mocněnec

mocněnci (nominative plural)
mocněnce (genitive singular)
mocněnců (genitive plural)
mocněnci (dative singular)
mocněncům (dative plural)
mocněnce (accusative singular)
mocněnce (accusative plural)
mocněnče (vocative singular)
mocněnci (vocative plural)
mocněnci (locative singular)
mocněncích (locative plural)
mocněncem (instrumental singular)
mocněnci (instrumental plural)
mocněnce (nominative plural)
mocněnce (genitive singular)
mocněnců (genitive plural)
mocněnci (dative singular)
mocněncům (dative plural)
mocněnce (accusative plural)
mocněnci (vocative singular)
mocněnce (vocative plural)
mocněnci (locative singular)
mocněncích (locative plural)
mocněncem (instrumental singular)
mocněnci (instrumental plural)


gramián

gramiány (nominative plural)
gramiánu (genitive singular)
gramiánů (genitive plural)
gramiánu (dative singular)
gramiánům (dative plural)
gramiány (accusative plural)
gramiáne (vocative singular)
gramiány (vocative plural)
gramiánu (locative singular)
gramiánech (locative plural)
gramiánem (instrumental singular)
gramiány (instrumental plural)


mocnitel

mocnitele (nominative plural)
mocnitele (genitive singular)
mocnitelů (genitive plural)
mocniteli (dative singular)
mocnitelům (dative plural)
mocnitele (accusative plural)
mocniteli (vocative singular)
mocnitele (vocative plural)
mocniteli (locative singular)
mocnitelích (locative plural)
mocnitelem (instrumental singular)
mocniteli (instrumental plural)


dedukce

Z latinského deductio odvozeného ze slovesa dēducĕre — vyvodit, vyvést; odvodit, vyvozovat, které z ducĕre. Srovnej např. francouzské déduction, italské deduzione, dále např. slovenské konduktér, české redukce, producent, indukce apod.

dedukcí (genitive plural)
dedukci (dative singular)
dedukcím (dative plural)
dedukci (accusative singular)
dedukci (locative singular)
dedukcích (locative plural)
dedukcí (instrumental singular)
dedukcemi (instrumental plural)

proces usuzování, ve kterém se od předpokladů (premis) dochází k závěru z těchto předpokladů vyplývajícímu, přičemž odvozování je jisté, nikoliv jen pravděpodobné. Jeden ze základních postupů dokazování v těchto disciplínách, pro provedení důkazu.


činitel

činitelé (nominative plural)
činitele (nominative plural)
činitele (genitive singular)
činitelů (genitive plural)
činiteli (dative singular)
činitelům (dative plural)
činitele (accusative singular)
činitele (accusative plural)
činiteli (vocative singular)
činitelé (vocative plural)
činitele (vocative plural)
činiteli (locative singular)
činitelích (locative plural)
činitelem (instrumental singular)
činiteli (instrumental plural)

číslo či aritmetický výraz podrobený násobení


izomorfismus

Ze starořeckých ἴσος (stejný, rovný) a μορφή (druh, tvar).

isomorfismus (alternative)
izomorfismy (nominative plural)
izomorfismu (genitive singular)
izomorfismů (genitive plural)
izomorfismu (dative singular)
izomorfismům (dative plural)
izomorfismy (accusative plural)
izomorfisme (vocative singular)
izomorfismy (vocative plural)
izomorfismu (locative singular)
izomorfismech (locative plural)
izomorfismem (instrumental singular)
izomorfismy (instrumental plural)

Tyto věty popisují situace, které se vyskytují při homomorfních zobrazováních grupoidů popř. faktoroidů a souvisí s pojmem izomorfismu.

BORŮVKA, Otakar. Základy teorie grupoidů a grup. Praha : Nakladatelství Československé akademie věd. Dostupné online. Kapitola 16. Deformace faktoroidů (Czech), s. 119.


automorfismus

Ze starořeckého αὐτο- (sebe) a μορφή (druh, tvar).

automorfizmus (alternative)
automorfismy (nominative plural)
automorfismu (genitive singular)
automorfismů (genitive plural)
automorfismu (dative singular)
automorfismům (dative plural)
automorfismy (accusative plural)
automorfisme (vocative singular)
automorfismy (vocative plural)
automorfismu (locative singular)
automorfismech (locative plural)
automorfismem (instrumental singular)
automorfismy (instrumental plural)

vzájemně jednoznačné strukturní zobrazení ze struktury na sebe samu; izomorfismus, který je zároveň endomorfismem

Isomorfní zobrazení m-rozměrného vektorového prostoru V_m na týž prostor se nazývá automorfismus prostoru V_m.

