olla

be

Kopula, also dem Subjekt eine Eigenschaft zuordnend: sein

Präsens
(minä)
olen
(sinä)
olet
hän
on
me
olemme
te
olette
he
ovat
Passiv
ollaan
Imperfekt
(minä)
olin
Passiv
oltiin
Potential
(minä)
lienen
Passiv
oltaneen
Konditional
(minä)
olisin
Passiv
oltaisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
ole!
Imperativ Pl.
(te)
olkaa!
Passiv
oltakoon!
Partizip II
ollut
Alle weiteren Formen: Flexion:olla

Minä olen saksalainen.

Der Besitzer steht im Adessiv und das Besessene im Nominativ oder Partitiv (auch der Akkusativ ist manchmal möglich)

von dem Verb wird immer die dritte Person Singular verwendet

Minulla on auto.

als Hilfsverb zur Bildung des Perfekts und Plusquamperfekts

Minä olen juonut.

Minä olen kotona.


puhua

sprechen

sprechen, im Sinne von eine Sprache beherrschen

sprechen

sprechen, im Sinne von über etwas oder jemanden reden

Präsens
(minä)
puhun
(sinä)
puhut
hän
puhuu
me
puhumme
te
puhutte
he
puhuvat
Passiv
puhutaan
Imperfekt
(minä)
puhuin
Passiv
puhuttiin
Potential
(minä)
puhunen
Passiv
puhuttaneen
Konditional
(minä)
puhuisin
Passiv
puhuttaisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
puhu!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
puhuttakoon!
Partizip II
puhunut
Alle weiteren Formen: Flexion:puhua

Puhun suomea.


mennä

Präsens
(minä)
menen
(sinä)
menet
hän
menee
me
menemme
te
menette
he
menevät
Passiv
mennään
Imperfekt
(minä)
menin
Passiv
mentiin
Potential
(minä)
mennen
Passiv
mentäneen
Konditional
(minä)
menisin
Passiv
mentäisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
mene!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
mentäköön!
Partizip II
mennyt
Alle weiteren Formen: Flexion:mennä

Minä menen kotiin.

Minun isä on mennyt autoon.

Menemmekö yliopistolle nyt?


syödä

Präsens
(minä)
syön
(sinä)
syöt
hän
syö
me
syömme
te
syötte
he
syövät
Passiv
syödään
Imperfekt
(minä)
söin
Passiv
syötiin
Potential
(minä)
syönen
Passiv
syötäneen
Konditional
(minä)
söisin
Passiv
syötäisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
syö!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
syötäköön!
Partizip II
syönyt
Alle weiteren Formen: Flexion:syödä

Minä syön leipää keitiössä.

Haluaisin syödä myöhemmin.

Pekka ja Marja ovat syöneet eilen illalla lihaa.

Pekka und Marja haben gestern Abend Fleisch gegessen.


tehdä

Präsens
(minä)
teen
(sinä)
teet
hän
tekee
me
teemme
te
teette
he
tekevät
Passiv
tehdään
Imperfekt
(minä)
tein
Passiv
tehtiin
Potential
(minä)
tehnen
Passiv
tehtäneen
Konditional
(minä)
tekisin
Passiv
tehtäisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
tee!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
tehtäköön!
Partizip II
tehnyt
Alle weiteren Formen: Flexion:tehdä


nähdä

Präsens
(minä)
näen
(sinä)
näet
hän
näkee
me
näemme
te
näette
he
näkevät
Passiv
nähdään
Imperfekt
(minä)
näin
Passiv
nähtiin
Potential
(minä)
nähnen
Passiv
nähtäneen
Konditional
(minä)
näkisin
Passiv
nähtäisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
näe!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
nähtäköön!
Partizip II
nähnyt
Alle weiteren Formen: Flexion:nähdä


juosta

laufen

sich mit den Füßen schnell bewegen; laufen, rennen

fließen

von Flüssigkeiten: sich gleichmäßig in eine Richtung bewegen; fließen

Präsens
(minä)
juoksen
(sinä)
juokset
hän
juoksee
me
juoksemme
te
juoksette
he
juoksevat
Passiv
juostaan
Imperfekt
(minä)
juoksin
Passiv
juostiin
Potential
(minä)
juossen
Passiv
juostaneen
Konditional
(minä)
juoksisin
Passiv
juostaisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
juokse!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
juostakoon!
Partizip II
juossut
Alle weiteren Formen: Flexion:juosta


juoda

trinken

eine Flüssigkeit über den Mund aufnehmen; trinken

Präsens
(minä)
juon
(sinä)
juot
hän
juo
me
juomme
te
juotte
he
juovat
Passiv
juodaan
Imperfekt
(minä)
join
Passiv
juotiin
Potential
(minä)
juonen
Passiv
juotaneen
Konditional
(minä)
joisin
Passiv
juotaisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
juo!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
juotakoon!
Partizip II
juonut
Alle weiteren Formen: Flexion:juoda

Juon joka päivä vähintään kaksi litraa vettä.

