inessive plural)
selkäperillisissänsä (inessive plural)
selkäperillisestään (elative singular)
selkäperillisestänsä (elative singular)
selkäperillisistään (elative plural)
selkäperillisistänsä (elative plural)
selkäperilliseensä (illative singular)
selkäperillisiinsä (illative plural)
selkäperillisellään (adessive singular)
selkäperillisellänsä (adessive singular)
selkäperillisillään (adessive plural)
selkäperillisillänsä (adessive plural)
selkäperilliseltään (ablative singular)
selkäperilliseltänsä (ablative singular)
selkäperillisiltään (ablative plural)
selkäperillisiltänsä (ablative plural)
selkäperilliselleen (allative singular)
selkäperillisellensä (allative singular)
selkäperillisilleen (allative plural)
selkäperillisillensä (allative plural)
selkäperillisenään (essive singular)
selkäperillisenänsä (essive singular)
selkäperillisinään (essive plural)
selkäperillisinänsä (essive plural)
selkäperillisekseen (singular translative)
selkäperilliseksensä (singular translative)
selkäperillisikseen (plural translative)
selkäperillisiksensä (plural translative)
selkäperillisettään (abessive singular)
selkäperillisettänsä (abessive singular)
selkäperillisittään (abessive plural)
selkäperillisittänsä (abessive plural)
selkäperillisineen (comitative plural)
selkäperillisinensä (comitative plural)

(law) a lineal ascendant acting or potentially acting as an heir (the lineal parents of the deceased)