ČECH, Eduard. Základy analytické geometrie. II. Praha : [s.n.]. Dostupné online. Kapitola Kolineární zobrazení, s. 52.


isomorfismus

izomorfismus (alternative)
isomorfismy (nominative plural)
isomorfismu (genitive singular)
isomorfismů (genitive plural)
isomorfismu (dative singular)
isomorfismům (dative plural)
isomorfismy (accusative plural)
isomorfisme (vocative singular)
isomorfismy (vocative plural)
isomorfismu (locative singular)
isomorfismech (locative plural)
isomorfismem (instrumental singular)
isomorfismy (instrumental plural)

Tyto výsledky vyjadřuje první věta o isomorfismu grup

BORŮVKA, Otakar. Úvod do teorie grup. Praha : Královská česká společnost nauk. Dostupné online. Kapitola 14. Deformace a věty o isomorfismu grup.


endomorfismus

Ze starořeckých ἔνδον (vnitřní) a μορφή (druh, tvar).

endomorfismy (nominative plural)
endomorfismu (genitive singular)
endomorfismů (genitive plural)
endomorfismu (dative singular)
endomorfismům (dative plural)
endomorfismy (accusative plural)
endomorfisme (vocative singular)
endomorfismy (vocative plural)
endomorfismu (locative singular)
endomorfismech (locative plural)
endomorfismem (instrumental singular)
endomorfismy (instrumental plural)

homomorfismus zobrazující ze struktury do ní samé

Množina endomorfismů Ábelovy grupy tvoří, jak známo, asociativní okruh.

KOŘÍNEK, Vladimír. Direktní součiny ve světle teorie kategorií. Časopis pro pěstování matematiky, 1960, roč. 85, čís. 1. Dostupné online. ISSN 0528-2195.


epimorfismus

Ze starořeckých ἐπί (na) a μορφή (druh, tvar).

epimorfismy (nominative plural)
epimorfismu (genitive singular)
epimorfismů (genitive plural)
epimorfismu (dative singular)
epimorfismům (dative plural)
epimorfismy (accusative plural)
epimorfisme (vocative singular)
epimorfismy (vocative plural)
epimorfismu (locative singular)
epimorfismech (locative plural)
epimorfismem (instrumental singular)
epimorfismy (instrumental plural)

homomorfismus zobrazující na všechny prvky cílové struktury

tedy transformace T_g,g∈G tvoří jistou grupu T a máme epimorfismus g→T_g

CHRASTINA, Jan. O splynutí základních centrálních dispersí 3. a 4. druhu diferenciální rovnice ̈y(t)+Q(t)y(t)=0. Časopis pro pěstování matematiky, 1962. Dostupné online. ISSN 0528-2195.


monomorfismus

Ze starořeckých μόνος (jediný) a μορφή (druh, tvar).

monomorfismy (nominative plural)
monomorfismu (genitive singular)
monomorfismů (genitive plural)
monomorfismu (dative singular)
monomorfismům (dative plural)
monomorfismy (accusative plural)
monomorfisme (vocative singular)
monomorfismy (vocative plural)
monomorfismu (locative singular)
monomorfismech (locative plural)
monomorfismem (instrumental singular)
monomorfismy (instrumental plural)

homomorfismus nezobrazující dva prvky na jeden

Zaveden je pojem monomorfismu (operazione senza radici, operazione non degenere – ostatní homomorfismy se nazývají degenere), pojem jádra homomorfismu (spazio di radici – přesněji řečeno se tímto názvem rozumí každý podprostor jádra Ker A).

BEČVÁŘ, Jindřích. Z historie lineární algebry. Praha : Matfyzpress. Dostupné online. ISBN 978-80-7378-036-4. Kapitola Pincherleova lineární algebra.


grupoid

grupoidy (nominative plural)
grupoidu (genitive singular)
grupoidů (genitive plural)
grupoidu (dative singular)
grupoidům (dative plural)
grupoidy (accusative plural)
grupoide (vocative singular)
grupoidy (vocative plural)
grupoidu (locative singular)
grupoidě (locative singular)
grupoidech (locative plural)
grupoidem (instrumental singular)
grupoidy (instrumental plural)

Grupoidem se rozumí neprázdná množina, na níž je definována binární operace, tzv. násobení, přiřazující ke každé dvoučlenné posloupnosti prvků v této množině opět její prvek.

BORŮVKA, Otakar. Základy teorie grupoidů a grup. Praha : Nakladatelství Československé akademie věd. Dostupné online. Kapitola Předmluva.


ekvivalence

Původně z pozdně latinského aequivalentia.

ekvivalencí (genitive plural)
ekvivalenci (dative singular)
ekvivalencím (dative plural)
ekvivalenci (accusative singular)
ekvivalenci (locative singular)
ekvivalencích (locative plural)
ekvivalencí (instrumental singular)
ekvivalencemi (instrumental plural)

Než přistoupíme k důkazu této věty, chtěli bychom zjistit spojitost mezi relací ekvivalence a rozkladem.