Ich trinke jeden Tag mindestens zwei Liter Wasser.


rakastaa

aus dem Adjektiv rakas „lieb“ mit dem Suffix -taa

Präsens
(minä)
rakastan
(sinä)
rakastat
hän
me
rakastamme
te
rakastatte
he
rakastavat
Passiv
rakastetaan
Imperfekt
(minä)
rakastin
Passiv
rakastettiin
Potential
(minä)
rakastanen
Passiv
rakastettaneen
Konditional
(minä)
rakastaisin
Passiv
rakastettaisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
rakasta!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
rakastettakoon!
Partizip II
rakastanut
Alle weiteren Formen: Flexion:rakastaa

minä rakastan sinua - ich liebe dich


ajaa

3. Person Singular Indikativ Präsens Aktiv des Verbs ajaa


kuulua

Präsens
(minä)
kuulun
(sinä)
kuulut
hän
kuuluu
me
kuulumme
te
kuulutte
he
kuuluvat
Passiv
kuulutaan
Imperfekt
(minä)
kuuluin
Passiv
kuuluttiin
Potential
(minä)
kuulunen
Passiv
kuuluttaneen
Konditional
(minä)
kuuluisin
Passiv
kuuluttaisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
kuulu!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
kuuluttakoon!
Partizip II
kuulunut
Alle weiteren Formen: Flexion:kuulua


aistia

wahrnehmen

etwas mit den Sinnen erfassen; wahrnehmen, erspüren

Präsens
(minä)
aistin
(sinä)
aistit
hän
aistii
me
aistimme
te
aistitte
he
aistivat
Passiv
aistitaan
Imperfekt
(minä)
aistin
Passiv
aistittiin
Potential
(minä)
aistinen
Passiv
aistittaneen
Konditional
(minä)
aistisin
Passiv
aistittaisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
aisti!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
aistittakoon!
Partizip II
aistinut
Alle weiteren Formen: Flexion:aistia


leipoa

Präsens
(minä)
leivon
(sinä)
leivot
hän
leipoo
me
leivomme
te
leivotte
he
leipovat
Passiv
leivotaan
Imperfekt
(minä)
leivoin
Passiv
leivottiin
Potential
(minä)
leiponen
Passiv
leivottaneen
Konditional
(minä)
leipoisin
Passiv
leivottaisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
leivo!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
leivottakoon!
Partizip II
leiponut
Alle weiteren Formen: Flexion:leipoa


lentää

Präsens
(minä)
lennän
(sinä)
lennät
hän
me
lennämme
te
lennätte
he
lentävät
Passiv
lennetään
Imperfekt
(minä)
lensin
Passiv
lennettiin
Potential
(minä)
lentänen
Passiv
lennettäneen
Konditional
(minä)
lentäisin
Passiv
lennettäisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
lennä!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
lennettäköön!
Partizip II
lentänyt
Alle weiteren Formen: Flexion:lentää


etsiä

Präsens
(minä)
etsin
(sinä)
etsit
hän
etsii
me
etsimme
te
etsitte
he
etsivät
Passiv
etsitään
Imperfekt
(minä)
etsin
Passiv
etsittiin
Potential
(minä)
etsinen
Passiv
etsittäneen
Konditional
(minä)
etsisin
Passiv
etsittäisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
etsi!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
etsittäköön!
Partizip II
etsinyt
Alle weiteren Formen: Flexion:etsiä


menit

2. Person Singular Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs mennä


oli

3. Person Singular Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs olla


on

3. Person Singular Indikativ Präsens Aktiv des Verbs olla


mene

Negativform Indikativ Präsens des Verbs mennä

2. Person Singular Imperativ Präsens Aktiv des Verbs mennä

2. Person Singular Imperativ Präsens Negativ des Verbs mennä


melone

Negativform Potential Präsens des Verbs meloa


kuolla

Präsens
(minä)
kuolen
(sinä)
kuolet
hän
kuolee
me
kuolemme
te
kuolette
he
kuolevat
Passiv
kuollaan
Imperfekt
(minä)
kuolin
Passiv
kuoltiin
Potential
(minä)
kuollen
Passiv
kuoltaneen
Konditional
(minä)
kuolisin
Passiv
kuoltaisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
kuole!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
kuoltakoon!
Partizip II
kuollut
Alle weiteren Formen: [[]]

(Minun) isoäitini kuoli syöpään.


melon

1. Person Singular Indikativ Präsens Aktiv des Verbs meloa


laulaa

Kenen leipää syöt, sen lauluja laulat

Von wem man seinen Lebensunterhalt verdient, dem gehorcht man (wörtlich: „Wessen Brot du ißt, dessen Lieder singst du“)

minä laulan laulun - ich singe ein Lied


meloa

Präsens
(minä)
melon
(sinä)
melot
hän
meloo
me
melomme
te
melotte
he
melovat
Passiv
melotaan
Imperfekt
(minä)
meloin
Passiv
melottiin
Potential
(minä)
melonen
Passiv
melottaneen
Konditional
(minä)
meloisin
Passiv
melottaisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
melo!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
melottakoon!
Partizip II
melonut
Alle weiteren Formen: Flexion:meloa