lyödä laimin

lyön laimin (first-person indicative present singular)
en lyö laimin (first-person indicative negative present singular)
olen lyönyt laimin (first-person indicative perfect singular)
en ole lyönyt laimin (first-person indicative negative perfect singular)
lyöt laimin (indicative present second-person singular)
et lyö laimin (indicative negative present second-person singular)
olet lyönyt laimin (indicative perfect second-person singular)
et ole lyönyt laimin (indicative negative perfect second-person singular)
lyö laimin (indicative present singular third-person)
ei lyö laimin (indicative negative present singular third-person)
on lyönyt laimin (indicative perfect singular third-person)
ei ole lyönyt laimin (indicative negative perfect singular third-person)
lyömme laimin (first-person indicative plural present)
emme lyö laimin (first-person indicative negative plural present)
olemme lyöneet laimin (first-person indicative perfect plural)
emme ole lyöneet laimin (first-person indicative negative perfect plural)
lyötte laimin (indicative plural present second-person)
ette lyö laimin (indicative negative plural present second-person)
olette lyöneet laimin (indicative perfect plural second-person)
ette ole lyöneet laimin (indicative negative perfect plural second-person)
lyövät laimin (indicative plural present third-person)
eivät lyö laimin (indicative negative plural present third-person)
ovat lyöneet laimin (indicative perfect plural third-person)
eivät ole lyöneet laimin (indicative negative perfect plural third-person)
lyödään laimin (indicative passive present)
ei lyödä laimin (indicative negative passive present)
on lyöty laimin (indicative passive perfect)
ei ole lyöty laimin (indicative negative passive perfect)
löin laimin (first-person indicative past singular)
en lyönyt laimin (first-person indicative negative past singular)
olin lyönyt laimin (first-person indicative pluperfect singular)
en ollut lyönyt laimin (first-person indicative negative pluperfect singular)
löit laimin (indicative past second-person singular)
et lyönyt laimin (indicative negative past second-person singular)
olit lyönyt laimin (indicative pluperfect second-person singular)
et ollut lyönyt laimin (indicative negative pluperfect second-person singular)
löi laimin (indicative past singular third-person)
ei lyönyt laimin (indicative negative past singular third-person)
oli lyönyt laimin (indicative pluperfect singular third-person)
ei ollut lyönyt laimin (indicative negative pluperfect singular third-person)
löimme laimin (first-person indicative past plural)
emme lyöneet laimin (first-person indicative negative past plural)
olimme lyöneet laimin (first-person indicative pluperfect plural)
emme olleet lyöneet laimin (first-person indicative negative pluperfect plural)
löitte laimin (indicative past plural second-person)
ette lyöneet laimin (indicative negative past plural second-person)
olitte lyöneet laimin (indicative pluperfect plural second-person)
ette olleet lyöneet laimin (indicative negative pluperfect plural second-person)
löivät laimin (indicative past plural third-person)
eivät lyöneet laimin (indicative negative past plural third-person)
olivat lyöneet laimin (indicative pluperfect plural third-person)
eivät olleet lyöneet laimin (indicative negative pluperfect plural third-person)
lyötiin laimin (indicative passive past)
ei lyöty laimin (indicative negative passive past)
oli lyöty laimin (indicative passive pluperfect)
ei ollut lyöty laimin (indicative negative passive pluperfect)
löisin laimin (conditional first-person present singular)
en löisi laimin (conditional first-person negative present singular)
olisin lyönyt laimin (conditional first-person perfect singular)
en olisi lyönyt laimin (conditional first-person negative perfect singular)
löisit laimin (conditional present second-person singular)
et löisi laimin (conditional negative present second-person singular)
olisit lyönyt laimin (conditional perfect second-person singular)
et olisi lyönyt laimin (conditional negative perfect second-person singular)
löisi laimin (conditional present singular third-person)
ei löisi laimin (conditional negative present singular third-person)
olisi lyönyt laimin (conditional perfect singular third-person)
ei olisi lyönyt laimin (conditional negative perfect singular third-person)
löisimme laimin (conditional first-person plural present)
emme löisi laimin (conditional first-person negative plural present)
olisimme lyöneet laimin (conditional first-person perfect plural)
emme olisi lyöneet laimin (conditional first-person negative perfect plural)
löisitte laimin (conditional plural present second-person)
ette löisi laimin (conditional negative plural present second-person)
olisitte lyöneet laimin (conditional perfect plural second-person)
ette olisi lyöneet laimin (conditional negative perfect plural second-person)
löisivät laimin (conditional plural present third-person)
eivät löisi laimin (conditional negative plural present third-person)
olisivat lyöneet laimin (conditional perfect plural third-person)
eivät olisi lyöneet laimin (conditional negative perfect plural third-person)
lyötäisiin laimin (conditional passive present)
ei lyötäisi laimin (conditional negative passive present)
olisi lyöty laimin (conditional passive perfect)
ei olisi lyöty laimin (conditional negative passive perfect)
lyö laimin (imperative present second-person singular)
älä lyö laimin (imperative negative present second-person singular)
lyököön laimin (imperative present singular third-person)
älköön lyökö laimin (imperative negative present singular third-person)
olkoon lyönyt laimin (imperative perfect singular third-person)
älköön olko lyönyt laimin (imperative negative perfect singular third-person)
lyökäämme laimin (first-person imperative plural present)
älkäämme lyökö laimin (first-person imperative negative plural present)
lyökää laimin (imperative plural present second-person)
älkää lyökö laimin (imperative negative plural present second-person)
lyökööt laimin (imperative plural present third-person)
älkööt lyökö laimin (imperative negative plural present third-person)
olkoot lyöneet laimin (imperative perfect plural third-person)
älkööt olko lyöneet laimin (imperative negative perfect plural third-person)
lyötäköön laimin (imperative passive present)
älköön lyötäkö laimin (imperative negative passive present)
olkoon lyöty laimin (imperative passive perfect)
älköön olko lyöty laimin (imperative negative passive perfect)
lyönen laimin (first-person potential present singular)
en lyöne laimin (first-person negative potential present singular)
lienen lyönyt laimin (first-person perfect potential singular)
en liene lyönyt laimin (first-person negative perfect potential singular)
lyönet laimin (potential present second-person singular)
et lyöne laimin (negative potential present second-person singular)
lienet lyönyt laimin (perfect potential second-person singular)
et liene lyönyt laimin (negative perfect potential second-person singular)
lyönee laimin (potential present singular third-person)
ei lyöne laimin (negative potential present singular third-person)
lienee lyönyt laimin (perfect potential singular third-person)
ei liene lyönyt laimin (negative perfect potential singular third-person)
lyönemme laimin (first-person plural potential present)
emme lyöne laimin (first-person negative plural potential present)
lienemme lyöneet laimin (first-person perfect plural potential)
emme liene lyöneet laimin (first-person negative perfect plural potential)
lyönette laimin (plural potential present second-person)
ette lyöne laimin (negative plural potential present second-person)
lienette lyöneet laimin (perfect plural potential second-person)
ette liene lyöneet laimin (negative perfect plural potential second-person)
lyönevät laimin (plural potential present third-person)
eivät lyöne laimin (negative plural potential present third-person)
lienevät lyöneet laimin (perfect plural potential third-person)
eivät liene lyöneet laimin (negative perfect plural potential third-person)
lyötäneen laimin (passive potential present)
ei lyötäne laimin (negative passive potential present)
lienee lyöty laimin (passive perfect potential)
ei liene lyöty laimin (negative passive perfect potential)
lyödä laimin (infinitive infinitive-i)
laimin lyövä (active participle present)
laimin lyötävä (participle passive present)
lyödäkseni laimin (first-person possessive singular)
lyödäksemme laimin (first-person plural possessive)
lyödäksesi laimin (possessive second-person singular)
lyödäksenne laimin (plural possessive second-person)
lyödäkseen laimin (possessive third-person)
lyödäksensä laimin (possessive third-person)
laimin lyönyt (infinitive-i-long past)
laimin lyöty (infinitive-i-long past)
lyödessä laimin (inessive second-person)
lyötäessä laimin (inessive second-person)
laimin lyömä (agent)
lyödessäni laimin (first-person possessive singular)
lyödessämme laimin (first-person plural possessive)
lyödessäsi laimin (possessive second-person singular)
lyödessänne laimin (plural possessive second-person)
lyödessään laimin (possessive third-person)
lyödessänsä laimin (possessive third-person)
laimin lyömätön (inessive negative second-person)
lyöden laimin (instructive second-person)
lyömässä laimin (inessive third-person)
lyömästä laimin (elative third-person)
lyömään laimin (illative third-person)
lyömällä laimin (adessive third-person)
lyömättä laimin (abessive third-person)
lyömän laimin (instructive third-person)
lyötämän laimin (instructive third-person)
lyöminen laimin (fourth-person noun-from-verb)
lyömäisilläni laimin (first-person possessive singular)
lyömäisillämme laimin (first-person plural possessive)
lyömäisilläsi laimin (possessive second-person singular)
lyömäisillänne laimin (plural possessive second-person)
lyömäisillään laimin (possessive third-person)
lyömäisillänsä laimin (possessive third-person)
laiminlyödä (alternative)

(transitive, law, economics) to default on


right to be forgotten

(law) An individual's legal right to have certain information about themselves deleted, so as to ensure their privacy.


sewer service

A third CORE investigation revealed additional evidence of sewer service.

1992, A. Leon Levin, Cases and materials on civil procedure, page 18:

Ironically, one cause of sewer service is overly stringent requirements that the process server serve the defendant individually, in hand, personally.

2012, David Crump, Cases and Materials on Civil Procedure:

(law) The intentional failure to provide service of process on a named party in a lawsuit, in order to prevent the party from having a chance to respond.