KÄSTNER, Herbert; GÖNTHER, Peter. Algebra, každý začátek je lehký. Praha : Mladá fronta. Dostupné online. Kapitola 2. Relace.

Je tudíž opakem (negací) operace „ekvivalence“, která je pravdivá při stejné a nepravdivá při různé hodnotě operandů.

TOMSA, Jan. Nehrajte si se sirkami I. Rozhledy matematicko-fyzikální, 2017, roč. 92, čís. 1. Dostupné online. ISSN 0035-9343.


disjunktní

disjunktního (genitive singular masculine animate)
disjunktního (genitive singular masculine inanimate)
disjunktního (genitive singular neuter)
disjunktních (genitive plural masculine animate)
disjunktních (genitive plural masculine inanimate)
disjunktních (genitive plural feminine)
disjunktních (genitive plural neuter)
disjunktnímu (dative singular masculine animate)
disjunktnímu (dative singular masculine inanimate)
disjunktnímu (dative singular neuter)
disjunktním (dative plural masculine animate)
disjunktním (dative plural masculine inanimate)
disjunktním (dative plural feminine)
disjunktním (dative plural neuter)
disjunktního (accusative singular masculine animate)
disjunktním (locative singular masculine animate)
disjunktním (locative singular masculine inanimate)
disjunktním (locative singular neuter)
disjunktních (locative plural masculine animate)
disjunktních (locative plural masculine inanimate)
disjunktních (locative plural feminine)
disjunktních (locative plural neuter)
disjunktním (instrumental singular masculine animate)
disjunktním (instrumental singular masculine inanimate)
disjunktním (instrumental singular neuter)
disjunktními (instrumental plural masculine animate)
disjunktními (instrumental plural masculine inanimate)
disjunktními (instrumental plural feminine)
disjunktními (instrumental plural neuter)

(o dvou nebo více množinách) postrádající jakýkoliv společný prvek


teorém

Ze starořeckého θεώρημα, patrně prostřednictvím novolatinského theorema. Srovnej např. české teorie, teoretický, teatrální, tyjátr.


pseudonáhodný

vykazující jisté znaky náhodnosti, aniž by byl skutečně náhodný


podgrupa

podgrupy (nominative plural)
podgrupy (genitive singular)
podgrup (genitive plural)
podgrupě (dative singular)
podgrupám (dative plural)
podgrupu (accusative singular)
podgrupy (accusative plural)
podgrupo (vocative singular)
podgrupy (vocative plural)
podgrupě (locative singular)
podgrupách (locative plural)
podgrupou (instrumental singular)
podgrupami (instrumental plural)

Můžeme tedy říci, že v obou případech se podgrupa U skládá ze všech celých násobků jistého nezáporného čísla.

BORŮVKA, Otakar. Úvod do theorie grup. 2. rozšířené. vyd. Praha : Přírodovědecké vydavatelství. Dostupné online. Kapitola 11. Základní pojmy o grupách.


aproximace

Z latinského approximatus, což je participium approximare, to z ad- + proximare, to z proximus (“nejbližší”), což je superlativ prope (“blízko”).

aproximací (genitive plural)
aproximaci (dative singular)
aproximacím (dative plural)
aproximaci (accusative singular)
aproximaci (locative singular)
aproximacích (locative plural)
aproximací (instrumental singular)
aproximacemi (instrumental plural)

přibližné vyjádření, (matematický) odhad


mocnost

mocnosť (alternative obsolete dialectal)
mocnosti (nominative plural)
mocnosti (genitive singular)
mocností (genitive plural)
mocnosti (dative singular)
mocnostem (dative plural)
mocnosti (accusative plural)
mocnosti (vocative singular)
mocnosti (vocative plural)
mocnosti (locative singular)
mocnostech (locative plural)
mocností (instrumental singular)
mocnostmi (instrumental plural)

číslo, vyjadřující vzájemnou polohu a vzdálenost bodu a kružnice


estimace

estimací (genitive plural)
estimaci (dative singular)
estimacím (dative plural)
estimaci (accusative singular)
estimaci (locative singular)
estimacích (locative plural)
estimací (instrumental singular)
estimacemi (instrumental plural)

estimation

(zkráceně) odhad parametru ve statistice nebo matematice

odhad parametru na základě vzorku dat; estimace parametru

V regresní analýze hraje estimace parametrů klíčovou roli.