tanssia

Präsens
(minä)
tanssin
(sinä)
tanssit
hän
tanssii
me
tanssimme
te
tanssitte
he
tanssivat
Passiv
tanssitaan
Imperfekt
(minä)
tanssin
Passiv
tanssittiin
Potential
(minä)
tanssinen
Passiv
tanssittaneen
Konditional
(minä)
tanssisin
Passiv
tansittaisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
tanssi!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
tansittakoon!
Partizip II
tanssinut
Alle weiteren Formen: Flexion:tanssia


kertoa

Präsens
(minä)
kerron
(sinä)
kerrot
hän
kertoo
me
kerromme
te
kerrotte
he
kertovat
Passiv
kerrotaan
Imperfekt
(minä)
kerroin
Passiv
kerrottiin
Potential
(minä)
kertonen
Passiv
kerrottaneen
Konditional
(minä)
kertoisin
Passiv
kerrottaisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
kerro!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
kerrottakoon!
Partizip II
kertonut
Alle weiteren Formen: [[]]


jää

3. Person Singular Indikativ Präsens Aktiv des Verbs jäädä

2. Person Singular Imperativ Präsens Aktiv des Verbs jäädä


voi

3. Person Singular Indikativ Präsens Aktiv des Verbs voida

3. Person Singular Imperativ Präsens Aktiv des Verbs voida

Negativform Präsens Aktiv des Verbs voida


tuli

3. Person Singular Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs tulla


tiedottaa

jemanden (Partitiv oder Allativ) über etwas (Elativ) informieren

(Me) olemme tiedottaneet Teitä/Teille asiasta. = Wir haben Sie über die Sache informiert.


tahtoa

wollen (manchmal ein bisschen stärkerer Ausdruck als haluta)

(Me) tahdomme tanssia. = Wir wollentanzen.


syntyä

(Minä) olen syntynyt 8. tammikuuta vuonna 1982. = Ich bin am 8. Januari im Jahre 1982 geboren.


iskeä

Präsens
(minä)
isken
(sinä)
isket
hän
iskee
me
iskemme
te
iskette
he
iskevät
Passiv
isketään
Imperfekt
(minä)
iskin
Passiv
iskettiin
Potential
(minä)
iskenen
Passiv
iskettäneen
Konditional
(minä)
iskisin
Passiv
iskettäisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
iske!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
iskettäköön!
Partizip II
iskenyt
Alle weiteren Formen: Flexion:iskeä

Nainen iski raivoissaan miestä kasvoihin. = Im Wutanfall schlug die Frau den Mann am Gesicht.

Salama iski. = Ein Blitz schlug ein.

(epidemia = Epidemie) zuschlagen, ausbrechen

Flunssaepidemia iski taas. = Die Grippewelle hat wieder zugeschlagen.

(gewaltsam) irgendwohin (= jonnekin) eilen, stürmen, stürzen

Terroristit iskivätsuurlähetystöön. = Die Terroristen haben in die Botschaft gestürmt.

(umgangssprachlich) jemanden (= joku (Akk.)) anmachen, aufreißen

Kenetsinäiskit baarista? = Wen hast du in der Bar angemacht/aufgerissen? (im Finnischen = aus der Bar)


nousta

Präsens
(minä)
nousen
(sinä)
nouset
hän
nousee
me
nousemme
te
nousette
he
nousevat
Passiv
noustaan
Imperfekt
(minä)
nousin
Passiv
noustiin
Potential
(minä)
noussen
Passiv
noustaneen
Konditional
(minä)
nousisin
Passiv
noustaisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
nouse!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
noustakoon!
Partizip II
noussut
Alle weiteren Formen: Flexion:nousta

Hän nousi seisomaan. = Er/Sie stand auf.

(~ vuoteesta) sich aufsetzen, sich aufrichten

He nousivat kahdeksalta. = Sie haben sich um 8 Uhr aufgesetzt.

(~ vuorelle) auf einen Berg steigen, einen Berg besteigen

Kuka nousi ensimmäisenä Mount Everestille? = Wer ist als erster auf Mount Everest gestiegen? / Wer hat als erster M. E. bestiegen?

Missä minun pitää nousta raitiovaunuun? = Wo soll ich in die Straßenbahn einsteigen?

(~ pinnalle/esiin) (konkret) auftauchen; (übertragen) aufkommen, aktuell werden

Hylkeet nousivat pinnalle kolmesti. = Die Seehünde sind dreimal aufgetaucht.

Aihe nousi keskustelussamme useasti esiin. = Das Thema ist vielmals bei unserer Diskussion aufgekommen.

Aurinko nousee huomenna kuudelta. = Die Sonne wird morgen um 6 Uhr aufgehen.

Perunat nousevat maasta kovaa vauhtia. = Die Kartoffeln sprießen schnell (aus der Erde).

Taikina on noussut. = Der Teig ist gegangen.

Uusi diktatuuri nousee parhaillaan. = Eine neue Diktatur erhöht sich im Moment.

Uusia yrityksiä nousee kovaa vauhtia. = Neue Unternehmen entstehen sehr schnell.

(summa = Summe) sich auf etwas (= Illativ) belaufen

Kustannukset nousivat 300 000:een euroon. = Die Kosten haben sich auf 300 000 Euro belaufen.


nostaa

(~ ylös) anheben, hochheben, (~ maasta) aufheben

Nostin maasta kolikon. = Ich hob eine Münze von der Erde auf.

(~ esim. hintaa = z. B. einen Preis) erhöhen, höher machen

Hintoja/Palkkojanostettiin 9 (= yhdeksän) prosenttia. = Die Preise/Gehälter wurden um 9 Prozent erhöht.

(~ koneella = mit einer Maschine) aufziehen, (he)raufziehen

(~ rahaa, korttipelissä; raha-automaatista = Geld, im Kartenspiel; aus dem Geldautomaten) abheben

Nostinpankista 50 (= viisikymmentä) euroa. = Ich habe 50 Euro aus der Bank abgehoben.


nostaa

3. Person Singular Indikativ Präsens Aktiv des Verbs nostaa


säätää

Präsens
(minä)
säädän
(sinä)
säädät
hän
me
säädämme
te
säädätte
he
säätävät
Passiv
säädetään
Imperfekt
(minä)
säädin
Passiv
säädettiin
Potential
(minä)
säätänen
Passiv
säädettäneen
Konditional
(minä)
säätäisin
Passiv
säädettäisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
säädä!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
säädettäköön!
Partizip II
säätänyt
Alle weiteren Formen: Flexion:säätää

(tech.) einstellen, justieren, regeln, regulieren, (~ laitetta pienemmälle) ein Gerät kleinstellen

Voisitko säätää radiota pienemmälle? = Könntest du das Radio kleinstellen?

bestimmen, verordnen, vorschreiben, festsetzen, (lakeja = Gesetze) erlassen, geben

Eduskunta on säätänytuuden lain. = Das Eduskunta (= das finnische Parlament) hateinneues Gesetz erlassen.


sytyttää

Voisitko sytyttää tuli? = Könntest Du das Feuer anzünden?


menet

2. Person Singular Indikativ Präsens Aktiv des Verbs mennä


melo

Negativform Indikativ Präsens des Verbs meloa

2. Person Singular Imperativ Präsens Aktiv des Verbs meloa

2. Person Singular Imperativ Präsens Negativ des Verbs meloa


voida

Präsens
(minä)
voin
(sinä)
voit
hän
voi
me
voimme
te
voitte
he
voivat
Passiv
voidaan
Imperfekt
(minä)
voin
Passiv
voitiin
Potential
(minä)
voinen
Passiv
voitaneen
Konditional
(minä)
voiisin
Passiv
voitaisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
voi!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
voitakoon!
Partizip II
voinyt
Alle weiteren Formen: Flexion:voida

Voitko autaa minua?

Magst Du mir helfen? (wörtlich: Kannst Du mir helfen?)


muistaa

aus *mui-, dem Pluralstamm des Indefinitpronomens muu „ander“ und dem Verbsuffix -staa

+ Akkusativ: sich an etw. erinnern (im Gedächtnis behalten haben)

Muistan hänet. Ich erinnere mich an sie/ihn.

+ Akkusativ: sich an etw. erinnern (Erinnerung wachrufen)

Yhtäkkiä muistin hänen nimensä. Plötzlich erinnerte ich mich an ihren/seinen Namen.

+ Partitiv + Adessiv: jemandem mit etw. bedenken, erinnern (z. B. mit einem Geschenk an einem Gedenktag)

Muistin 90-vuotiasta isoäitiäni laululla. Ich habe meine 90-jährige Oma mit einem Lied bedacht.


tavata

tava- (schwacher Stamm von [tapa]) + [-ta]

Präsens
(minä)
tapaan
(sinä)
tapaat
hän
tapaa
me
tapaamme
te
tapaatte
he
tapaavat
Passiv
tavataan
Imperfekt
(minä)
tapasin
Passiv
tavattiin
Potential
(minä)
tavannen
Passiv
tavattaneen
Konditional
(minä)
tapaisin
Passiv
tavattaisin
Imperativ Sg.
(sinä)
tapaa!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
tavattakoon!
Partizip II
tavannut
Alle weiteren Formen: Flexion:tavata

Me tapaamme.


ajan

1. Person Singular Indikativ Präsens Aktiv des Verbs ajaa


olen

1. Person Singular Indikativ Präsens Aktiv des Verbs olla


olet

2. Person Singular Indikativ Präsens Aktiv des Verbs olla


olemme

1. Person Plural Indikativ Präsens Aktiv des Verbs olla


olette

2. Person Plural Indikativ Präsens Aktiv des Verbs olla


ovat

3. Person Plural Indikativ Präsens Aktiv des Verbs olla


aja

Negativform Indikativ Präsens des Verbs ajaa

2. Person Singular Imperativ Präsens Aktiv des Verbs ajaa

2. Person Singular Imperativ Präsens Negativ des Verbs ajaa


olin

1. Person Singular Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs olla


ole

Negativform Indikativ Präsens des Verbs olla

2. Person Singular Imperativ Präsens Aktiv des Verbs olla

2. Person Singular Imperativ Präsens Negativ des Verbs olla


melot

2. Person Singular Indikativ Präsens Aktiv des Verbs meloa


kiittää

Präsens
(minä)
kiitän
(sinä)
kiität
hän
me
kiitämme
te
kiitätte
he
kiittävät
Passiv
kiitetään
Imperfekt
(minä)
kiitin
Passiv
kiitettiin
Potential
(minä)
kiittänen
Passiv
kiitettäneen
Konditional
(minä)
kiittäisin
Passiv
kiitettäisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
kiitä!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
kiitettäköön!
Partizip II
kiittänyt
Alle weiteren Formen: Flexion:kiittää

jmd. (= Partitiv) für etw. (=Elativ) danken

Kiitin häntä illasta.

Ei kiittämistä!!

En voi kiittää sinua kylliksi.


tykätä

vom Schwedischen tycka (etw. halten von)

Präsens
(minä)
tykkään
(sinä)
tykkäät
hän
tykkää
me
tykkäämme
te
tykkäätte
he
tykkäävät
Passiv
tykätään
Imperfekt
(minä)
tykkäsin
Passiv
tykättiin
Potential
(minä)
tykäänen
Passiv
tykättäneen
Konditional
(minä)
tykkäisin
Passiv
tykättäisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
tykkää!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
tykättäköön!
Partizip II
tykännyt
Alle weiteren Formen: Flexion:tykätä

Minä tykkään sinusta.


olkaa

2. Person Plural Imperativ Präsens Aktiv des Verbs olla


ajat

2. Person Singular Indikativ Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajamme

1. Person Plural Indikativ Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajatte

2. Person Plural Indikativ Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajavat

3. Person Plural Indikativ Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajako

3. Person Singular Imperativ Präsens Negativ des Verbs ajaa

Plural Imperativ Präsens Negativ des Verbs ajaa


ajakoon

3. Person Singular Imperativ Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajakaamme

1. Person Plural Imperativ Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajakaa

2. Person Plural Imperativ Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajakoot

3. Person Plural Imperativ Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajettakoon

Passiv Imperativ Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajettako

Passiv Imperativ Präsens Negativ des Verbs ajaa


ajetaan

Passiv Indikativ Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajeta

Passiv Indikativ Präsens Negativ des Verbs ajaa


ajanut

ajaneet (nominative plural)
ajaneen (genitive singular)
ajaneiden (genitive plural)
ajaneitten (genitive plural)
ajanutta (singular)
ajaneita (plural)
ajaneen (accusative singular)
ajaneet (accusative plural)
ajaneessa (inessive singular)
ajaneissa (inessive plural)
ajaneesta (elative singular)
ajaneista (elative plural)
ajaneeseen (illative singular)
ajaneisiin (illative plural)
ajaneihin (illative plural)
ajaneella (adessive singular)
ajaneilla (adessive plural)
ajaneelta (ablative singular)
ajaneilta (ablative plural)
ajaneelle (allative singular)
ajaneille (allative plural)
ajaneena (essive singular)
ajaneina (essive plural)
ajaneeksi (translative singular)
ajaneiksi (translative plural)
ajaneetta (abessive singular)
ajaneitta (abessive plural)
ajanein (instructive plural)
ajaneine- (comitative plural)
+ Possessivsuffix (comitative plural)


ajoin

1. Person Singular Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs ajaa


ajoit

2. Person Singular Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs ajaa


ajoi

3. Person Singular Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs ajaa


ajoimme

1. Person Plural Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs ajaa


ajoitte

2. Person Plural Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs ajaa


ajoivat

3. Person Plural Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs ajaa


ajettiin

Passiv Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs ajaa


ajaisin

1. Person Singular Konditional Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajaisit

2. Person Singular Konditional Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajaisi

3. Person Singular Konditional Präsens Aktiv des Verbs ajaa

Negativform Konditional Präsens des Verbs ajaa


ajaisimme

1. Person Plural Konditional Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajaisitte

2. Person Plural Konditional Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajaisivat

3. Person Plural Konditional Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajettaisiin

Passiv Konditional Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajettaisi

Passiv Konditional Präsens Negativ des Verbs ajaa


ajanen

1. Person Singular Potential Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajanet

2. Person Singular Potential Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajanee

3. Person Singular Potential Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajanemme

1. Person Plural Potential Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajanette

2. Person Plural Potential Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajanevat

3. Person Plural Potential Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajane

Negativform Potential Präsens des Verbs ajaa


ajettaneen

Passiv Potential Präsens Aktiv des Verbs ajaa


ajettane

Passiv Potential Präsens Negativ des Verbs ajaa


ollaan

Passiv Indikativ Präsens Aktiv des Verbs olla


ollut

olleet (nominative plural)
olleen (genitive singular)
olleiden (genitive plural)
ollutta (singular)
olleita (plural)
olleen (accusative singular)
olleet (accusative plural)
olleessa (inessive singular)
olleissa (inessive plural)
olleesta (elative singular)
olleista (elative plural)
olleeseen (illative singular)
olleisiin (illative plural)
olleella (adessive singular)
olleilla (adessive plural)
olleelta (ablative singular)
olleilta (ablative plural)
olleelle (allative singular)
olleille (allative plural)
olleena (essive singular)
olleina (essive plural)
olleeksi (translative singular)
olleiksi (translative plural)
olleetta (abessive singular)
olleitta (abessive plural)
ollein (instructive plural)
olleine- (comitative plural)
+ Possessivsuffix (comitative plural)


olit

2. Person Singular Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs olla


olimme

1. Person Plural Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs olla


olitte

2. Person Plural Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs olla


olivat

3. Person Plural Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs olla


oltiin

Passiv Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs olla


olisin

1. Person Singular Konditional Präsens Aktiv des Verbs olla


olisit

2. Person Singular Konditional Präsens Aktiv des Verbs olla


olisi

3. Person Singular Konditional Präsens Aktiv des Verbs olla

Negativform Konditional Präsens des Verbs olla


olisimme

1. Person Plural Konditional Präsens Aktiv des Verbs olla


olisitte

2. Person Plural Konditional Präsens Aktiv des Verbs olla


olisivat

3. Person Plural Konditional Präsens Aktiv des Verbs olla


oltaisiin

Passiv Konditional Präsens Aktiv des Verbs olla


oltaisi

Passiv Konditional Präsens Negativ des Verbs olla


lienen

1. Person Singular Potential Präsens Aktiv des Verbs olla


lienet

2. Person Singular Potential Präsens Aktiv des Verbs olla


lienee

3. Person Singular Potential Präsens Aktiv des Verbs olla


lienemme

1. Person Plural Potential Präsens Aktiv des Verbs olla


lienette

2. Person Plural Potential Präsens Aktiv des Verbs olla


lienevät

3. Person Plural Potential Präsens Aktiv des Verbs olla


liene

Negativform Potential Präsens des Verbs olla


oltaneen

Passiv Potential Präsens Aktiv des Verbs olla


oltane

Passiv Potential Präsens Negativ des Verbs olla


olkoon

3. Person Singular Imperativ Präsens Aktiv des Verbs olla


olkaamme

1. Person Plural Imperativ Präsens Aktiv des Verbs olla


olkoot

3. Person Plural Imperativ Präsens Aktiv des Verbs olla


oltakoon

Passiv Imperativ Präsens Aktiv des Verbs olla


olko

3. Person Singular Imperativ Präsens Negativ des Verbs olla

Plural Imperativ Präsens Negativ des Verbs olla


oltako

Passiv Imperativ Präsens Negativ des Verbs olla


menen

1. Person Singular Indikativ Präsens Aktiv des Verbs mennä


menee

3. Person Singular Indikativ Präsens Aktiv des Verbs mennä


menemme

1. Person Plural Indikativ Präsens Aktiv des Verbs mennä


menette

2. Person Plural Indikativ Präsens Aktiv des Verbs mennä


menevät

3. Person Plural Indikativ Präsens Aktiv des Verbs mennä


mennään

Passiv Indikativ Präsens Aktiv des Verbs mennä


mennyt

menneet (nominative plural)
menneen (genitive singular)
menneiden (genitive plural)
mennyttä (singular)
menneitä (plural)
menneen (accusative singular)
menneet (accusative plural)
mennessä (inessive singular)
menneissä (inessive plural)
menneestä (elative singular)
menneistä (elative plural)
menneeseen (illative singular)
menneisiin (illative plural)
menneellä (adessive singular)
menneillä (adessive plural)
menneeltä (ablative singular)
menneiltä (ablative plural)
menneelle (allative singular)
menneille (allative plural)
menneenä (essive singular)
menneinä (essive plural)
menneeksi (translative singular)
menneiksi (translative plural)
menneettä (abessive singular)
menneittä (abessive plural)
mennein (instructive plural)
menneine- (comitative plural)
+ Possessivsuffix (comitative plural)


menin

1. Person Singular Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs mennä


meni

3. Person Singular Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs mennä


menimme

1. Person Plural Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs mennä


menitte

2. Person Plural Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs mennä


menivät

3. Person Plural Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs mennä


mentiin

Passiv Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs mennä


menisin

1. Person Singular Konditional Präsens Aktiv des Verbs mennä


menisit

2. Person Singular Konditional Präsens Aktiv des Verbs mennä


menisi

3. Person Singular Konditional Präsens Aktiv des Verbs mennä

Negativform Konditional Präsens des Verbs mennä


menisimme

1. Person Plural Konditional Präsens Aktiv des Verbs mennä


menisitte

2. Person Plural Konditional Präsens Aktiv des Verbs mennä


menisivät

3. Person Plural Konditional Präsens Aktiv des Verbs mennä


mentäisiin

Passiv Konditional Präsens Aktiv des Verbs mennä


mentäisi

Passiv Konditional Präsens Negativ des Verbs mennä


mennen

1. Person Singular Potential Präsens Aktiv des Verbs mennä


mennet

2. Person Singular Potential Präsens Aktiv des Verbs mennä


mennee

3. Person Singular Potential Präsens Aktiv des Verbs mennä


mennemme

1. Person Plural Potential Präsens Aktiv des Verbs mennä


mennette

2. Person Plural Potential Präsens Aktiv des Verbs mennä


mennevät

3. Person Plural Potential Präsens Aktiv des Verbs mennä


menne

Negativform Potential Präsens des Verbs mennä


mentäneen

Passiv Potential Präsens Aktiv des Verbs mennä


mentäne

Passiv Potential Präsens Negativ des Verbs mennä


menköön

3. Person Singular Imperativ Präsens Aktiv des Verbs mennä


menkäämme

1. Person Plural Imperativ Präsens Aktiv des Verbs mennä


menkää

2. Person Plural Imperativ Präsens Aktiv des Verbs mennä


menkööt

3. Person Plural Imperativ Präsens Aktiv des Verbs mennä


mentäköön

Passiv Imperativ Präsens Aktiv des Verbs mennä


menkö

3. Person Singular Imperativ Präsens Negativ des Verbs mennä

Plural Imperativ Präsens Negativ des Verbs mennä


mentäkö

Passiv Imperativ Präsens Negativ des Verbs mennä


meloo

3. Person Singular Indikativ Präsens Aktiv des Verbs meloa


melomme

1. Person Plural Indikativ Präsens Aktiv des Verbs meloa


melotte

2. Person Plural Indikativ Präsens Aktiv des Verbs meloa


melovat

3. Person Plural Indikativ Präsens Aktiv des Verbs meloa


melotaan

Passiv Indikativ Präsens Aktiv des Verbs meloa


melota

Passiv Indikativ Präsens Negativ des Verbs meloa


melonut

meloneet (nominative plural)
meloneen (genitive singular)
meloneiden (genitive plural)
melonutta (singular)
meloneita (plural)
meloneen (accusative singular)
meloneet (accusative plural)
meloneessa (inessive singular)
meloneissa (inessive plural)
meloneesta (elative singular)
meloneista (elative plural)
meloneeseen (illative singular)
meloneisiin (illative plural)
meloneella (adessive singular)
meloneilla (adessive plural)
meloneelta (ablative singular)
meloneilta (ablative plural)
meloneelle (allative singular)
meloneille (allative plural)
meloneena (essive singular)
meloneina (essive plural)
meloneeksi (translative singular)
meloneiksi (translative plural)
meloneetta (abessive singular)
meloneitta (abessive plural)
melonein (instructive plural)
meloneine- (comitative plural)
+ Possessivsuffix (comitative plural)


meloin

1. Person Singular Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs meloa


meloit

2. Person Singular Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs meloa


meloi

3. Person Singular Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs meloa


meloimme

1. Person Plural Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs meloa


meloitte

2. Person Plural Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs meloa


meloivat

3. Person Plural Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs meloa


melottiin

Passiv Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs meloa


meloisin

1. Person Singular Konditional Präsens Aktiv des Verbs meloa


meloisit

2. Person Singular Konditional Präsens Aktiv des Verbs meloa


meloisi

3. Person Singular Konditional Präsens Aktiv des Verbs meloa

Negativform Konditional Präsens des Verbs meloa


meloisimme

1. Person Plural Konditional Präsens Aktiv des Verbs meloa


meloisitte

2. Person Plural Konditional Präsens Aktiv des Verbs meloa


meloisivat

3. Person Plural Konditional Präsens Aktiv des Verbs meloa


melottaisiin

Passiv Konditional Präsens Aktiv des Verbs meloa


melottaisi

Passiv Konditional Präsens Negativ des Verbs meloa


melonen

1. Person Singular Potential Präsens Aktiv des Verbs meloa


melonet

2. Person Singular Potential Präsens Aktiv des Verbs meloa


melonee

3. Person Singular Potential Präsens Aktiv des Verbs meloa


melonemme

1. Person Plural Potential Präsens Aktiv des Verbs meloa


melonette

2. Person Plural Potential Präsens Aktiv des Verbs meloa


melonevat

3. Person Plural Potential Präsens Aktiv des Verbs meloa


melottaneen

Passiv Potential Präsens Aktiv des Verbs meloa


melottane

Passiv Potential Präsens Negativ des Verbs meloa


melokoon

3. Person Singular Imperativ Präsens Aktiv des Verbs meloa


melokaamme

1. Person Plural Imperativ Präsens Aktiv des Verbs meloa


melokaa

2. Person Plural Imperativ Präsens Aktiv des Verbs meloa


melokoot

3. Person Plural Imperativ Präsens Aktiv des Verbs meloa


melottakoon

Passiv Imperativ Präsens Aktiv des Verbs meloa


meloko

3. Person Singular Imperativ Präsens Negativ des Verbs meloa

Plural Imperativ Präsens Negativ des Verbs meloa


melottako

Passiv Imperativ Präsens Negativ des Verbs meloa


nostan

1. Person Singular Indikativ Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostat

2. Person Singular Indikativ Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostamme

1. Person Plural Indikativ Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostatte

2. Person Plural Indikativ Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostavat

3. Person Plural Indikativ Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostetaan

Passiv Indikativ Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nosteta

Passiv Indikativ Präsens Negativ des Verbs nostaa


nosta

Negativform Indikativ Präsens des Verbs nostaa

2. Person Singular Imperativ Präsens Aktiv des Verbs nostaa

2. Person Singular Imperativ Präsens Negativ des Verbs nostaa


nostanut

nostaneet (nominative plural)
nostaneen (genitive singular)
nostaneiden (genitive plural)
nostanutta (singular)
nostaneita (plural)
nostaneen (accusative singular)
nostaneet (accusative plural)
nostaneessa (inessive singular)
nostaneissa (inessive plural)
nostaneesta (elative singular)
nostaneista (elative plural)
nostaneeseen (illative singular)
nostaneisiin (illative plural)
nostaneella (adessive singular)
nostaneilla (adessive plural)
nostaneelta (ablative singular)
nostaneilta (ablative plural)
nostaneelle (allative singular)
nostaneille (allative plural)
nostaneena (essive singular)
nostaneina (essive plural)
nostaneeksi (translative singular)
nostaneiksi (translative plural)
nostaneetta (abessive singular)
nostaneitta (abessive plural)
nostanein (instructive plural)
nostaneine- (comitative plural)
+ Possessivsuffix (comitative plural)


nostettu

Partizip Passiv Perfekt des Verbs nostaa


nostin

1. Person Singular Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs nostaa


nostit

2. Person Singular Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs nostaa


nosti

3. Person Singular Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs nostaa


nostimme

1. Person Plural Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs nostaa


nostitte

2. Person Plural Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs nostaa


nostivat

3. Person Plural Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs nostaa


nostettiin

Passiv Indikativ Imperfekt Aktiv des Verbs nostaa


nostaisin

1. Person Singular Konditional Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostaisit

2. Person Singular Konditional Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostaisi

3. Person Singular Konditional Präsens Aktiv des Verbs nostaa

Negativform Konditional Präsens des Verbs nostaa


nostaisimme

1. Person Plural Konditional Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostaisitte

2. Person Plural Konditional Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostaisivat

3. Person Plural Konditional Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostettaisiin

Passiv Konditional Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostettaisi

Passiv Konditional Präsens Negativ des Verbs nostaa


nostanen

1. Person Singular Potential Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostanet

2. Person Singular Potential Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostanee

3. Person Singular Potential Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostanemme

1. Person Plural Potential Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostanette

2. Person Plural Potential Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostanevat

3. Person Plural Potential Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostane

Negativform Potential Präsens des Verbs nostaa


nostettaneen

Passiv Potential Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostettane

Passiv Potential Präsens Negativ des Verbs nostaa


nostakoon

3. Person Singular Imperativ Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostakaamme

1. Person Plural Imperativ Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostakaa

2. Person Plural Imperativ Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostakoot

3. Person Plural Imperativ Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostettakoon

Passiv Imperativ Präsens Aktiv des Verbs nostaa


nostako

3. Person Singular Imperativ Präsens Negativ des Verbs nostaa

Plural Imperativ Präsens Negativ des Verbs nostaa


nostettako

Passiv Imperativ Präsens Negativ des Verbs nostaa


nostettava

Partizip Passiv Präsens des Verbs nostaa


hajota

Präsens
(minä)
hajoan
(sinä)
hajoat
hän
hajoaa
me
hajoamme
te
hajoatte
he
hajoavat
Passiv
hajotaan
Imperfekt
(minä)
hajosin
Passiv
hajottiin
Potential
(minä)
hajonnen
Passiv
hajottaneen
Konditional
(minä)
hajoaisin
Passiv
hajottaisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
hajoa!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
hajottakoon!
Partizip II
Alle weiteren Formen: Flexion:hajota

Moottori hajosi.

Matti hajosi lasin.


myöhästyä

Präsens
(minä)
myöhästyn
(sinä)
myöhästyt
hän
myöhästyy
me
myöhästymme
te
myöhästytte
he
myöhästyvät
Passiv
myöhästytään
Imperfekt
(minä)
myöhästyin
Passiv
myöhästytiin
Potential
(minä)
myöhästyen
Passiv
myöhästyttäneen
Konditional
(minä)
myöhästyisin
Passiv
myöhästyttäisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
myöhästy!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
myöhästyttäköön!
Partizip II
Alle weiteren Formen: Flexion:myöhästyä

myö·häs·ty·ä

Myöhästyin junasta.

Posti myöhästyy muutama päivää.


tulla

Präsens
(minä)
tulen
(sinä)
tulet
hän
tulee
me
tulemme
te
tulette
he
tulevat
Passiv
tullaan
Imperfekt
(minä)
tulin
Passiv
tultiin
Potential
(minä)
tullen
Passiv
tultannen
Konditional
(minä)
tulisin
Passiv
tultaisiin
Imperativ Sg.
(sinä)
tule!
Imperativ Pl.
(te)
Passiv
tultakoon!
Partizip II
tullut
Alle weiteren Formen: Flexion:tulla

sich von irgendwoher herbewegen; kommen (Ablativ/Elativ: tulla joltakin/jostakin)

Tulitko eilen Tampereelta?

(an einem Ort) ankommen, wörtlich: ‚nach irgendwohin kommen‘ (Illativ/Allativ: tulla jollekin/johonkin)

Tulen Helsinkiin.

in einen Zustand/Stand eintreten; werden (Elativ: tulla jostakin)

Hannasta tulee opettaja.

Tästä ei tule mitään!